				|

		52013DC0396

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Sloveenias /* COM/2013/0396 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
valitsemissektori ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Sloveenias
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori
eelarve ülemäärasest puudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakt
põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu
tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas 2.
detsembril 2009 kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et
Sloveenial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr
1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja
selgitamise kohta)[1]
artiklile 3 soovituse[2]
kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks. Et viia
valitsemissektori eelarve puudujääk usaldusväärselt ja jätkusuutlikult alla
3 % SKPst, soovitati Sloveenia ametiasutustel rakendada 2010. aastal
konsolideerimismeetmeid kavakohaselt, tagada aastatel 2010–2013 eelarve keskmine
struktuurne kohandamine ¾ % SKPst aastas ning määrata kindlaks meetmed,
mida on vaja, et saavutada ülemäärase puudujäägi korrigeerimine 2013. aastaks,
kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendada puudujäägi
vähendamist, kui majanduslikud või eelarvetingimused osutuvad sel ajal
prognoositust soodsamaks.
(4)       15. juunil 2010 jõudis
komisjon järeldusele, et komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi alusel
on Sloveenia nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse kohaselt võtnud tõhusaid
meetmeid valitsemissektori puudujäägi viimiseks allapoole kontrollväärtust
3 % SKPst, ja oli seisukohal, et seetõttu ei ole ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja täiendavaid meetmeid võtta.
(5)       Vastavalt määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu juhul, kui on võetud tõhusaid meetmeid
ja kui pärast kõnealuse soovituse vastuvõtmist esineb ootamatu majandust
kahjustav sündmus, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju,, teha
komisjoni soovituse alusel otsuse võtta ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike
7 kohaselt vastu muudetud soovitus. Eelarvele olulist negatiivset mõju
avaldavate ootamatute majandust kahjustavate sündmuste esinemist hinnatakse
nõukogu soovituse aluseks olevast majandusprognoosist lähtudes.
(6)       Vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on
nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitusi ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb
asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg,
et võtta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Lisaks
sellele peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses
nõudma, et täidetaks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva
prognoosi kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt
kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised
meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.
(7)       Komisjoni Sloveeniat
käsitleva 2013. aasta põhjaliku analüüsi alusel leiab komisjon, et Sloveenias
esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Selleks et
jätkusuutlikult parandada eelarvepositsiooni, makromajanduse ja tööturu
tulemusi, on vaja samal ajal vähendada makromajanduslikku tasakaalustamatust ja
ülemäärast eelarvepuudujääki.
(8)       Vastavalt komisjoni talituste
2009. aasta sügisprognoosile, millel põhines ELi toimimise lepingu artikli 126
lõike 7 kohane nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitus, pidi Sloveenia
majandus kasvama 2010. aastal 1,3 % ja 2011. aastal 2,0 %. 2012. ja
2013. aasta jäid nimetatud prognoosi ajahorisondist väljapoole, kuid lähtudes
oletusest, et suur negatiivne SKP lõhe kõrvaldatakse järk-järgult 2015.
aastaks, oodati 2012. ja 2013. aastaks suuremat majanduskasvu kui 2011.
aastaks. Kui 2010. aastal vastas SKP kasv komisjoni talituste 2009. aasta
sügisprognoosile, siis 2011. aastal oli see väiksem kui prognoositud
2,0 %. Sloveenia majandus hakkas 2012. aastal jälle langema. Komisjoni
talituste 2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosis[3] eeldatakse ka 2013. aastaks
palju hullemat stsenaariumit, kui prognoositi nõukogu soovituse ajal.
Kokkuvõttes osutus SKP kasv oluliselt väiksemaks, kui prognoositi komisjoni
talituste 2009. aasta sügisprognoosis. Sellel on negatiivne mõju nii tulude kui
ka kulude poolele, võrreldes sellega, mida prognoositi nõukogu soovituse ajal.
(9)       Sloveenias kahanes üleilmse
majandus- ja finantskriisi ja ka sisemajanduse tasakaalustamatuse tõttu reaalne
SKP märksa enam kui kogu euroalal. Reaalse SKP vähenemine 7,8 % 2009.
aastal oli peamiselt tingitud kapitali kogumahutusest põhivarasse. Sloveenia
majanduse ekspordil põhinev elavnemine 2010. ja 2011. aastal, kui SKP kasvas
vastavalt 1,2 % ja 0,6 %, jäi tagasihoidlikuks, kuna seda pidurdas
nõrk sisenõudlus. 2012. aastal langes Sloveenia negatiivse SKP reaalkasvuga
-2,3 % W-kujulisse majanduslangusesse. Netovälisnõudluse positiivne toetus
majanduskasvule tulenes kolmandate riikide turule suunatud ekspordi suurest kasvust
ja impordi järsust vähenemisest, mis omakorda tulenes nõrgast sisenõudlusest.
(10)     Komisjoni talituste 2013.
aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohaselt väheneb reaalne SKP 2013. aastal
veel 2,0 % tööhõive vähenemise, reaalpalga negatiivse kasvu ja investeeringute
jätkuva vähenemise tõttu. Mittepankade finantsvõimenduse vähendamine ja
pangandussektori tervenemine peaksid jätkuma, kuid mitte veel piisavalt, et
toetada uue investeerimistsükli käivitumist. Seega prognoositakse, et tarbimine
ja investeerimine jäävad peamisteks majanduskasvu piduriteks. Netovälisnõudluse
positiivne mõju peaks veidi vähenema. Prognoositud jätkuv majanduslangus (SKP
kasv 2014. aastal -0,1 %) on tingitud viivitustest panganduskriisi
lahendamisel ja suure võlakoormaga ärisektori ümberstruktureerimisel.
Prognooside kohaselt ulatub SKP reaalkasv 2015. aastal 1,3 %-ni, mis
põhineb järk-järgult tugevneval sisenõudlusel, mis omakorda tuleneb peamiselt
pangandussektori tervenemisest, ettevõtete finantsvõimenduse vähendamisest ja
tarbijate suuremast usaldusest.
(11)     Valitsemissektori eelarve
puudujääk kerkis 2009. aastal 6,2 %-ni SKPst peamiselt intressikulude ja
sotsiaalsete siirete kiire kasvu tõttu. 2010. aastal olid suuremalt jaolt
ühekordsed konsolideerimismeetmed suunatud peamiselt avaliku sektori palkade
väiksemale kasvule ja sotsiaalsetele siiretele. Sotsiaaltoetuste, sealhulgas
pensionide ja avaliku sektori palkade indekseerimine toimus 2010. aastal pooles
ulatuses ja piirati osa tööga seotud preemiaid. Tulude poolel suurenesid alkoholi,
sigarettide ja mineraalõlide aktsiisimaksumäärad. Need enne ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu soovitust heaks kiidetud
meetmed toetasid 2010. aastal valitsemissektori puudujäägi kerget vähendamist
5,9 %-ni SKPst.
(12)     2011. aasta eelarvega
tugevdati 2010. aasta kulude poole konsolideerimismeetmeid ja neid pikendati
veel peaaegu aasta võrra. Tulude poolel tõsteti täiendavalt sigarettide
aktsiisimaksumäärasid. Siiski kerkis valitsemissektori eelarve puudujääk 2011.
aastal 6,4 %ni SKPst, kusjuures kapitalitoetustehingud seoses kahjumit
teenivate riigiomandis ettevõtetega ja ühekordsed meetmed moodustasid
puudujäägist 1,4 % SKPst.
(13)     Ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse kohases 2013. aasta märtsi teatises, mille kinnitas komisjon
(Eurostat), märgiti 2012. aastal valitsemissektori eelarve puudujäägiks
4,0 % SKPst. Selles näitajas kajastub suurima panga veel üks
rekapitaliseerimine mahus 0,2 % SKPst 2012. aasta juunis, mida käsitatakse
ühekordse tehinguna. Valitsus kärpis jooksvaid kulusid suures mahus, vähendades
avaliku sektori palku ja sotsiaalseid siirdeid. Samas on enamik
konsolideerimismeetmeid jällegi ainult ajutised. Lisaks vähenesid avaliku
sektori investeeringud veelgi, nii et reaalne koguvähenemine alates 2009.
aastast moodustab 45 %. Peale selle olid kapitalisüstid, sealhulgas
ühekordsed meetmed, avaliku sektori ettevõtetesse oluliselt väiksemad kui 2011.
aastal. Tulude poolel kärpis valitsus ettevõtte tulumaksu määra ja kehtestas
heldemad investeerimis- ja teadusuuringute ja innovatsioonitoetused.
(14)     Komisjoni talituste 2013.
aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori eelarve
puudujääk 2013. aastal 5,5 % SKPst. Võtmata arvesse kahte ühekordset
meedet, millega hübriidvõlainstrumendid muudeti kahe suurema panga
omakapitaliks, küündides 1,2 %-ni SKPst, prognoositi 2013. aasta
puudujäägiks 4,3 % SKPst. Prognoositud puudujääk 5,5 % SKPst on
võrreldav 2013. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammis sätestatud 2013. aasta
eelarve puudujäägieesmärgiga 7,9 % SKPst, mis sisaldab pankade
rekapitaliseerimist mahus 3,7 % SKPst. Riigi rahandus peaks 2013. aastal
saama kasu riigi rahanduse tasakaalustamise seaduse säästumeetmetest, mis on
kehtinud terve aasta ja mis jõustusid 2012. aasta juunis, ning uutest tulu suurendavatest
meetmetest 2013. aasta eelarves. Tööturu olukorra halvenemise tõttu
ennustatakse sotsiaalmaksete vähenemist. Seevastu prognoositakse sotsiaalsete
siirete suurenemist, kuna 2012. aasta lõpus ja 2013. aasta alguses lisanduvate
pensionäride arv on endiselt suur.
(15)     Komisjoni talituste 2013.
aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori eelarve
puudujääk 2014. aastal 4,9% SKPst eeldusel, et poliitikat ei muudeta. 2014.
aasta eelarve ei sisalda uusi kaalutlusõiguse alusel võetud meetmeid, välja
arvatud ettevõtte tulumaksu määra langetamine 16 %ni ja avaliku sektori
palkade laiaulatuslik stabiliseerimine 2013. aasta tasemel. Kulude poolel
prognoositakse eelkõige intressikulude ja sotsiaalsete siirete suurenemist
suurema võlakoorma, suurema hulga vanaduspensionäride ja pensionide
indekseerimise tõttu. Puudujäägi suuruseks prognoositakse 2015. aastal
5,5 % SKPst eeldusel, et poliitikat ei muudeta. Prognoosis võetakse
arvesse intressikulude jätkuvat suurenemist, avaliku sektori kõrgemaid palku
pärast avaliku sektori teenistujate palku piiranud ajutiste meetmete lõppemist
ning ettevõtte tulumaksu järkjärgulise vähendamise viimast osa, millega
kärbitakse seda 1 protsendipunkti võrra 15 %-ni.
(16)     Arvestamata täiendavaid
pankade tugevdamiseks kasutatud eelarvevahendeid, tunduvad riskid
puudujäägiprognoosidele olevat tasakaalus. Tulemus võib osutuda soodsamaks tänu
2013. aasta lisaeelarves teada antud säästumeetmetele, halvemaks aga eelarve
nõrga rakendamise ja kohtuotsuse tõttu, mille valitsus on vaidlustanud, kuid
millega nõutakse avaliku sektori teenistujatele 2010. aastal edasilükatud
palgatõusu väljamaksmist.
(17)     Komisjoni talituste 2013.
aasta kevadprognoosi kohaselt on nominaalne keskmine eelarve konsolideerimine
aastatel 2010–2013 0,5 % SKPst aastas. Konsolideerimine oli lükatud 2012.
ja 2013. aastasse. Kui arvestada potentsiaalse majanduskasvu läbivaatamise mõju
prognoosi ja aluseks oleva nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituste
vahelisel ajal, samuti tulude muutuse mõju võrrelduna sellega, mida
standardelastsuse alusel võis eeldada, on aastane kohandatud struktuurne
konsolideerimine aastatel 2010–2013 hinnanguliselt 1,1 % SKPst. See ületab
eelarve soovitatud aastast keskmist konsolideerimist, mis on ¾ % SKPst.
(18)     Sloveenia ametiasutused on
vastuseks ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu
soovitusele rakendanud aastatel 2010–2013 täiendavaid konsolideerimismeetmeid
kogusummas hinnanguliselt ligikaudu 6¾ % SKPst, kui kasutada
alt-üles-hindamist. See hinnang ei sisalda 2010. aasta eelarve
konsolideerimismeetmeid mahus ligikaudu 0,8 % SKPst, mida hõlmab juba
komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoos. Meetmepakett, mis moodustab
ligikaudu 5 % SKPst, hõlmab teatavaid madalama indekseerimise mehhanisme,
avaliku sektori palga ja sotsiaaltoetuste kärpeid, aga samuti kõrgemaid
kaudseid makse. Peale selle kärpisid ametiasutused aastatel 2010–2012 tugevasti
avaliku sektori investeeringuid (ligikaudu 1¾ % SKPst).
(19)     Sloveenia on silmitsi riigi
järsult suureneva võlakoormusega, mis on tingitud suure esmase puudujäägi
kestmisest ning vähemal määral võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutuse
näitaja kohandamisest ja suurematest intressimaksetest. Võrreldes 2008. aasta
madala tasemega (22 %) on võlakoormus 2012. aastaks kerkinud 54 %ni
SKPst. Komisjoni talituste 2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohaselt
suureneb see 2013. aastal 61 %-ni SKPst, ületades sellega aluslepingu
kontrollväärtust. Eeldusel et poliitikat ei muudeta, peaks võlg 2015. aastaks veelgi
suurenema, 69 %ni SKPst. Need prognoosid ei võtta arvesse riigitagatisi
varade ülekandmisele pangavara haldamise äriühingule (kuni 11 % SKPst) ja
pankade stabiilsuse seadusega rekapitaliseerimiseks eraldatud vahendeid (kuni
3 % SKPst).
(20)     Sloveeniat tabasid ootamatud
majandust kahjustavad muutused. Prognoositakse, et W-kujuline majanduslangus
kestab 2014. aastani. Tööhõivele on avaldatud negatiivset mõju, töötus kasvas
järsult ja reaalpalkade kasv muutus negatiivseks. Sloveenias esineb ka
ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis tõsiselt häirib
investeerimist. Seega väheneb sisenõudlus jätkuvalt. Sellel on negatiivne mõju
nii tulude kui ka kulude poolele, võrreldes sellega, mida prognoositi nõukogu
soovituse ajal. Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega tundub asjakohane
määrata Sloveeniale uus tähtaeg kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2015.
aastaks.
(21)     Kahe lisa-aasta andmine
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks oleks kooskõlas valitsemissektori
eelarve puudujäägi vahe-eesmärkidega, mis on 2013. aastal 4,9 % SKPst
(3,7 % SKPst ilma ühekordsete kuludeta mahus 1,2 % SKPst, et
rekapitaliseerida kaht suurimat panka), 2014. aastal 3,3 % SKPst ja 2015.
aastal 2,5% SKPst. Nende eesmärkide täitmiseks
on vaja struktuurset eelarvepositsiooni parandada 2013. aastal 0,7 %
SKPst, 2014. aastal 0,5 % SKPst ja 2015. aastal 0,5 % SKPst,
kusjuures kahe viimase aasta puhul vastab see nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1 sätestatud miinimumile. Kokkuvõttes
peaksid Sloveenia ametiasutused selleks, et täita eespool nimetatud
struktuursed eesmärgid, võtma täiendavaid konsolideerimismeetmeid 2013. aastal
1 % SKPst, 2014. aastal 1½ % SKPst ja 2015. aastal 1½ % lisaks
nendele, mida baasstsenaarium juba sisaldab. Nende eesmärkide puhul võetakse
arvesse vajadust kompenseerida eelarve konsolideerimise negatiivne nn teise
ringi mõju riigi rahandusele, mis tuleneb konsolideerimise mõjust SKP kasvule.
(22)     Euroopa Komisjoni 2012. aasta
eelarve jätkusuutlikkuse aruandes osutatakse sellele, et Sloveenias on risk
jätkusuutlikkusele kõrge nii keskpikas kui ka pikas perspektiivis. 2012. aasta
aruandes elanike vananemise kohta prognoositakse vanusega seotud avaliku
sektori kogukulutuste suurenemist aastatel 2010–2060. Seepärast tundub olevat
vajalik veelgi piirata vananemisega seotud kulutuste kasvu, täiendavalt
kohandades pensioni- ja sotsiaalkindlustussüsteemi kõiki olulisi näitajaid, et
toetada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.
(23)     Sloveenia täidab määruse (EÜ)
nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja
selgitamise kohta) artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimusi valitsemissektori
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaja pikendamiseks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
(1)
Sloveenia peaks kõrvaldama praeguse ülemäärase
eelarvepuudujäägi 2015. aastaks.
(2)
Sloveenia peaks täitma valitsemissektori eelarve
puudujäägi eesmärgi 4,9 % SKPst 2013. aastal (3,7 % SKPst ilma
ühekordsete kuludeta mahus 1,2 % SKPst kahe suurima panga
rekapitaliseerimiseks), 3,3 % SKPst 2014. aastal ja 2,5 % SKPst 2015.
aastal, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni aastasele parandamisele
0,7 % SKPst 2013. aastal, 0,5 % SKPst 2014. aastal ja 0,5 %
SKPst 2015. aastal, et viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2015. aastaks
allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, võttes aluseks komisjoni talituste
2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosi.
(3)
Sloveenia peaks rangelt rakendama juba vastuvõetud
meetmeid, et suurendada peamiselt kaudset maksutulu ja vähendada avaliku
sektori palku ja sotsiaaltoetusi, olles valmis täiendama neid lisameetmetega,
kui tulemused ei osutu piisavaks või kui mõni meede on kohtus tühistatud.
(4)
Lisaks peaks Sloveenia täpsustama, vastu võtma ja
rakendama uued struktuursed konsolideerimismeetmed lisaks nendele, mida
sisaldab komisjoni talituste 2013. aasta ajakohastatud prognoos, ning mida on
vaja ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseks 2015. aastaks.
(5)
Nõukogu kehtestab Sloveenia ametiasutustele tähtaja
[1. oktoober 2013] tõhusate meetmete võtmiseks ja nõukogu määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande esitamiseks
konsolideerimisstrateegia kohta, mis eesmärkide saavutamiseks on kavandatud.
Lisaks peaksid Sloveenia ametiasutused i)
kiirendama valitsemissektori eelarve puudujäägi vähendamist 2014. ja 2015.
aastal juhul, kui majandus- või eelarvetingimused osutuvad oodatust paremaks;
ii) täpsustama, vastu võtma ja rakendama struktuurseid konsolideerimismeetmeid,
mis järk-järgult alandavad praegust kulutuste suhet SKPsse, tagavad valitsemissektori
struktuurse eelarvepositsiooni kestva paranemise, toetavad majanduse
kasvupotentsiaali, sealhulgas vältides avaliku sektori investeeringute
lisakärpeid, ja hakkavad järk-järgult vähendama võla suhet. Et tagada eelarve
konsolideerimise strateegia edu, on oluline toetada eelarve konsolideerimist
ulatuslike struktuursete reformidega, mis on kooskõlas nõukogu poolt Euroopa
poolaasta ja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames Sloveeniale
adresseeritud soovitustega.
Lisaks soovituses 5 ettenähtud aruandele peaks
Sloveenia andma aru nimetatud soovituste rakendamisel tehtud edusammudest iga
[kuue] kuu järel ja stabiilsusprogrammi eraldi peatükis seni, kuni ülemäärane
eelarvepuudujääk on täielikult kõrvaldatud.
Käesolev soovitus on adresseeritud Sloveenia
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[2]               Kõik Sloveenia ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad järgmisel
aadressil:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/slovenia_en.htm
[3]               See prognoos põhineb komisjoni
talituste 2013. aasta kevadprognoosil, mille ajalist horisonti on pikendatud
2015. aastani. Ajakohastatud versioon sisaldab lisaks kahte võlakirja, mis
lasti Ameerika turul välja 2. mail 2013 ning mis mõjutavad intressikulusid,
puudujääki ja võlga.


title: Euroopa Keskpanga Soovitus, —  1. veebruar 2006 , — Euroopa liidu nõukogule Oesterreichische Nationalbank [Austria keskpanga] välisaudiitorite kohta (ECB/2006/1)

text:
               10.2.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 34/30

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   1. veebruar 2006,
   Euroopa liidu nõukogule Oesterreichische Nationalbank [Austria keskpanga] välisaudiitorite kohta
   (ECB/2006/1)
   (2006/C 34/08)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurosüsteemi riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Oesterreichische Nationalbank (Austria keskpanga) föderaalseaduse paragrahvi 37 lõike 1 kohaselt valib Austria keskpanga üldkoosolek igal aastal kaks audiitorit ja kaks asendusaudiitorit, võttes arvesse põhikirja artiklit 27. Asendusaudiitorite volitus kehtib ainult juhul, kui audiitorid ei saa auditeerimist teostada.

               (3)

               Seniste Austria keskpanga audiitorite volitusi ei saa pärast 2005. majandusaasta auditeerimist täiendavaks ametiajaks uuendada. Seetõttu tuleb välisaudiitorid ametisse määrata alates 2006. majandusaastast.

               (4)

               Kooskõlas ühenduse ja Austria avaliku hanke õigusaktidega on Austria keskpank oma uuteks välisaudiitoriteks valinud KPMG Alpen-Treuhand GmbH, TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH, Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH ja BDO Auxilia Treuhand GmbH ning EKP leiab, et nad vastavad ametikohale nimetamise nõuetele.

               (5)

               Välisaudiitorite volitusi võib igal aastal uuendada, kuid ametisoleku tähtaeg ei või ületada 5 aastat,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Austria Keskpanga välisaudiitorite ühine volitus soovitatakse 2006. majandusaastaks anda KPMG Alpen-Treuhand GmbH'le ja TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH'le.

               2.

               Austria Keskpanga asendusaudiitorite ühine volitus soovitatakse 2006. majandusaastaks anda Moore Stephens Austria Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH'le ja BDO Auxilia Treuhand GmbH'le.

               3.

               Neid volitusi võib igal aastal uuendada, kuid ametisoleku tähtaeg kokku ei või ületada 5 aastat ja lõpeb hiljemalt 2010. majandusaastal.

      Frankfurt Maini ääres, 1. veebruar 2006

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52013DC0379

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS euroalasse kuuluvate liikmesriikide majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta /* COM/2013/0379 final */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
euroalasse kuuluvate liikmesriikide
majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EÜ) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Eurorühmal on eriline
vastutus euroala majanduse juhtimise eest. Majanduskriis paljastas selgelt
euroala läbipõimunud sisesuhted, rõhutades vajadust ühtse kooskõlastatud
poliitilise lähenemisviisi järele, mille puhul võetakse arvesse tugevat mõjude
ülekandumist euroala liikmesriikide vahel ning mis võimaldab operatiivseks
majanduskeskkonna muutustele reageerimiseks poliitikat tõhusalt kooskõlastada.
(2)       Euroalasse kuuluvad
liikmesriigid kirjutasid 2. märtsil 2012 alla majandus- ja rahaliidu
stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingule, kohustudes ellu viima
täiendavaid ulatuslikke poliitikareforme ja oma poliitikat koordineerima. 2013.
aastal jõustuvad teise majanduse juhtimise paketi määrused,[5] mis süvendab eelarve- ja
majanduspoliitika koordineerimist euroalal.
(3)       Praegu tehakse tööd majandus-
ja rahaliidu edasiseks tihendamiseks. Komisjon esitas 28. novembril 2012
teatise tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu loomise tegevuskava kohta[6]. Kavas on kindlaks määratud
tõelise majandus- ja rahaliidu põhimõtted ja eesmärgid ning nende saavutamise
vahendid ja meetmed. Kava eesmärk on algatada üleeuroopaline arutelu. 12.
septembril 2012 esitas komisjon tegevuskava pangandusliidu poole liikumiseks[7]. Selle ettepanekuga koos
esitati ühtse järelevalvemehhanismi loomiseks vajaliku kahe määruse ettepanekud[8]. 5. detsembril 2012 esitas
Euroopa Ülemkogu eesistuja aruande, milles on esitatud konkreetne ja tähtajaline
tegevuskava tõelise majandus- ja rahaliidu saavutamiseks. Aruande töötasid
omavahelises tihedas koostöös välja komisjoni president, eurorühma esimees ja
Euroopa Keskpanga president. Aruanne keskendus integreeritud rahandus-, eelarve
ja majanduspoliitika raamistiku loomisele ning demokraatliku õiguspärasuse ja
aruandekohustuse põhimõtte elluviimisele. 14. detsembril 2012 määrasid
riigipead ja valitsusjuhid kindlaks, mil viisil liigutakse edasi majandus- ja
rahaliidu loomise lõpuleviimisel, tunnistades euroala liikmesriikide majanduse
vastastikust sõltuvust ning eeliseid, mida euroala stabiilsus pakub selle
liikmetele ja ELile tervikuna.
(4)       Euroopa Parlament osaleb
nõuetekohaselt Euroopa poolaasta eluviimisel. Ta esitas oma seisukoha majandus-
ja rahaliidu tihendamise kohta 20. novembri 2012. aasta resolutsioonis „Tõelise
majandus- ja rahaliidu suunas”[9].
(5)       Kriisiohjamine euroalal on
olnud sihikindel. Kõik liikmesriigid ja ELi institutsioonid on kindlalt ja
kahtlusteta tegutsenud euroala terviklikkuse tagamise nimel. Sellele vaatamata
tuleb eurorühmapoolset kriisiohjet veelgi parandada, et täielikult tagada
euroala tõhus koordineerimine. Koordineerimist tuleb tugevdada ka selleks, et
euroalas kujuneks välja järjekindel ja terviklik lähenemisviis, ning selleks,
et tagada vajalike poliitikameetmete rakendamine. Nende eesmärkide saavutamine
aitaks tugevdada kodanike ja turgude kindlustunnet ning seega toetaks euroala
majanduse elavdamist ja finantsstabiilsuse suurendamist.
(6)       Teise majanduse juhtimise
paketi määruste rakendamine tugevdab veelgi eelarvejärelevalvet euroalal.
Paketi õigusaktide kohaselt on eurorühma ülesanne arutada läbi liikmesriikide
eelarveprojektid ja kogu euroala eelarveperspektiiv, et tagada nõuetekohane
eelarvepoliitika seisund. Arutelu aluseks on komisjoni arvamus euroala
liikmesriikide esialgsete eelarvekavade kohta ning komisjoni üldhinnang euroala
esialgsete eelarvekavade ja nende vastastikuse mõju kohta. Euroala eelarve
konsolideerimise käigus on raskeimaks ülesandeks püsivalt vähendada avaliku
sektori võla suhet SKPsse. Selleks tuleb ühteaegu teostada diferentseeritud,
majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimise poliitikat ning suurendada
euroala kasvupotentsiaali. Stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osaga
ettenähtud eelarve struktuurse kohandamise puhul võetakse arvesse riikide
jätkusuutlikkusega seotud riski erinevust lühikeses ja keskpikas perspektiivis
ning võimaldatakse kogu kohandamise jooksul rakendada automaatset
tasakaalustusmehhanismi. Sama pakti ennetava osaga nähakse ette järkjärguline
kohandamine vastavalt keskpika perioodi eesmärkidele, kusjuures struktuurne
eelarvepositsioon peaks paranema 0,5 % aastas. Seda võib riigiti
kohandada, võttes arvesse tsükliliste tingimuste ja võla jätkusuutlikkusega
seotud riske. Keskpika perspektiivi eelarvepoliitika usaldusväärsust aitaks
suurendada ka see, kui valitsemissektori kulude ja tulude struktuur kajastaks
paremini eri kuluartiklite ja tuluallikate mõju majanduskasvule. Lisaks saab
majanduse kasvupotentsiaali parandada täiendavate struktuurireformidega ja
eelarvevaru kasutamisega euroala avaliku sektori investeeringute tegemiseks
stabiilsuse ja kasvu paktist tulenevas ulatuses.
(8)       Enamik ELi finantsturgudega
seotud riskinäitajaid ja turul valitsevad meeleolud on võrreldes 2012. aastaga
paranenud ning üha süvenev ja halvav usalduse allakäigu tendents on peatunud.
Kuid turud on endiselt üsna killustatud. Pankade rahastamistingimused on küll
paranenud, kuid see ei avaldu veel reaalmajandusele laenuandmine hoogustumises;
pankade laenamistegevuse ja erasektori rahastamise kulukus on liikmesriigiti
väga erinev. Praeguse konjunktuuri puhul on olulisimateks eesmärkideks
pangandussektori ja erasektori (ilma finantssektorit arvesse võtmata)
finantsvõimenduse kavakohane vähendamine, säilitades reaalmajandusele, eriti
VKEdele tootlikel eesmärkidel laenusaamise võimalused.

(9)       Laenusaamise võimalusi aitaks parandada pangabilansside parandamine ja
vajaduse korral pankade omakapitali edasine tugevdamine. Sellega seoses aitavad ühtse järelevalvemehhanismi ja Euroopa
Pangandusjärelevalve teostatavad varade kvaliteedi hinnangud ja stressitestid
suurendada pangabilansside läbipaistvust, välja selgitada allesjäänud
riskitegurid ning kokkuvõttes parandada usaldust sektori kui terviku suhtes. Kuna püsib oht, et finantsturgude killustumine
süveneb ning finantsturud jäävad heitlikuks, on oluline kiirendada euroalal
pangandusliidu loomist ja vältida pangakriiside lahendamiseks juhtumipõhiste
lahenduste otsimist.
(10)     Toote- ja tööturgude toimimise
parandamiseks tuleks kogu euroalal teostada struktuurireforme. See võimaldaks
parandada konkurentsivõimet, kiirendada kohandamist ja tagada ressursside püsiv
ümberjaotamine. Lisaks aitavad
struktuurireformid olulisel määral kaasa tasakaalustamisele ja finantsvõimenduse
vähendamisele. Puudujäägiga riikide puhul võimaldab konkurentsivõime
parandamine suurendada netoeksporti, mis omakorda soodustab orienteerumist
tootlikumatel, vähem tööjõumahukatel avatud sektoritel põhinevale kasvumudelile
ning toetab majanduse elavdamist ja võimaldab vähendada võlasuhet. Samal ajal
peaksid jooksevkonto ülejäägiga riigid ellu viima reforme oma konkurentsivõime
parandamiseks. See aitaks kaasa ressursside ümberjaotamisele ja soodustaks
investeerimist suletud sektorites, mis toetaks majanduskasvu sisenõudluse
suurendamise teel ning ühtlustaks kohandamist terve euroala ulatuses. Samal
ajal avaldab kriis laias laastus asümmeetrilist mõju euroala liikmesriikide
tööhõivele, mis on enim langenud riikides, kus sisenõudlus on vähenenud kõige
rohkem ja kus jooksevkonto tasakaalustamatust on vähendatud kõige suuremal
määral. Kuna tsükliline töötus ei ole märkimisväärselt ja kiiresti vähenenud,
võib ilmneda hüstereesimõju, mille puhul töötus muutub krooniliseks ega olene
otseselt palgataseme muutustest. Seetõttu on eriti oluline teostada
struktuurireforme tööturul, et leevendada ohte, mis võivad kahjustada euroala
sotsiaalset ühtekuuluvust ja majanduskasvu väljavaateid. Euroala liikmesriigid
kirjutasid 2. märtsil 2012 alla majandus- ja rahaliidu stabiilsuse,
koordineerimise ja juhtimise lepingule, kohustudes eelkoordineerima peamisi
majandusreformide kavu. Selleks et stimuleerida vajalike meetmete võtmist ning
innustada läbi viima reforme kooskõlas riigipõhiste soovitustega, peaks vastuvõetud
meetmete rakendamise mõju jälgima ka eurorühm,
SOOVITAB euroalasse kuuluvatel
liikmesriikidel võtta ajavahemikus 2013–2014 üksikult ja üheskoos, ilma et see
piiraks nõukogu pädevust liikmesriikide majanduspoliitika kooskõlastamisel,
kuid eelkõige eurorühmas kooskõlastatava majanduspoliitika raamistikus järgmisi
meetmeid:
1.           Eurorühm peaks tegutsema
ühiselt, et töötada välja kogu euroala jaoks ühtne poliitiline lähenemisviis ja
teha euroala ladusa toimimise seisukohalt olulisi poliitilisi otsuseid. Eurorühmal
peaks olema võimalik mängida olulist rolli euroala liikmesriikide suhtes
kohaldatava järelevalveraamistiku tugevdamisel: koordineerida ja jälgida
euroala stabiilsuse ja tugevuse kindlustamiseks vajalike reformide elluviimist
riikide ja euroala tasandil eesmärgiga suurendada poliitika sidusust.
2.           Tuleks tagada, et eurorühm
jälgib ja koordineerib euroala liikmesriikide eelarvepoliitikat ja kogu euroala
eelarvepoliitika seisundit, et tagada eelarvepoliitika majanduskasvu soosiv ja
diferentseeritud teostamine. Selleks peaksid eurorühm ja komisjon omavahel läbi
arutama arvamuse, mille komisjon koostab iga euroala liikmesriigi esialgsete
eelarvekava kohta, ning kogu euroala eelarveseisundi ja -väljavaated vastavalt
komisjoni üldhinnangule euroala esialgsete eelarvekavade ja nende vastastikuse
mõju kohta. Koordineerimisega aidatakse tagada seda, et euroala liikmesriigi
eelarve konsolideerimise kiirus oleneb tema eelarve- ja majanduslikust
olukorrast, kusjuures eelarve struktuurse kohandamise puhul võetakse arvesse
struktuurimuutuste vajadust, et võimaldada kogu kohandamise vältel rakendada
automaatset tasakaalustusmehhanismi. Lisaks võimaldaks koordineerimine
suurendada eelarvepoliitika usaldusväärsust keskpikas perspektiivis, tagades,
et konsolideerimisega kaasneb üldiselt tõhus ja majanduskasvu soodustav kulude
ja tulude kombinatsioon ning viiakse ellu majanduskasvu potentsiaali
võimendavad struktuurireformid.
3.           Eurorühma raames tuleks
analüüsida, mis põhjusel erinevad euroala liikmesriigiti eelkõige VKEdele
antavate laenude intressimäärad, uurida euroala finantsturgude killustatuse
mõju ja anda nõu killustatuse kõrvaldamiseks.
4.           Tuginedes viimaste aastate
rekapitaliseerimis- ja ümberkorraldamismeetmete tulemustele tuleks jätkata
pankade bilansi parandamist, et vähendada ühtse turu killustumist ja parandada
krediidivoogu reaalmajandusse, eriti VKEdele. Sel eesmärgil tuleks a) tagada,
et ühtse järelevalvemehhanismi raames ja Euroopa Pangandusjärelevalve osalusel
teostatavad bilansihindamised ja stressitestid viidaks lõpule vastavalt
kokkulepitud ajakavale; b) tagada, et pankade rekapitaliseerimisel peetaks
kinni koormuse võrdsetel tingimustel jagamise nõuetest; c) veel enne panga
stressitesti ja tema bilansi hindamist luua pankade rekapitaliseerimist
võimaldavad usaldusväärsed eelarvepõhised kaitsevahendid; d) kõrvaldada
pangandusjärelevalvest tulenevad stiimulid pankadele varade ja kohustuste
tasakaalustamiseks vaid oma riigi piires ning e) läbida kiiremini
pangandusliidu loomiseks vajalikud etapid, mis hõlmavad ühtse
järelevalvemehhanismi ja ühtse kriisilahendusmehhanismi loomist, suutlikkust
kaasata panga päästmisse erasektor ning ühise pangakriiside lahendamise fondi
ja ühise eelarvepõhise kaitsevahendi, sealhulgas finantsasutuste otsese
rekapitaliseerimise võimaluse loomist.
5.           Euroala liikmesriikide
peamisi majandusreformikavu tuleks eelkooskõlastada. Eelkõige
tuleks jälgida töö- ja tooteturu struktuurireformide elluviimist ning reformide
mõju euroalale, võttes arvesse nõukogu soovitusi igale euroala liikmesriigile.
Tuleks edendada tasakaalustatud ja struktuurset kohandumist euroalal, viies
täielikult lõpule reformid, mille eesmärk on kõrvaldada jooksevkonto
puudujäägiga ja jooksevkonto ülejäägiga liikmesriikides esinevad moonutused
säästmis- ja investeerimiskäitumises. Tuleks astuda vajalikud sammud
makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse tõhusaks rakendamiseks, eelkõige
hinnates ülemäärase tasakaalustamatuse käes kannatavate liikmesriikide edusamme
võetud reformikohustuste täitmisel ja reformide elluviimist neis
liikmesriikides, kus tasakaalustamatus nõuab otsustavat tegutsemist, et vältida
kogu euroalale avalduvat negatiivset mõju.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2013) 379 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               KOM(2011) 821 (lõplik) ja KOM(2011) 819 (lõplik).
[6]               COM(2012) 777 final.
[7]               COM(2012) 510 final.
[8]               COM(2012) 511 final ja COM(2012) 512 final.
[9]               20. novembri 2012. aasta resolutsioon „Tõelise majandus-
ja rahaliidu suunas”, vt P7_TA(2012)0430.


title: 2005/207/EÜ: Nõukogu soovitus, 8. märts 2005, Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta

text:
               15.3.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 68/40

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. märts 2005,
   Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta
   (2005/207/EÜ)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 112 lõike 2 punkti b ja artikli 122 lõiget 4, samuti Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitleva protokolli artikleid 11.2 ja 43.3,
   ning arvestades järgmist:
   Tommaso PADOA-SCHIOPPA ametiaeg lõppeb 31. mail 2005. Seetõttu tuleb ametisse nimetada Euroopa Keskpanga juhatuse liige,
   SOOVITAB JÄRGMIST:
   Nimetada Euroopa Keskpanga juhatuse liikmeks Lorenzo BINI SMAGHI kaheksaks aastaks alates 1. juunist 2005.
   Pärast Euroopa Parlamendi ja Euroopa Keskpanga nõukoguga konsulteerimist teevad käesoleva soovituse kohta otsuse nende liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid, mille rahaühik on euro.
   Käesolev soovitus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.

      Brüssel, 8. märts 2005

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.-C. JUNCKER


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 8. september 2017, Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta (EKP/2017/27)

text:
               19.9.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 310/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   8. september 2017,
   Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta
   (EKP/2017/27)
   (2017/C 310/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Národná banka Slovenska praeguste välisaudiitorite (Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.) volitused lõpevad pärast 2016. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb määrata välisaudiitorid alates 2017. majandusaastast.

               (3)

               Majandusaastateks 2017 kuni 2020 on Národná banka Slovenska valinud Deloitte Audit s.r.o. võimalusega pikendada seda volitust majandusaastateks 2021 kuni 2023,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Národná banka Slovenska välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2017 kuni 2020 määrata Deloitte Audit s.r.o. võimalusega pikendada seda volitust majandusaastateks 2021 kuni 2023.

      Frankfurt Maini ääres, 8. september 2017

            EKP president

         Mario DRAGHI


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 1. juuli 2010 , Euroopa Liidu Nõukogule, Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta (EKP/2010/6)

text:
               8.7.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 184/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   1. juuli 2010,
   Euroopa Liidu Nõukogule, Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta
   (EKP/2010/6)
   2010/C 184/01
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Seniste Národná banka Slovenska (Slovakkia keskpanga) välisaudiitorite volitused lõppesid pärast 2009. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb välisaudiitorid ametisse määrata alates 2010. majandusaastast.

               (3)

               Majandusaastateks 2010 kuni 2014 on Slovakkia keskpank valinud oma välisaudiitoriks Ernst & Young Sovakia, spol. s r.o.,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Slovakkia keskpanga välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2010 kuni 2014 Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.

      Frankfurt Maini ääres, 1. juuli 2010

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52014PC0435

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/282/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Austrias /* COM/2014/0435 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/282/EL
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Austrias
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 12,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Järgides komisjoni soovitust,
otsustas nõukogu 2. detsembri 2009. aasta otsusega 2010/282/EL, et Austrias on
ülemäärane eelarvepuudujääk. Nõukogu märkis, et 2009. aastaks kavandatud
valitsemissektori eelarvepuudujääk ulatus 3,9%-ni SKPst, mis ületas seega
aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst, kusjuures
valitsemissektori koguvõlaks prognoositi 2009. aastal 68,2 % SKPst, mis
seega ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 60 % SKPst[1].
(2)       ELi toimimise lepingu
artikli 126 lõike 7 ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[2]
artikli 3 lõike 4 kohaselt esitas nõukogu komisjoni soovituse põhjal 2. detsembril
2009 Austriale soovituse, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013.
aastaks. Soovitus avalikustati.
(3)       Vastavalt aluslepingutele
lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta) artiklile 4
esitab komisjon andmed kõnealuse menetluse rakendamiseks. Kõnealuse protokolli
kohaldamisel peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu 25. mai 2009. aasta
määruse (EÜ) nr 479/2009 (Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta)[3] artiklile 3
esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed
valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.
(4)       Kaaludes, kas otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tuleks kehtetuks tunnistada, peaks
nõukogu otsuse tegemisel lähtuma esitatud andmetest. Lisaks tuleks otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta kehtetuks tunnistada üksnes siis,
kui komisjoni prognooside kohaselt ei ületa puudujääk prognoosiperioodil
kontrollväärtust 3 % SKPst[4].
(5)       Nende andmete põhjal, mis
komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2009 artiklile 14
pärast Austria poolt 2014. aasta aprillis esitatud teatist, ning 2014. aasta
stabiilsusprogrammi ja komisjoni 2014. aasta kevadprognoosi alusel on võimalik
teha järgmised järeldused.
–
Pärast jõudmist haripunkti 4,5 % SKPst 2010.
aastal vähenes Austria valitsemissektori eelarvepuudujääk allapoole
aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst juba 2011. aastal. Paranemine
võrreldes algselt kavandatud eelarvetulemusega oli seotud sellega, et
rämpspanga KA Finanz rekapitaliseerimiseks võetud valitsemissektori kulumeetmeid
(ligikaudu 0,4 % SKPst) võeti valitsemissektori arvepidamises arvesse 2012.
aastal, mil tulenev mõju leidis panga finantsaruannete põhjal kinnitust.
Vähemal määral tulenes puudujäägi vähenemine kavandatust väiksematest
kulutustest kõigil valitsemissektori tasanditel ning soodsamatest
majandustingimustest, millega kaasnesid prognoositust suuremad tulud.
Vastupidiselt nii riiklikule kui ka komisjoni prognoosile jäi valitsemissektori
eelarvepuudujääk allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst ka 2012. aastal.
Suurte riskide tõttu, mis olid seotud võimalike finantssektori olukorra
täiendavaks parandamiseks võetavate meetmetega, mille tulemusel oleks
eelarvepuudujääk võinud järgmistel aastatel ületada 3 % SKPst, ei soovitanud
komisjon ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust varakult tühistada. Need riskid
ei ole siiski realiseerunud ning 2013. aastal oli Austria eelarvepuudujääk 1,5 %
SKPst. Täiendav puudujäägi vähenemine oli suures osas tingitud ühekordsetest
meetmetest, mis hõlmas mobiilside spektri müüki, mille eest saadud summa oli
ootamatult suur ja moodustas peaaegu 0,6 % SKPst.
–
Vastavalt stabiilsusprogrammile (2014–2018), mille
Austria valitsus võttis vastu 29. aprillil 2014, peaks valitsemissektori
eelarvepuudujääk suurenema 2,7 %-ni SKPst 2014. aastal ja seejärel
vähenema 1,4 %-ni SKPst 2015. aastal. Komisjoni talituste 2014. aasta
kevadprognoosi kohaselt on 2014. aasta eelarvepuudujääk 2,8 % SKPst ja 2015.
aasta puudujääk 1,5 % SKPst. Seega peaks puudujääk jääma
prognoosiperioodil allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst. Selleks et
vältida kavandatud märkimisväärset kõrvalekaldumist keskpika perioodi eesmärgi
saavutamisele suunatud kohandamiskavast, tegi valitsus määruse (EL) nr 473/2013
raames teatavaks täiendavad kokkuhoiumeetmed ja suuremad tulud, mille maht on
komisjoni hinnangul 0,2 % SKPst, ning saatis selle kohta komisjonile
kirjaliku kinnituse.
–
Valitsemissektori eelarvepuudujäägi suurenemine 2014.
aastal on tingitud varahaldusvahendi (Abbaueinheit) loomisest ettevõtja Hypo
Alpe Adria langenud väärtusega varade likvideerimiseks. Valitsuse nimetatud
nõunikest koosneva eksperdirühma hinnangul võib Hypo Alpe Adria
varahaldusvahendi loomise mõju ulatuda kuni 4 miljardi euroni (1,2 %
SKPst), millest 2014. aastal tehtud kapitalisüst moodustab 750 miljonit eurot.
See, mil määral varahaldusvahendi loomine suurendab eelarvepuudujääki,
selgitatakse täpsemalt välja veel käesoleval aastal Hypo Alpe Adria varade
kvaliteedi sõltumatu hindamise teel, et Eurostat saaks analüüsida selle meetme
statistilist mõju. Eksperdirühma praegune hinnang on küllaltki ettevaatlik ja
seega võib seda pidada usaldusväärseks. Samas ei saa välistada, et kõnealuse
meetme mõju eelarvepuudujäägile võib osutuda suuremaks. See on 2014. aasta
puudujäägiprognoosi peamine negatiivne risk. Võttes samas arvesse täiendavaid
vabalt valitud meetmeid, mille valitsus tegi teatavaks pärast komisjoni
prognoosi avaldamist ja mis peaksid nominaalset eelarvepuudujääki veelgi
vähendama, näivad 2014. aasta eelarvepuudujäägiga seotud riskid olevat üldiselt
tasakaalus.
–
Struktuurne eelarvepositsioon (st majandustsükliga
kohandatud eelarvepositsioon ilma ühekordsete ‑ja muude ajutiste
meetmeteta) paranes ajavahemikul 2011–2013 keskmiselt peaaegu 0,7 % SKPst
aastas, mis on üldiselt kooskõlas nõukogu soovitustega. Komisjoni
kevadprognoosi kohaselt ning 29. aprillil 2014 esitatud ajakohastatud
eelarvekava ja valitsuse poolt 12. mail 2014 teatavaks tehtud täiendavate
meetmete hinnangu põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon 2014. aastal pisut
paranema. Sellega seoses näib, et struktuurse eelarvepositsiooni kohandamises,
mis on vajalik keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks, tekib 2014. aastal
lõhe 0,5 % SKPst, mis viitab vajadusele tõhustada eelarvemeetmeid, et
tagada pakti ennetusliku osa nõuete täielik täitmine, pidades silmas tekkivat
riski kalduda nõutavast kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale.
–
Võla suhe SKPsse suurenes ajavahemikul 2009–2013 69,2 %-lt
74,5 %-le. Valitsemissektori koguvõlg peaks prognooside kohaselt suurenema
2014. aastal ligikaudu 80 %-le SKPst. See on peamiselt tingitud selliste
valitsemissektori võlakohustuste kaasamisest, mis on seotud ettevõtja Hypo Alpe
Adria langenud väärtusega varade ülekandmisega varahaldusvahendisse.
(6)       Nõukogu tuletab meelde, et
alates ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnenud 2014. aastast
kohaldatakse Austria suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning
Austria peaks liikuma asjakohasel kiirusel keskpika perioodi eesmärgi suunas,
muu hulgas järgides kulueesmärki, ja tegema piisavaid edusamme võlakriteeriumi
nõude täitmiseks vastavalt nõukogu 1997. aasta juuli määruse (EÜ) nr 1467/97
(ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise
kohta) artikli 2 lõikele 1a.
(7)       Aluslepingu artikli 126
lõike 12 kohaselt tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi
olemasolu kohta kehtetuks tunnistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk on
nõukogu arvates asjaomases liikmesriigis kõrvaldatud.
(8)       Nõukogu arvates on ülemäärane
eelarvepuudujääk Austrias kõrvaldatud ning seega tuleks otsus 2010/282/EL
kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane
eelarvepuudujääk Austrias on kõrvaldatud.
Artikkel 2
Otsus 2010/282/EL tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Austria
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               2009. aasta valitsemissektori eelarvepuudujääki ja
koguvõlga hiljem korrigeeriti vastavalt 5,5 %-le ja 116,4 %-le SKPst.
[2]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[3]               ELT L 145, 10.6.2009, lk 1.
[4]               Kooskõlas dokumendiga „Stabiilsuse ja kasvu pakti
rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu
ja vormi kohta”, 3. september 2012. Vt http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Portugali 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/102

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Portugali 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/20
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Portugali suhtes kohaldati makromajanduslikku kohandamisprogrammi kuni 17. maini 2014 kooskõlas nõukogu rakendusotsuse 2011/344/EL (3) artikli 1 lõikega 2, mille kohaselt tuli finantsabi teha kättesaadavaks kolme aasta jooksul. 23. aprillil 2014 tegi nõukogu otsuse (4) pikendada finantsabi kättesaadavust kuue nädala võrra, et programmi tingimustele vastavust oleks võimalik igakülgselt ja põhjalikult hinnata ning laenu viimane osa nõuetekohaselt välja maksta. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 472/2013 (5) artikli 12 kohaselt oli Portugal seega programmi rakendamise ajal vabastatud majanduspoliitika kooskõlastamise Euroopa poolaasta järelevalvest ja hindamisest. Kuna Portugal on programmist väljunud, siis tuleks ta taas täielikult Euroopa poolaasta raamistikku kaasata.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (6) alusel vastu häiremehhanismi aruande.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Määruse (EL) nr 472/2013 kohaselt oli Portugal makromajanduslikku kohandamisprogrammi rakendamise ajal vabastatud kohustusest esitada riiklik reformikava ja stabiilsusprogramm. Sellest hoolimata esitas Portugal 30. aprillil 2014 ajakohastatud eelarvestrateegia dokumendi (Documento de Estratégia Orçamental) ja valitsuse kirja, milles anti ülevaade viimastest strateegia „Euroopa 2020” eesmärkidega seonduvatest arengusuundadest. 17. mail 2014 esitas Portugali valitsus enda rakendatava reformiprogrammi ja uued algatused jätkusuutliku majanduskasvu saavutamiseks dokumendis pealkirjaga „Tee majanduskasvule: Portugali keskpika perioodi reformistrateegia”.

               (8)

               2014. aasta eelarvestrateegia dokumendis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk jätkusuutlikul viisil 2015. aastaks ja saavutada keskpika perioodi eesmärk 2017. aastaks. Strateegia kohaselt plaanitakse viia valitsemissektori eelarvepuudujääk 2014. aastal 4,0 %-ni SKPst ja vähendada seda 2015. aastal veelgi, s.o 2,5 %-ni SKPst, kooskõlas eesmärkidega, mis seati ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud 21. juuni 2013. aasta soovituses ja mida kinnitati veel kord makromajandusliku kohandamisprogrammi kaheteistkümnendas läbivaatamises. Kuid põhiseaduskohus tühistas 30. mail 2014 teatavad konsolideerimismeetmed, mille mõju eelarve tulemustele on 2014. aastal hinnanguliselt ligikaudu 0,4 % SKPst ning millel võib olla järelmõjusid ka 2015. aastal. Kokkulepitud eesmärkide saavutamiseks tuleb valitsusel ellu viia samas mahus asendusmeetmeid. Kaks kohtuasja on aga veel põhiseaduskohtus arutamisel, mistõttu ei ole võetavate meetmete mahtu võimalik täpselt kindlaks määrata. Kuna jäänud on vähe aega, siis võib valitsus olla sunnitud võtma (eelkõige tulude poolel) meetmeid, mis on oma laadilt vähem majanduskasvu soosivad. 2015. aastale järgnevate aastate puhul on strateegias kinnitatud eesmärki saavutada keskpika perioodi eesmärk 2017. aastaks, korrigeerides struktuurset eelarvepositsiooni 2016. aastal 0,5 % SKPst ja saavutades 2017. aastal 0,5 % suuruse struktuurse eelarvepuudujäägi. Strateegia kohaselt saavutab valitsemissektori koguvõlg kõrgeima taseme (umbes 130,2 % SKPst) 2014. aastal ning hakkab seejärel 2015. aastal tasapisi langema. Strateegia eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on kooskõlas komisjoni kevadprognoosiga ning seda analüüsib riigi rahanduse nõukogu. Tulenevalt põhiseaduskohtu otsusele tuleb 2014. aasta eelarvestrateegia läbi vaadata, et saavutada eelarvepuudujäägi eesmärk 4 % SKPst. Sellest hoolimata võivad selle eesmärgi saavutamist ohustada riskid, mis tulenevad eeskätt mõnede riigi omanduses olevate äriühingute liiga suure võlakoormuse tõhusamaks haldamiseks tehtavate toimingutega seonduvast õiguslikust ebakindlusest ja nende mõjust statistikale.
               2015. aastal plaanitakse eelarve kohandamine saavutada eelarve konsolideerimise meetmete abil mahus 0,8 % SKPst, mida peetakse piisavaks, et saavutada eesmärk2,5 % SKPst. Lähtudes valitsuse eelarvestrateegiale antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et strateegia eesmärgid on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega.

               (9)

               Eelarve konsolideerimist on vaja toetada avaliku sektori finantsjuhtimise süsteemi täiendavate reformidega. Hoolimata makromajandusliku kohandamisprogrammi raames tehtud edusammudest tuleb eelkõige lõpule viia eelarveraamistiku seaduse ulatuslik reform ning vaja on täiendavaid pingutusi, et tagada kohustuste kontrollimise seadust jõustades range kontroll kulude üle ja vältida täiendavate avaliku sektori maksevõlgnevuste kogunemist. Äärmiselt oluline on jätkata riigi omanduses olevate äriühingute restruktureerimist ja nende rahalise jätkusuutlikkuse tagamist, samuti pensioni- ja tervishoiukulude ranget kontrollimist. Tulude poolel on ruumi muuta maksusüsteem majanduskasvu paremini soodustavaks ja veelgi edendada maksukuulekust.

               (10)

               Portugal seisab vastamisi töötuse probleemiga, mis vaatamata hiljutisele langusele on endiselt väga kõrge, eriti noorte hulgas. 2013. aastal oli töötuse määr 16,4 % ja noorte töötus 38,1 %, mis, nagu ka mittetöötavate ja mitteõppivate noorte osakaal, on oluliselt üle ELi keskmise. 20–64aastaste inimeste tööhõive määr, mis oli Portugalis varem traditsiooniliselt kõrge, on langenud majanduskriisi algusest alates märgatavalt, s.o 73,1 %-lt 2008. aastal 65,6 %-le 2013. aastal. Noorte töötusega seoses on kooskõlas noortegarantii eesmärkidega peamisteks lahendamist vajavateks probleemideks nende noorte vähene kaasamine, kes ei ole end töötuna arvele võtnud, ning vajadus viia haridus ja koolitus paremini vastavusse tööturu vajadustega. Portugal on makromajandusliku kohandamisprogrammi raames rakendanud mitmesuguseid tööturureforme, mille eesmärk on muuta paindlikumaks palgakujundamismehhanisme ja ülemäära jäikasid tööhõive kaitset käsitlevaid õigusakte ning parandada riiklike tööturuasutuste ja tööjõu aktiveerimise poliitika toimimist. Siiski on veel jäänud probleeme: eelkõige on vaja vähendada tööturu killustatust ja parandada palgatasemete reageerimist majandustingimuste muutustele. Tööhõive kaitse süsteemi hiljutiste reformide mõju sõltumatu hindamine aitaks hinnata nende mõju eelkõige töökohtade loomisele, ebakindlusele, tööjõu kogukuludele ning kohtusse edasi kaevatud vallandamiste arvule ja edasikaebamise tulemustele. Hoolimata negatiivse sotsiaalse mõju leevendamiseks tehtud pingutustest on kriisile järgnenud majanduse kohandumine suurendanud vaesust.

               (11)

               Portugal on teinud märkimisväärseid edusamme oma haridussüsteemi reformimisel, võttes mitmeid meetmeid selleks, et võidelda koolist väljalangemise vastu, parandada kolmanda taseme hariduse omandamise määra ja viia oskused paremasse vastavusse tööturu vajadustega. Reformimeetmete täielik rakendamine ja rahaliste vahendite tõhus kasutamine on siiski jätkuvalt äärmiselt olulised. Eelkõige on vaja jätkata tööd selleks, et vähendada oskuste mittevastavust tööturu vajadustele, muu hulgas suurendades kutsehariduse ja -koolituse, sealhulgas kaheosalise kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeti ja atraktiivsust ning edendades tööandjate kaasamist, et nad aitaksid kaasa õppekavade koostamisele ning pakuksid sobivat töökohas toimuvat väljaõpet ja õpipoisiõpet. Samuti on vaja tõhusalt rakendada kesk- ja kolmanda taseme haridust omandavatele õpilastele pakutavaid kutsenõustamisteenuseid, mis oleksid kooskõlas tööturu vajadustega ja ootustega oskustele, ning tugevdada seoseid ettevõtlussektoriga.

               (12)

               Portugal on võtnud makromajandusliku kohandamisprogrammi raames märkimisväärseid meetmeid pangandussektori kapitalibaasi parandamiseks ning selle järelevalve- ja kriisilahendusraamistiku tugevdamiseks. Siiski on veel olulisi lahendamata probleeme, nagu Portugali pankade kasumlikkus, mida tuleb hoolega jälgida ja millega tuleb tegeleda. 2014. aasta esimese kvartali andmed näitavad, et mõnede abi saanud pankade tulemused olid positiivsed. Endiselt on probleemiks varade kvaliteet. 2013. aasta lõpus kättesaadavate andmete kohaselt on väärtuse langus jäänud kõrgele 6 % tasemele kogubrutolaenudest ja kõrge on ka viivislaenude osakaal (10,6 %), eriti äriühingutele antud laenude segmendis (üle 16 %). Portugal on võtnud mitu meedet elujõulistele äriühingutele laenuandmise hõlbustamiseks, kuid rahastamistingimused on jäänud raskeks, eriti VKEde jaoks, ning ettevõtlussektori alternatiivid rahastamise saamiseks mujalt kui pankadest on endiselt piiratud. VKEdele antud uute laenude arv langes 2013. aastal 2012. aastaga võrreldes 4,8 %. Portugali ettevõtetele antud uute laenude keskmised intressimäärad on 2013. aasta alguses mõnevõrra langenud, kuid püsivad euroala keskmisest märkimisväärselt kõrgemad. Ettevõtlussektori liiga suurt võlakoormust ja pangandussektori täiendavat finantsvõimenduse vähendamise vajadust arvestades on pankade suutlikkus elujõulistele äriühingutele laenu anda jäänud piiratuks.

               (13)

               Selleks et tagada energeetikasektori tõhusus ja jätkusuutlikkus ning vähendada majanduse jaoks energiakulusid, on makromajandusliku kohandamisprogrammi raames jõustatud kaks meetmepaketti. Siiski tuleb vähendada ülemäärast tulusust energeetikasektoris ja aina kasvavat suurt energiatariifi võlga. Sel eesmärgil teatas Portugal hiljuti kolmandast meetmepaketist, mis hõlmab 2014. aastaks energiaettevõtjatele kehtestatud erimaksu pikendamist 2015. aastani. Lisaks sellele on energiavõrkude piiriülene integreerimine ning elektri- ja gaasiühenduste projektide rakendamise kiirendamine jäänud veel lahendamata probleemideks, mis nõuavad tugevaid järelmeetmeid, et teha lõpp olukorrale, kus Pürenee poolsaar on isoleeritud ELi energiaturust. Transpordisektoris on programmi rakendamisel tehtud edusamme eelkõige Portugali sadamate konkurentsipositsiooni parandamisel, põhjaliku pikaajalise transpordikava koostamisel pärast selle nõrkade kohtade ja puuduste kõrvaldamist ning regulatiivse raamistiku parandamisel. Põhjaliku pikaajalise transpordikava ja sadamate reformimeetmete kava tõhusaks rakendamiseks on siiski veel vaja võtta täiendavaid meetmeid. Samuti on vaja võtta meetmeid selleks, et tagada transpordivaldkonna reguleeriva asutuse sõltumatus ja suutlikkus ning riigi omanduses olevate transpordisektori ettevõtete rahaline jätkusuutlikkus ning suurendada raudteevedude tõhusust ja konkurentsi.

               (14)

               Linnaalade üüriturul on ellu viidud põhimõttelise tähtsusega reform, mille eesmärk on suurendada eluasemeturu dünaamilisust, sealhulgas seades omanike ja üürnike õigused ja kohustused paremini tasakaalu, suurendades paindlikkust lepingu kestuse valimisel ja luues stiimulid renoveerimistöödeks. Veel on vaja teha tööd selle reformi mõju põhjalikuks hindamiseks, võttes aluseks peamisi turu arengut suunavaid tegureid ja Portugali üürituru varimajandust käsitlevad andmed. Portugal on teinud märkimisväärseid edusamme oma ettevõtluskeskkonna parandamisel, eelkõige toetades paremaid raamtingimusi, edendades ettevõtluskultuuri ja parandades raskustes olevate ettevõtete maksejõuetusmenetlusi. Nüüd tuleks tähelepanu suunata rakendamisele. Haldus- ja litsentsimismenetluste lihtsustamisega on edasi mindud, ent mitmed meetmed on veel vaja lõpule viia. Täiendavaid pingutusi on vaja selleks, et kõrvaldada konkurentsitakistused teenustesektoris, eelkõige võttes vastu sektoripõhised muudatused, ja vabade elukutsete esindajate pakutavate teenuste kutseteenuste valdkonnas, võttes vastu ülejäänud kutseorganisatsioone käsitlevad õigusaktid. Reguleerimise ja konkurentsiga seoses on vajalikud järelmeetmed selleks, et tagada siseriiklike valdkondlike reguleerivate asutuste ja konkurentsiameti iseseisvus ja sõltumatus. Avaliku sektori asutuste tehtavate maksete puhul esineb endiselt märkimisväärseid viivitusi.

               (15)

               Makromajandusliku kohandamisprogrammi raames on tublisti edasi mindud avaliku sektori moderniseerimise ja ratsionaliseerimisega tööhõive, tasustamispõhimõtete, töötingimuste, organisatsiooni tõhususe ja teenuste kvaliteedi seisukohast. Siiski tuleb mõned kavandatud reformimeetmed veel lõpule viia ja samuti tuleb parandada läbipaistvust. Kohtusüsteemi tõhususe parandamiseks tehtud märkimisväärsetest edusammudest hoolimata on vaja seda veelgi parandada, eelkõige sellistes aspektides nagu menetluste kestus, lõpuleviidud ja algatatud kohtumenetluste suhtarv, pooleliolevate kohtuasjade arv ning järelevalve- ja hindamisprotsess.

               (16)

               Komisjon on oma analüüsi põhjal jõudnud järeldusele, et makromajandusliku programmi edukas rakendamine oli majanduslike ja finantsriskide ohjamiseks ja tasakaalustamatuse vähendamiseks hädavajalik. Portugal on programmi raames vastu võtnud mitmesuguseid keerukaid struktuurireforme, mis on hakanud suurenenud konkurentsivõime ja majanduse taas kasvule pöördumise näol vilja kandma, ent veel on vaja tööd teha, et hinnata reformide mõju majanduse toimimisele. Seepärast on selleks, et hinnata, kas kõik rakendatud reformid aitavad kaasa konkurentsivõime, toodangu ja tööhõive kasvule, äärmiselt oluline jätkata nende jälgimist.

               (17)

               Kuna pärast 28. juunil 2014 juriidiliselt lõpule jõudva makromajandusliku kohandamisprogrammi lõppemist on Portugal taas täielikult kaasatud Euroopa poolaasta raamistikku, on komisjon seda silmas pidades hinnanud Portugali esitatud dokumente. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Portugali eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga liidu üldise majandusjuhtimise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused Portugalile kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–8.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu valitsuse eelarvestrateegia läbi vaadanud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1. Kõnealused soovitused koostati makromajandusliku kohandamisprogrammi lõpule jõudmise järel ja tuginevad seepärast programmi saavutustele, et kindlustada selle püsiv rakendamine.

               (19)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (8). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Portugal tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Portugalil võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Täielikult rakendada vajalikud 2014. aasta eelarve konsolideerimise meetmed, et saavutada eelarve-eesmärgid ja vältida täiendavate maksevõlgnevuste kogunemist. 2015. aastal rakendada muudetud eelarvestrateegia, et viia eelarvepuudujääk tasemele 2,5 % SKPst kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituses seatud eesmärgiga, saavutades samal ajal ka nõutud struktuurilise kohanduse. Asendada konsolideerimismeetmed, mille põhiseaduskohus leiab olevat põhiseadusvastased, nii kiiresti kui võimalik sarnases mahus ja sarnase kvaliteediga meetmetega. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine peaks toimuma jätkusuutlikul ja majanduskasvu soodustaval viisil, piirates ühekordsete ja ajutiste meetmete kasutamist. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise järel tagada kavandatud iga-aastane struktuuriline kohandus keskpika perioodi eesmärgi suunas mahus, mis vastab vähemalt nõutavale iga-aastasele struktuurilisele kohandusele 0,5 % SKPst, heades majandustingimustes suuremaski mahus, ning tagada võlareegli täitmine, et viia valitsemissektori võla suhe SKPsse kõrgelt tasemelt jätkusuutlikule teele. Seada prioriteediks kulupõhine eelarve konsolideerimine ning suurendada veelgi avaliku sektori kulutuste tõhusust ja kvaliteeti. Hoida keskse, piirkondliku ja kohaliku valitsemistasandi kulud rangelt kontrolli all. Jätkata riigi omanduses olevate äriühingute restruktureerimist. Töötada 2014. aasta lõpuks välja uued laiaulatuslikud meetmed kui osa käimasolevast pensionireformist, eesmärgiga parandada pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse keskpikas perspektiivis. Hoida tervishoiukulude kasv kontrolli all ja minna edasi haiglareformiga. Vaadata läbi maksusüsteem ja muuta see majanduskasvu paremini soodustavaks. Jätkata maksukuulekuse parandamist ja võitlust maksudest kõrvalehoidmise vastu, suurendades maksuhalduse tõhusust. Tugevdada avaliku sektori finantsjuhtimise süsteemi, viies kiiresti lõpule eelarveraamistiku seaduse ulatusliku reformi ja rakendades seda 2014. aasta lõpuks. Tagada kohustuste kontrollimise seaduse range täitmine. Tõhusalt rakendada avaliku sektori ühtset palga ja lisatasude skaalat alates 2015. aasta algusest.

               2.

               Säilitada miinimumpalkade arengu kooskõla tööhõive ja konkurentsivõime edendamise eesmärkidega. Tagada palgakujundamise süsteem, mis soodustab palkade vastavusse viimist tootlikkusega valdkondlikul ja/või ettevõtte tasandil. Uurida sotsiaalpartneritega konsulteerides ja siseriiklike tavade kohaselt võimalust näha ette kord, mille kohaselt ettevõte saaks vastastikusel kokkuleppel ajutiselt peatada kollektiivlepingu. Esitada 2014. aasta septembriks ettepanekud korra kohta, mille kohaselt ettevõte saaks vastastikusel kokkuleppel ajutiselt peatada kollektiivlepingu, ja kollektiivlepingute püsimise läbivaatamise kohta.

               3.

               Esitada 2015. aasta märtsiks sõltumatu hinnang tööhõive kaitse süsteemi hiljutiste reformide kohta koos tööturu killustatuse vähendamiseks tehtavate võimalike täiendavate reformide tegevuskavaga. Jätkata käimasolevat aktiivse tööturupoliitika ja riiklike tööturuasutuste reformi, mille eesmärk on suurendada tööhõive määra ja tööjõus osalemise määra, täpsemalt parandades kutsenõustamise / tööotsimisel abistamise ja tööjõu aktiveerimise / karistuste rakendamise süsteeme eesmärgiga vähendada pikaajalist töötust ja integreerida inimesed, kes on tööturust kõige kaugemal. Tegeleda noorte suure tööpuudusega eelkõige tõhusa ootustele vastavate oskuste prognoosimisega ja nende noorte kaasamisega, kes ei ole end töötuna arvele võtnud, kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Kindlustada sotsiaalabi, sealhulgas miinimumsissetuleku tagamise skeemide piisav katvus, tagades samal ajal toetusesaajate tõhus aktiveerimine.

               4.

               Parandada haridussüsteemi vastavust tööturu vajadustele, et vähendada koolist väljalangevust, ja madalaid haridustulemusi. Tagada avaliku sektori hariduskulutuste tõhusus ja vähendada oskuste mittevastavust tööturu vajadustele, sealhulgas parandades kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeti ja atraktiivsust ning edendades koostööd ettevõtlussektoriga. Tõhustada riiklike teadusasutuste ja ettevõtlussektori vahelist koostööd ning edendada teadmussiiret.

               5.

               Jälgida pankade likviidsuspositsiooni ja võimalikke kapitai puudujääke, sealhulgas teostades kohapealseid temaatilisi kontrolle ja stressitestimist. Hinnata pankade kriisilahenduskavasid ja parandada vajaduse korral hindamisprotsessi. Rakendada põhjalikku strateegiat ettevõtlussektori liiga suure võlakoormuse vähendamiseks ja tugevdada pingutusi alternatiivsete rahastamisvõimaluste valiku laiendamiseks, sealhulgas varajases arenguetapis olevate ettevõtete jaoks, suurendades elujõuliste ettevõtete jaoks mõeldud võla restruktureerimise vahendite (eriti PER ja SIREVE) tõhusust, luues pankade ja võlgnike jaoks stiimulid olla varakult restruktureerimisprotsessi kaasatud ning parandades kapitaliturgude kaudu rahastamise kättesaadavust. Tagada, et kindlakstehtud meetmed toetavad rahaliste vahendite ümbersuunamist tootlikesse majandusharudesse, sealhulgas elujõulistele VKEdele, vältides seejuures riski riigi rahandusele ja finantsstabiilsusele. Rakendada 2014. aasta septembri lõpuks varajase hoiatamise süsteem, peamiselt järelevalve eesmärgil, et teha kindlaks liiga suurest võlakoormast tuleneva maksevõimetuse suure tõenäosusega ettevõtjad, sealhulgas VKEd, mis saavad kaudselt edendada äriühingute võlgade varajast restruktureerimist.

               6.

               Rakendada energeetikasektori teine ja kolmas meetmepakett, mille eesmärk on vähendada majanduse jaoks energiakulusid, kõrvaldades samal ajal energiatariifi võla 2020. aastaks, ning jälgida hoolikalt nende rakendamist. Parandada energiavõrkude piiriülest integreerimist ning kiirendada elektri- ja gaasiühenduste projektide rakendamist. Rakendada põhjalikku pikaajalist transpordikava ja sadamate sektori reformide jaoks kehtestatud ajakava. Viia lõpule Lissaboni ja Porto suurlinnapiirkondade transpordi kontsessioonid. Tagada, et sadamate käitamise kehtivate kontsessioonide ja uute loa andmise skeemide üle uuesti peetavad läbirääkimised oleksid tulemustele orienteeritud ja kooskõlas siseturu põhimõtetega, eelkõige riigihangete eeskirjadega. Tagada, et riigi transpordisektori reguleeriv asutus (AMT) oleks 2014. aasta septembri lõpuks täiesti sõltumatu ja tegevusvalmis. Tagada riigi omanduses olevate transpordisektori äriühingute rahaline jätkusuutlikkus. Tugevdada raudteesektori tõhusust ja konkurentsi selles, rakendades CP Carga konkurentsikava pärast kaubaterminalide üleandmist ning tagades seejuures riigi omanduses oleva taristuettevõtja ja raudteeveo-ettevõtjate juhtkonna sõltumatuse.

               7.

               Parandada veelgi eluasemeturu hindamist, sealhulgas luues 2014. aasta lõpuks süstemaatilisema seire- ja aruandlusraamistiku, ning avaldada põhjalik aruanne kõnealuse turu varimajanduse kohta. Jätkata pingutusi regulatiivse koormuse täiendavaks kaardistamiseks, eesmärgiga hõlmata sellega 2015. aasta märtsiks ka seni veel kaardistamata sektorid. Võtta vastu ja rakendada 2014. aasta lõpuks seni veel vastuvõtmata litsentsimisdekreedid ja sektoripõhised muudatused. Kõrvaldada 2014. aasta septembri lõpuks ülejäänud piirangud vabade elukutsete esindajate pakutavate teenuste sektoris ja jõustada kutseorganisatsioonide muudetud põhikirjad, mida ei ole makromajandusliku kohandamisprogrammi raames veel vastu võetud. Kõrvaldada viivitused avaliku sektori maksete tegemisel. Tagada riigi reguleerivatele asutustele ja konkurentsiametile piisavad vahendid.

               8.

               Jätkata keskse, piirkondliku ja kohaliku valitsemistasandi asutuste ratsionaliseerimist ja moderniseerimist. Rakendada reforme, millega edendada kohtusüsteemi tõhusust ja suurendada läbipaistvust. Suurendada jõupingutusi makromajandusliku kohandamisprogrammi raames elluviidud reformide ning kavas olevate ja tulevaste reformide rakendamise hindamist. Eelkõige lisada seadusloome protsessi kohustuslikud süstemaatilised eel- ja järelhindamised. Luua valitsuse tasemel oma tegevuses sõltumatu keskne hindamisüksus, kes hindab kõnealuste reformide rakendamist, sealhulgas kooskõla eelneva mõjuhinnanguga, ja esitab selle kohta iga kuue kuu järel aruande, mis vajaduse korral sisaldab parandusmeetmeid.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  Nõukogu 30. mai 2011. aasta rakendusotsus 2011/344/EL Portugalile liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 159, 17.6.2011, lk 88).

      (4)  Nõukogu 23. aprilli 2014. aasta rakendusotsus 2014/234/EL, millega muudetakse 30. mai 2011. aasta rakendusotsust 2011/344/EL Portugalile liidu finantsabi andmise kohta (ELT L 125, 26.4.2014, lk 75).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel (ELT L 140, 27.5.2013, lk 1).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (7)  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (8)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Eesti 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta

text:
               20.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 213/5

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Eesti 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta
   2011/C 213/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega.
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt Euroopa 2020. aasta strateegiale tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (6)

               Eesti esitas 29. aprillil 2011 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2011–2015 ja 2011. aasta riikliku reformikava. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati stabiilsusprogrammi ja reformikava üheaegselt.

               (7)

               Eestit tabas üleilmne finantskriis eriti rängalt ning võimendas riigisisese kinnisvara- ja tarbimisbuumi negatiivset mõju. 2008.–2009. aastal vähenes SKP kokku 19 % ning töötuse määr kasvas peaaegu neli korda ja jõudis 2010. aastal 16,8 % tasemele. Majandus on aga kiiresti elavnenud ning SKP reaalkasv peaks järgmistel aastatel kiirenema. Majanduse elavnemist on peamiselt toetanud eksport, kuid sisenõudlus kasvab peamiselt tänu tugevale investeerimisele. Paranenud kasvuväljavaated on andnud positiivse tõuke tööturu elavnemisele. Tööhõivemäär on viimasel ajal märkimisväärselt tõusnud, kuigi pikaajalise töötuse määr püsib endiselt kõrge. Kuigi inflatsioon eelmise aastaga võrreldes kiirenes, peaks see aeglustuma kooskõlas toorainehindade arenguga maailmaturul.

               (8)

               Võttes aluseks määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase stabiilsusprogrammi hindamise, on nõukogu arvamusel, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Stabiilsusprogrammi kohane keskpika perioodi eelarvestrateegia on saavutada keskpika perioodi eesmärk (s.t struktuurne tasakaal) aastaks 2013 ja säilitada see kogu ülejäänud stabiilsusprogrammi perioodi jooksul, seades eesmärgiks struktuurse ülejäägi 2013. aastal ja pärast seda. Prognooside kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepositsioon olema alates 2013. aastast ülejäägis, kuigi eeldatakse, et valitsemissektori eelarve puudujääk suureneb mõnevõrra lühikeses perspektiivis tulenevalt CO2-arvestusühikute müügiga seotud keskkonnainvesteeringute ühekordsest mõjust. Stabiilsusprogrammi kohane eelarve kohandamine põhineb valitsemissektori tarbimiskulude kasvu piiramisel. Stabiilsusprogrammis on esitatud teavet eesmärgiks seatud eelarvepositsiooni saavutamiseks võetavate meetmete kohta ning varasemate eelarve-eesmärkide saavutamine leevendab ohtu, et eesmärke tulevastel aastatel ei saavutata. Eelkõige on kavandatud reformide eesmärk suurendada tõhusust mitmes valdkonnas, näiteks hariduse ja aktiivse tööturupoliitika valdkonnas. Seega tundub, et eelarve-eesmärkidega seotud ohud on üldiselt tasakaalustatud. Tulevaste eelarvete seisukohast on siiski oluline esitada põhilised üksikasjad selliste meetmete kohta, mille eesmärk on veelgi kärpida avaliku sektori kulutusi ja seega toetada stabiilsusprogrammi rakendamist.

               (9)

               Pikaajalise töötuse määr on endiselt kõrge ning piirkonniti on töötuse määr olnud pidevalt üsna erinev. Kuigi alates 2009. aastast on olukord märgatavalt paranenud, on aktiivse tööturupoliitika rahastamise tase üks madalaimaid ELis ning seetõttu on aktiivset toetust saavate töötute osakaal väike. Eesti tööturg on üsna paindlik, mida toetab otsus lükata kuni 2013. aastani edasi tööseaduste paketiga ettenähtud töötushüvitise suurenemine. Sellisest paindlikkusest hoolimata on Eestis tööjõu maksukoormus üsna suur, mis võib tööjõupakkumist ja -nõudlust negatiivselt mõjutada. See probleem on eriti terav, arvestades kõrget töötuse määra noorte ja madala kvalifikatsiooniga inimeste hulgas, keda ohustab vaesusrisk. Sotsiaalmaksete vähendamiseks kavandatud reformid on samm õiges suunas, kuid need tuleb ellu viia koos eelarvepositsiooni tugevdamisega. Tõhusust oleks võimalik suurendada muude hüviste vajaduspõhisuse tõstmisega, et parandada nende sihistatust.

               (10)

               Eesti energiamahukuse näitaja on üks suurimaid ELis. See on osaliselt tingitud sellest, et tootmisstruktuur hõlmab põhiliselt energiamahukaid sektoreid ja tööstusharusid. Teine oluline tegur on sektorite vähene energiatõhusus. Eesti riiklikus reformikavas on seatud eesmärgiks saavutada 2016. aastal energiasääst 9 % prognoosidega võrreldes (16 % 2020. aastaks riikliku reformikava kohaselt). Peale selle on vähe teavet selle kohta, kuidas ja millal meetmeid rakendatakse ning milline on nende eeldatav mõju. Seega on jätkuvalt potentsiaali energiatõhususe suurendamiseks. Energiatõhususe suurendamisel on tõenäoliselt positiivne mõju keskkonnale ja energiavarustuse kindlusele, kuid see aitaks vähendada ka inflatsioonisurveid ja parandada hinnakonkurentsi.

               (11)

               Hoolimata kolmanda taseme haridusega inimeste üldiselt suurest osakaalust, aitaks haridussüsteemi kõikide tasemete täiendav reformimine vähendada probleeme, mis on seotud kutseoskuste vajakajäämistega, koolide ja kolmanda taseme haridust andvate asutuste arvukusega ning vähese keskendumisega kutseharidusele, mis kõik tingib kutsekvalifikatsioonita inimeste suure osakaalu. Praegusi demograafilisi suundumusi arvestades on oluline parandada inimkapitali kvaliteeti, et suurendada potentsiaalset majanduskasvu keskpika perioodi jooksul. Eelkõige aitaks majanduse käimasolevat tasakaalustamist avatud sektori suunas toetada kolmanda taseme hariduse keskendumine majanduse võtmevaldkondadele (nt inseneriteadus). Haridusreformi rakendamine aitaks samuti tõhustada avalikku sektorit, kuna praegu on kohaliku tasandi haridusjuhtimissüsteem liiga killustatud, mis tingib nii toetuste ebatõhususe kui ka teenuste madala kvaliteedi.

               (12)

               Eesti on võtnud laiendatud euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Need hõlmavad meetmeid, mis on ette nähtud riigi rahanduse jätkusuutlikkuse, tööhõive ja konkurentsivõimega seotud probleemide lahendamiseks. Eelarve osas on paktiga võetud kohustus saavutada eelarve tasakaal 2013. aastaks ja ülejääk 2014. aastaks, viia riigieelarve baasseadusesse sisse avaliku sektori eelarve tasakaalu nõue, teha esimesi samme eripensionide süsteemi reformimiseks. Tööhõive soodustamiseks on kavandatud teatavad maksustiimulid. Konkurentsivõime suurendamist käsitlevad meetmed hõlmavad innovatsiooni, kõrgharidust ja avaliku teenistuse süsteemi reformi. Paktist tulenevad kohustused kajastuvad riikliku reformikava raames esitatud tegevuskavas. Paktis sätestatud eesmärke aitaksid saavutada täiendavad meetmed, mille eesmärk on tugevdada tööturupoliitikat ning lahendada ressursitõhususe ja energiaturuga seotud probleeme. Laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi on hinnatud ja soovitustes arvesse võetud.

               (13)

               Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi, riiklikku reformikava ja laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Eesti fiskaal-, sotsiaal- ja majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning ka seda, kuidas neis järgitakse ELi eeskirju ja suuniseid, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldist juhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse siseriiklikesse otsustesse. Komisjon leiab, et kuigi tulevastes eelarvetes on vaja täpsustada meetmeid, mille abil saavutada eesmärgiks seatud eelarvepositsioon, leevendab ülevaade Eesti ametiasutuste senisest tegevusest ohtu, et eelarve-eesmärke ei saavutata. Tuleks võtta täiendavaid meetmed, et tugevdada tööturupoliitikat, rohkem stimuleerida töötamist, tugevdada ulatusliku haridusreformi abil inimkapitali ning lahendada ressursitõhususe ja energiaturuga seotud probleemid.

               (14)

               Võttes arvesse komisjoni hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Eesti 2011. aasta stabiilsusprogrammi ning nõukogu arvamus (3) kajastub eelkõige punktis 1 esitatud soovituses. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi vaadanud Eesti riikliku reformikava,

         SOOVITAB Eestil võtta aastatel 2011–2012 järgmisi meetmeid:

               1.

               saavutada hiljemalt 2013. aastaks struktuurne ülejääk, hoides eelarvepuudujääki 2012. aastal 2,1 % piires SKPst, säilitades range kontrolli kulutuste üle ja tõstes avaliku sektori kulutuste tõhusust;

               2.

               võtta meetmeid tööjõunõudluse toetamiseks ja vaesusriski vähendamiseks, vähendades eelarveneutraalsel viisil maksukoormust ja sotsiaalmakseid, samuti suurendades aktiivse tööturupoliitika tõhusust, võttes sealhulgas noortele ja pikaajalistele töötutele suunatud meetmeid, eelkõige suure tööpuudusega piirkondades;

               3.

               tagada kavandatud stiimulite rakendamine energiamahukuse vähendamiseks ja majanduse energiatõhususe suurendamiseks eelkõige ehitus- ja transpordisektoris, tagades muu hulgas turu parema toimimise;

               4.

               seada haridussüsteemi reformi rakendamisel prioriteediks alushariduse kättesaadavust parandavad meetmed ning kutsehariduse kvaliteedi ja kättesaadavuse parandamise. Viia haridustulemused paremini kooskõlla tööturu vajadustega ja luua madala kvalifikatsiooniga töötajatele võimalused elukestvas õppes osalemiseks.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  Ette nähtud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.