title: Nõukogu soovitus, 16. november 2021, milles hinnatakse osalevate liikmesriikide edusamme alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud kohustuste täitmisel 2021/C 464/02

text:
               17.11.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 464/10

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      16. november 2021,
      milles hinnatakse osalevate liikmesriikide edusamme alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud kohustuste täitmisel
      (2021/C 464/02)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 46 lõiget 6,
      võttes arvesse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 10 Euroopa Liidu lepingu artikliga 42 loodud alalise struktureeritud koostöö kohta,
      võttes arvesse nõukogu 11. detsembri 2017. aasta otsust (ÜVJP) 2017/2315, millega luuakse alaline struktureeritud koostöö ning määratakse kindlaks selles osalevate liikmesriikide nimekiri, (1)

      võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 4 lõike 2 punktis d sätestatakse, et nõukogu võtab vastu otsuseid ja soovitusi, millega hinnatakse osalevate liikmesriikide poolt kokkulepitud kohustuste täitmiseks antud panust vastavalt kõnealuse otsuse artiklis 6 kirjeldatud mehhanismile.

                  (2)

                  Otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 6 lõikes 3 sätestatakse, et liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja („kõrge esindaja“) esitatud alalise struktureeritud koostöö aastaaruande põhjal analüüsib nõukogu kord aastas, kas osalevad liikmesriigid täidavad endiselt kõnealuse otsuse artiklis 3 osutatud siduvamaid kohustusi.

                  (3)

                  Nõukogu 20. novembri 2020. aasta järelduste (milles käsitletakse PESCO 2020. aasta strateegilist läbivaatamist) 1. liites täpsustatakse, et kõrge esindaja esitab igal aastal juuliks PESCO rakendamise aastaaruande, et nõukogu saaks sama aasta novembriks vastu võtta oma soovituse, milles hinnatakse PESCO raames võetud kohustuste täitmiseks liikmesriikide poolt tehtud edusamme. Nõukogu 6. märtsi 2018. aasta soovituse (alalise struktureeritud koostöö rakendamise tegevuskava kohta) (2) punktis 16 märgitakse, et Euroopa Liidu sõjaline komitee peaks andma poliitika- ja julgeolekukomiteele sõjalist nõu ning soovitusi, et võimaldada poliitika- ja julgeolekukomiteel valmistada ette nõukogu ülevaade selle kohta, kas osalevad liikmesriigid täidavad endiselt siduvamaid kohustusi.

                  (4)

                  Nõukogu 15. oktoobri 2018. aasta soovituse (mis käsitleb alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud siduvamate kohustuste täiteetappe ning millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid) (3) punktis 26 märgitakse, et kõrge esindaja peaks võtma seda soovitust arvesse PESCOt käsitlevas aastaaruandes, mis on abiks iga osaleva liikmesriigi poolt võetud siduvamate kohustuste täitmise hindamisel.

                  (5)

                  Kõrge esindaja esitas 7. juulil 2021 nõukogule oma aastaaruande PESCO rakendamise seisu kohta („aastaaruanne“), mis käsitleb muu hulgas seda, kuidas iga osalev liikmesriik on täitnud oma kohustusi kooskõlas oma ajakohastatud ja läbivaadatud riiklike rakenduskavadega.

                  (6)

                  Sellele tuginedes peaks nõukogu seetõttu vastu võtma soovituse, milles hinnatakse osalevate liikmesriikide edusamme PESCO raames võetud kohustuste täitmisel,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      I.   Eesmärk ja kohaldamisala

                  1.

                  Käesoleva soovituse eesmärk on hinnata osalevate liikmesriikide poolt PESCO raames võetud siduvamate kohustuste täitmiseks antud panuseid, tuginedes kõrge esindaja poolt 7. juulil 2021 esitatud aastaaruandele ja kooskõlas osalevate liikmesriikide poolt 2021. aastal esitatud riiklike rakenduskavadega.

            II.   Tulemused ja hindamine

                  2.

                  Aastaaruanne annab tugeva aluse, et hinnata PESCO rakendamise seisu, sealhulgas seda, kas iga osalev liikmesriik täidab oma kohustusi kooskõlas oma riikliku rakenduskavaga.

                  3.

                  Tegeledes Euroopa praeguste ja tulevaste julgeoleku- ja kaitsevajadustega, eelkõige nende praeguste ja tulevaste jõupingutustega täita oma siduvamaid kohustusi, aitavad osalevad liikmesriigid suurendada liidu suutlikkust tegutseda julgeoleku tagajana ja tema strateegilist sõltumatust ning tugevdada tema suutlikkust teha partneritega koostööd ja kaitsta oma kodanikke.

                  4.

                  Tunnistades iga osaleva liikmesriigi vajadust parandada märkimisväärselt kõigi siduvamate kohustuste täitmist 2025. aastaks, toonitab nõukogu veelgi, et osalevad liikmesriigid:

                              a)

                              suurendasid jätkuvalt oma kaitsekulusid esimese PESCO algetapi (2018–2020) jooksul ja teatasid plaanidest suurendada neid ajavahemikul 2021–2025 veelgi, olenemata COVID-19 kriisi põhjustatud majanduslangusest. Et tugevdada osalevate liikmesriikide võimeid ja seega muuta liit tegutsemissuutlikumaks, tuleb tulevikus säilitada praegune positiivne suundumus, sealhulgas suunates vahendeid kaitsevõime arendamise koostööprojektidesse, mille puhul on erilisi jõupingutusi vaja teadusuuringute ja tehnoloogia valdkonnas, et saavutada teise PESCO algetapi jaoks seatud eesmärgid, ning suurendada Euroopa üldise kaitsevõime üldist sidusust;

                              b)

                              on teinud tagasihoidlikke edusamme liidu võimete plaanimise ja arenduse vahendite ja protsesside kasutamisel riiklikus kontekstis ning neid julgustatakse suurendama jõupingutusi, et kasutada neid vahendeid ja protsesse veelgi süstemaatilisemalt ja aktiivsemalt selleks, et saada võimealastest puudustest koos üle. Sellega seoses on kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise 2020. aasta soovituste täielik elluviimine kaitsekulude, kaitseplaneerimise ja kaitsealase koostöö osas ülioluline, et üheskoos valmistada ette uus kavandamisperiood, mis algab 2020. aastate keskel, et suurendada võimearenduse alast koostööd;

                              c)

                              peaksid jätkama jõupingutusi liidu ühtse koguspektri väekogumi väljatöötamiseks 2025. aastaks kooskõlas PESCO teatisega, millega panustatakse liidu ambitsioonitaseme saavutamisse;

                              d)

                              peaksid märkimisväärselt suurendama oma jõupingutusi, et täita operatiivseid kohustusi ning eelkõige kohustust nr 12, mida peetakse oluliseks, et suurendada liidu välistegevuse asjakohasust ja mõju, eelkõige seoses selle operatiivmõõtmega. Kohustuse nr 12 saavutamine tugevdab liidu suutlikkust tegutseda julgeoleku tagajana, võimalusel koos partneritega ja vajadusel üksinda. Olulised puudujäägid, mida on kajastatud suure mõjuga võimetealastes eesmärkides, mõjutavad jätkuvalt osalevate liikmesriikide vägede kättesaadavust, siirdavust ja koostegutsemisvõimet, mis on vajalik liidu ambitsioonitaseme saavutamiseks. Lisaks on osalevatel liikmesriikidel võimalik suurendada oma panuseid mitte ainult käimasolevatesse ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) missioonidesse ja operatsioonidesse, vaid ka ELi lahingugruppide nimekirja ja kiirreageerimise andmebaasi. Sellega seoses ning kooskõlas nõukogu 15. november 2021 soovitusega, mis käsitleb alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud siduvamate kohustuste täiteetappe ja millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid ning tunnistatakse kehtetuks 15. oktoobri 2018. aasta soovitus, (4) peaksid osalevad liikmesriigid esialgseid mõõdetavaid eesmärke koos asjaomaste edunäitajatega täiendavalt arutama ja määratlema, et oma vahendite ja võimete piires panustada õiglaselt vastavasse ÜJKP missioonide ja operatsioonide vägede moodustamisse, ning suurendada nendevahelist läbipaistvust. Vastavalt ühtsete jõudude põhimõttele (5) peaksid osalevate liikmesriikide panused vägede kataloogi olema kooskõlas peaeesmärgi protsessi juhistega ja hõlmama kõiki siirmisvõimelisi ressursse (sealhulgas peakorterid ning missioonide ja operatsioonide toetuseks kasutuskõlblikud võimed);

                              e)

                              on näidanud üles edusamme oma kohustuste täitmisel, et aidata kõrvaldada võimetealaseid puudujääke, mis on kindlaks tehtud võimearendusplaani ja kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise raames, muu hulgas suure mõjuga võimealaste eesmärkide rakendamise hindamisel, kuid enamik ei esita jätkuvalt andmeid selle kohta, kuidas ja kas kaaluvad nad prioriteedina Euroopa koostööpõhist lähenemisviisi, et kõrvaldada riiklikud võimetealased lõhed. Samamoodi pole osalevad liikmesriigid endiselt ühel nõul, kuidas nende kaitsevõime arendamise projektid suurendavad Euroopa strateegilist sõltumatust ja tugevdavad Euroopa kaitsesektori tehnoloogilist ja tööstuslikku baasi. Jõupingutused, mis on tehtud iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise 2020. aasta soovituste elluviimiseks ning kindlaksmääratud koostöövõimaluste arendamiseks, eelkõige selleks, et töötada välja rakendamise tegevuskavad kuues sihtvaldkonnas, peaksid aitama ühisele arvamusele jõuda; Nõukogu tuletas meelde, et sidusus ühelt poolt võimearendusplaani ja kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise ning teiselt poolt vastavate NATO protsesside, näiteks NATO kaitseplaneerimise protsessi tulemuste vahel on olnud ja saab jätkuvalt olema tagatud seal, kus nõuded kattuvad, tunnistades samal ajal mõlema organisatsiooni erinevat iseloomu ja nende vastavaid kohustusi ja liikmelisust;

                              f)

                              peavad endiselt veelgi parandama teabe esitamist siduvamate kohustuste kohta ning oma tööstuspoliitika ja hankestrateegiatega seotud asjakohastest täpsematest eesmärkidest. Nad peaksid suurendama jõupingutusi, et minna praegusest kohustuste täitmise tasemest kaugemale, esitades kavades selge teabe selle kohta, et nende tööstuspoliitikast ja hankestrateegiatest tulenevad projektid aitavad muuta Euroopa kaitsetööstust konkurentsivõimelisemaks ja neil on positiivne mõju Euroopa kaitsesektori tehnoloogilisele ja tööstuslikule baasile, muu hulgas edendades väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ja keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjate piiriülest osalemist kogu liidus.

                  5.

                  Seoses individuaalsete riiklike rakenduskavadega julgustatakse iga osalevat liikmesriiki võtma PESCO edasisel rakendamisel arvesse aastaaruandes esitatud järeldusi ja soovitusi ning vaatama vastavalt läbi oma panuse siduvamate kohustuste täitmiseks teises PESCO algetapis.

            III.   Riiklikud rakenduskavad

                  6.

                  Üldiselt on osalevad liikmesriigid parandanud 2020. aasta lõpuga võrreldes iga-aastaste riiklike rakenduskavade ajakohastamise käigus esitatava teabe kvaliteeti. Hoolimata sellest positiivsest suundumusest on soovitatav, et osalevad liikmesriigid esitaksid kõigi kohustuste valdkondade kohta rohkem põhjendatud viiteid ja sisukamaid avaldusi, pöörates erilist tähelepanu sihtotstarbeliste tulevikku suunatud kavade väljatöötamisele selle kohta, kuidas neil on kavas aidata kaasa siduvamate kohustuste ja kitsamate eesmärkide täitmisele, sealhulgas kasutades ära 2020. aasta kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise järeldusi ja soovitusi. Selline tulevikuperspektiiv võimaldab osalevatel liikmesriikidel paremini koordineerida oma jõupingutusi ja otsida koostöövõimalusi.

                  7.

                  Osalevaid liikmesriike innustatakse jätkama koostööd PESCO sekretariaadiga kahepoolsete dialoogide kaudu, mille eesmärk on saavutada, säilitada või veelgi parandada siduvamate kohustuste täitmise positiivset kurssi. PESCO sekretariaat esitab läbivaadatud riiklikku rakenduskava toetava teabedokumendi, mis põhineb eelseisvatel uutel kitsamatel eesmärkidel alalise struktureeritud koostöö teiseks algetapiks ning mis võib osalevate liikmesriikide jaoks sisaldada kokkulepitud sihttasemete saavutamise ajakava.

                  8.

                  Osalevaid liikmesriike innustatakse kasutama Euroopa Kaitseagentuuri (EDA) poolt PESCO jaoks välja töötatud digitaalset platvormi nende riiklike rakenduskavade esitamiseks, mis võimaldavad juurdepääsu nende poolt juba esitatud andmetele, näiteks PESCO, kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise ja muude asjakohaste liidu kaitsealgatuste raames, ning leevendab seeläbi osalevate liikmesriikide halduskoormust.

                  9.

                  Osalevaid liikmesriike innustatakse suurendama jõupingutusi, et minna praegusest kaitsesektori tööstusliku mõõtmega seotud kohustuste täitmise tasemest kaugemale, esitades kavades selged näitajad selle kohta, et nende tööstuspoliitikast ja hankestrateegiatest tulenevad projektid aitavad muuta Euroopa kaitsetööstust konkurentsivõimelisemaks ja avaldavad positiivset mõju Euroopa kaitsesektori tehnoloogilisele ja tööstuslikule baasile.

                  10.

                  Osalevatel liikmesriikidel soovitatakse tungivalt suurendada oma vahendite ja võimete piires oma panust PESCO operatiivaspektidesse, samal ajal kui tehakse kindlaks puudujäägid nii, et pööratakse erilist tähelepanu strateegiliselt siiratavate jõudude kättesaadavusele liidu ambitsioonitaseme saavutamiseks, ÜJKP missioonide ja operatsioonide vajaduste märgukirjadele, kiirreageerimise andmebaasidele ja ELi lahingugruppide nimekirjale.

                  11.

                  Kuna PESCO siduvamate kohustuste edukaks täitmiseks on vaja kõigi osalevate liikmesriikide ühiseid ja individuaalseid jõupingutusi ning seda eesmärgiga tagada vajalik poliitiline hoog, peaksid osalevad liikmesriigid 2022. aastal, nagu ka kõigil järgnevatel aastatel, lisama oma riiklikule rakenduskavale kõrgetasemelise poliitilise avalduse ning kirjeldama pealmisi saavutusi, esitades konkreetsed riiklikud prioriteedid (eelkõige toetada ELi võimearenduse prioriteetide rakendamist ning kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise järeldusi ja soovitusi) ning panused siduvamate kohustuste täitmisse.

            IV.   PESCO projektid

                  12.

                  46 PESCO projekti aitavad kaasa 20 siduvama kohustuse täitmisele. 32 neist projektidest võib seostada koostöövõimalustega, sealhulgas iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise raames kindlaks määratud sihtvaldkondadega. Lisaks tegelevad 24 neist otseselt suure mõjuga võimetealaste eesmärkidega, mis leevendavad ÜJKP missioonide ja operatsioonide kriitilisi puudujääke, samas kui 18 neist teevad seda kaudselt.

                  13.

                  Kuigi suur hulk PESCO projektidest peaks PESCO 2020. aasta strateegilist läbivaatamist käsitlevate nõukogu 20. novembri 2020. aasta järelduste kohaselt andma konkreetseid tulemusi 2025. aasta lõpuks, viitab nõukogule 2. juunil 2021 esitatud PESCO projektide eduaruanne sellele, et mõni projekt ei pruugi oodatud tulemusi selleks ajaks saavutada. Kõigi käimasolevate PESCO projektide edukas rakendamine ning käegakatsutavate tulemuste ja nõutavate võimete õigeaegne saavutamine määrab kindlaks PESCO nähtavuse ja usaldusväärsuse.

                  14.

                  Seetõttu rõhutab nõukogu, et osalevad liikmesriigid peaksid tegema jõupingutusi, et saavutada kavandatud käegakatsutavaid tulemusi, eelkõige nende esimese ja teise etapi projektide puhul, mis on veel idee tasandil, ning nende projektide puhul, mis seisavad silmitsi tõsiste piirangutega, mis tulenevad eesmärkide, kohaldamisala ja tulemuste täpsustamisest. See näitab, et nende projektide mõju ja tõhususe suurendamiseks, ressursside säästmiseks, koostoime suurendamiseks ja tarbetu dubleerimise vältimiseks on vaja hoolikalt kontrollida, kuidas neid projekte tuleks edasi arendada või kas peaks mõne neist koondama või ühendama. Kui projektiosalised teevad kindlaks, et projektid ei anna loodetud tulemusi, tuleks selliseid projekte kas muuta või need lõpetada, et tagada kõikide PESCO projektide asjakohasus, tõhusus ja usaldusväärsus.

                  15.

                  Nõukogu soovitab, et projekti koordinaatorid teavitaksid PESCO sekretariaati ja teisi osalevaid liikmesriike sagedamini oma PESCO projektide olukorrast, et suurendada läbipaistvust ja PESCO sekretariaadi suutlikkust etendada tugevamat rolli osalevate liikmesriikide nõustamisel. Sellega seoses tuleks PESCO sekretariaadi ressursse veelgi suurendada.

                  16.

                  Nõukogu kutsub osalevaid liikmesriike üles kaaluma esmajärjekorras Euroopa koostööl põhinevat lähenemisviisi, et kõrvaldada võimetealased puudujäägid ja kasutada parimal viisil ära EDA kui ühiskaitsevõime arendamise Euroopa foorumit kooskõlas PESCO raames kokku lepitud kohustusega, sealhulgas EDA abi PESCO projektiettepanekute tähtaegumisel ja võimalikku toetust PESCO projektide rakendamisele.

                  17.

                  Osalevad liikmesriigid võiksid kutsuda PESCO sekretariaati üles soovitama ideid võimalike uute PESCO projektide kohta, mida osalevad liikmesriigid ei ole PESCO raames seni kasutusele võtnud, võttes arvesse kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise järeldusi ja soovitusi ning võimearendusplaanist tulenevaid ELi võimearenduse prioriteete, sealhulgas suure mõjuga võimealased eesmärgid.

                  18.

                  Pidades silmas PESCO tulevaste projektiettepanekute kindlaksmääramist ja koostamist, kutsub nõukogu osalevaid liikmesriike üles tugevdama liidu planeerimis- ja võimearenduse vahendite ning kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise järelduste ja soovituste kasutamist projektiettepanekute täpsustamiseks, eelkõige seoses sihtvaldkondadega ja kindlaksmääratud koostöövõimalustega, sealhulgas operatiivvaldkonnas. Nõukogu julgustab osalevaid liikmesriike jätkama PESCO projektiettepanekute esitamist, ning eriti neid, mille suurem operatiivne fookus ja lühiajaline mõju põhinevad juba olemasolevatel võimetel, nagu ka neid, mis aitavad täita võimearendusplaani ja kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamisega kindlaks tehtud strateegilisi võimetealaseid lünki ja vajadusi.

            V.   Edasised sammud

                  19.

                  Nõukogu soovitus, milles määratakse kindlaks iga siduvama kohustuse kitsamad eesmärgid teiseks PESCO algetapiks (2021–2025), tuleks vastu võtta võimalikult kiiresti.

                  20.

                  Kõnealuse soovituse heakskiitmise järel esitab PESCO sekretariaat läbivaadatud riiklikku rakenduskava toetava teabedokumendi, mis põhineb uutel kitsamatel eesmärkidel teiseks PESCO algetapiks ning mis võib osalevate liikmesriikide jaoks sisaldada kokkulepitud sihttasemete saavutamise ajakava.

                  21.

                  Osalevaid liikmesriike kutsutakse üles vaatama läbi oma riiklikud rakenduskavad, et neid vajaduse korral ajakohastada, ning esitama oma ajakohastatud riiklikud arenduskavad PESCO sekretariaadile (sealhulgas kasutades EDA digitaalplatvormi) 10. märtsiks 2022. Järgmisele riiklike rakenduskavade ajakohastamisele tuleks lisada kõrgetasemeline poliitiline avaldus, milles osalevad liikmesriigid peaksid kirjeldama oma peamisi saavutusi ning esitama konkreetsed riiklikud prioriteedid ja panused.

                  22.

                  Nõukogu tuletas meelde, et kooskõlas PESCO 2020. aasta strateegilise läbivaatamisega peaksid PESCO sekretariaat ning samuti osalevad liikmesriigid jätkama tööd stiimulitega, et parandada kohustuste täitmist, eelkõige juhul, kui kõrge esindaja hinnangul ja nõukogu toonitamisel ei ole edusammud piisavad, eelkõige oleks tegemist operatiivsete kohustuste ja Euroopa koostööpõhise lähenemisviisiga seotud kohustustega. Osalevate liikmesriikide ja kõrge esindaja vahelised korrapärased kõrgetasemelised poliitilised arutelud peaksid jätkuvalt hoogustama poliitilist tegevust ja suurendama poliitilist vastutust.

                  23.

                  Osalevaid liikmesriike innustatakse jätkama koostööd PESCO sekretariaadiga kahepoolsete dialoogide kaudu, mille eesmärk on saavutada, säilitada või veelgi parandada siduvamate kohustuste täitmise positiivset kurssi. PESCO sekretariaat esitab sellekohased soovitused igale osalevale liikmesriigile, mida arutatakse nende dialoogide käigus. Sellega seoses tuleks PESCO sekretariaati veelgi tõhustada.

                  24.

                  Nõukogu tuletab meelde, et strateegilise kompassi tulemust arvesse võttes hindavad osalevad liikmesriigid – enne teise PESCO algetapi lõppu 2025. aastal tehtava PESCO strateegilise läbivaatamise kontekstis ja vastavalt PESCO teatisele, milles tuletatakse samuti meelde teatavate liikmesriikide julgeoleku- ja kaitsepoliitika eripära – kõigi PESCO alusel võetud kohustuste täitmist ning arutavad ja otsustavad uute kohustuste üle, et alustada uut etappi Euroopa julgeoleku- ja kaitsealase integratsiooni saavutamisel.

         Brüssel, 16. november 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. BORRELL FONTELLES

         (1)  ELT L 331, 14.12.2017, lk 57.

         (2)  ELT C 88, 8.3.2018, lk 1.

         (3)  ELT C 374, 16.10.2018, lk 1.

         (4)  ELT C 463, 16.11.2021, lk 1.

         (5)  Osalevad liikmesriigid võivad kasutada neid jõude ELi raamistikus, riigisisesteks vajadusteks ning samuti erinevates kontekstides nagu näiteks ÜRO ja NATO raames.


title: Nõukogu soovitus (EL) 2021/2022, 18. november 2021, millega muudetakse soovitust (EL) 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta

text:
                  19.11.2021

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 413/37

         NÕUKOGU SOOVITUS (EL) 2021/2022,
         18. november 2021,
         millega muudetakse soovitust (EL) 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta
         EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkte b ja e ning artikli 292 esimest ja teist lauset,
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Nõukogu võttis 30. juunil 2020 vastu soovituse Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta (1) (edaspidi „nõukogu soovitus“).

                     (2)

                     Pärast seda on nõukogu võtnud vastu soovitused (EL) 2020/1052, (2) (EL) 2020/1144, (3) (EL) 2020/1186, (4) (EL) 2020/1551, (5) (EL) 2020/2169, (6) (EL) 2021/89, (7) (EL) 2021/132, (8) (EL) 2021/767, (9) (EL) 2021/892, (10) (EL) 2021/992, (11) (EL) 2021/1085, (12) (EL) 2021/1170, (13) (EL) 2021/1346, (14) (EL) 2021/1459, (15) (EL) 2021/1712, (16) (EL) 2021/1782, (17) (EL) 2021/1896 (18) ja (EL) 2021/1945, (19) millega muudetakse nõukogu soovitust (EL) 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta.

                     (3)

                     20. mail 2021 võttis nõukogu vastu soovituse (EL) 2021/816, millega muudetakse nõukogu soovitust (EL) 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta, (20) et ajakohastada kriteeriume, mille alusel hinnatakse, kas mittehädavajalik reisimine kolmandatest riikidest on ohutu ja kas seda tuleks lubada.

                     (4)

                     Nõukogu soovituses on sätestatud, et liikmesriigid peaksid koordineeritud viisil järk-järgult kaotama ELi mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu alates 1. juulist 2020 nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide elanike puhul. Nõukogu peaks pärast komisjoni ning asjaomaste ELi ametite ja talitustega tihedat konsulteerimist ning nõukogu soovituses osutatud metoodikal, kriteeriumidel ja teabel põhinevale üldisele hinnangule tuginedes vaatama I lisas esitatud kolmandate riikide loetelu iga kahe nädala järel läbi ja vajaduse korral seda ajakohastama.

                     (5)

                     Pärast seda on nõukogu komisjoni ning asjaomaste ELi ametite ja talitustega tihedalt konsulteerides ning nõukogu soovituses (nagu seda on muudetud soovitusega (EL) 2021/816) sätestatud kriteeriume ja metoodikat kohaldades arutanud nõukogu soovituse I lisas esitatud kolmandate riikide loetelu läbivaatamist. Nende arutelude tulemusena tuleks I lisas esitatud kolmandate riikide loetelu muuta. Eelkõige tuleks loetellu lisada Indoneesia.

                     (6)

                     Piirikontroll ei ole üksnes nende liikmesriikide huvides, kelle välispiiril seda tehakse, vaid kõigi liikmesriikide huvides, kes on kaotanud piirikontrolli sisepiiridel. Seepärast peaksid liikmesriigid tagama, et välispiiridel võetakse meetmeid koordineeritult, et tagada Schengeni ala hea toimimine. Selleks peaksid liikmesriigid alates 18. novembrist 2021 koordineeritud viisil jätkama Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu kaotamist käesoleva soovitusega muudetud nõukogu soovituse I lisas loetletud kolmandate riikide, erihalduspiirkondade ning muude üksuste ja territoriaalvalitsuste elanike puhul.

                     (7)

                     Euroopa Liidu lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva soovituse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades et käesolev soovitus põhineb Schengeni acquis’l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast nõukogu poolt otsuse tegemist käesoleva soovituse üle, kas ta rakendab seda.

                     (8)

                     Käesolev soovitus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu otsusele 2002/192/EÜ (21); seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva soovituse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.

                     (9)

                     Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev soovitus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ (22) artikli 1 punktis A osutatud valdkonda.

                     (10)

                     Šveitsi puhul kujutab käesolev soovitus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad nõukogu otsuse 1999/437/EÜ (23) artikli 1 punktis A osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ (24) artikliga 3.

                     (11)

                     Liechtensteini puhul kujutab käesolev soovitus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ (25) artikli 1 punktis A osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/350/EL (26) artikliga 3,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
         Nõukogu soovitust (EL) 2020/912 (nagu seda on muudetud soovitustega (EL) 2020/1052, (EL) 2020/1144, (EL) 2020/1186, (EL) 2020/1551, (EL) 2020/2169, (EL) 2021/89, (EL) 2021/132, (EL) 2021/767, (EL) 2021/816, (EL) 2021/892, (EL) 2021/992, (EL) 2021/1085, (EL) 2021/1170, (EL) 2021/1346, (EL) 2021/1459, (EL) 2021/1712, (EL) 2021/1782, (EL) 2021/1896 ja (EL) 2021/1945) Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta muudetakse järgmiselt.

                     1)

                     Nõukogu soovituse punkti 1 esimene lõik asendatakse järgmisega:

                                 „1.

                                 Alates 18. novembrist 2021 peaksid liikmesriigid koordineeritud viisil ja järk-järgult kaotama I lisas loetletud kolmandate riikide elanikele kehtiva Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piirangu.“

                     2)

                     Soovituse I lisa asendatakse järgmisega:

                           „I lisa
                           Kolmandad riigid, erihalduspiirkonnad ning muud üksused ja territoriaalvalitsused, kelle elanike suhtes ei tuleks välispiiridel kohaldada Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutist piirangut:
                           I.   RIIGID

                                       1.

                                       ARGENTINA

                                       2.

                                       AUSTRAALIA

                                       3.

                                       BAHREIN

                                       4.

                                       KANADA

                                       5.

                                       TŠIILI

                                       6.

                                       COLOMBIA

                                       7.

                                       INDONEESIA

                                       8.

                                       JORDAANIA

                                       9.

                                       KUVEIT

                                       10.

                                       NAMIIBIA

                                       11.

                                       UUS-MEREMAA

                                       12.

                                       PERUU

                                       13.

                                       KATAR

                                       14.

                                       RWANDA

                                       15.

                                       SAUDI ARAABIA

                                       16.

                                       LÕUNA-KOREA

                                       17.

                                       ARAABIA ÜHENDEMIRAADID

                                       18.

                                       URUGUAY

                                       19.

                                       HIINA (*1)

                                 II.   HIINA RAHVAVABARIIGI ERIHALDUSPIIRKONNAD

                                       Hongkongi erihalduspiirkond

                                       Macau erihalduspiirkond

                                 III.   ÜKSUSED JA TERRITORIAALVALITSUSED, MIDA VÄHEMALT ÜKS LIIKMESRIIK EI OLE RIIGINA TUNNUSTANUD

                                       Taiwan

                        (*1)  Oleneb vastastikkuse kinnitamisest."

            Brüssel, 18. november 2021

                  Nõukogu nimel

                  eesistuja

               Z. ČERNAČ

            (1)  ELT L 208I, 1.7.2020, lk 1.

            (2)  ELT L 230, 17.7.2020, lk 26.

            (3)  ELT L 248, 31.7.2020, lk 26.

            (4)  ELT L 261, 11.8.2020, lk 83.

            (5)  ELT L 354, 26.10.2020, lk 19.

            (6)  ELT L 431, 21.12.2020, lk 75.

            (7)  ELT L 33, 29.1.2021, lk 1.

            (8)  ELT L 41, 4.2.2021, lk 1.

            (9)  ELT L 165I, 11.5.2021, lk 66.

            (10)  ELT L 198, 4.6.2021, lk 1.

            (11)  ELT L 221, 21.6.2021, lk 12.

            (12)  ELT L 235, 2.7.2021, lk 27.

            (13)  ELT L 255, 16.7.2021, lk 3.

            (14)  ELT L 306, 31.8.2021, lk 4.

            (15)  ELT L 320, 10.9.2021, lk 1.

            (16)  ELT L 341, 24.9.2021, lk 1.

            (17)  ELT L 360, 11.10.2021, lk 128.

            (18)  ELT L 388, 3.11.2021, lk 1.

            (19)  ELT L 397, 10.11.2021, lk 28.

            (20)  ELT L 182, 21.5.2021, lk 1.

            (21)  Nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsus 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes (EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20).

            (22)  EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.

            (23)  ELT L 53, 27.2.2008, lk 52.

            (24)  Nõukogu 28. jaanuari 2008. aasta otsus 2008/146/EÜ sõlmida Euroopa Ühenduse nimel Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vaheline leping Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega (ELT L 53, 27.2.2008, lk 1).

            (25)  ELT L 160, 18.6.2011, lk 21.

            (26)  Nõukogu 7. märtsi 2011. aasta otsus 2011/350/EL Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahelise protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) Euroopa Liidu nimel sõlmimise kohta, seoses sisepiiridel piirikontrolli kaotamise ja isikute liikumisega (ELT L 160, 18.6.2011, lk 19).


title: Nõukogu soovitus (EL) 2021/2122, 26. november 2021, mis käsitleb Euroopa teadusuuringute ja innovatsiooni pakti

text:
               2.12.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 431/1

      NÕUKOGU SOOVITUS (EL) 2021/2122,
      26. november 2021,
      mis käsitleb Euroopa teadusuuringute ja innovatsiooni pakti
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292 koostoimes artikli 182 lõikega 5,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 30. septembril 2020 vastu teatise „Uus Euroopa teadusruum teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks“, milles esitatakse Euroopa teadusruumi uus visioon ning teatatakse kavatsusest teha ettepanek Euroopa teadusuuringute ja innovatsiooni pakti kohta.

                  (2)

                  Nõukogu 1. detsembril 2020 vastu võetud järeldustes uue Euroopa teadusruumi kohta kutsutakse liikmesriike ja komisjoni üles töötama 2021. aastal välja Euroopa teadusruumi tegevuskava ja mitmetasandiline valitsemismudel, et saavutada Euroopa teadusruumi uued eesmärgid.

                  (3)

                  Viimase kahe aastakümne jooksul on Euroopa teadusruumi rakendamine aidanud saavutada olulisi tulemusi sellistes valdkondades nagu teadustaristud, avatud teadus, riikidevaheline ja rahvusvaheline koostöö, sooline tasakaal teadusuuringutes ja innovatsioonitegevuses, ühine kavandamine, teadlaskarjäär ja teadlaste liikuvus ning on aidanud läbi viia struktuurireforme. Teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna investeeringute tempo on liidu tasandil viimasel ajal aga aeglustunud ning selle suundumuse muutmiseks on vaja teha rohkem.

                  (4)

                  Üleilmsete probleemide lahendamiseks ja Euroopa konkurentsivõime toetamiseks peaks Euroopa teadusruumi kaudu tehtavas rahvusvahelises koostöös võtma arvesse liidu välissuhete prioriteete, mis tuginevad mitmepoolsusel ja tasakaalustatud vastastikusel avatusel, ning edendama võrdseid võimalusi ja vastastikust koostööd, mida toetavad põhiväärtused ja ühised raamtingimused.

                  (5)

                  Tulevikukindla Euroopa teadusruumi loomiseks on vaja tugevdada koordineerimist ja suurendada sidusust liidu, liikmesriikide ja regionaalpoliitika vahel. Seetõttu kutsutakse komisjoni teatises „Uus Euroopa teadusruum teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks“ liikmesriike üles keskenduma peamistele ühistele põhimõtetele ja väärtustele ning määrama kindlaks ühised prioriteetsed tegevusvaldkonnad. See on eriti oluline ajal, mil üha rohkem on vaja suunatud riiklikku ja piirkondlikku rahastamist ja reforme, et kiirendada panuse andmist Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni (ÜRO) kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks ning rohe- ja digipöörde läbiviimiseks ja rakendada Pariisi kokkuleppe eesmärke kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkidega.

                  (6)

                  Ühised põhimõtted ja väärtused on vajalikud, et kinnitada liidu teadusuuringute ja innovatsiooni tugevaid aluseid, rõhutades väärtusi (eetilisus ja usaldusväärsus; teadusuuringute vabadus; sooline võrdõiguslikkus ja võrdsed võimalused), luues paremad töötingimused (teadlaste, teadmiste ja tehnoloogia vaba liikumine kogu liidus; tipptaseme poole püüdlemine; väärtuse loomine ning teadusuuringute ja innovatsiooni mõju) ning suurendades koostööd (koordineerimine, sidusus, pühendumine; üleilmne haare; kaasatus; sotsiaalne vastutus).

                  (7)

                  Ühised prioriteetsed valdkonnad peaksid andma sidusrühmadele selget teavet valdkondade ja meetmete kohta, mida liit ja selle liikmesriigid peavad oma ühisteks prioriteetideks ning mille puhul nad kohustuvad tegema koostööd muutuva geomeetria põhimõtte alusel, luues poliitikakujundajatele, avalik-õiguslikele rahastajatele, erainvestoritele ja projektide elluviijatele stabiilse raamistiku.

                  (8)

                  Nõukogu kinnitas oma järeldustes uue Euroopa teadusruumi kohta eesmärki investeerida 3 % liidu SKPst teadusuuringutesse ja arendustegevusse. Investeeringute ja reformide prioriseerimiseks võiksid liikmesriigid ajakohastada oma riiklikke eesmärke, et võtta arvesse liidu uusi prioriteete ja riiklikke olusid.

                  (9)

                  Selle tagamiseks, et riikliku strateegia abil saavutatakse 3 % eesmärk, innustatakse liikmesriike kaaluma täiendavate alleesmärkide kasutamist, et saavutada õige tasakaal Euroopa teadusruumi tegevuskava piisava põhjalikkuse ning saavutatavuse ja realistlikkuse vahel, sealhulgas liikmesriikide jaoks riiklikul tasandil.

                  (10)

                  Euroopa teadusruumi tugevdamine nõuab tihedamat koostööd liikmesriikide ja komisjoni vahel. Seda on võimalik saavutada, kui komisjon loob ja haldab lihtsustatud seire- ja koordineerimissüsteemi vastastikuse õppimise ning tõhustatud kahe- ja mitmepoolse dialoogi jaoks.

                  (11)

                  Selleks et tugevdada riiklikke teadusuuringute ja innovatsiooni süsteeme ning suurendada nende mõju liidu tasandil, tuleks tõhustada liidu ja riiklike, sealhulgas piirkondlike investeeringute ja reformide koordineerimist: kuigi riiklik teadusuuringute ja innovatsiooni poliitika juhib riiklike süsteemide arendamist riiklike eesmärkide täitmise suunas, aitab see kaasa ka Euroopa teadusruumi eesmärkide ja muude liidu ühiste prioriteetide saavutamisele ühist huvi pakkuvates strateegilistes valdkondades,

            SOOVITAB JÄRGMIST:
      I.   Teadusuuringute ja innovatsiooniga seotud väärtused ja põhimõtted liidus

                  1.

                  Liikmesriigid peaksid tihedas koostöös sidusrühmadega kohaldama liidus järgmist teadusuuringute ja innovatsiooni ühiste väärtuste ja põhimõtete kogumit, mis on esitatud nende teadusuuringute ja innovatsiooni süsteemides. Liikmesriigid ja liit peaksid oma väärtusi ja põhimõtteid edendama ka suhetes kolmandate riikidega, et saavutada võrdsed tingimused ja ühtsed raamtingimused.

         Väärtuste alalhoidmine

                  a)

                  Teadusuuringute ja innovatsiooni eetilisus ja usaldusväärsus: teadlased, uurimisprotsessid ning teadusuuringute ja innovatsiooni süsteem peaksid üldiselt vastama rangetele eetika- ja usaldusväärsusnormidele ja -tavadele, mis on aluseks vastutustundlikule ja usaldusväärsele teadustööle, mis on vaba lubamatust sekkumisest ja on tipptaseme saavutamise eeltingimus, ning toetama teadlaste kohustust hoiduda eelarvamustest ja lihtsustatud metoodikast ning võidelda pseudoteaduste ja väärinformatsiooni leviku vastu, suurendades jõupingutusi teadusinfo ja selle pedagoogika levitamiseks;

                  b)

                  Teadusuuringute vabadus: Euroopa teadusruumi teaduskultuuri olemuslik osa ning teadlaste jaoks vajalik tingimus vabalt kindlaks määrata oma uurimisküsimusi, -teooriaid ja -meetodeid avatud ja usaldusväärsel viisil ning luua, jagada ja levitada teadmisi, andmeid ja muid tulemusi;

                  c)

                  Sooline võrdõiguslikkus ja võrdsed võimalused: sooline tasakaal uurimisrühmades kõikidel tasanditel, sealhulgas juhtimises ja otsuste tegemisel, soolise vägivalla ja ahistamise vastu võitlemine ja soolise kallutatusega tegelemine ning soolise mõõtme lõimimine teadusuuringutesse ja innovatsiooni ning mitmekesisuse arvesse võtmine laiemas tähenduses, mis muu hulgas hõlmab sugu, rassilist või etnilist päritolu, usutunnistust või veendumusi, sotsiaalset mitmekesisust, puuet, vanust, seksuaalset sättumust ja võitlemist mis tahes põhjustel diskrimineerimise vastu;

         Tõhusam töö

                  d)

                  Vaba liikumine: edendada tuleks teadlaste ja abipersonali, teaduslike teadmiste ja tehnoloogia vaba liikumist, meelitades ligi talente ja vältides võimalikku talentide äravoolu. See tähendab teaduslike teadmiste, andmete ja vahendite võimalikult kiiret jagamist, eelkõige avatud teaduse tavade kaudu, atraktiivseid ja tulemuspõhiseid karjäärivõimalusi, teadlaste ja abipersonali kvalifikatsiooni tunnustamist kogu nende karjääri vältel, teadlaste liikuvuse raamtingimuste parandamist, kogu liidus toimuva teadlaste liikumise toetamist, akadeemiliste ja tööstusringkondade (ja muude sektorite) vahelise teabevahetuse soodustamist, innovatsioonitulemuste levitamist ning teadus- ja tehnoloogiataristutele ning nende osutatavatele teenustele avatud juurdepääsu toetamist;

                  e)

                  Tipptaseme poole püüdlemine: kohustus kavandada, teha või toetada võimalikult kvaliteetseid teadusuuringuid, et saavutada ja tunnustada tipptaset, mis on teadusliku, tehnoloogilise, majandusliku, poliitilise ja ühiskondliku mõju eeltingimus, laiendades seeläbi Euroopa üldist teadmistebaasi. See tähendab, et avaliku sektori toetus teadusuuringutele ja innovatsioonile peaks olema suunatud kvaliteetsete algatuste väljavalimisele ja rahastamisele – kvaliteet tähendab, et teadusuuringud on maailmatasemel, kontrollitavate ja korratavate tulemustega ning neid viiakse läbi läbipaistvate uurimisprotsesside ja -meetodite abil ning sellise teadusjuhtimise kaudu, mis võimaldab varasemaid tulemusi süstemaatiliselt taaskasutada. Teadusuuringute hindamise süsteem peaks olema teadusuuringute, teadlaste, meeskondade ja asutuste jaoks kooskõlas selle põhimõttega ning kvaliteeti tuleks vastavalt tunnustada; avaliku sektori toetuse osutamisel peaks tunnistatama, et alusuuringud on olulised teadusuuringute ja innovatsiooni ökosüsteemide tipptaseme, atraktiivsuse ja konkurentsieelise tagamiseks ning selle abil peaks leidma tasakaalu „uudishimust lähtuvate“ ja „eesmärgipõhiste“ teadusuuringute vahel;

                  f)

                  Väärtuse loomine ning ühiskondlik ja majanduslik mõju: see tähendab teadusuuringute ja innovatsiooni mõju suurendamist, tuginedes Euroopa juhtpositsioonile teadmiste loomisel ning kasutades ühiskonnas olemasolevaid teadmisi, näiteks toodete, teenuste, protsesside ja lahenduste kaudu, mis toetavad kodanike heaolu kestliku planeedi, majandusliku jõukuse, avatud innovatsiooni, tõenditel põhineva poliitikakujundamise ja strateegilise sõltumatuse valdkonnas, säilitades samal ajal avatud majanduse; see hõlmab muu hulgas eri poliitikavaldkondade vahelist koostööd, multidistsiplinaarse ja valdkonnaülese koostöö osaliste vahelise suurema vastastikuse sidumise soodustamist ja tunnustamist, inimestesse investeerimist, teadus- ja tehnoloogiataristute kättesaadavust, koostööd tööstuse ja muude osalejatega ning teadlaste algatatud alusuuringute edendamist ning selle rolli murranguliste edusammude ja laiema teadmistebaasi tekitamisel;

         Koostöö

                  g)

                  Koordineerimine, sidusus ja pühendumus: liikmesriigid lisavad riiklikku ja piirkondlikku teadusuuringute ja innovatsiooni poliitikasse Euroopa mõõtme ning tagavad riigi suurema osalemise Euroopa teadusruumi prioriteetide edukas rakendamises ning sellele pühendumise. Liikmesriigid koordineerivad liidu toel oma teadusuuringute ja innovatsiooni poliitikat ja programme ühist huvi pakkuvates valdkondades, sealhulgas tagades vastastikuse täiendavuse ja tugevdades koostoimet liidu teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammide ning teiste liidu programmide ja fondidega, hõlbustades seeläbi riikidevahelist koostööd Euroopa teadusruumis, ning suunavad teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavaid investeeringuid ja reforme Euroopa teadusruumi loomiseks ning kiirendavad rohe- ja digipööret;

                  h)

                  Üleilmne haare: liikmesriigid teevad kolmandate riikide ja piirkondade partneritega vastastikku kasulikku koostööd ning viivad läbi ühistegevust teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas, tuginedes liidu strateegilistele huvidele, väärtustele ja käesolevas soovituses kindlaks määratud põhimõtetele, ÜRO kestliku arengu eesmärkidele ja muudele asjakohastele rahvusvahelistele vahenditele;

                  i)

                  Kaasamine: liikmesriigid peaksid püüdma arendada Euroopa teadusruumi täielikku potentsiaali, et olla konkurentsivõimeline üleilmsel tasandil; sellest tulenevalt peaks vähem edukaid liikmesriike ja piirkondi nõustama ja toetama, et nad suurendaksid oma jõupingutusi, et muuta oma teadusuuringute ja innovatsiooni süsteemid tulemuslikumaks ja suuremaks ning nii personal kui ka taristu suutlikumaks, kasutades muu hulgas koostoimet riikliku ja piirkondliku rahastamise ja liidu vahendite vahel. Jõupingutusi tuleks toetada liidu tasandil, et vallandada liikmesriikides tipptaseme potentsiaal ning ühendada teadusuuringutes ja innovatsioonitegevuses osalejaid väiksema tulemuslikkusega piirkondadest Euroopa tippkeskuste võrgustikega kogu liidus;

                  j)

                  Sotsiaalne vastutus: püüda vastata ühiskonna vajadustele parandada kollektiivset suutlikkust ja saavutada suuremat ühiskondlikku ja keskkonnaalast mõju ning suurendada usaldust ja pühendumust teaduse ja innovatsiooni vastu, kaasates sidusrühmi, kohapealseid kogukondi ning kodanikke teadusuuringute ja innovatsiooni poliitika kujundamisse ja rakendamisse, tõhustades teadusalast teavitustegevust ning tagades, et see poliitika on ajakohastatav, paindlik ja võimeline kohanduma ootamatute probleemidega.

            II.   Ühismeetmete prioriteetsed valdkonnad liidus

                  2.

                  Liikmesriigid peaksid vabatahtlikkuse alusel kehtestama järgmised prioriteetsed valdkonnad, milles võetakse ühismeetmeid Euroopa teadusruumi toetuseks ning mille alusel kavandatakse Euroopa teadusruumi poliitilises tegevuskavas Euroopa teadusruumi meetmed. Need meetmed peaksid tagama teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks väärtuste ja põhimõtete igakülgse ühtlustamise ja asjakohase toetamise liidus, nagu on kindlaks määratud käesolevas soovituses:

         Tõeliselt toimiva teadmiste siseturu süvendamine

                  a)

                  Avatud teadus: toetada ja tunnustada tõeliselt avatud teaduskultuuri kogu liidus, sealhulgas süvalaiendada avatud juurdepääsu teadusväljaannetele ja uurimisandmetele (st järgida põhimõtet „nii avatud kui võimalik, nii suletud kui vajalik“) ning levitada ja kasutada avatud teaduspõhimõtteid ja -tavasid, võttes samal ajal arvesse valdkondlikke ja kultuurilisi erinevusi, sealhulgas mitmekeelsust, toetades avatud teaduse alaste oskuste arendamist ning arendades edasi ja lõimides toetavat digitaristut ja -teenuseid;

                  b)

                  Teadustaristud: arendada kõigis teadusvaldkondades edasi avatud juurdepääsu olemasolevatele ja uutele Euroopa ja riiklikele teadustaristutele, sealhulgas e-taristutele, ning nende paremat kasutamist ja ühendamist; kasutada paremini ära nende integreerivat funktsiooni teadmiste ja innovatsiooni ökosüsteemis ning nende potentsiaali üleilmsetele probleemidele lahenduste leidmisel, partnerluste loomisel ning ressursside koondamisel ja Euroopa avatud teaduspilvega ühendamisel; parandada nende ühendusi ja koostoimet tehnoloogiataristute ja tööstusega, et suurendada nende mõju; edendada uue taristualase suutlikkuse loomist Euroopa tasandil. See loob aluse teaduse tipptasemele, aitab Euroopa teadusel teha koostööd ja konkureerida üleilmselt, aitab ületada teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas olemasolevat lõhet ning edendab kaasatust Euroopa teadusruumis; selleks on muu hulgas vaja kasutada maailma juhtivate teadustaristute jaoks mõeldud mitmeid erinevaid rahastamisallikaid ning uurida uusi riikidevahelise ja virtuaalse juurdepääsu rahastamise võimalusi;

                  c)

                  Sooline võrdõiguslikkus, võrdsed võimalused ja kaasamine: tagada teadusuuringute valdkonnas õiglased, avatud, kaasavad ja sooliselt võrdõiguslikud karjäärivõimalused, et hõlbustada süsteemseid institutsionaalseid ja struktuurimuutusi teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamises ja läbiviimises osalevate organisatsioonide toimimises; võidelda soolise vägivalla ja seksuaalse ahistamise vastu; kõrvaldada soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel esinev ebavõrdsus; jälgida ja hinnata riiklikku soolise võrdõiguslikkuse poliitikat ja kavasid teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas;

                  d)

                  Teadlaskarjäär ja teadlaste liikuvus ning teadusuuringute hindamise ja premeerimise süsteem: pöörata suuremat tähelepanu teadlaste karjäärile ning eelkõige algus- ja keskfaasis olevale karjäärile, sealhulgas spetsiifilistele takistustele, millega naised kõnealuses etapis silmitsi seisavad, muuta nende karjäär atraktiivsemaks ning tagada neile koolitus ja oskused, mis on vajalikud teadlaste rolli muutuvate vajaduste rahuldamiseks kogu liidus, mis hõlmab ka juhtimist ja õpetamist; tugineda sellistele toetavatele programmidele nagu Marie-Skłodowska-Curie meetmed ja tagada nende kooskõla. See saavutatakse stabiilsete, atraktiivsete, kaasavate, toetavate ja läbipaistvate töö- ja tööhõivetingimuste loomise ning selgete ja mitmekesisemate karjäärivõimaluste pakkumise ja teadlike karjäärivalikute tegemise juhendamise kaudu. Käsitleda teadlaste tasakaalustamata ringlust kogu liidus ning sektorite ja haldusasutuste vahel, vältides samal ajal talentide äravoolu ja suurendades atraktiivsust maailma talentide silmis. Arendada edasi praeguseid teadusuuringute, teadlaste, meeskondade ja asutuste hindamise süsteeme, et tunnustada kvaliteeti ja mõju, avatud teadustavasid, juhtimist ja ühiskonna kaasamist ning koostööd tööstuse ja teiste tegevusvaldkondadega, sealhulgas sõltumatute teadusel põhinevate nõuannete andmist tõenditel põhinevatele poliitikakujundajatele; kaaluda suurt hulka teadusuuringute väljundeid ja tegevusi, võttes arvesse ka õpetamist kõrghariduse tasandil, ning võimaldada mitmekesiseid karjäärivõimalusi. Premeerimissüsteemides tuleks pöörata piisavat tähelepanu läbipaistvuse, avatuse ja tulemuspõhisuse tagamisele ning erapoolikuse, diskrimineerimise ja ebaõiglase kohtlemise vältimisele. See tuleks muuta toimivaks ja seda tuleks korrapäraselt jälgida, kasutades asjakohaseid näitajaid ja teaduskarjääri vaatluskeskust;

                  e)

                  Teadmiste väärtustamine: suurendada koostööd ja sidemeid teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas tegutsejate vahel ning paremini kooskõlastada poliitikat ja programme liidu, riigi ja piirkonna tasandil, eelkõige teadusuuringuid ja innovatsiooni toetavate raamistike kaudu, sealhulgas regulatiivse ja poliitilise toetuse kaudu, et väärtustada teadmisi, teadusuuringute tulemusi paremini kasutusele võtta ja need kättesaadavaks teha, täiendada oskusi ja hallata intellektuaalomandit;

                  f)

                  Teadusalane juhtpositsioon: suurendada alt üles suunatud alusuuringute ja rakendusuuringute suutlikkust ja rahastamist. See aitab liidul saavutada juhtiva positsiooni teadmistepõhise ühiskonna ja ülemaailmse teadusjõuna, mis on tõhusa innovatsioonipoliitika eeltingimus ning annab liidule suutlikkuse mõista tulevasi väljakutseid, nagu kliimamuutused või tervisekriisid, ning nendeks valmistuda ja neile reageerida;

                  g)

                  Üleilmne tegevus: töötada välja sidus üleilmne kaasamisstrateegia ja ühised vahendid, edendades Euroopa ühiseid väärtusi ja põhimõtteid teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks rahvusvahelises koostöös ning kasutades ära teadusuuringute atraktiivsust liidus; tagada liidu teaduse ja innovatsiooni strateegiline sõltumatus, säilitades samal ajal avatud majanduse; edendada võrdseid võimalusi ja vastastikkust, mille aluseks on põhiväärtused; tõhustada teadusuuringute ja innovatsiooni partnerlust ning tugevdada, laiendada ja süvendada koostööd kolmandate riikide ja piirkondlike organisatsioonidega.

         Rohe- ja digipöörde ühine läbiviimine ja muude ühiskonnale mõju avaldavate probleemide ühine lahendamine ning ühiskonna osaluse suurendamine Euroopa teadusruumis

                  h)

                  Probleemipõhised Euroopa teadusruumi käsitlevad meetmed: tuua kokku liikmesriigid ja komisjon, sealhulgas piirkonnad ja kohalikud üksused, samuti kolmandad riigid, teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna sidusrühmad ja tööstus, ühendades osalejate tugevad küljed tiheda koordineerimise, ühise kavandamise, koostöö, andmete jagamise ja ühise rahastamise kaudu, et edendada teadusuuringute- ja innovatsioonipõhiseid lahendusi ja maandada tulevasi riske, eesmärgiga töötada välja valdkondlik poliitika, et toetada rohe- ja digipöörde raames Euroopa vastupanuvõime- ja kestlikkuse eesmärkide täitmist; need Euroopa teadusruumi käsitlevad meetmed peaksid:

                              —

                              tuginema liidu teadusuuringute raamprogrammidele ja vahenditele, nagu teadus- ja innovatsioonimissioonid, Euroopa partnerlused, sealhulgas Euroopa Innovatsiooni- ja Tehnoloogiainstituut (EIT) teadmus- ja innovaatikakogukonnad, ühise kavandamise algatused ning muud liidu teadusuuringute raamprogrammidest kaugemale ulatuvad meetmed, näiteks mitmepoolsed teadus- ja innovatsiooniliidud;

                              —

                              käsitlema uusi ja püsivaid probleeme, nagu kliimamuutused, elurikkuse kadumine ja selle säilitamine, energiasüsteemi ümberkujundamine ja digiüleminek, ränne, plastireostus, vähk, vananemisega seotud ja haruldased haigused või oht rahvatervisele, sealhulgas taaslevivad või uued nakkushaigused;

                              —

                              tuginema kõikide teadusvaldkondade panusele, võimaldades probleemide kõikehõlmavat käsitlemist;

                              —

                              tuginema kogemustele, mis on saadud olemasolevatest kooskõlastusalgatustest, nagu energiatehnoloogia strateegiline kava, riiklikud energia- ja kliimakavad, ning Euroopa teadusruumi koroonavastase tegevuskava (ERAvsCorona) algatuse näitele;

                  i)

                  Koostoime hariduse ja Euroopa oskuste tegevuskavaga: teadusuuringud ja innovatsioon ning kõrgharidus on innovatsiooni, teadmiste loomise, levitamise ja kasutamise peamised tegurid. Meetmed peaksid:

                              —

                              arendama, toetama ja kasutama Euroopa teadusruumi ja Euroopa kõrgharidusruumi omavahelist koostoimet, eelkõige kõrgharidusasutuste ja teadustaristute, sealhulgas e-taristute kaudu, edendades vastastikku avatud teadust ja avatud hariduspoliitikat ning EIT teadmus- ja innovaatikakogukondi;

                              —

                              andma asjaomastele sidusrühmadele juhiseid ja toetust kõrgharidussüsteemi üleminekuks kõrgharidusasutuste koostööle, kaasamisele, tipptasemel teadmistele ja digiteerimisele, muu hulgas toetades kooskõlastatud viisil nii liidu kui ka riiklikul tasandil Euroopa Ülikooli algatuse kui kaasaegse, kaasava ja tulevikku suunatud kõrgharidusasutuste katalüsaatori edasist arendamist liidus;

                              —

                              töötama välja ja rakendama algatusi, et varustada teadlasi kõigi tööturul nõutavate oskustega ning enesetäiendamise ja ümberõppe võimalusega sihipärase koolituse kaudu;

                  j)

                  Koostoime valdkondliku poliitika ja tööstuspoliitikaga innovatsiooni ökosüsteemide edendamiseks: teadusuuringud ja innovatsioon ning paindlik tööstus on kesksel kohal, et edendada konkurentsivõimet ja saavutada strateegiline autonoomia, säilitades samal ajal avatud majanduse. Meetmed peaksid:

                              —

                              arendama, toetama ja kasutama ära koostoimet Euroopa teadusruumi, valdkondadevahelise poliitika ja ajakohastatud tööstusstrateegia vahel; (1)

                              —

                              edendama teadusuuringute ja innovatsiooni poliitika ja programmide koordineerimist, et toetada murranguliste ja järkjärguliste uuenduste arendamist kogu liidus, eelkõige teadusuuringute- ja tehnoloogiataristute, kõrgharidusasutuste, Euroopa Innovatsiooninõukogu, programmi „Euroopa horisont“ partnerluste, sealhulgas EIT teadmus- ja innovaatikakogukondade, tööstusliitude, üleeuroopalist huvi pakkuvate tähtsate projektide, klastrite ühistegevuse algatuste, aruka spetsialiseerumise temaatiliste platvormide ja tööstustehnoloogia ühiste tegevuskavade kaudu (alusuuringutest kasutuselevõtuni) peamistes strateegilistes valdkondades, eelkõige nendes, mis on seotud Euroopa uuendatud tööstuspoliitikas kindlaks määratud tööstusökosüsteemidega;

                              —

                              olema välja töötatud koostöös liikmesriikide, tööstuse (sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate) ning muude teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonna sidusrühmadega, ning

                              —

                              tooma välja konkreetsed prioriteetsed valdkonnad (või prioriteetsed väärtusahelad), et aidata ühtlustada avaliku ja erasektori investeeringuid;

                  k)

                  Aktiivne kodanike ja ühiskonna kaasamine teadusuuringutesse ja innovatsiooni kõigis selle mõõtmetes: kodanike seisukohtade ja nende antud sisendite ärakasutamise suutlikkus ning kodanike osalemise edendamine suurendab teadlikkust teadusuuringute ja innovatsiooni kasulikkusest ja mõjust inimeste igapäevaelus, mitmekesistab teadusuuringute ja innovatsiooni poliitika kujundamise ja rakendamise võimalusi ning muudab teadusuuringud ja innovatsiooni ühiskonna jaoks asjakohasemaks, hõlbustades uute lahenduste aktsepteerimist ja taskukohasust;

         Juurdepääsu suurendamine tipptasemel teadusuuringutele ja innovatsioonile kogu liidus ning innovatsiooni ökosüsteemide vaheliste seoste tugevdamine kogu liidus

                  l)

                  Rohkem investeeringuid ja reforme madalama teadusuuringute ja innovatsiooni tasemega riikides ja piirkondades: liidupoolse ja riikliku rahastamise mobiliseerimine teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavateks investeeringuteks koos toetuse ja abiga vajalike teadusuuringute- ja innovatsioonialaste reformide läbiviimiseks;

                  m)

                  Liidu, liikmesriikide ja piirkondade rahastamisprogrammide omavaheline koostoime: liidu rahastamisprogrammide ning riiklike ja piirkondlike teadusuuringute ja innovatsiooni rahastamisskeemide vaheline koostoime peaks juhinduma käesolevas soovituses kindlaks määratud väärtustest ja põhimõtetest ning seda tuleks innustada, rakendada ja tõhustada, tuginedes selle rakendamiseks kehtestatud suunistele; eelkõige on liidu rahastamisprogrammide näol tegemist programmiga „Euroopa horisont“, ühtekuuluvuspoliitika ning taaste- ja vastupidavusrahastuga;

                  n)

                  Tihedamad koostöösuhted ning madalama teadusuuringute ja innovatsiooni tasemega riikide ja äärepoolseimate piirkondade teadusuuringutega tegelevate organisatsioonide tipptaseme alusel integreerimine Euroopa teadusvõrgustikesse ja innovatsiooni ökosüsteemidesse, tasakaalustatum ajude ringlus Euroopa teadusruumis, asjakohased oskused ja koolitus tipptasemele juurdepääsu suurendamiseks;

         Teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavate kooskõlastatud investeeringute ja reformide edendamine

                  o)

                  Teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavate pikaajaliste investeeringute ja poliitikareformide prioriseerimise toetamine ja kindlustamine: kõigil valitsemistasanditel (liidu, riiklikul ja piirkondlikul tasandil) parema valdkondadevahelise koordineerimise ja osalemisega, sealhulgas regulatsiooni testkeskkondade ja katsetamissätete abil; nende kavandamine, rakendamine ja hindamine peaksid käima käsikäes, et koostoimet ja mõju maksimeerida;

                  p)

                  Teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavate investeeringute koordineerimine: toetades kooskõlastatud investeeringute ja reformide väljaselgitamist ja rakendamist, et tugevdada Euroopa teadusruumi mõõdet liidu kõigil valitsemistasanditel ning maksimeerida selle mõju liidu teadus- ja innovatsioonisüsteemide kasuks, ning edendades süsteemide koostalitlusvõimet, tuginedes ühisest programmitööst ja Euroopa teadusuuringute taristutest saadud kogemustele.

            III.   Investeeringute ja reformide prioriseerimine

                  3.

                  Liikmesriigid peaksid prioriseerima investeeringuid ja reforme, mis on suunatud Euroopa teadusruumi prioriteetidele ning tagavad vajalikud tingimused ja toetuse erasektori tugevamatele investeeringutele teadusuuringutesse ja innovatsiooni liidu, riigi ja piirkonna tasandil, seades realistlikud, kuid kaugelevaatavad liikmesriikides vabatahtlikkuse alusel võetavad eesmärgid teadus- ja arendustegevusse investeerimiseks ja tulemuste saavutamiseks, tunnistades samal ajal riiklikke olusid:

                              a)

                              avaliku sektori teadusuuringute ja arendustegevuse kulutused ning erasektori investeeringud teadusuuringutesse ja innovatsiooni nõuavad asjakohast poliitikat ja õigusraamistikku, et maksimeerida nende tõhusust ja tulemuslikkust ning tagada majandus- ja sotsiaalmõju; teadusuuringute ja innovatsiooni poliitika raamistiku reformimine või ümberkujundava tegevuskava rakendamine nõuab aga asjakohaste ressursside (nt rahastamine, inimressursid, oskused, teadustöötajate ametikohad) mobiliseerimist, et hoogustada muutusi ning parandada teadusuuringute ja innovatsiooni süsteemi tulemuslikkust ja väljundit;

                              b)

                              teadusuuringutesse ja arendustegevusse tehtavate investeeringute eesmärgid mitte ainult ei kiirenda teadusuuringute ja arendustegevuse kulutuste üldist kasvu, vaid kajastavad ka kvalitatiivsemaid eesmärke, mis on seotud teadusliku, tehnoloogilise, ühiskondliku või tööstusliku suunitlusega; see kehtib eelkõige avaliku sektori teadusuuringute ja arendustegevuse kulutuste kohta, mis toetavad Euroopa teadusruumi prioriteete, sealhulgas riikide ja piirkondlike teadusuuringute ja innovatsiooni süsteemide reforme, kestlikku ja konkurentsivõimelist majandust ning kaksiküleminekut;

                  4.

                  Liikmesriigid peaksid aitama saavutada liidu tasandi eesmärki investeerida 3 % liidu SKPst teadusuuringutesse ja arendustegevusse, kehtestades vabatahtlikkuse alusel riiklikud eesmärgid kogukulutuste kohta teadusuuringutele ja arendustegevusele;

                  5.

                  Liikmesriigid peaksid täpsustama strateegita teadusuuringute ja arendustegevuse kogukulutuste riiklike eesmärkide saavutamiseks, kehtestades vabatahtlikult riiklikud alleesmärgid, näiteks järgmistes valdkondades:

                              a)

                              kavandatud avaliku sektori kulutused teadusuuringute ja arendustegevuse valdkonnas, väljendatuna protsendina SKPst;

                              b)

                              ühisprogrammidele ja -algatustele, teadustaristutele ja Euroopa partnerlustele eraldatud riiklike teadusuuringute ja arendustegevuse kulutuste protsent;

                              c)

                              eeldatav teadusuuringute ja arendustegevuse kogukulutuste kasv liikmesriikides, kus teadusuuringute ja arendustegevuse kulutused väljendatuna protsendina SKPst) on liidu keskmisest väiksemad.

                  6.

                  Liikmesriigid võtavad teadmiseks komisjoni ettepaneku lisada uus avaliku sektori jõupingutuste eesmärk 1,25 % liidu SKPst, mille liikmesriigid peavad saavutama 2030. aastaks kooskõlastatult liidu tasandil, ning kaks uut vabatahtlikku eesmärki, mille kohaselt eraldavad liikmesriigid 2030. aastaks teadus- ja arendustegevusele ette nähtud riiklikest vahenditest 5 % ühisprogrammidele ja Euroopa partnerlustele ning suurendavad 50 % võrra teadus- ja arendusinvesteeringuid nendesse liikmesriikidesse, milles teadus- ja arendustegevuse intensiivsus jääb allapoole liidu keskmist.

            IV.   Poliitika koordineerimine ja seire

                  7.

                  Komisjon ja liikmesriigid peaksid rakendama tõhustatud koordineerimismehhanismi, et tagada edusammud Euroopa teadusruumi prioriteetide saavutamisel. See peaks hõlmama liidu tasandil koordineerimist ja toetust alates strateegilisest planeerimisest ja kavandamisest kuni rakendamis- ja seireetappideni, kasutades selleks mitmeid lihtsamaid ja vähem koormavaid poliitikavahendeid ja -protsesse:

                              —

                              nõukogu poolt heaks kiidetud Euroopa teadusruumi poliitiline tegevuskava, milles määratakse kindlaks Euroopa teadusruumi meetmed, mida rakendatakse ühiselt ja vabatahtlikult koordineeritud ja paindlikul viisil, suurendamata liikmesriikide halduskoormust, et toetada käesolevas soovituses kindlaks määratud teadusuuringute ja innovatsiooni põhimõtteid ja Euroopa teadusruumi prioriteete ning tegeleda probleemidega, millega seisavad silmitsi liidu ja riiklikud teadusuuringute ja arendustegevuse kogukonnad ja ühiskond tervikuna. Euroopa teadusruumi tegevuskava peaks olema selge ja elluviidav ning andma reaalset liidu tasandi lisaväärtust ning seal peaks olema kindlaks määratud ja kirjeldatud kõik selle (liidu ja/või riigi tasandil) rakendamise meetmed;

                              —

                              kohandatud riiklik protsess või poliitikavahend, mida iga liikmesriik kasutab vabatahtlikkuse alusel, näiteks strateegia, riikliku Euroopa teadusruumi tegevuskava või teekaardi kujul, et määrata riiklikul või piirkondlikul tasandil kindlaks toimivad või kavandatavad meetmed, mis aitavad kaasa Euroopa teadusruumi poliitilise tegevuskava rakendamisele ja muudele prioriteetsetele ühismeetmete valdkondadele;

                              —

                              spetsiaalne kasutajasõbralik Euroopa teadusruumi veebiplatvorm, mille kaudu teavitatakse i) Euroopa teadusruumi tegevuskava rakendamisest liidu ja liikmesriikide tasandil ning ii) muudest asjakohastest investeeringutest, reformidest ja tegevusest, mis toetavad käesolevas soovituses kindlaks määratud põhimõtteid ja Euroopa teadusruumi prioriteetseid valdkondi. Euroopa teadusruumi poliitika veebiplatvorm peaks põhinema olemasolevatel ressurssidel ja vahenditel ning vähendama liikmesriikide ja komisjoni halduskoormust;

                  8.

                  Liikmesriigid ja komisjon peaksid rakendama tõhustatud seiremehhanismi, et tagada sobiv alus tõenditel põhinevaks poliitikakujundamiseks Euroopa teadusruumis ning esitada tõendeid ja analüüse seoses Euroopa poolaastaga. See peaks hõlmama järgmist:

                              —

                              Euroopa teadusruumi tulemustabel, milles jälgitakse edusamme Euroopa teadusruumi eesmärkide saavutamisel liidu tasandil, ning üksikasjalikum tulemustabel Euroopa teadusruumi eesmärkide saavutamisel tehtud edusammude jälgimiseks riiklikul tasandil, kasutades rikkalikku kombinatsiooni asjakohastest sisend-, tulemus- ja mõjunäitajatest ja kvalitatiivsetest analüüsidest, milles võetakse arvesse liikmesriikide erinevaid olusid ja mis on seotud Euroopa teadusruumi prioriteetidega. Euroopa teadusruumi tulemustabelit tuleks regulaarselt ajakohastada. Euroopa teadusruumi tulemustabel peaks hindama Euroopa teadusruumi prioriteetide üldist konsolideerimist ja ühiseid edusamme ning see peaks sisaldama üksnes koondandmeid liidu tasandil;

                              —

                              Euroopa teadusruumi foorumil toimuvad korrapärased poliitilised (nii kahe- kui ka mitmepoolsed) dialoogid liikmesriikide ja komisjoni vahel, et aktiivselt hinnata ja suunata Euroopa teadusruumi tegevuskava rakendamist, eelkõige parimate tavade jagamise ja vastastikuse õppimise kaudu, seda tehakse olenemata teistest Euroopa teadusruumi ja innovatsiooni komitees peetavatest poliitilistest dialoogidest. Komisjon annab täiendavat toetust programmi „Horisont“ poliitika toetusvahendi ja tehnilise toe instrumendi kaudu.

                  9.

                  Liikmesriigid ja komisjon peaksid Euroopa teadusruumi poliitika veebiplatvormi kaudu vahetama teavet oma praeguse ja kavandatud poliitika ja programmide kohta, mis aitavad kaasa Euroopa teadusruumi tegevuskava rakendamisele, ning panustavad laiemalt käesolevas soovituses kindlaks määratud põhimõtete ja prioriteetide saavutamisse.

                  10.

                  Komisjon peaks iga 18 kuu järel läbi vaatama Euroopa teadusruumi poliitilise tegevuskava rakendamise ja avaldama nõukogule arutamiseks aruande selle rakendamise seisu kohta, et juhtida käimasolevat Euroopa teadusruumi poliitilist tegevuskava ja valmistada ette selle läbivaatamised ja ajakohastamised, mille arutelud ja heakskiitmised toimuvad nõukogus. Komisjon peaks esitama igal aastal igale liikmesriigile aruande edusammude kohta, mida ta on teinud liikmesriikide ja komisjoni vaheliste korrapäraste poliitiliste dialoogide toetamiseks.

            V.   Läbivaatamine

                  11.

                  Nõukogu peaks soovituses 2 kindlaks määratud ühismeetmete prioriteetseid valdkondi uuesti hindama hiljemalt iga kuue aasta järel pärast käesoleva soovituse vastuvõtmist.

         Brüssel, 26. november 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            S. KUSTEC

         (1)  Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „2020. aasta uue tööstusstrateegia ajakohastamine: ehitame üles tugevama ühtse turu, et Euroopa saaks taastuda“.