               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.11.2017
            COM(2017) 803 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tehakse kindlaks, et Rumeenia ei ole võtnud nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovituse järgimiseks tõhusaid meetmeid

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tehakse kindlaks, et Rumeenia ei ole võtnud nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovituse järgimiseks tõhusaid meetmeid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 1466/97,
                  1
                eriti selle artikli 10 lõike 2 neljandat lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. juunil 2017 otsustas nõukogu kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 121 lõikega 4, et Rumeenias esineb oluline kõrvalekalle keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikust kohandamiskavast.

               (2)Kindlaks tehtud olulise kõrvalekalde tõttu esitas nõukogu 16. juunil 2017 Rumeeniale soovituse võtta vajalikud meetmed tagamaks, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär
                  2
                ei ületa 2017. aastal 3,3 %, vastates aastasele struktuursele kohandamisele mahus 0,5 % SKPst. Ta soovitas Rumeenial kasutada eelarvepuudujäägi vähendamiseks juhuslikku kasumit; eelarve konsolideerimise meetmed peaksid aga tagama valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiva paranemise majanduskasvu soodustaval viisil. Nõukogu seadis Rumeeniale soovituse järgimiseks võetud meetmest teatamise tähtajaks 15. oktoobri 2017.

               (3)26.–27. septembril 2017 tegi komisjon Rumeeniasse kohapealse kontrolli eesmärgil nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli -11 lõike 2 alusel tõhustatud kontrollkäigu. Komisjon edastas esialgsed tulemused tähelepanekute esitamiseks Rumeenia ametiasutustele ja esitas need seejärel 24. oktoobril 2017 nõukogule. Seejärel tulemused avalikustati. Komisjoni aruande kohaselt ei kavatse Rumeenia ametiasutused nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovitust järgida. Ametiasutused märkisid, et nende 2017. aasta eesmärk on jätkuvalt valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 3 % SKPst. Kuna SKP lõhe on positiivne ja suureneb, tähendab see, et struktuurne eelarvepuudujääk 2017. aastal suureneb, mis on vastuolus nõukogu soovitusega. See kajastab selgelt ekspansiivset eelarvepoliitikat.

               (4)13. oktoobril 2017 esitasid Rumeenia ametiasutused aruande nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovituse järgimiseks võetud meetmete kohta. Ametiasutused kordasid aruandes, et nende 2017. aasta eesmärk on jätkuvalt valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 3 % SKPst. Ainus aruandes loetletud meede, millel on 2017. aastal eelarvele oluline mõju, on kehtivate energiatoodete aktsiiside tõstmine 2016. aasta tasemele (st varem vastu võetud ja 2017. aasta jaanuaris jõustunud aktsiiside kärpe tühistamine). Aruandes kajastatud meetmete mõju eelarvele on nõukogu soovituses nõutust märkimisväärselt väiksem.

               (5)Komisjoni 2017. aasta sügisprognoosi põhjal halveneb struktuurne eelarvepositsioon 1,1 % SKPst ja 2017. aastal esineb eelarvepuudujääk 3,3 %. Soovitatud oli aga struktuurset paranemist mahus 0,5 % SKPst võrreldes 2016. aastaga. Vastav valitsemissektori esmaste netokulude kasv oli 4,9 %, mis on tunduvalt suurem kui kulude kasvu eesmärk 3,3 %. Halvenemine võrreldes 2016. aastaga tulenes peamiselt kaudsete maksude, eelkõige käibemaksu ja aktsiiside kärbetest, mis jõustusid aasta alguses, ja avaliku sektori palkade ja sotsiaaltoetuste suurenemisest aasta jooksul. Nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovituse järel avaldasid energiatoodete aktsiiside tõstmine 2016. aasta tasemele ja avaliku sektori investeeringute vähendamine septembrikuises eelarveparanduses valitsemissektori eelarvepuudujäägile positiivset mõju, kuigi selle mõju neutraliseeris suures osas avaliku sektori palgatõus, mida eelarveparandus samuti sisaldas.

               (6)Selle põhjal järeldatakse, et Rumeenia ei ole nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovitusele piisavalt reageerinud. Eelarvekohandus on 2017. aastal väiksem kui aastane struktuurne kohandamine mahus 0,5 % SKPst, mis vastab valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale, mis ei ületa 2017. aastal 3,3 %,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Rumeenia ei ole võtnud nõukogu 16. juuni 2017. aasta soovituse järgimiseks tõhusaid meetmeid.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmeid või õigusaktidekohast tulude suurenemist võetakse arvesse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvesse ei võeta.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.1.2019
            COM(2019) 15 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi vastavushindamise lepingu üle

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Soovituse põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Komisjoni president ja Ameerika Ühendriikide president jõudsid 25. juulil 2018 kokkuleppele käivitada Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu kaubandussuhetes uus etapp, et hõlbustada kaubandust ja vältida kaubanduspingete teravnemist. Ühisavalduses nähti ette, et luuakse ajutine töörühm, kus kaalutakse muu hulgas haldustakistuste ja kulude vähendamise meetmeid, säilitades samal ajal mõlema poole kõrge kaitsetaseme.

               Käesolev soovitus alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi on osa suuremast tegevuskavast, mille eesmärk on parandada Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide koostööd regulatiivsetes küsimustes ja standardite kasutamises reguleerimise toetajana. Soovituses on esitatud läbirääkimisjuhiste eelnõu, et hõlbustada kaubandust ja seega suurendada tööstuskaupade kaubavoogusid Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahel, vähendades vastavushindamisega seotud kulusid vastastikusel ja tasakaalustatud moel.

               EL ja USA on maailma suurimad ja integreerituimad majandused, millel on pikaajalised ja ühised kaubandussidemed ning sarnane majandusarengu tase. USA on ELi tööstustoodangu ekspordi peamine sihtkoht ning suuruselt teine tööstustoodete liitu eksportija (Hiina järel). ELi ja USA kaubavahetus ulatus 2017. aastal 633 miljardi euroni, koosnedes peamiselt tööstustoodetest (598 miljardit eurot, millest 166 miljardit moodustas masinate ja seadmete kaubandus). Ameerika Ühendriikidesse suunatud ekspordiga on seotud ligikaudu 4,7 miljonit ELi töökohta. Suurima osa meie kaubavahetusest USAga moodustavad tööstuskaubad (94 % ELi ekspordist ja 95 % impordist). ELi ja USA kaubavahetus on viimase kümne aasta jooksul pidevalt kasvanud. Võttes arvesse neid olulisi kaubavoogusid, on mõlemal pool Atlandi ookeani asuvatel ettevõtjatel palju kasu katsetamis-, kontrollimis- ja sertifitseerimisnõuete dubleerimise kõrvaldamisest, mis vähendaks ettevõtjate kulusid vastavatele turgudele pääsemisel.

               Euroopa Liidul ja Ameerika Ühendriikidel on oma vastavushindamismenetlused, tagamaks, et tootjad saavad toote turule viia ainult juhul, kui see vastab kõigile nõuetele, millega tagatakse, et ohtlikud või muul viisil nõuetele mittevastavad tooted ei leia teed vastavatele turgudele. Need menetlused võivad hõlmata katsetamist, kontrollimist ja sertifitseerimist. Erinevad lähenemisviisid vastavushindamisele võivad kaasa tuua lisakulud ning pikad ja keerukad haldusmenetlused, kuid toodete ohutus ei pruugi sellest paraneda. Kolmanda isiku kohustusliku vastavushindamise puhul (umbes 70 % juhtumitest Ameerika Ühendriikides) võib kaubavahetust hõlbustada olukord, kui eksportijatel on võimalik taotleda sertifitseerimist tooteid eksportivas riigis, et tõendada importiva riigi kohaldatavate eeskirjade järgimist. See võimalus eksisteerib üksnes teatavate sektorite puhul vastavalt ELi ja USA vahel 1998. aastal sõlmitud vastastikuse tunnustamise lepingule, kuid see ei toimi nõuetekohaselt kõigi hõlmatud sektorite puhul. Vastavushindamise kulud võivad ELi ekspordi jaoks seega olla märkimisväärsed, eelkõige sellistes põhisektorites nagu masinad ja seadmed.

               Vastavushindamise kulude vähendamine võib tuua olulist majanduslikku kasu, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) jaoks, keda need kulud ebaproportsionaalselt palju mõjutavad. Arvestades VKEde suurust, on kaubandustõketega toimetulek neile sageli palju keerulisem kui suurematele ettevõtetele. VKEdel puuduvad sageli suude ja/või vahendid, et tulla toime erinevustega tootenõuetes ja kohaldatavates vastavushindamismenetlustes, ning neil on raske leida vajalikku teavet. Seetõttu võiks vastavushindamisega seotud tõkete arvu vähendamine olla eelkõige kasulik töötleva tööstuse valdkonnas tegutsevate eksportivate VKEde jaoks. Nemad saavad kaubanduskulude vähenemisest tõenäoliselt kõige rohkem kasu. Kaubanduskulude vähenemine võib vahel olla oluline valiku tegemisel, kas eksportida või mitte.

                  Vastavushindamise tulemuste heakskiitmise hõlbustamiseks on vaja rahvusvahelist kokkulepet, et asjaomaste nõuete täitmise korral oleks vastavushindamisasutustel, mis ei asu ELi territooriumil, võimalik tõendada toote vastavust asjakohastele ELi õigusaktidele. Seetõttu tehakse käesolevas soovituses ettepanek alustada USAga läbirääkimisi, et vähendada vastavushindamise kulusid mõlemal pool Atlandi ookeani asuvate ettevõtjate jaoks, leppides kokku eksportiva lepinguosalise territooriumil asuvate vastavushindamisasutuste tehtud vastavushindamise tulemuste heakskiitmise importiva lepinguosalise territooriumil vastavalt viimase tehnilistele nõuetele.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Käesoleva soovituse kohaldamisala piirdub 25. juuli 2018. aasta ühisavalduse osalise rakendamisega, et parandada kaubavahetust, lihtsustades vastavushindamise tulemuste heakskiitmist, kuid tagades samal ajal kõrge kaitsetaseme täieliku säilimise. Eesmärk on hõlbustada ELi ja USA kaubandussuhteid ning hajutada kaubanduspingeid ning see on täielikult kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga, milles on sätestatud, et Euroopa Liidul tuleks ergutada kõikide riikide integreerimist maailmamajandusse, muuhulgas rahvusvahelise kaubanduse tõkete järkjärgulise kaotamise kaudu
                     1
                  .

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Soovitus on kooskõlas muude liidu tegevuspõhimõtetega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               Õiguslik alus

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ei kohaldata subsidiaarsuse põhimõtet valdkondades, mis kuuluvad ELi ainupädevusse. Ühine kaubanduspoliitika on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 3 loetletud valdkonnana, mis kuulub liidu ainupädevusse. See poliitika hõlmab kaubanduslepingute üle läbirääkimiste pidamist muu hulgas ELi toimimise lepingu artikli 207 kohaselt.

               Proportsionaalsus

                  Komisjoni soovitus on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ja vajalik, et saavutada meie eesmärk vähendada USAga tekkinud kaubanduspingeid.

               Vahendi valik

                  Euroopa Liidu Nõukogu otsus.

               2.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Alates 2012. aastast on toimunud mitu sidusrühmadega konsulteerimist arutelude ja kodanikuühiskonnaga peetava dialoogi vormis, et kaaluda ELi ja USA tihedamast regulatiivsest koostööst tulenevat võimalikku kasu. See on lisaks avalikele aruteludele, mis on toimunud Euroopa Parlamendis ja ELi liikmesriikides või korraldatud nende poolt.

                  Käesoleva soovituse kontekstis käivitatakse peagi sidusrühmadega konsulteerimise uus voor, milles käsitletakse võimalikke regulatiivseid koostööalgatusi USAga, ning selle raames avaldatakse sidusrühmadega konsulteerimise strateegia tegevuskava (võimalusega saada sidusrühmadelt tagasisidet nelja nädala jooksul).

                  Konsultatsioonide tulemused esitatakse lühikokkuvõttena. Lisaks esitab komisjon sidusrühmade peamiste soovituste kohta märkusi. Konsulteerimine ei piirdu üksnes vastavushindamise küsimusega, vaid selle eesmärk on teha kindlaks ka muud algatused USAga, mis võivad tuua märkimisväärset kasu, kuid säilitavad olemasoleva kaitsetaseme või isegi suurendavad seda.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Suur hulk eksperdiarvamusi ELi ja USA vastavushindamise alase tihedama koostöö võimalikust kasust on juba kogutud varasemate konsultatsioonide käigus alates 2012. aastast (vt lingid ja dokumendid järgmisel veebisaidil:

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/cfm/doclib_section.cfm?sec=146

               ). Neid eksperdiarvamusi siiski uuendatakse eespool nimetatud uute sidusrühmadega konsulteerimiste käigus.

               •Mõju hindamine

               Poliitilise vajaduse tõttu liikuda kiiresti edasi ELi ja USA kaubanduspingete vähendamiseks, nagu väljendas komisjoni president pärast kohtumist Ameerika Ühendriikide presidendiga ning mida Euroopa Ülemkogu kinnitas oma 16. mai 2018. aasta mitteametlikul kohtumisel Sofias, on ametlikust mõju hindamise menetlusest loobutud proportsionaalsema lähenemisviisi kasuks, et tagada tõendite kogumine ja konsulteerimine sidusrühmadega. Selline proportsionaalne lähenemisviis on põhjendatud, kuna eeldatakse, et uuel lepingul ei ole märkimisväärset majanduslikku, sotsiaalset ega keskkonnaalast mõju, välja arvatud kasu, mis tuleneks vastavushindamise lihtsustamisest teatavates tootesektorites.

               •Põhiõigused

                  Soovitus on kooskõlas ELi aluslepingute ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga.

               3.MÕJU EELARVELE

                  Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu vaheline vastavushindamise leping ei avalda ELi eelarvele negatiivset mõju. Suurenenud kaubavoogudest on oodata kaudset positiivset mõju.

               4.MUU TEAVE

               •Menetluslikud aspektid

               ELi nimel peab läbirääkimisi komisjon. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 4 kohaselt tehakse ettepanek, et Euroopa Liidu Nõukogu määrab kaubanduspoliitika komitee, kellega konsulteerides tuleb läbirääkimisi pidada.

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 10 kohaselt tuleb Euroopa Parlamenti kõigil menetluse etappidel teavitada.

               Komisjon avaldab käesoleva soovituse ja selle lisa kohe pärast nende vastuvõtmist.

               Komisjon soovitab läbirääkimisjuhised avaldada vahetult pärast nende vastuvõtmist nõukogus.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi vastavushindamise lepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 3 ja lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Ameerika Ühendriikidega vastavushindamise lepingu üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse lisas esitatud nõukogu läbirääkimisjuhiste kohaselt.

               Artikkel 3

               Komisjon konsulteerib läbirääkimiste käigus [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus ja selle lisa tehakse avalikuks vahetult pärast nende vastuvõtmist.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt e.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.1.2019
            COM(2019) 15 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega antakse luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi vastavushindamise lepingu üle

               LISA

               JUHISED LÄBIRÄÄKIMISTE PIDAMISEKS AMEERIKA ÜHENDRIIKIDEGA VASTAVUSHINDAMISE LEPINGU ÜLE

               Lepingu laad ja kohaldamisala

               1.Leping peaks sisaldama üksnes lepinguosaliste vahelist vastavushindamist käsitlevaid sätteid.

               2.Leping peaks olema täielikult kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) eeskirjade ja kohustustega.

               3.Lepinguga tuleks ette näha vastastikused kohustused seoses vastavushindamisega.

               Eesmärgid

               4.Läbirääkimiste eesmärk on lihtsustada ELi ja USA vahelist kaubandust ühtlustatud protsesside väljatöötamise kaudu, et hõlbustada vastavushindamise tulemuste tunnustamist, mis kinnitavad toodete vastavust lepinguosalise tehnilistele eeskirjadele, tagades samal ajal kaitse kõrge taseme täieliku säilimise.

               Sisu

               Ühtlustatud horisontaalse vastavushindamise leping

               5.Lepinguosalised uurivad, kas on teostatav kehtestada vähem koormavad vastavushindamise nõuded, mis põhinevad tootega seotud ohu hindamisel.

               6.Lepinguosalised peaksid välja töötama nõuded, mis lubaksid importival lepinguosalisel kiita heaks teise lepinguosalise territooriumil asuvate vastavushindamisasutuste välja antud vastavushindamistulemused, mis tõendavad vastavust tema tehnilistele eeskirjadele.

               7.Leping peaks sisaldama ka sätteid täiustatud ja tõhusate menetluste ja lähenemisviiside kasutuselevõtuks sektorites, kus praegu esineb takistusi, eelkõige masina-, elektri- ja elektroonikasektoris.

               8.Leping peaks hõlmama peamiselt sektoreid, mille puhul importiv lepinguosaline nõuab kolmanda isiku vastavushindamist, ning sõltuma lepinguosaliste nõusolekust teostada tõhusat avaliku sektori asutuste järelevalvet nende territooriumil asuvate vastavushindamisasutuste üle.

               9.Lepingus peaks vajaduse korral käsitlema lepingu kooskõla praegu kehtivate ELi ja Ameerika Ühendriikide vastastikuse tunnustamise lepingutega.

               Lõppsätted

               10.Lepinguga tuleks luua institutsiooniline struktuur, et tagada lepingu rakendamine.

               11.Lepinguga tuleks ette näha lepingu lõpetamise ja/või (osalise) peatamise sätted.

               12.Leping peaks olema võrdselt autentne kõigis ELi ametlikes keeltes ja sisaldama vastavat keeleklauslit.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.1.2019
            COM(2019) 16 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamist käsitleva lepingu üle

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Soovituse põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Komisjoni president ja Ameerika Ühendriikide president leppisid 25. juulil 2018 kokku käivitada Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu kaubandussuhetes uus etapp, et hõlbustada kaubandust ja vältida kaubanduspingete teravnemist.

               25. juulil 2018 võeti vastu ühisavaldus, millega nähti ette kaotada tööstuskaupade suhtes kehtestatud tollitariifid; tihendada koostööd regulatiivsete küsimuste ja standardite valdkonnas; hõlbustada sojaoakaubandust; suurendada veeldatud maagaasiga (LNG) kauplemist, et võimaldada Euroopa Liidul oma energiavarustust veelgi mitmekesistada. Samuti lepiti kokku ühendada jõud, et kaitsta Euroopa ja USA ettevõtteid ebaausate ülemaailmsete kaubandustavade eest ning teha sarnaste vaadetega partneritega tihedat koostööd Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) reformimiseks.

               Ühise tegevuskava elluviimiseks loodi juhtiv töörühm, kellel paluti muu hulgas välja töötada lühiajalised meetmed kaubavahetuse hõlbustamiseks. Lepiti kokku, et ühisavalduse rakendamise käigus peavad Euroopa Liit ja Ameerika Ühendriigid täiel määral silmas kavandatava lepingu eesmärki, välja arvatud juhul, kui üks lepinguosalistest lõpetab läbirääkimised. Lepinguosalised leppisid kokku ka selles, et nad soovivad lahendada terase ja alumiiniumiga seotud tollitariifiprobleemid.

               Euroopa Komisjon kohustub 25. juuli 2018. aasta ühisavaldust heas usus rakendama. Komisjon peatab läbirääkimised Ameerika Ühendriikidega, kui Ameerika Ühendriigid ei täida 25. juulil 2018 võetud kohustust mitte võtta ELi suhtes uusi meetmeid kaubanduse laiendamise seaduse (Trade Expansion Act) paragrahvi 232 alusel. Komisjon võib peatada läbirääkimised ka juhul, kui USA kehtestab 1974. aasta kaubandusseaduse (1974 Trade Act) paragrahvi 301 või mõne muu Ameerika Ühendriikides kohaldatava sellesarnase õigusakti alusel ELi ekspordi suhtes kaubandustõkked.

               Tollitariifide kaotamise üle peetavate läbirääkimiste eesmärk on kaotada vastastikku kõik tööstuskaupade suhtes kohaldatavad tollimaksud, mis võimaldaks lepingu jõustumisel tühistada enamiku tariifidest ja kõrvaldada järk-järgult lühikese aja jooksul ka ülejäänud tariifid. Tööstuskaubad hõlmavad kõiki kaupu, mida ei ole nimetatud WTO põllumajanduslepingu I lisas. Mõnel juhul tuleb arvesse võtta ka teatavate toodete erilist tundlikkust. Sellega seoses on EL valmis kaaluma ka teatavaid Ameerika Ühendriikide autotööstustoodetega seotud tundlikke teemasid.

               EL ja USA on maailma suurimad ja enim integreeritud majandused, millel on pikaajalised ja ühised kaubandussidemed ning ühesugune majandusarengu tase. USA on ELi tööstustoodangu ekspordi peamine sihtkoht ning suuruselt teine tööstuskaupade liitu eksportija (Hiina järel). ELi ja USA kaubavahetus ulatus 2017. aastal 633 miljardi euroni, koosnedes peamiselt tööstuskaupadest (598 miljardit eurot, millest 166 miljardit moodustas masinate ja seadmete kaubandus). Ameerika Ühendriikidesse suunatud ekspordiga on seotud ligikaudu 4,7 miljonit ELi töökohta. Suurima osa meie kaubavahetusest USAga moodustavad tööstuskaubad (94 % ELi ekspordist ja 95 % impordist). ELi ja USA kaubavahetus on viimase kümne aasta jooksul pidevalt kasvanud.

               Üldiselt kohaldavad nii EL kui ka USA tööstuskaupade suhtes madalaid tollimakse. Muude kui põllumajandustoodete suhtes kohaldatava enamsoodustusrežiimi lihttollitariifi määr on ELi puhul 4,2% ja USA puhul 3,1%. Kuigi kohaldatavad tollitariifid on suhteliselt madalad, avaldab tollitariifide kaotamine kõikidelt tööstuskaupadelt juba ELi ja USA kaubavahetuse mahu tõttu olulist mõju ettevõtjatele ning tarbijatele mõlemal pool Atlandi ookeani.

               Komisjon viis üldise tasakaalu mudeli MIRAGE abil läbi siseanalüüsi, mis näitas, et tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamine tooks kahepoolse kaubanduse mahu suurenemise tõttu mõlemale lepinguosalisele peaaegu võrdselt kasu. ELi kaupade eksport USAsse suureneks 10 % ja USA eksport ELi 13 %.

               Tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamine peaks eelkõige tooma olulist majanduslikku kasu väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd), keda toote turuleviimisega seotud kulud ebaproportsionaalselt palju mõjutavad. Kulude vähendamine, sealhulgas tariifide kaotamise kaudu, võib suurendada VKEde ekspordi konkurentsivõimet ja olla kaalukeeleks ekspordiotsuse tegemisel.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Käesoleva soovituse kohaldamisala on seotud üksnes 25. juuli 2018. aasta ühisavalduse selle osaga, mis hõlmab tööstuskaupade suhtes kehtestatud tollitariifide kaotamist. Ühisavaldus võeti vastu erandlikel asjaoludel, et vältida ELi ja Ameerika Ühendriikide vaheliste kaubanduspingete teravnemist.

                  Eesmärk hajutada USAga tekkinud kaubanduspingeid on täielikult kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga, milles on sätestatud, et Euroopa Liidul tuleks ergutada kõikide riikide integreerimist maailmamajandusse, muuhulgas rahvusvahelise kaubanduse tõkete järkjärgulise kaotamise kaudu
                     1
                  .

                  Soovitust alustada USAga läbirääkimisi tollitariifide kaotamiseks ei tohiks mingil juhul tõlgendada viitena sellele, et komisjon soovib teha erandeid kehtivast kaubandus- ja investeerimispoliitikast, mida käsitletakse komisjoni teatises „Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika poole“
                     2
                  .

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Soovitus on kooskõlas muude liidu tegevuspõhimõtetega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 lõige 3 ja lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ei kohaldata subsidiaarsuse põhimõtet valdkondades, mis kuuluvad ELi ainupädevusse. Ühine kaubanduspoliitika on loetletud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 3 liidu ainupädevusse kuuluvate valdkondade hulgas. See poliitika hõlmab kaubanduslepingute üle läbirääkimiste pidamist muu hulgas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 207 kohaselt.

               •Proportsionaalsus

                  Komisjoni soovitus on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ja vajalik, et saavutada meie eesmärk hajutada USAga tekkinud kaubanduspingeid.

               •Vahendi valik

                  Euroopa Liidu Nõukogu otsus.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Alates 2012. aastast on peetud hulgaliselt konsultatsioone sidusrühmadega, et kaaluda tollitariifide kaotamisest tulenevat võimalikku kasu. Konsulteerimise käigus on toimunud ka mitu ärakuulamist, samuti on korraldatud dialooge kodanikuühiskonnaga. See on lisaks avalikele aruteludele, mis on toimunud Euroopa Parlamendis ja ELi liikmesriikides või korraldatud nende poolt.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Suur hulk eksperdiarvamusi ELi ja USA vaheliste tollitariifide kaotamise võimalikust kasust on juba kogutud varasemate konsultatsioonide käigus alates 2012. aastast (vt lingid ja dokumendid järgmisel veebisaidil:

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/cfm/doclib_section.cfm?sec=146

               .

               •Mõju hindamine

               Poliitilise vajaduse tõttu liikuda kiiresti edasi ELi ja USA kaubanduspingete leevendamiseks, nagu komisjoni president märkis pärast kohtumist Ameerika Ühendriikide presidendiga ning mida Euroopa Ülemkogu kinnitas oma 16. mai 2018. aasta mitteametlikul kohtumisel Sofias, on ametlikust mõju hindamise menetlusest loobutud.

               •Põhiõigused

                  Soovitus on kooskõlas ELi aluslepingute ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Tariifide kaotamise leping avaldab negatiivset mõju ELi eelarvele seoses tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamise tõttu saamata jäänud tuluga, mille suurus on ligikaudu 2,2 miljardit eurot (2017. aasta andmed). Kaudset positiivset mõju on oodata käibemaksu ja muude maksudega seotud ressursside suurenemise ning kogurahvatulu kasvu näol.

               5.MUU TEAVE

               •Menetluslikud aspektid

               ELi nimel peab läbirääkimisi komisjon. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 4 kohaselt tehakse ettepanek, et Euroopa Liidu Nõukogu määrab kaubanduspoliitika komitee, kellega konsulteerides tuleb läbirääkimisi pidada.

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 10 tuleb Euroopa Parlamenti kõigil menetluse etappidel teavitada.

               Komisjon avaldab käesoleva soovituse ja selle lisa kohe pärast nende vastuvõtmist.

               Komisjon soovitab läbirääkimisjuhised avaldada kohe pärast nende vastuvõtmist nõukogus.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamist käsitleva lepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõiget 3 ja lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Ameerika Ühendriikidega tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamist käsitleva lepingu üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse lisas esitatud nõukogu läbirääkimisjuhiste kohaselt.

               Artikkel 3

               Komisjon konsulteerib läbirääkimiste käigus [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus ja selle lisa tehakse avalikuks vahetult pärast nende vastuvõtmist.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt e.

                     (2)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2016/january/tradoc_154140.pdf

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.1.2019
            COM(2019) 16 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada Ameerika Ühendriikidega läbirääkimisi tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamist käsitleva lepingu üle

               LISA

               JUHISED LÄBIRÄÄKIMISTE PIDAMISEKS AMEERIKA ÜHENDRIIKIDEGA TÖÖSTUSKAUPADE SUHTES KOHALDATAVATE TOLLITARIIFIDE KAOTAMIST KÄSITLEVA LEPINGU ÜLE

               Lepingu laad ja reguleerimisala

               1.Leping peaks sisaldama sätteid, milles käsitletakse tööstuskaupade
                  1
                suhtes kohaldatavate tollitariifide kaotamist ja mille kohaselt lepinguosalised saavad tollimaksud vastastikku tühistada.

               2.Leping peaks olema täielikult kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) eeskirjade ja kohustustega.

               Eesmärgid

               3.Lepingu eesmärk on suurendada Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelist kaubandust, et luua tööstuskaupade suhtes kohaldatavate tollitariifide vastastikusest kaotamisest tingitud parema turulepääsu kaudu uusi majanduslikke võimalusi töökohtade loomiseks ja majanduskasvu edendamiseks.

               KOKKULEPPE SISU

               Impordi ja ekspordiga seotud tollimaksud ning muud nõuded

               4.Lepingu eesmärk on kaotada vastastikku kõik tööstuskaupade suhtes kohaldatavad tollimaksud, mis võimaldaks lepingu jõustumisel tühistada enamiku tariifidest ja kõrvaldada lühikese aja jooksul järk-järgult ka ülejäänud tariifid. Vastavalt 25. juuli 2018. aasta ühisavaldusele tuleks arvesse võtta teatavate kaupade erilist tundlikkust. Kõik ekspordilt makstavad tollimaksud, maksud, lõivud või tasud ja koguselised piirangud või teise riiki eksportimiseks loa taotlemise nõuded, mis ei ole põhjendatud lepingus sätestatud eranditega, tuleks lepingu kohaldamise korral kaotada. Käesolev leping ei tohiks piirata kummagi lepinguosalise õigust võtta asjakohaseid kaitse-, tasakaalustus- või dumpinguvastaseid meetmeid, mis on kooskõlas WTO asutamislepinguga.

               Päritolureeglid

               5.Läbirääkimiste eesmärk peaks olema lähendada Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide lähenemisviise päritolureeglitele, sealhulgas päritolumenetlustele viisil, mis hõlbustab lepinguosaliste vahelist kaubandust ja milles võetakse arvesse Euroopa Liidu sooduspäritolureeglite hiljutisi arengusuundumusi ja Euroopa Liidu ettevõtjate huvisid.

               Institutsiooniline raamistik

               6.Lepinguga tuleks luua institutsiooniline struktuur, et jälgida lepingu rakendamist.

               Vaidluste lahendamine

               7.Leping peaks sisaldama asjakohast vaidluste lahendamise mehhanismi selle tagamiseks, et lepinguosalised järgivad vastastikku kokkulepitud eeskirju.

               Lõppsätted

               8.Leping peaks sisaldama sätet, mis võimaldab Euroopa Liidul ühepoolselt peatada sisuliselt samaväärsete kontsessioonide või kohustuste kohaldamine juhul, kui Ameerika Ühendriigid võtavad Euroopa Liidu suhtes meetmeid kaubanduse laiendamise seaduse (Trade Expansion Act) paragrahvi 232, 1974. aasta kaubandusseaduse (1974 Trade Act) paragrahvi 301 või mõne muu Ameerika Ühendriikide sellesarnase õigusakti alusel.

               9.Leping peaks olema võrdselt autentne kõigis Euroopa Liidu ametlikes keeltes ja peab sisaldama sellekohast keeleklauslit.

               Läbirääkimiste korraldus

               10.Komisjon peatab läbirääkimised Ameerika Ühendriikidega, kui Ameerika Ühendriigid peaksid lepingu sõlmimiseks peetavate läbirääkimiste käigus rikkuma 25. juulil 2018 võetud kohustust hoiduda Euroopa Liidu vastu uute meetmete võtmisest kaubanduse laiendamise 1962. aasta seaduse paragrahvi 232 alusel. Komisjon võib peatada läbirääkimised ka juhul, kui USA kehtestab 1974. aasta kaubandusseaduse paragrahvi 301 või mõne muu Ameerika Ühendriikide sellesarnase õigusakti alusel Euroopa Liidu ekspordi suhtes kaubandustõkked.

               11.Komisjon kinnitab enne läbirääkimiste lõpuleviimist, et Ameerika Ühendriigid on tühistanud Euroopa Liidust pärit terase ja alumiiniumi ekspordi suhtes kõik USA kaubanduse laiendamise 1962. aasta seaduse paragrahvi 232 alusel võetud meetmed.

                     (1)

                        Tööstuskaubad hõlmavad kõiki kaupu, mida ei ole nimetatud WTO põllumajanduslepingu I lisas.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS
            millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise lepingu protokollide muutmise üle

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Peaaegu poole sajandi jooksul on EL ja Maroko loonud rikka ja mitmemõõtmelise partnerluse, mille tulemusel anti Marokole 2008. aastal edasijõudnud riigi staatus, et võtta arvesse kahepoolsete sidemete tugevust ning poolte jagatud ambitsioone ja kohustusi ühise tegevuskava edasiviimisel.

                  Samal ajal on EL jätkuvalt rõhutanud oma pühendumist Lääne-Sahara konflikti lahendamisele. EL toetab täielikult ÜRO peasekretäri ja tema isikliku esindaja jõupingutusi aidata pooltel leida õiglane, kestlik ja mõlemapoolselt aktsepteeritud poliitiline lahendus, millega aidataks kaasa Lääne-Sahara rahvaste enesemääramisele, lähtudes korrast, mis on kooskõlas ÜRO põhikirja põhimõtete ja eesmärkidega, mis on sätestatud ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonides, sealhulgas resolutsioonides 2152 (2014) ja 2218 (2015).

               Tariifsete soodustuste andmiseks nähakse käesoleva ettepanekuga ette Euroopa-Vahemere piirkonna lepingu (millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel (edaspidi „ELi-Maroko assotsieerimisleping“ või „assotsieerimisleping“)) protokollide 4
                  1
                ja 1
                  2
                muutmine, tuginedes Euroopa Kohtu 21. detsembri 2016. aasta otsusele kohtuasjas C-104/16 P, milles sätestati, et ELi-Maroko assotsieerimis- ja põllumajanduslepinguid ei kohaldata Lääne-Sahara suhtes.

               Enne kohtu otsust de facto kohaldati assotsieerimislepingus ja selle protokollides ette nähtud kaubandussoodustusi Lääne-Saharast, mitteautonoomselt territooriumilt pärit toodete suhtes. Kohtu otsuse järel ei või selline tava aga jätkuda, kui just päritolu käsitlevat protokolli 4 ei muudeta selliselt, et Lääne-Saharast pärit tooteid oleks võimalik käsitleda samalaadsetena Marokos valmistatud toodetega. Kohtu otsuste järel on turul valitsev ebakindlus mõjutanud kahepoolseid kaubandussuhteid.

               Käesoleva soovituse eesmärk on anda volitus läbirääkimisteks eesmärgiga luua õiguslik alus Lääne-Saharast pärit toodete sooduskohtlemise jätkamiseks vastavalt väljakujunenud tavale. Kuna kõnealused kaubandussoodustused ELi põllumajandus- ja kalandustoodete turul on sätestatud assotsieerimislepingu protokollis 1, tuleks täpsustada ka kõnealuse protokolli kohaldamisala. Sellega välditakse kaubandustõrkeid, hoides ELi turulepääsu taseme stabiilsena, kuna uusi soodustusi ei antaks. Assotsieerimislepingu asjaomaste protokollide muudatusi võib hiljem vajaduse korral täiendada assotsieerimislepingu enda järgneva muudatusega. Ühtlasi tuleks meeles pidada, et Euroopa Kohtus on seoses ELi-Maroko kalandusalase partnerluslepinguga veel arutusel kaks Marokot käsitlevat kohtuasja (C-266/16 ja T-180/14), millest saab tõenäoliselt edasisi suuniseid lepingu mitteautonoomsele territooriumile laiendamise tingimuste kohta. Lisaks on selge, et igasugune kord jääb vaid ajutiseks seni, kuni jätkub konflikti lahendamine ÜRO kontekstis ja kooskõlas ÜRO julgeolekunõukogu asjaomaste resolutsioonidega.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Käesolev soovitus on täielikus kooskõlas kehtiva kaubanduspoliitikaga, kuna tolliasutused on soodustusi de facto kohaldanud Maroko päritoluga sertifitseeritud, Lääne-Saharast pärit toodete suhtes. Marokole uusi kaubandussoodustusi ei anta, kuna eesmärk on vaid laiendada soodustustega hõlmatud geograafilist piirkonda, mitte muuta nende summat.

                  Ettepanek on kooskõlas Euroopa naabruspoliitika üldiste eesmärkidega ulatuses, milles see aitab kaasa lõunanaabruse kaubandus- ja majandussuhete parandamisele tiheda koostöö vaimus. Ettepanek on kooskõlas ka ELi üldise poliitikaga Maroko suhtes, mille eesmärk on edendada kõnealuse riigiga eelispartnerlust, kahjustamata ÜRO juhitava Lääne-Sahara protsessi tulemust.

                  Asjaolu, et kaubandussoodustuste kohaldamisala võib olla laiem, ei ole pretsedenditu, kuna ELi-Maroko assotsieerimisleping sisaldab kaht ühisdeklaratsiooni selle kohta, et San Marino Vabariigist ja Andorrast pärit tooteid aktsepteerib Maroko ühendusest pärinevate toodetena lepingu tähenduses.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  ELi seisukoht on alati olnud, et Marokoga sõlmitud kahepoolseid lepinguid on võimalik teatavatel tingimustel laiendada Lääne-Saharale, mida tõendab näiteks kalandusalane partnerlusleping, mis otsesõnu hõlmab Lääne-Sahara rannikuvesi. Assotsieerimislepingu asjaomaste protokollide muutmine võimaldaks ka siduda ELi tariifsete soodustuste andmise hinnanguga soodustuste mõjule kohalikele elanikele ja inimõiguste austamisele.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Soovituse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ühine kaubanduspoliitika kuulub liidu ainupädevusse (ELi toimimise lepingu artikli 3 lõige 1) ja vastavalt ELi lepingu artikli 5 lõikele 3 ei ole subsidiaarsuse põhimõte ainupädevusse kuuluvates valdkondades asjakohane.

               •Proportsionaalsus

                  Soovitus kujutab endast proportsionaalset vastust kõnealusele küsimusele. Lepinguga ei muudetaks liidu turule juurdepääsu taset. Päritolureeglid on esitatud assotsieerimislepingu protokollis ning nende muutmine on vajalik eesmärgi saavutamiseks ja suhteliselt kiireks reageerimiseks praegu Marokot mõjutavale kaubanduslikule ebakindlusele, piiramata ÜRO juhitavat Lääne-Sahara protsessi ja mõjutamata konflikti lõpptulemust.

                  Seetõttu ei lähe soovitus nõukogu otsuseks, millega volitatakse komisjoni pidama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Maroko vahelise lepingu üle (milles käsitletakse kaupade päritolu käsitlevate assotsieerimislepingu protokollide muutmist) kaugemale sellest, mis on poliitikaeesmärkide saavutamiseks vajalik ja sobilik.

               •Vahendi valik

                  Asjaomaseid protokolle võib muuta vaid pooltevahelise lepinguga. See hõlmab ka vajalikku koostööd ametiasutuste vahel kaubandussoodustuste rakendamisel.

                  Leping sõlmitakse ELi ja Maroko Kuningriigi vahelise kirjavahetuse teel.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ettevalmistavaid kõnelusi on peetud Maroko ametiasutuste ja liikmesriikidega nõukogu vastavate struktuuride kaudu.

                  Komisjon peaks püüdma tagada, et temapoolse allkirjastamis- ja sõlmimisettepaneku esitamise ajaks on piisavalt kaasatud inimesi, keda leping puudutab.

               •Mõjuhinnang

                  Mõju ei hinnatud, kuna soovitus seisneb sisuliselt õigusliku aluse sõnastamises sooduskohtlemisele, mida oli viimastel aastatel siiani de facto järjepidevalt kohaldatud Lääne-Sahara toodete suhtes. Seega, kuna turulepääsu tase ei muutu, ei avalda ettepanek viimaste aastatega võrreldes tõenäoliselt märkimisväärset kaubanduslikku mõju kaubavoogudele.

                  Komisjon tagab aga sobivaimal viisil, et liidul oleks võimalik arvesse võtta Lääne-Sahara jätkusuutlikku arengut käsitlevat teavet, eelkõige seoses lepingu kasuga kohalikele elanikele ja loodusvarade kasutamisega nii allkirjastamise ajal kui ka hiljem.

               •Põhiõigused

                  Assotsieerimislepingu artiklis 2 käsitletakse inimõigusi ja põhivabadusi. Tegu on lepingu põhielemendiga, mis rikkumisel võib kaasa tuua selle peatamise. Tagatakse, et protokolle kohaldatakse kooskõlas assotsieerimislepingu sätetega, milles käsitletakse põhivabaduste ja inimõiguste kaitset.

               4.MÕJU EELARVELE

                  ELi tollitulu seisukohast ei ole praeguse olukorraga võrreldes oodata eelarvemõju, kuna Lääne-Saharast pärit toodetele on ELi saabumisel de facto kohaldatud tollimaksuvabastust.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS

               millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise lepingu protokollide muutmise üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa-Vahemere piirkonna leping, millega luuakse assotsiatsioon ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Maroko Kuningriigi vahel (edaspidi „assotsieerimisleping“), jõustus 1. märtsil 2000.

               (2)Oma otsuses kohtuasjas C-104/16 P täpsustas Euroopa Kohus, et assotsieerimislepingu kohaldamispiirkonnaks on vaid Maroko Kuningriigi territoorium, mitte Lääne-Sahara (mitteautonoomne territoorium). Alates assotsieerimislepingu jõustumisest on Maroko päritoluga sertifitseeritud, Lääne-Saharast pärit tooteid liitu imporditud lepingu asjaomaste sätetega kehtestatud tariifsete soodustustega.

               (3)On oluline, et aastate jooksul välja kujunenud kaubandusvooge ei takistataks, tagades samas nõuetekohase tagatised inimõiguste kaitseks ja asjaomaste piirkondade jätkusuutlikuks arenguks.

               (4)Euroopa Liit toetab ÜRO jõupingutusi mõlemapoolselt aktsepteeritava poliitilise lahenduse leidmisel, mis muudaks võimalikuks Lääne-Sahara rahva enesemääramise vastavalt ÜRO põhikirja põhimõtetele ja eesmärkidele.

               (5)Seetõttu on asjakohane pidada läbirääkimisi assotsieerimislepingu vastavate protokollide muutmise üle,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga volitatakse Euroopa Komisjoni pidama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi rahvusvahelise lepingu üle, millega muudetakse Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise assotsieerimislepingu protokolle. Komisjon juhib läbirääkimismeeskonda, millesse kuulub ka liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste pidamisel konsulteeritakse [nõukogu määratud erikomiteega].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa-Vahemere piirkonna lepingu protokoll 4 „päritolustaatusega toodete“ mõiste ja halduskoostöö meetodite kohta.

                     (2)

                        Euroopa-Vahemere piirkonna lepingu protokoll 1 Maroko Kuningriigist pärit põllumajandustoodete, töödeldud põllumajandustoodete ning kala ja kalandustoodete Euroopa Liitu importimise korra kohta.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.4.2017
            COM(2017) 191 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            SOOVITUS: NÕUKOGU OTSUS
            millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahelise lepingu protokollide muutmise üle

               LISA

               LÄBIRÄÄKIMISJUHISED: LEPING

               Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahel nendevahelise assotsieerimislepingu protokollide muutmise kohta

               Läbirääkimised peaksid põhinema Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahel välja kujunenud eelispartnerlusel ning nende eesmärk peaks olema kohandada selle partnerluse vahendid poolte ühise ambitsiooniga edendada sellist partnerlust, assotsieerimislepingut ja selle protokolle, mis moodustavad selle lahutamatu osa.

               Komisjon peaks tagama, et ELi-Maroko assotsieerimislepingus ja selle protokollides sätestatud kaubandussoodustusi kohaldataks Lääne-Saharast pärit toodetele. Läbirääkimisi ei tohiks pidada täiendavate tariifsete soodustuste üle. Komisjon peaks tagama ka selle, et lepingus sätestataks otsesõnu asjakohane raamistik ja protsess, mis võimaldaks pooltel korrapäraselt infot vahetades hinnata lepingu mõju selle rakendamise ajal ning käsitleda takistusi selle nõuetekohasele toimimisele.

               See hõlmab asjakohaseid muudatusi assotsieerimislepingu vastavates protokollides.

               Leping tuleks sõlmida kirjavahetuse teel.

               Komisjon peaks valdama piisavalt teavet, et hinnata allkirjastamise ajal lepingu võimalikku mõju jätkusuutlikule arengule, eelkõige seoses kasuga kohalikele elanikele ja asjaomaste piirkondade loodusvarade kasutamisega.

               Tagatakse, et protokolle kohaldatakse kooskõlas assotsieerimislepingu sätetega, milles käsitletakse põhivabaduste ja inimõiguste kaitset.

               Komisjon peaks püüdma tagada, et temapoolse allkirjastamis- ja sõlmimisettepaneku esitamise ajaks on piisavalt kaasatud inimesi, keda leping puudutab.

               Komisjon peaks tegema kõik selle tagamiseks, et lepingut oleks võimalik rakendada nii kiiresti kui võimalik.

               Läbirääkimised ja nende tulemus peaksid toetama ÜRO peasekretäri jõupingutusi leida lahendus, mis muudaks võimalikuks Lääne-Sahara rahva enesemääramise vastavalt ÜRO põhikirja põhimõtetele ja eesmärkidele.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 505 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Saksamaa 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Saksamaa 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Saksamaad ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Saksamaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Saksamaa tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitavad investeerimismeetmed ja palkade kasvu toetamine tegeleda euroala esimese soovitusega, mis käsitleb euroala tasakaalustamist. Maksustamise suunamine tööjõult mujale aitab täita euroala kolmandat soovitust, mis käsitleb tööturu toimimist.

               (3)2019. aasta aruanne Saksamaa kohta
                  3
                avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Saksamaa edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019
                  4
               . Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Saksamaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on aeglaselt kahanev piiriülese mõjuga jooksevkonto ülejääk jätkuvalt suur ja sellel on piiriülene mõju. Ülejääk vähenes pisut 2018. aastal tänu sisenõudluse suurenemisele ja eelduste kohaselt jätkab see järgnevatel aastatel järk-järgult vähenemist, jäädes samas ülespoole makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames kehtestatud künnisväärtust. Ülejääk kajastab siseinvesteeringute madalat taset võrreldes säästudega nii era- kui ka avalikus sektoris. On võetud meetmeid era- ja avaliku sektori investeeringute suurendamiseks ning need ongi oluliselt suurenenud. See on kaasa aidanud sisenõudluse suurenemisest tulenevale kasvule. Sellest hoolimata oleks võinud eeldada, et investeeringute ja tarbimise osakaal SKPs suureneb rohkem, kuna rahastamistingimused on soodsad, avalikus sektoris, eriti omavalitsuste tasandil, on tegemata hulk investeeringuid ja eelarvepoliitiliselt on manööverdamisruumi. Tööturu pingestumisega seoses toimus mõningane palgakasv, ent reaalpalkade kasv on jäänud tagasihoidlikuks.

               (4)Saksamaa esitas 16. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 17. aprillil 2019 oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (6)Saksamaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks eelarveülejääk jääma 2019.–2023. aastal ½ % ja ¾ % vahele SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  7
                nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst, ületatakse programmiperioodi kestel ka edaspidi. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2019. aastal allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtusest 60 % SKPst ja jätkama langust, jõudes 2023. aastal 51¼ %-ni SKPst. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2019. aastal ülejäägis 1,1 % SKPst ja 2020. aastal 0,8 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Prognoosi põhjal jätkub kindlalt valitsemissektori võla kahanemine. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Saksamaa täidab 2019. ja 2020. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded. Pidades kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist peaks riik samal ajal veel kindlasti kasutama eelarve- ja struktuuripoliitikat era- ja avaliku sektori investeeringute püsivaks suurenemiseks, eelkõige piirkondlikul ja omavalitsuste tasandil.

               (7)Avaliku ja erasektori investeeringud suurenesid 2018. aastal jõuliselt, kuid investeeringute suhe jääb alla euroala keskmise. Avaliku sektori investeeringud kasvasid 2018. aastal nominaalselt 7,7 % ja reaalväärtuses 3,8 %, kuid vaja on veelgi suuremaid jõupingutusi, et kõrvaldada suur investeeringute mahajäämus, eelkõige taristusse ja haridusse tehtavate investeeringute puhul. Pärast negatiivsete kasvumäärade perioodi on avaliku sektori investeeringute reaalkasv viimase 3 aasta jooksul olnud positiivne. Selle põhjuseks on valitsuse jõupingutused investeeringute suurendamisel. Investeeringud omavalitsuste tasandil jäid siiski väiksemaks kui amortisatsioon ja 2018. aastaks kogunenud mahajäämus investeeringutes suurenes 5 %-ni SKPst. Koos soodsa eelarvepositsiooniga viitab olukord sellele, et investeeringuid on võimalik suurendada kõikidel valitsemistasanditel, eelkõige piirkondlikul ja omavalitsuste tasandil. Avaliku sektori taristuinvesteeringuid pidurdavad endiselt omavalitsuste tasandi mahu- ja planeerimispiirangud. Nende piirangute ületamiseks on võetud meetmeid, kuid käegakatsutavaid tulemusi ei ole veel saavutatud. Lisaks saab paremaks muuta avaliku sektori digiteenuseid ja riigihankeid. Märgatavalt on suurenenud erainvesteeringud, kuid mitte kõigi varaliikide lõikes. Seadmetesse investeerimine on rekordiliselt suure tootmisvõimsuse rakendamise tingimustes jõudsalt kasvanud. Eluasemeinvesteeringute maht on jätkuvalt suur. Samas tulevad ehitussektorist teated mahupiiridest ja hinnatõusust. Mitteeluhoonete ehitus on tegelikkuses väga tagasihoidlikult kasvanud, mis viitab sellele, et esmavajaliku taristu puhul ei ole majanduse vajadustega sammu peetud.

               (8)Avaliku sektori kulutused haridusele olid 2017. aastal 4,1 % SKPst, mis on alla ELi keskmise 4,6 % SKPst. Haridusele kulutati 9,3 % kõigist valitsemissektori kuludest, mis jääb samuti alla ELi keskmise (10,2 %). Kulutused haridusele ja teadustegevusele moodustasid 2017. aastal 9 % SKPst, mis jäi alla riiklikule eesmärgile 10 % SKPst. Isegi kui kulutused haridusele reaalväärtuses suurenesid, suurenes investeeringute mahajäämus demograafiliste muutuste tõttu veelgi. Seadusandlikud muudatused, mis võimaldavad föderaalvalitsusel lisaks liidumaade poolt eraldatud ressurssidele teha digitaalharidusse otseinvesteeringuid (DigitalPakt), on paljulubavad, kuid ei ole veel tulemusi andnud. Riikliku rahastamise kaudu tuleb lahendada muid probleeme, nagu õpilaste suurenev arv, õpetajate nappus, digiüleminek ning alushariduse ja lapsehoiuteenuste jätkuv laienemine. Täiendavad kulutused haridusele, teadusuuringutele ja innovatsioonile on Saksamaa potentsiaalse majanduskasvu suurendamise ja tehnoloogiliste muutustega kohanemise seisukohast äärmiselt tähtsad.

               (9)Saksamaa on viimastel aastatel teinud edusamme oma teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse suurendamisel, peamiselt tänu suurte ettevõtete teadus- ja arendustegevuse kulude suurenemisele, eelkõige kesk-/kõrgtehnoloogilistes tootmissektorites ja eriti autotööstuses. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete teadus- ja arendustegevuse intensiivsus on tugevasti alla ELi keskmise ja jääb endiselt maha. Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtted saavad koostööst riiklike teadusasutustega üldiselt vähem kasu kui suurettevõtted. Ettevõtlusalast innovatsiooni takistavad need kaks tegurit, mis on pikalt olnud langustrendis. Teadus- ja arendustegevusse tehtavad täiendavad investeeringud on olulised mitte ainult selleks, et suurendada innovatsioonisuutlikkust kogu majanduses ja suurendada tootlikkust, vaid ka selleks, et hõlbustada üleminekut vähese CO2-heitega ringmajandusele, eelkõige seoses säästva transpordi, keskkonnahoidliku energiatehnoloogia, ökoinnovatsiooni ja ringlussevõtuga, ning suurendada veelgi riikliku teadustegevuse tulemuslikkust ja selle panust nimetatud eesmärkide saavutamisse.

               (10)Saksamaa majanduse digiüleminek edeneb aeglaselt ning väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad kohanevad digitehnoloogiaga aeglaselt. Saksamaa on maha jäänud väga suure läbilaskevõimega (gigabiti kiirusel) lairibaühenduse kasutuselevõtmisel riiklikul tasandil ja eelkõige maapiirkondades, kus suuremad investeeringud võivad tootlikkuse kasvu suurendada. Ainult 9 % Saksamaa leibkondadest (2018. aasta keskel) on hõlmatud suure jõudlusega kiudoptiliste juurdepääsuvõrkudega, samas kui ELi keskmine on 30 %. Selle asemel on turgu valitseva ettevõtja eelistatav tehnoloogiline lahendus jätkuvalt olemasolevate vaskkaablivõrkude ajakohastamine (vektoreerimine). Kuigi paljude teenuste jaoks on vaja on kiiret ühendust, ei olnud 2017. aastal 23 700 äriparki kiudoptilisse võrku ühendatud ning 28 %-l kõigist ettevõtetest puudus juurdepääs vähemalt 50-megabitisele kiudoptilisele võrgule. Sellise ühenduse puudumine pärsib investeerimist, eriti VKEde puhul, kellest suur osa paikneb maal või linnalähedastes piirkondades. Riiklik sekkumine ülikiire lairibaühenduse (≥ 100 Mbit/s) taristu kasutuselevõttu maapiirkondades on endiselt väga oluline ning tuleks uurida erinevaid võimalusi, mis lähevad toetustest kaugemale. Digitaalsete avaliku sektori teenuste ja e-tervise teenuste pakkumine jääb tublisti allapoole ELi keskmist. Ainult 43 % Saksamaa internetikasutajatest kasutas 2018. aastal e-valitsuse teenuseid (samas kui ELi keskmine on 64 %). E-tervise puhul on 7 % sakslastest kasutanud internetis pakutavaid tervishoiu- ja hooldusteenuseid (samas kui ELi keskmine on 18 %). E-retsepti kasutab 19 % perearstidest (ELis keskmiselt 50 %).

               (11)Saksamaal on vaja rohkem investeeringuid transporditaristusse ja keskkonnahoidliku liikuvuse lahendustesse, et lahendada liikuvuse ja õhu kvaliteediga seotud probleemid ning toetada kliimamuutuste leevendamist ja nendega kohanemist. Maanteetranspordist tulenevad kasvuhoonegaaside heitkogused on viimase viie aasta jooksul suurenenud. Õhu kvaliteet Saksamaal tekitab tõsist muret, eriti linnapiirkondades, kus liiklus tekitab ligikaudu 60 % kahjulikest NOx heidetest. Kaubaveos võiks olla kasu paremini läbimõeldud mitmeliigilistest lahendustest. Autod on endiselt igapäevase pendelrände jaoks kaugelt kõige rohkem kasutatavad transpordivahendid ja keskmine liiklusummikutes veedetud aeg on umbes 30 tundi aastas. Ummikud ja parkimiskoha otsimine lähevad maksma hinnanguliselt 110 miljardit eurot aastas ehk ligikaudu 4 % Saksamaa SKPst. Kuigi alternatiivkütuseid kasutavate sõidukite arv on uute registreerimiste puhul kõige enam kasvanud, on nende arv endiselt väike. Ühisauto kasutamist ja auto jagamist kasutatakse endiselt väga vähe. Akude ja kriitilise tähtsusega toorainete uute tarneahelate jaoks on vaja märkimisväärseid avaliku ja erasektori investeeringuid.

               (12)Saksamaa elektrivõrgud liiguvad tasapisi taastuvenergia tootmise poole ning endiselt on vaja märkimisväärseid investeeringuid ülekande- ja jaotusvõrkudesse. Märkimisväärne viivitus paljude projektide elluviimisel on Saksamaa ja Euroopa elektrivõrkude ning elektriturgude jaoks kaasa toonud märkimisväärseid kulusid. 2009. aasta energiavõrkude laiendamise seaduses kindlaksmääratud võrgu laiendamise kavadest 1 800 km ulatuses on 2018. aasta teises kvartali seisuga laiendusi teostatud vaid ligikaudu 800 km ulatuses, seda osaliselt avaliku vastuseisu tõttu. Viivitused võrgu laiendamisel põhjustavad suuremaid ülekoormuskulusid ja lisamoonutusi turu toimimises nii Saksamaal kui ka piiriüleselt. Investeeringud energiavõrkudesse, mis edendavad sektorite ühendamist, mitmekesistamist ja asjakohase võrgutaristu loomist, on energiasüsteemi paindlikkuse ja majanduse eri sektorite parema integreerimise seisukohast väga olulised, eriti energia- ja kliimaeesmärkide saavutamise seisukohalt.

               (13)Eluasemed on Saksamaal muutunud vähem taskukohaseks. Alates 2015. aastast on nii üüri- kui ka eluasemehinnad kasvanud kiiremini kui nende pikaajaline keskmine, seda eriti suurtes linnades. 2017. aastal oli Saksamaal 65-aastaste ja vanemate inimeste eluasemekulude koormus ülemäärane 20 %-l (st eluasemekulud moodustasid üle 40 % nende netosissetulekust), võrreldes 10 %-ga 65-aastastest ja vanematest eurooplastest. Kõige madalama sissetulekuga elanikkonna liiga suurte eluasemekulude määr oli 10 protsendipunkti üle ELi keskmise (35,3 %). Valitsus reageeris teatavate meetmetega, sealhulgas üürihindade tõusu piiramine (Mietpreisbremse), uue kinnisvara ostmise toetusskeemiga (Baukindergeld), samuti muutes seadust, mis võimaldaks sotsiaalkorterite ehitamist föderaalsel tasandil rahaliselt toetada. Sellest hoolimata valmib uusi eluruume endiselt nõudlusest oluliselt vähem ja tunduvalt vähem valitsuse seatud eesmärgist, milleks on 375 000 eluaset aastas. Vaja võib olla täiendavaid meetmeid, näiteks nagu sotsiaaleluruumide ehitamise kiirendamine, transpordivõimaluste parandamine ning maakasutuse ja ehitusvaldkonna reguleerimise reformimine.

               (14)Saksamaa on ühtsest turust eriti palju kasu saanud ja mängib olulist rolli selle edasises arengus. Siiski on Saksamaa ettevõtlusteenuste sektoris konkurentsitõkked võrreldes teiste ELi liikmesriikidega endiselt kõrged. See puudutab erinevaid valdkondi, sh reguleeritud kutsealad, näiteks arhitektuur, inseneriteenused ja õigusteenused, kus konkurentsi pärsivad reguleerivad piirangud, näiteks kutseala reserveerimine ning hindade ja tasude reguleerimine. Samas on ka reguleerimata ettevõtlusteenuste puhul teiste liikmesriikidega võrreldes rohkem üldist ettevõtluskeskkonda puudutavaid piiranguid. Ettevõtlusteenuste reguleerimise muutmine konkurentsi edendamiseks suurendaks investeeringute ja majandustegevuse tõhusust ja tulemuslikkust.

               (15)Pärast mõningast edasiminekut eelnevatel aastatel on Saksamaa maksusüsteemi reformimisel erainvesteeringute ja majanduskasvu edendamiseks tehtud viimase aasta jooksul vähe edusamme. Maksusüsteem on jätkuvalt keerukas, moonutab otsuste tegemist, nt tööturul osalemise, investeeringute ja rahastamisega seoses, ning võiks pakkuda tõhusamaid investeerimis- ja tarbimisstiimuleid. Rohkem edusamme on tehtud tööjõu maksustamisel, kuid andmetes see veel ei kajastu. Endiselt on võimalik veel vähendada konkurentsi moonutavat tööjõu maksustamist, suunates maksukoormuse tööjõult tuluallikatele, mis toetaksid kaasavamat ja jätkusuutlikumat majanduskasvu. Tööjõu maksustamine 2018. aastal (maksukiil) oli jätkuvalt ELi kõrgeimate seas nii keskmise palgaga kui ka madalapalgaliste töötajate puhul. Töötajate sotsiaalkindlustusmaksed on rahvusvahelises võrdluses eriti suured ning moodustavad kokku umbes kaks kolmandikku maksukiilust, samas kui tulumaks moodustab ühe kolmandiku. Kuid keskkonnamaksude tulu osakaal SKPst on ELi madalaimate hulgas. Piirkonniti erinevad kapitalikulud ja keskmine tegelik äriühingu tulumaksu määr on ELi kõrgeimate seas. Keskmine tegelik maksumäär oli 28,8 % (riigi koondnäitaja), võrreldes ELi keskmisega, mis oli 20 %. Äriühingu tulumaksu, kohaliku ettevõtlusmaksu ja solidaarsusmaksu koosmõju muudab äriühingu maksustamise süsteemi keerukaks, suurendab maksude haldamise kulusid ning moonutab investeerimise taset ja piirkondade valikut. Lisaks sellele moonutab äriühingu tulumaks rahastamisotsuseid, mis kalduvad laenuraha kasuks ja millega 2017. aasta andmete kohaselt ollakse ELis kolmandal kohal. Kapitalikulude vähendamine võib suurendada erainvesteeringuid ja tugevdada suhteliselt vähearenenud riskikapitaliturgu.

               (16)Tööturg on jätkuvalt tugev, kuid teatavate rühmade tööturupotentsiaal on alakasutatud. 20–64aastaste tööhõive määr oli 2018. aasta neljandas kvartalis 79,9 %, mis on üks kõrgemaid ELis. 2019. aasta alguseks oli tööpuudus langenud rekordiliselt madalale (3,2 %-ni) . Suur vabade töökohtade arv ja tööjõupuudus muutuvad üha ilmsemaks ning mõnes piirkonnas ja sektoris piirab see tootmist märkimisväärselt. Samas kasutatakse teatavate rühmade (nt naised ja rändetaustaga inimesed) tööturupotentsiaali liiga vähe. Saksamaal on osalise tööajaga töötavate naiste osakaal väga suur (46,7 %). Tööjõumaksud on Saksamaal suhteliselt kõrged, seda ka madalapalgaliste puhul. Erireeglid, millega reguleeritakse abielus paaride ühise tulu maksustamist (Ehegattensplitting), pärsivad leibkonna teise palgasaaja huvi pikema tööaja vastu. Rändetaustaga inimestel on oluliselt madalam tööhõive tase kui kohaliku taustaga inimestel, eriti suur on lõhe naiste hulgas. On võetud meetmeid, et toetada pagulaste integreerimist tööturule, kuid endiselt on probleeme, sealhulgas nende puudulik saksa keele oskus, puuduv või mitteülekantav kvalifikatsioon, laste ja sugulastega seotud hoolduskohustused ning puuduvad kogemused Saksamaa tööturu mitteametlike tavadega.

               (17)Beebibuumi põlvkonna pensionile jäämine mõjutab Saksamaad rohkem kui teisi ELi riike. Pikas perspektiivis paneb see demograafiline muutus Saksamaa riigi rahanduse surve alla, võib muuta küsitavaks pensionide piisavuse ning praegu väiksearvulise vaesusriskis või sotsiaalselt tõrjutud vanemaealise elanikkonna (65aastased ja vanemad) arvu suurendada. Eelduste kohaselt on 2040. aastaks Saksamaa riiklike pensionikulude suurenemine osakaaluna SKPst üks suurimaid ELis (kuni 1,9 protsendipunkti SKPst), samas kui 2018. aasta rahvastiku vananemise aruande (Euroopa Komisjon, 2018d) kohaselt väheneb riigipensionide hüvitisemäär 4,4 protsendipunkti võrra, langedes 37,6 %-le. Hiljutised pensionireformid suurendasid teatavate rühmade hüvitisi, kuid ei ole selge, kas saavutatud sotsiaalne kasu on vastavuses kaasnevate märkimisväärsete eelarvekuludega. Valitsus kehtestas ka kaks „piirmäära“ (doppelte Halteinie): aastani 2025 on maksimaalne pensioni sissemaksete määr on 20 % ja miinimumtulu asendusmäär 48 %. Neist piirmääradest kinnipidamine eeldab märkimisväärseid rahaeraldisi, mis suurendab veelgi nooremate põlvkondade koormust. Lisaks on probleemiks madala sissetulekuga töötajate pensionisissetuleku piisavus.

               (18)Hoolimata üha suurenevast tööjõupuudusest on reaalpalga kasv tagasihoidlik, samas kui nominaaltulu suurenes 2018. aastal 3,1 %. Lisaks sellele suurendas tööhõive suurem kasv paremini tasustatud täistööajaga töökohtade arvestuses ja osalise tööajaga töö osakaalu vähenemine kogutööhõives 2018. aasta üldist palgakasvu, mis samuti edestas veidi tootlikkuse kasvu. Kollektiivläbirääkimistega kaetus vähenes jätkuvalt (2016.–2017. aastal 2 protsendipunkti võrra), 49 %-ni läänes ja 34 %-ni idas. Sektorite kaetus on väga erinev, paremini on hõlmatud avalik sektor ja tööstus, kuid teenustesektori kaetus on palju väiksem. Madalapalgalised töötajad on 2015. aastast kasutusele võetud miinimumpalgast üldiselt kasu saanud. Tulude jaotuse alumises osas, eriti kahes madalamas palgadetsiilis, tõusid tunnipalgad oluliselt. Madalapalgaliste töötajate osakaal oli 2017. aastal 22,5 %, mis on oluliselt üle ELi keskmise. Ainult minitöökohtadel töötavate inimeste arv vähenes 2010.–2018. aastal 6,8 % ja sotsiaalkindlustusega kaetud tööhõive suurenes samal perioodil ligikaudu 18,1 %. Palgakasvu soodustavate tingimuste edendamine toetaks sisenõudlust ja aitaks kaasa euroala tasakaalustamisele.

               (19)Sotsiaalne ülesliikuvus hariduse kaudu ei ole Saksamaal levinud. Riiklikud allikad kinnitavad, et sotsiaalmajandusliku tausta mõju vähendamisel haridustulemustele on tehtud vähe edusamme. Saksamaa on saavutanud edu hiljuti saabunud rändajate ja pagulaste integreerimisel haridusse ja koolitusse. Siiski on rändetaustaga inimestel tavaliselt suuremad probleemid kui kohaliku taustaga õpilastel (vaadates nt koolist väljalangemise määra ja raskusi õpipoisiõppekohtade leidmisel). Üha heterogeensemaks muutuvad klassid nõuavad arvestatavaid jõupingutusi õpetajate tagamiseks ajal, mil õpetajate nappus on niigi märkimisväärne. Tööturu edasise toimimise jaoks on eriti oluline töötajate osalemine täiskasvanuõppes, eriti nende 7,5 miljoni inimese puhul, kellel puudub elementaarne lugemis- ja kirjutamisoskus.

               (20)Kuigi vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste arv on pärast 2014. aasta haripunkti vähenenud, on võimaluste võrdsusega seotud probleemid jäänud samaks. 2017. aastal oli vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse risk madala kvalifikatsiooniga vanemate lastel 67 protsendipunkti suurem kui kõrge kvalifikatsiooniga vanemate lastel. See erinevus on oluliselt suurem kui ELis keskmiselt (53,9 protsendipunkti).

               (21)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  8
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Saksamaal kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               (22)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Saksamaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Saksamaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Saksamaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (23)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, et Saksamaa täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (24)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. riikliku reformikava ja 2019. stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2,

               SOOVITAB Saksamaal võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Kasutada keskpika perioodi eesmärki silmas pidades eelarve- ja struktuuripoliitilisi vahendeid, et saavutada era- ja avaliku sektori investeeringute jätkusuutlik kasv, eelkõige piirkondlikul ja omavalitsuste tasandil. Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas haridusele; teadusuuringutele ja innovatsioonile; digiüleminekule ja ülikiirele lairibaühendusele; säästvale transpordile ning energiavõrkudele ja taskukohasele eluasemele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Nihutada maksukoormus tööjõult allikatele, mis toetaksid kaasavamat ja jätkusuutlikumat majanduskasvu. Tugevdada konkurentsi äriteenuste sektoris ja reguleeritud kutsealadel.

               2.Vähendada pikemat tööaega pärssivaid tegureid, nagu suur maksukiil, eelkõige madalapalgaliste töötajate ja leibkondade teiste palgasaajate puhul. Võtta meetmeid pensionisüsteemi pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks, säilitades samal ajal selle piisavuse. Luua kiiremat palgakasvu soodustavad tingimused, võttes seejuures arvesse sotsiaalpartnerite rolli. Parandada ebasoodsas olukorras olevate rühmade haridustulemusi ja oskuste taset.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1004 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (8)

                        SWD(2019) 1004 final.