				|

		52012PC0566

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Portugalis /* COM/2012/0566 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
valitsemissektori ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Portugalis
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut (edaspidi „ELi toimimise leping”), eriti selle artikli 126 lõiget 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt ELi toimimise
lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid ülemäärasest riigieelarve
puudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakt
põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu
tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas 2.
detsembril 2009 kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et
Portugalil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97
(ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise
kohta) artiklile 3 soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013.
aastaks. Selleks et viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2013. aastaks
allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, soovitati eelarvepositsiooni aastatel 2010–2013
tugevdada aastas keskmiselt 1¼ % SKPst. Eelarvepositsiooni iga-aastase keskmise
parandamise arvutamisel võeti aluseks komisjoni talituste 2009. aasta
sügisprognoosis esitatud 2011. aasta eelarvepuudujääk. Seejärel arvutati välja,
kui palju on kogu eelarvepositsiooni vaja parandada, et saavutada tähtajaks
eesmärgile vastav nominaalne eelarvepuudujääk allpool 3 % SKPst, eeldades SKP
lõhe järkjärgulist kõrvaldamist 2015. aastaks.
(4)       15. juunil 2010 jõudis
komisjon järeldusele, et Portugal on vastavalt nõukogu 2. detsembri 2009. aasta
soovitusele võtnud tõhusaid meetmeid valitsemissektori puudujäägi viimiseks
allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, ja oli seisukohal, et seetõttu ei ole
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja rohkem meetmeid võtta.
(5)       Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97
artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu komisjoni soovituse alusel juhul, kui on
võetud tõhusaid meetmeid ja kui ootamatu tõsine majanduslik sündmus, millel on
riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, esineb pärast kõnealuse soovituse
vastuvõtmist, teha otsuse võtta ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7
alusel vastu muudetud soovitus. Eelarvele olulist negatiivset mõju avaldavate
ootamatute tõsiste majanduslike sündmuste esinemist tuleb hinnata nõukogu
soovituse aluseks olevast majandusprognoosist lähtudes.
(6)       Vastavalt ELi toimimise lepingu
artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on nõukogu
kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitusi ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb
asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg
tõhusate meetmete võtmiseks ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel. Lisaks
peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et
saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi
kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt kohandatud
eelarvepositsioon, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise vähemalt
0,5 % SKPst aastas.
(7)       Pärast Portugali
majandusnäitajate silmatorkavat halvenemist 2009. aastal, kui reaalne SKP
vähenes 2,9 %, saavutati 2010. aastal 1,4 % positiivne majanduskasv suuresti
tänu eksporti ja eratarbimist soodustavatele erakorralistele teguritele. Uus
majanduslangus saabus 2011. aastal, kui reaalne SKP vähenes 1,7 %, ent
seekordne langus oli algselt eeldatust väiksem, kuna puhasekspordi suur osakaal
kompenseeris osaliselt eratarbimise ja investeeringute märkimisväärse
vähenemise. Samal ajal aga halvenes olukord tööturul pidevalt. Vastavalt kõige
viimastele ajakohastatud andmetele, mis komisjoni talitused on esitanud
Portugali majanduse väljavaadete kohta ja milles võetakse arvesse
fiskaalmeetmeid, mille ametiasutused esitasid septembri algul, kui vaadati
viiendat korda läbi majanduse kohandamise programm, peaks reaalne SKP 2012.
aastal vähenema 3,0 %, kuna sisenõudluse olukord halveneb veelgi, eelkõige
vähenevad investeeringud. Samal ajal läheb ekspordil hästi ja hoolimata eelmise
aasta halvematest näitajatest, mis tulenesid välisnõudluse vähenemisest,
peaksid turuosad suurenema. Majanduskasv on 2013. aastal jätkuvalt aeglane,
mille põhjuseks on euroala kaubanduspartnerite impordi väiksem kasv ja
täiendavad eelarve konsolideerimise meetmed, ent samas peaks majanduskasv aasta
keskel muutuma pisut positiivsemaks tänu ekspordi elavnemisele ja
investeeringute kasvule. Kogu aasta kohta prognoositakse, et SKP kasv väheneb
ligikaudu 1 %. Töötusemäär peaks 2013. aastal ulatuma pisut üle 16 %.
(8)       Valitsemissektori eelarve
puudujääk, mis 2009. aastal oli pisut suurem kui –10,2 % SKPst, vähenes 2010.
aastal pisut tasemele –9,8 %-le SKPst. Kehv tulemus oli põhiliselt tingitud
mõnede riigiettevõtete ning valitsemissektori siseste avaliku ja erasektori
partnerlussuhete statistilisest ümberklassifitseerimisest ja kahe hädasoleva panga
päästmisega seotud kuludest. Kõnealuste asjaolude mõju leevendasid üksnes
osaliselt ühekordne mõju, mis tulenes pensionifondi ülekandmisest valitsusele,
ja eelmisest aastast mõnevõrra suuremad tulud. 2011. aastal oli
eelarvepuudujääk 4,2 % SKPst võrreldes sihiks seatud 5,9 %ga SKPst. Parem
nominaalne tulemus on seletatav sellega, et pangad andsid pensionifondid üle
sotsiaalkindlustussüsteemile, tänu millele täideti eelarvetühimik, mis ulatus 1½
%ni SKPst. Valitsus reageeris kiiresti sellele, et aasta esimesel poolel jäi
eelarve täitmata, ja võttis vastu täiendavad tulumeetmed, nt kehtestas
üksikisiku tulumaksule ühekordse lisamaksu ning tõstis elektri ja maagaasi
suhtes kohaldatavat käibemaksumäära vähendatud maksumäärast tavapärase
maksumäärani, ning kärpis samal ajal kulutusi. Sellest tulenevalt on
eelarvetühimik põhiliselt seletatav ühekordsete puudujääki suurendavate
teguritega, täpsemalt sellega, et kontsessioonide ja kinnisvaraga seotud
maksuvälised tulud olid ebapiisavad ning et võlad ilmnesid nii Madeira
autonoomse piirkonna valitsuse haldusalasse kuuluvates riigiettevõtetes ning
avaliku ja erasektori partnerlussuhetes kui ka pärast teemaksude kehtestamist
sellistes avaliku ja erasektori partnerlussuhetes, mis klassifitseeriti ümber
keskvalitsuse haldusalasse.
(9)       Vastavalt kõige viimastele
ajakohastatud andmetele, mis komisjoni talitused on esitanud Portugali
majanduse väljavaadete kohta, peaks valitsemissektori eelarve puudujääk olema 2012.
aastal 5,3 %, kui poliitikat ei muudeta; seevastu 2012. aasta eelarve seaduses
ja 2012. aasta stabiilsusprogrammis prognoositi puudujäägiks 4,5 % SKPst. 2012.
aasta eelarve, mida muudeti märtsis vastu võetud lisaeelarvega, sisaldab
konsolideerimismeetmeid hinnangulises mahus 5½ % SKPst. Kulude vähendamise meetmed
hõlmavad palkade ja pensionide kärpimist, töökohtade arvu vähendamist avalikus
sektoris ning tervishoiu- ja hariduskulude, riigiettevõtete kapitalikulude ja
jooksvate kulude vähendamist. Tulusid suurendavad meetmed põhinevad suuremal
kaudsel maksustamisel, s.t et teatavate kaupade ja teenuste suhtes kohaldatakse
senise vähendatud või keskmise käibemaksumäära asemel kõrgemat maksumäära.
Otsese maksustamise muudatuste põhieesmärk oli laiendada maksubaasi, vähendades
üksikisiku ja ettevõtte tulumaksu suhtes kohaldatavaid mahaarvamisi ja
erandeid.
(10)     Prognooside kohaselt
kaldutakse 2012. aastal eelarvekavast kõrvale mahus ligikaudu 2¼ % SKPst, mis
peamiselt tuleneb sellest, et majandus areneb eeldatust kiiremini vähem
maksutulu andva ekspordi suunas ja et sotsiaalkindlustusvaldkonna eelarvet
koormab eeldatust suurem töötusemäär. Tulude alalaekumine on üleüldine ning on
seotud eeldatust väiksemate otseste ja kaudsete maksudega, aga ka
sotsiaalkindlustusmaksetega. Maksubaasi muutumise tõttu on üldine alalaekumine
ligikaudu 2 % SKPst võrreldes 2012. aasta eelarves kavandatud tuludega ja
sellest ¼ % SKPst tuleneb ühekordsetest meetmetest. Kogukulutusi tehakse
kavakohaselt, kusjuures töötushüvitistele tehtavad suuremad kulutused
tasakaalustatakse kokkuhoiuga muudes valdkondades, eelkõige seoses töötajatele
makstavate hüvitistega. Teataval määral aitab tulude alalaekumist
tasakaalustada ka kokkuhoid 1,5 % SKPst, mis saadakse tänu väiksematele
intressi netomaksetele ja ELi struktuurifondide ümberkorraldamisele ning
võimaluse korral tänu lennujaamakontsessioonist saadavale ühekordsele tulule.
Kuna mõned eelarvepuudujäägi vähendamise tegurid on 2012. aastal ühekordset
laadi, kandub maksubaasi vähenemise ja tööturu suundumuste tõttu 2012. aasta
eelarvetühimikust 2013. aastasse üle 1½ % SKPst.
(11)     Vastavalt kõige viimastele
ajakohastatud andmetele, mis komisjoni talitused on esitanud Portugali
majanduse väljavaadete kohta, peaks valitsemissektori eelarve puudujääk juhul,
kui poliitikat ei muudeta, olema 2013. aastal 4¾ % SKPst võrreldes algse
eesmärgiga 3 % SKPst. Pidades silmas Portugali majanduse kohandamise kava,
võetakse poliitika muutmatajätmise korral arvesse meetmeid, mis lepiti kokku
nõukogu 17. mai 2011. aasta rakendusotsuses 2011/344/EL Portugalile liidu finantsabi
andmise kohta ja konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlevas
neljandas ajakohastatud vastastikuse mõistmise memorandumis, mille sõlmisid
Euroopa Komisjon Euroopa Liidu nimel ja Portugali Vabariik. Konkreetseid
majanduspoliitilisi tingimusi käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumi
neljandas ajakohastatud versioonis leitakse, et 2013. aastal moodustavad
eelarve konsolideerimise meetmed ligikaudu 2 % SKPst ja hõlmavad seejuures
kulude märgatavat vähendamist tänu töötajatele makstavate hüvitiste
vähendamisele, kärbetele hariduses ja tervishoius ning keskvalitsuse ja
riigiettevõtete ümberstruktureerimisest saadavale kasule. Tulude poolel oli
meetmete eesmärk laiendada maksubaasi, vähendades ettevõtte ja üksikisiku
tulumaksu soodustusi ja mahaarvamisi ning suurendades aktsiise. Samamoodi
leitakse 2012. aasta stabiilsusprogrammis, et eelarve konsolideerimise meetmed
moodustavad ligikaudu 1,4 % SKPst.
(12)     Komisjoni talituste viimasest
ajakohastatud ülevaatest Portugali majanduse väljavaate kohta nähtub, et
struktuurne eelarvepuudujääk oli 2009. aastal –8,7 %, 2010. aastal –8,5 % ja 2011.
aastal –6,3 % SKPst. 2012. aastal peaks see olema –4,2 % SKPst. See tähendab,
et struktuursete eelarvepuudujääkide vahena mõõdetuna on keskmine
eelarvepositsioon aastatel 2010–2012 paranenud silmnähtavalt, so 1,5 % SKPst,
mis ületab nõukogu poolt 2010.–2013. aastaks esitatud miinimumnõude parandada
eelarvepositsiooni aastas keskmiselt 1¼ % SKPst. Kui võtta arvesse
makromajandusliku stsenaariumi muutust, mis on toimunud nõukogu 2. detsembri 2009.
aasta soovituste aluseks olevate prognooside ja praeguse prognoosi vahelisel
ajal, on iga-aastast eelarvepositsiooni aastatel 2010–2012 SKP suhtes
hinnanguliselt parandatud keskmiselt 0,8 protsendipunkti võrra rohkem. Seega on
Portugal seoses struktuurse eelarvepuudujäägi kohta kuni 2012. aastani tehtud
kavadega seni võtnud tõhusaid meetmeid.
(13)     Vastavalt komisjoni talituste 2009.
aasta sügisprognoosile, mis oli aluseks ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike
7 kohasele nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusele, eeldati, et Portugali
majandus kasvab 2010. aastal 0,3 % ja 2011. aastal 1,0 %. 2012. ja 2013. aasta
jäid nimetatud prognoosist ajaliselt välja, kuid 2012. ja 2013. aastaks eeldati
selgelt suuremat majanduskasvu kui 2011. aastaks, lähtudes eeldusest, et SKP
suur negatiivne lõhe kõrvaldatakse järk-järgult 2015. aastaks. 2010. ja 2011.
aastal oli reaalse SKP tulemus väga erinev 2009. aasta sügisprognoosis
esitatust ning selle peapõhjusteks olid erandlikud tegurid, suurem, kuid mitte
püsiv majanduskasv 2010. aastal ja oluliselt väiksem majanduskasv 2011. aastal.
Peale selle põhines majanduskasv oluliselt vähem sisenõudlusel. Sisenõudluse
kogupanus oli 2010. ja 2011. aastal –5 protsendipunkti SKPst võrreldes
prognoositud 0,6 protsendipunktiga. Samal ajal
halvenes tööturu olukord palju rohkem ja kiiremini, kui nähti ette komisjoni
talituste 2009. aasta sügisprognoosis. Komisjoni
talituste viimases ajakohastatud prognoosis Portugali majanduse kohta leitakse,
et riigi majanduskasv peaks olema 2012. ja 2013. aastal märkimisväärselt
negatiivne. Lisaks sõltub majanduskasv tõenäoliselt edaspidigi puhasekspordist.
Sellistest kasvuprognoosidest ilmneb, et Portugali majanduses on toimunud
ootamatud sündmused.
(14)     Valitsemissektori koguvõlg
suurenes 93,3 %-lt SKPst 2010. aastal 107,8 %-le SKPst 2011. aastal ning
vastavalt kõige viimastele prognoosidele, mis komisjoni talitused on esitanud
Portugali majanduse väljavaadete kohta, peaks see 2012. aastal tõusma 119,1 %ni
SKPst ja jõudma 2013. aastal 123,7 %ni SKPst, mis tähendab, et kõikidel
aastatel ületab koguvõlg aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse. Kõnealuse
võlasuhte kasvu peamiseks põhjuseks on kõrgemad intressimaksed, sh programmis
kavandatud laenudega seotud maksed, ja väiksemal määral ka esmase puudujäägi
dünaamika. Võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutuse näitaja on 2012. aastal
suur, suurendades kasvu 3,3 protsendipunkti võrra SKPst, ning see on seotud
kavaga tasuda avaliku sektori asutuste teenuseosutajate arved ja muu laenujääk.

(15)     Eelarvepositsioon on võrreldes
nõukogu algses soovituses esitatud eeldustega oluliselt halvenenud ning selle
põhjuseks on oodatust halvem ja ka vähem maksutulu andev majandusväljavaade.
Lisaks sellele mõjutab suur majanduslangus väga negatiivselt ka tööhõivet ja
töötuse olukorda. See mõjutab negatiivselt nii tulude kui ka kulude poolt,
arvestades sotsiaalkindlustusmaksete alalaekumist ja suuremaid sotsiaaltoetusi.
Kõiki nimetatud tegureid arvesse võttes ja eelkõige seetõttu, et eelarveväljavaade
on pärast nõukogu algse, ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohase
soovituse esitamist märkimisväärselt halvenenud ja et Portugal on võtnud
tõhusaid meetmeid, oleks lisa-aasta andmine ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamiseks põhjendatud.
(16)     Selleks et saada lisa-aastat
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, tuleb saavutada valitsemissektori
eelarve puudujäägi vahe-eesmärgid, mis on 2012. aastal 5,0 % SKPst, 2013.
aastal 4,5 % SKPst ja 2014. aastal 2,5% SKPst, nagu on kindlaks määratud
nõukogu rakendusotsuse 2011/344/EL viiendas ajakohastatud versioonis. .
Lähtudes ajakohastatud väljavaadetest, mis komisjoni talitused on Portugali
majanduse kohta koostanud, tuleb struktuurset eelarvetasakaalu
valitsemissektori kõnealustest eelarve-eesmärkidest tulenevalt parandada 2,3 %
SKPst 2012. aastal, 1,6 % SKPst 2013. aastal ja 1,3 % SKPst 2014. aastal.
Portugali ametiasutused võtavad vastu lisameetmed, et saavutada puudujäägiga
seotud eesmärgid 2012., 2013. ja 2014. aastal, pidades silmas majanduse
kohandamise programmi viiendas läbivaadatud versioonis kindlaks määratud
vajadusi. Peale selle töötavad ametiasutused järgmisteks aastateks välja
eriolukorras tegutsemise meetmed, mida võetakse kõrvalekallete korral,
arvestades võimalikke rakendamisohte.
(17)     Vaatamata sellele, et olukord
on viimastel kuudel pisut leevenenud, on turusurve Portugali riigivõlale
endiselt suur ja on vaja suurendada eelarve konsolideerimise usaldusväärsust.
Selleks tuleks üksikasjalikult täpsustada kõik struktuurimeetmed, mis on
vajalikud eelarve-eesmärkide saavutamiseks 2013. ja 2014. aastal, ning
kiirendada eelarvepuudujäägi vähendamist, kui majandus- ja eelarvetingimused
osutuvad oodatust paremaks. Kuna õigeaegsete meetmete võtmine on oluline, et
vältida kõrvalekallete ohtu tulevikus, on 3-kuuline tähtaeg tõhusate meetmete
võtmiseks põhjendatud.
(18)     6. juulil võttis nõukogu vastu
Portugalile adresseeritud soovituse rakendada meetmeid, mis on sätestatud
nõukogu rakendusotsuses 2011/344/EL ning täpsemalt kindlaks määratud 17. mai 2011.
aasta vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle hilisemates lisades.
Üldiselt on kõnealuste meetmete eesmärk võtta vastu eelarve konsolideerimise
usaldusväärne ja tasakaalustatud strateegia, millele lisanduvad struktuursed
fiskaalmeetmed ja riigiettevõtete ning avaliku ja erasektori partnerlussuhete
parem maksualane kontroll, ulatuslikud struktuurireformid toote- ja
teenuseturgudel ning finantssektori kaitsmiseks tehtavad jõupingutused, millega
seoses sektor rekapitaliseeritakse ja rakendatakse asjakohaseid
toetusmehhanisme.
(19)     Lisaks
sellele, et vaadatakse korrapäraselt läbi Portugali majanduse kohandamise kava,
nagu on kindlaks määratud nõukogu rakendusotsuses 2011/344/EL, kontrollitakse
iga kolme kuu järel ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud kohustuste
rakendamisel tehtud edusamme.
(20)     Portugal täidab määruse (EÜ)
nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja
selgitamise kohta) artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimusi, et pikendada
valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaega,
SOOVITAB JÄRGMIST:
(1)
Portugali ametiasutused peavad kõrvaldama praeguse
ülemäärase eelarvepuudujäägi 2014. aastaks.
(2)
Portugali ametiasutused peavad selleks, et viia
valitsemissektori eelarve puudujääk 2014. aastaks allapoole kontrollväärtust 3
% SKPst, parandama struktuurset eelarvepositsiooni 2012. aastal 2,3 % SKPst, 2013.
aastal 1,6 % SKPst ja 2014. aastal 1,3 % SKPst, lähtudes ajakohastatud
väljavaadetest, mille komisjoni talitused on Portugali majanduse kohta
koostanud. Valitsemissektori eelarve
puudujäägi eesmärk peaks olema 2012. aastaks 5,0 % SKPst, 2013. aastaks 4½ %
SKPst ja 2014. aastaks 2,5% SKPst.
(3)
Portugali ametiasutused peavad rakendama 2012.
aasta eelarves ja märtsikuises lisaeelarves vastu võetud meetmed ning võtma
lisameetmeid mahus 0,3 % SKPst, et viia puudujääk 5,0 %ni SKPst. See hõlmab 2012.
aasta mõne sellise eelarveassigneeringu külmutamist, mis on seotud veel
käivitamata projektidega, suure väärtusega vara pealt makstavate tempelmaksude
ja investeerimistulult makstava maksu määrade tõstmist, 2013. aasta mõne
eelarvemeetme võimalikult kiiret rakendamist, et vähendada sotsiaalhüvitisi, ja
muude selliste meetmete kohaldamist, millega tagatakse kokkuhoid vahetarbimises
ja müügitulud.
(4)
Portugali ametiasutused peavad vastu võtma eelarve
püsiva konsolideerimise meetmeid mahus 3,0 % SKPst, et jõuda 2013. aastal
eesmärgini 4,5 %ni SKPst. Kui ei ole teisiti kindlaks määratud, peavad 2013.
aasta eelarve seadusega vastuvõetavad meetmed hõlmama järgmist: i) töötajatele
makstavate hüvitiste vähendamine avalike teenistujate arvu, ületunnitasude ja
mittepalgaliste hüvitiste märkimisväärse vähendamise kaudu; ii)
eelarvevahendite rangem arvestamine ning sotsiaalprogrammide ja -hüvitiste mahu
vähendamine; iii) tervishoiusüsteemi ja riigiettevõtete põhjalik reformimine;
Tulude poolel hõlmavad kavandatavad meetmed järgmist: i) üksikisiku tulumaksu
reformimine, lihtsustades maksustruktuuri, kõrvaldades mõned maksukulud,
suurendades keskmist maksumäära ja samal ajal muutes maksu progresseeruvamaks;
ii) ettevõtte tulumaksu baasi laiendamine ja intresside mahaarvamise
kõrvaldamine ning iii) omandimaksu suurendamine. Portugali ametiasutused
kasutavad eriolukorras tegutsemise meetmeid 2013. aastal juhul, kui ilmnevad
kõrvalekalded.
(5)
Portugali ametiasutused peavad vastu võtma eelarve
püsiva konsolideerimise meetmeid mahus 1¾ % SKPst, et saavutada puudujäägiga
seotud eesmärk 2014. aastal. Majanduse kohandamise programmi kuuendal
läbivaatamisel koostatakse kulude põhjalik ülevaade, et täielikult kindlaks
määrata meetmed, mille maht aastatel 2014–2015 ulatub ligikaudu 4 miljardi
euroni ja mis määratakse täpselt kindlaks 2013. aasta veebruari keskpaigaks.
Üksikasjalik eelarve konsolideerimise kava aastateks 2014 ja 2015 täpsustatakse
2013. aasta stabiilsusprogrammis.
(6)
Portugali valitsus peab võtma tõhusaid meetmeid
käesoleva soovituse rakendamiseks kolme kuu jooksul alates selle vastuvõtmisest
ja esitama kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 4a üksikasjaliku
aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia kohta.
Peale selle kutsub nõukogu Portugali
ametiasutusi üles tegema järgmist:
– lisaks soovituses 6 ettenähtud aruandele ja
nõukogu 17. mai 2011. aasta rakendusotsuses 2011/344/EL (Portugalile liidu
finantsabi andmise kohta) sätestatud nõuete täitmisele peaksid Portugali
ametiasutused andma aru käesoleva soovituse rakendamisel tehtud edusammudest
iga kolme kuu järel ja ka kuni 2015. aastani koostatavate stabiilsusprogrammide
eraldi peatükis;
– säilitama avaliku sektori finantsjuhtimise
reformimise tempo ja reformima eelarveraamseaduse, et see oleks kooskõlas ELi
uute eelarvehalduse eeskirjadega, jätkuvalt suurendama läbipaistvust ja
tõhustama kontrolli kõikides eelarveetappides ning tagama keskpika perioodi
eelarveraamistiku ja eesmärkide täitmise keskvalitsuse kõikidel tasanditel.
Käesolev soovitus on adresseeritud Portugali Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja


               19.2.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 65/168

         P7_TA(2013)0278
   Euroopa välisteenistuse korralduse ja toimimise läbivaatamine 2013. aastal
   Euroopa Parlamendi 13. juuni 2013. aasta soovitus liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ning komisjoni asepresidendile, nõukogule ja komisjonile Euroopa välisteenistuse korralduse ja toimimise läbivaatamise kohta 2013. aastal (2012/2253(INI))
   (2016/C 065/24)

      Euroopa Parlament,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 27 lõiget 3, millega nähakse ette Euroopa välisteenistuse loomine, mille ülesanne on abistada liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrget esindajat,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 21 lõiget 3, milles sätestatakse, et liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja abistab nõukogu ja komisjoni liidu välistegevuse eri valdkondade kooskõla tagamisel,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 26 lõiget 2, milles sätestatakse, et nõukogu ning välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja kindlustavad liidu meetmete ühtsuse, järjekindluse ja tõhususe,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artikli 35 kolmandat lõiku, milles sätestatakse, et liikmesriikide diplomaatilised ja konsulaaresindused aitavad rakendada liidu kodanike õigust kaitsele kolmandate riikide territooriumil,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artiklit 36, milles sätestatakse, et liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning komisjoni asepresident (edaspidi: kõrge esindaja ja komisjoni asepresident) konsulteerib regulaarselt Euroopa Parlamendiga ühise välis- ja julgeolekupoliitika ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika põhiaspektide ja põhivalikute suhtes ning teavitab parlamenti asjaomaste poliitikavaldkondade arengust. Ta tagab, et Euroopa Parlamendi arvamusi võetakse asjakohaselt arvesse,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingu artiklit 42, millega kõrgele esindajale ja komisjoni asepresidendile antakse volitused teha ettepanekuid ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika valdkonnas, sealhulgas ettepanekuid selliste missioonide algatamise kohta, kus kasutatakse nii liikmesriikide kui ka liidu vahendeid,

               —

               võttes arvesse nõukogu 26. juuli 2010. aasta otsuse (millega luuakse Euroopa välisteenistus) artikli 13 lõiget 3, milles sätestatakse, et hiljemalt 2013. aasta keskpaigaks vaatab kõrge esindaja Euroopa välisteenistuse korralduse ja toimimise läbi, jälgides muu hulgas artikli 6 lõigete 6 ja 8 (töötajaskonna geograafilise tasakaalustatuse kohta) rakendamist, kusjuures läbivaatamisega kaasneb vajaduse korral asjaomaste ettepanekute esitamine otsuse muutmiseks,

               —

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikleid 289 ja 336, milles sätestatakse, et personaliküsimustes kohaldatakse seadusandlikku menetlust,

               —

               võttes arvesse kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi avaldust poliitilise vastutuse kohta (1),

               —

               võttes arvesse Euroopa välisteenistuse 24. juulil 2012 esitatud 2012. aasta personaliaruannet, mis esitati vastavalt välisteenistuse loomist käsitleva otsuse artikli 6 lõikele 9,

               —

               võttes arvesse kodukorra artiklit 97,

               —

               võttes arvesse väliskomisjoni raportit ning arengukomisjoni, eelarvekomisjoni, eelarvekontrollikomisjoni ja õiguskomisjoni arvamusi (A7-0147/2013),

               A.

               arvestades, et Lissaboni lepingus seati eesmärgiks tagada Euroopa Liidu välistegevuse ühtsus, järjepidevus ja tõhusus;

               B.

               arvestades, et Euroopa välisteenistus on uus hübriidorgan, mis toetub ühenduse ja valitsustevahelistele allikatele ja mis on Euroopa Liidus pretsedenditu ning mille kohta ei saa seetõttu eeldada, et see oleks kahe aasta jooksul pärast selle moodustamist võimeline täies mahus toimima; arvestades seetõttu, et selle korralduse ja toimimise ülevaatus peaks põhinema õiglasel ja konstruktiivsel kriitikal;

               C.

               arvestades, et Euroopa välisteenistuse edu mõõdupuuks peaks olema see, kuivõrd on Euroopa Liit võimeline tänapäeva välispoliitiliste probleemide ja ülesannete puhul järgima terviklikku lähenemisviisi, ning see, millises ulatuses suudab EL suurema koostöö ja mastaabisäästu abil nii liidu kui ka liikmesriikide tasandil nappe vahendeid tõhusamalt ära kasutada;

               D.

               arvestades, et kõrge esindaja – komisjoni asepresidendi kolmikroll väljendab kõige käegakatsutavamal kujul seda püüet ELi välistegevuse suurema koordineerituse poole;

               E.

               arvestades, et komisjoni praegune struktuur ei kajasta piisavalt kõrgele esindajale – komisjoni asepresidendile seoses ELi välistegevusega antud erilist rolli;

               F.

               arvestades, et Lissaboni lepinguga kõrgele esindajale ja komisjoni asepresidendile usaldatud mitmekordse rolli tõttu oleks vaja luua üks või mitu poliitilise asetäitja ametikohta tagamaks, et teda tema ülesannete täitmisel abistatakse;

               G.

               arvestades, et ühise välis- ja julgeolekupoliitika ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜVJP ja ÜJKP) valdkonnas on operatiivne otsuste tegemine ja rakendamine struktuursetel ja protseduurilistel põhjustel liiga aeglane; arvestades, et seda on veel kord kinnitanud Mali kriis, millele reageerimiseks ei ole suudetud piisavalt kiiresti vastu võtta ja rakendada otsuste tegemise korda ja rahastamisotsuseid;

               H.

               arvestades, et Euroopa välisteenistus peaks olema ratsionaalne, tulemustele orienteeritud ja tõhus struktuur, mis suudaks toetada poliitilist juhtkonda välissuhete, eriti ÜVJP valdkonnas ning hõlbustada otsuste tegemist nõukogus; arvestades, et seetõttu peaks Euroopa välisteenistus olema võimeline lühikese etteteatamisajaga ja koordineeritult pakkuma oskusteavet erinevatelt üksustelt, sealhulgas komisjonilt; arvestades, et praeguse Euroopa välisteenistuse ülesehituses on liiga palju juhtivaid ametikohti ja otsuste tegemisel tuleb läbida liiga palju tasandeid;

               I.

               arvestades, et võimalused ELi lahingugruppe kiiresti positsioonidele paigutada on alles kasutamata;

               J.

               arvestades, et minevikukogemused on selgelt näidanud vajadust asutada ÜJKP missioonide läbiviimiseks alaline operatsioonide peakorter Brüsselis;

               K.

               arvestades, et seoses araabia revolutsioonidega on selgunud, et EL ei suuda lühikeses perspektiivis tagada ressursside, sealhulgas personali ümberjaotamist, et need vastaksid uutele poliitilistele prioriteetidele; arvestades, et ELi delegatsioonide suurus ja nende töötajate profiil peab kajastama ELi strateegilisi huve;

               L.

               arvestades, et tuleks tugevdada Euroopa välisteenistuse rolli strateegilise orientatsiooni määratlemisel ja panuse andmisel ELi välisrahastamisvahendite rakendamisse kooskõlas ELi välispoliitika põhisuundadega;

               M.

               arvestades, et tuleb taas kinnitada vajadust tagada rahvusvahelisel tasandil arenguküsimuste käsitlemisel parem koordineerimine ja hea valitsemistava, et EL saaks esineda ühtsena ja nähtavamalt;

               N.

               arvestades, et eriti eelarve piirangute tingimustes peaks Euroopa välisteenistus toimima suurema koostoime tekitajana mitte ainult ELi institutsioonide raamistikus, vaid ka Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide vahel;

               O.

               arvestades, et ajal, mil liikmesriikide valitsused vähendavad oma diplomaatilist ja konsulaaresindatust, tuleks Euroopa välisteenistust vaadelda ja kasutada kui võimalust suurema koostöö ja koostoime edendamiseks;

               P.

               arvestades, et tuleks teha suuremaid jõupingutusi, vältimaks tegevuse ja struktuuride dubleerimist Euroopa välisteenistuse, komisjoni – eelkõige arengu ja koostöö peadirektoraadi ning Euroopa Humanitaarabi Ameti – ja nõukogu sekretariaadi vahel;

               Q.

               arvestades, et on saavutatud eesmärk, mille kohaselt üks kolmandik töötajatest peab olema pärit liikmesriikidest, ning arvestades, et kolme osapoole (komisjoni, nõukogu sekretariaadi ja liikmesriikide diplomaatiliste teenistuste) töötajad tuleks asjakohaselt jaotada kõigi tasandite ning delegatsioonide ja peakorteri vahel;

               R.

               arvestades, et naised on alaesindatud AD kategooria ja kõrgematel ametikohtadel ning üleesindatud AST kategooria ametikohtadel;

               S.

               arvestades, et iga personalieeskirjade muudatus tuleb vastu võtta kaasotsustamismenetluse alusel;

               T.

               arvestades, et on selge vajadus arendada Euroopa välisteenistuse suutlikkust tunda ära ja omaks võtta eelnevate operatiivkogemuste õppetunde, eriti konfliktide ennetamise, konfliktide vahendamise ja kriisiohjamise ning lepitamise ja rahu kindlustamise valdkonnas;

               U.

               arvestades, et kaks ja pool aastat pärast kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi avalduse vastuvõtmist tuleks põhjalikult hinnata Euroopa välisteenistuse poliitilist vastutust parlamendi ees, eelkõige seoses sellega, millises ulatuses parlamendiga konsulteeritakse strateegiliste otsuste puhul ning millises ulatuses tema seisukohti ja panust arvesse võetakse;

               V.

               arvestades, et sellel hindamisel tuleks tähelepanu pöörata ka moodustele, kuidas paremini korraldada kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi ning Euroopa välisteenistuse ametnike, sealhulgas delegatsioonide juhtide ja ELi eriesindajate esinemisi parlamendi ja selle organite ees, samuti küsimusele, kuidas välisteenistus järgib parlamendi resolutsioone;

               W.

               arvestades, et parlamendi järelevalve ELi välispoliitika üle on ülioluline, et ELi kodanikud Euroopa välistegevust mõistaksid ja toetaksid; arvestades, et parlamentaarne järelevalve suurendab välistegevuse legitiimsust;

               X.

               arvestades, et delegatsioonide praegused rahaliste vahendite liikumise süsteemid ei ole piisavalt paindlikud, mis mõjutab negatiivselt personali töökoormust;

               1.

               esitab kõrgele esindajale ja komisjoni asepresidendile ning nõukogule ja komisjonile alljärgnevad soovitused, pidades silmas, et Euroopa välisteenistuse loomisel on tehtud suuri edusamme, kuid on võimalik saavutada veelgi enam nii selle koostoime, institutsioonidevahelise koordineerimise kui ka poliitilise juhtimise vallas ja välisteenistuse nähtavamaks muutmisel, arvestades võimalusi, mis on tekkinud kõrge esindaja, komisjoni asepresidendi ja välisasjade nõukogu eesistuja kombineeritud rolli tõttu, ning tugevdades teenistuse tähtsust:

         Juhtimine ning 21. sajandi diplomaatia ratsionaalsem ja tõhusamalt toimiv struktuur

               2.

               toetada kõrget esindajat ja komisjoni asepresidenti tema arvukate Euroopa Liidu lepinguga kindlaksmääratud kohustuste täitmisel ning näha selleks ette ühe või mitme poliitilise asetäitja nimetamine, kes annaksid aru parlamendile ja esineksid enne tööle asumist vastutava parlamendikomisjoni ees ning kellel oleksid volitused tegutseda kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi nimel; peale selle tagada, et RELEXi komisjoni volinikud saaksid kõrget esindajat ja komisjoni asepresidenti täielikult esindada parlamentaarsetes küsimustes ja rahvusvahelisel areenil; kaaluda lisaks võimalust liikmesriikide välisministrite kaasamiseks konkreetsete ülesannete ja missioonide täitmisse liidu nimel, mis oleks üks moodus ELi ühiste positsioonide tugevdamiseks;

               3.

               ülaltoodut arvesse võttes lihtsustada Euroopa välisteenistuse juhtimisstruktuuri ja suurendada tema tegevpeasekretäri rolli, kehtestades selge käsuliini, et soodustada tulemuslikku otsuste tegemise protsessi ja õigeaegset poliitilist reageerimist, seoses sellega muuta asjakohasemaks peadirektori ja haldusala tegevdirektori ametikohad ning vähendada ja lihtsustada haldusvaldkonna direktoraatide hierarhilist struktuuri, et selgelt kindlaks määrata nende pädevus Euroopa välisteenistuse juhtimisstruktuuris, ning vaadata üle praegune haldusnõukogul põhinev struktuur, et muuta otsustusprotsessi tõhusamaks, selgemaks ja järjepidevamaks; samas vaimus tagada kõrgele esindajale ja komisjoni asepresidendile poliitiline nõustamine – näiteks poliitikanõukogu kaudu, milles oleksid esindatud kõik asjaomased institutsioonid –, et tal oleks võimalik hinnata ELi välisteenistuse astutavate sammude mõju;

               4.

               parandada ja tugevdada kõrge esindaja ja komisjoni asepresidendi koordineerivat, algatuslikku ja poliitikat juhtivat osa, eriti tema rolli välisasjade nõukogu eesistujana, tagada, et ta saaks Euroopa Komisjoni järgmises koosseisus täielikult rakendada oma potentsiaali komisjoni asepresidendina ning et talle antaks õigus juhatada RELEXi volinike laiendatud rühma, millesse oleksid kaasatud ka teised volinikud, kelle vastutusvaldkonnal on välismõõde, et edasi arendada ühisettepanekute ja ühisotsuste tava;

               5.

               kasutada täielikult ära Euroopa välisteenistuse koostoimeline mõju ning näha sellega seoses ette kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamine ÜVJP küsimustes, nagu on sätestatud ELi lepingu artikli 31 lõikes 2, ning kaaluda ametlikult ÜVJP küsimustes kvalifitseeritud häälteenamusega hääletamise laiendamist nn sillaklauslit kasutades;

               6.

               tagada, et vastavalt Euroopa välisteenistust käsitleva otsuse artikli 9 lõikele 3 oleks Euroopa välisteenistusel asjaomaste välisrahastamisvahendite strateegia kindlaksmääramisel juhtroll, ning et Euroopa välisteenistusel oleks selle valdkonna juhtimiseks vajalik oskusteave;

               7.

               kaitsta samal ajal naabruspoliitika n-ö ühendusekeskset iseloomu, pidades silmas, et Euroopa Parlament ei ole nõus liidupoliitika asendamisega mis tahes valitsustevahelise otsustetegemisega, ning et aluslepinguga pannakse Euroopa Komisjonile peamine vastutus Euroopa Liidu nimel rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks peetavate läbirääkimiste eest;

               8.

               suurendada jätkuvalt välispoliitika vahendite talituse ja Euroopa välisteenistuse omavahelist seostatust;

               9.

               tagada, et Euroopa Liidu eriesindajad oleksid tihedalt integreeritud Euroopa välisteenistuse töösse – siduda nemad ja nende alluvuses töötajad kindlalt Euroopa välisteenistuse struktuuriga, ning igal võimalusel kaaluda neile topeltpädevuse andmist, rakendades neid ka ELi delegatsioonide juhtidena;

               10.

               korraldada süstemaatiline ja põhjalik audit eesmärgiga ühitada välispoliitikaga seotud struktuurid, mille on loonud komisjon ja nõukogu sekretariaat, et lõpetada praegune dubleerimine ja tõsta kulutõhusust; teha auditi aruanne kättesaadavaks Euroopa Parlamendile;

               11.

               arendada sama põhimõtte kohaselt edasi institutsioonidevaheliste ühiste tehniliste ja logistiliste teenuste tava, eesmärgiga saavutada mastaabisääst ja suurem tõhusus; esimese sammuna ühendada komisjoni ja Euroopa välisteenistuse mitmesugused varajase hoiatamise, riskide hindamise ja julgeolekuküsimustega tegelevad logistikateenistused, mille tegevusvaldkonnaks on väljaspool liitu toimuvad sündmused, ühtseks ühiseks struktuuriks, milles kõnealustel teenistustel tuleb teha koostööd;

               12.

               koostöös liikmesriikidega näha keskmises ja pikas perspektiivis ette mastaabisäästu saavutamise võimalused liikmesriikide diplomaatiliste teenistuste ja Euroopa välisteenistuse vahel kolmandates riikides, sealhulgas konsulaarteenuste osutamisega seoses;

               13.

               kokku leppida ühtne lähenemisviis nõukogu töörühmade juhatamise küsimusele ja lõpetada nende rühmade eesistujate roteerimine;

               14.

               tagada kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikliga 24, et liikmesriigid toetaksid liidu välis- ja julgeolekupoliitikat aktiivselt ja tingimusteta, lojaalsuse ja vastastikuse solidaarsuse vaimus, järgiksid liidu meetmeid ja toetaksid Euroopa välisteenistust tema volituste täitmisel;

               15.

               soodustada selleks tihedamat koostööd liikmesriikidega ning töötada välja ühine poliitiline aruandlussüsteem delegatsioonide ja saatkondade vahel;

         Asjakohane struktuur tervikliku lähenemisviisi tagamiseks

               16.

               rakendada Lissaboni lepingu potentsiaali täies ulatuses, võttes kasutusele tervikliku lähenemisviisi, mis ühendaks ELi ühiste strateegiliste poliitikasuuniste aluseks olevad diplomaatilised, majanduslikud, arenduslikud ning – viimase võimalusena ja täielikus kooskõlas ÜRO hartaga – sõjalised vahendid, et kaitsta ja edendada eelkõige Euroopa Liidu kodanike ja nende naabrite, aga ka kaugemal elavate inimeste julgeolekut ja heaolu; sellega seoses tagada lühiajaliste ja pikaajaliste eesmärkide omavaheline seotus; peale selle tagada, et Euroopa välisteenistus oleks võimeline esitama ettepanekuid Lissaboni lepinguga antud oluliste uuenduste rakendamiseks – näiteks teatavate ülesannete usaldamine suutlike liikmesriikide rühmadele ning alalise struktureeritud koostöö arendamine, sealhulgas lahingugruppide kasutamine;

               17.

               arendada selleks välja sobiv struktuur (näiteks kriisinõukogu vormis), mis hõlmaks asjakohaseid konfliktide ärahoidmise, kriisidele reageerimise, rahu tagamise ja välispoliitika vahendeid ning julgeolekupoliitika ja ÜJKP struktuure ning tagaks piirkondade eest vastutavate büroode, delegatsioonide ja muude kriisireguleerimisega tegelevate poliitiliste üksuste vahelise koordineerimise, võttes aluseks kriisiohjamise kava (crisis platform) põhimõtted; tagada Euroopa välisteenistuses üldine sidusus ja vältida dubleerimist; peale selle suurendada institutsioonidevahelist kooskõlastatust ja rollide selgust;

               18.

               tagada ÜJKP operatsioonide tõhus ja integreeritud planeerimine ning kiirem otsustusprotsess, ühendades selleks kriisiohjamise ja planeerimise direktoraadi ning tsiviiloperatsioonide planeerimise ja läbiviimise teenistuse asjakohased planeerimisvõimsused; lisaks rajada alaline struktuur operatsioonide läbiviimiseks, luues selleks alalise sõjalise operatiivtöö peakorteri, mis asuks ühes kohas koos tsiviiloperatsioonide läbiviimise teenistusega, et võimaldada sõjaliste ja tsiviiloperatsioonide tõhusat teostamist, säilitades samas üksuste käsuliinid;

         Rahastamiskorra reformimine tulemusliku välistegevuse huvides

               19.

               kasutada täielikult ära kõik finantsmääruses sisalduvad paindlikud võimalused seoses haldus- ja tegevuskulude finantsjuhtimisega, et lubada delegatsioonide juhtidel seda edasi delegeerida oma asetäitjatele ja Euroopa Komisjoni töötajatele, kui asjaolud seda nõuavad, kuna see hõlbustab delegatsioonide juhtimist ja tõrgeteta toimimist ning lubab delegatsioonide juhtidel keskenduda oma poliitiliste ülesannete täitmisele;

               20.

               kiirendada välispoliitika vahendite talituse ÜVJP rahaliste vahendite haldamise menetlusi, pidades silmas eesmärki tagada paindlik ja kiire reageerimine kriisiolukordadele, ning eelkõige tagada, et ÜJKP tsiviiloperatsioonid käivitataks kiiresti ja tõhusalt; sellega seoses uurida, kas finantsmääruses oleks võimalik teha muudatusi ilma järelevalvet vähendamata;

               21.

               suurendada ELi välisabi paindlikkust ja reaktiivsust ning vaadata sel eesmärgil läbi eeskirjad välisrahastamisvahendite kavandamist ja kasutamist puudutavate otsuste tegemiseks;

               22.

               parandada finantsaruandlust, laiendades läbipaistvust kõigile ÜVJP eelarveridadele, kaasa arvatud ÜJKP operatsioonid, ELi eriesindajad, massihävitusrelvade leviku tõkestamine ja konfliktide ennetamine;

         Delegatsioonid

               23.

               anda Euroopa välisteenistusele suurem sõnaõigus komisjoni personali (ümber)jaotamise küsimuses ELi delegatsioonides tagamaks, et töötajate profiil ja ELi delegatsioonide suurus kajastaks liidu strateegilisi huve ja poliitilisi prioriteete;

               24.

               rakendada vajalikke meetmeid tagamaks, et ELi delegatsioonide juhtide nimetamisel lähtutakse isiku teenetest ja liidu huvide põhjalikust tundmisest ning väärtustest ja poliitilistest asjaoludest, nii et nende puhul, kes valitakse täitma delegatsiooni juhi tundlikke ülesandeid, oleks tagatud motivatsioon ning töö võimalikult kõrge kvaliteet ja tulemuslikkus;

               25.

               võimaldada eelkõige nendes delegatsioonides, kus Euroopa välisteenistuse töötajate arv on väike, et delegatsiooni juht saaks vastavalt Euroopa välisteenistust käsitleva otsuse artikli 5 lõikele 2 anda Euroopa Komisjoni personalile ülesandeid poliitilise analüüsi ja poliitilise aruandluse vallas;

               26.

               tugevdada sellega seoses delegatsioonide juhtide volitusi kogu personali suhtes, sealhulgas Euroopa Komisjoni töötajate suhtes, ning tagada, et kõikide peakorteri antud juhiste adressaat oleks delegatsiooni juht;

               27.

               arendada aktiivselt Euroopa välisteenistust käsitleva otsuse ja Euroopa Liidu lepingu tõttu avanenud võimalusi, eelkõige suurendades delegatsioonide koordineerivat rolli, seda eriti kriisiolukordades, ning võimaldades neil pakkuda konsulaarkaitset ELi kodanikele nendest liikmesriikidest, kes ei ole antud riigis esindatud; tagada, et lisaülesannete tõttu ei võetaks ELi tasandil olemasolevatelt poliitikavaldkondadelt, institutsioonidelt ja prioriteetidelt vahendeid ära;

               28.

               arvestades, et valdaval enamikul ELi delegatsioonidest on nüüd inimõiguste teabekeskus, tagada kõikides ELi delegatsioonides ja asutustes tähelepanu inimõigustele ja eriti naiste õigustele; peale selle tuua esile mitmekesisusel rajanevat Euroopa kultuuri; tagada vajaduse korral, et ELi delegatsioonide töötajate hulgas oleks Euroopa Parlamendi kontaktametnik, kelle ülesanne on anda asjakohast abi kolmandates riikides viibivatele Euroopa Parlamendi delegatsioonidele ja vastata päringutele, lähtudes põhimõttest, et ELi delegatsioonid esindavad ühtmoodi kõiki ELi institutsioone;

               29.

               lisaks tagada, et delegatsioonid peaksid valdama oskusteavet nende poliitikavaldkondade kohta (nt kliimamuutus, energiajulgeolek, sotsiaal- ja tööpoliitika, kultuur jne), mis on olulised ELi suhetes konkreetse kolmanda riigiga;

               30.

               tagada, et kui see on asjakohane, oleks igal delegatsioonil oma julgeoleku- ja kaitseatašee, ja seda eelkõige nendes delegatsioonides, mis töötavad poliitiliselt ebastabiilses või ebakindlas olukorras, või kus ÜJKP operatsioon või missioon on hiljuti lõpetatud, et tagada seal tegevuse järjepidevus ja poliitilise keskkonna asjakohane jälgimine;

               31.

               kutsub kõrget esindajat ja asepresidenti üles vaatama läbi välismaal asuvate ELi delegatsioonide julgeolekukorra ja -nõuded, veendumaks, et julgeolekuotsuseid teeb Euroopa välisteenistus, mitte julgeoleku valdkonna välistöövõtjad;

         Poliitilist vastutust käsitleva avalduse rakendamine

               32.

               kooskõlas Madridis juunis 2010 sõlmitud neljapoolse kokkuleppega tagada Euroopa Liidu lepingu artiklis 36 sätestatud kohustuse – võtta nõuetekohaselt arvesse parlamendi seisukohti – täielik ja tõhus rakendamine, näiteks konsulteerida enne strateegiate ja volituste heakskiitmist ÜVJP ja ÜJKP valdkonnas ennetavalt ja süstemaatiliselt asjaomase parlamendikomisjoniga;

               33.

               tagada ELi delegatsioonide täielik poliitiline aruandlus parlamendi tähtsaimatele ametiisikutele reguleeritud juurdepääsu alusel;

               34.

               tagada, et rahvusvaheliste lepingute – sealhulgas ÜVJP valdkonnas sõlmitavate lepingute – üle peetavate läbirääkimiste kõigil etappidel antakse Euroopa Parlamendile kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artikli 218 lõikega 10 läbirääkimiste kohta viivitamata täielikku teavet;

               35.

               laiendada positiivseid kogemusi andnud tava, et äsja ametisse nimetatud delegatsioonide juhid ja ELi eriesindajad kutsutakse parlamendi väliskomisjoni ette esinema, ka äsja ametisse nimetatud ÜJKP missioonide ja operatsioonide juhtidele;

               36.

               tagada, et kui kõrge esindaja ja komisjoni asepresident on uued delegatsioonide juhid ametisse nimetanud, kinnitatakse nad enne ametikohale asumist ametlikult Euroopa Parlamendi vastava komisjoni poolt;

               37.

               suhelda enne iga välisasjade nõukogu toimumist süstemaatiliselt Euroopa Parlamendi vastava komisjoniga ning anda sellele komisjonile pärast iga nõukogu kohtumist ülevaade;

         Euroopa diplomaatilise ühtekuuluvustunde arendamine ja tugevdamine

               38.

               soodustada ühiste koolituste korraldamist ning muid konkreetseid meetmeid, et tugevdada ühtekuuluvustunnet Euroopa välisteenistuse töötajate hulgas, kellel on üksteisest erinev diplomaatiline kultuur ja institutsiooniline taust, ning kaaluda Euroopa välisteenistuse töötajatele ja liikmesriikide diplomaatidele nende jätkuva kutsealase arengu osana ühiste koolituste korraldamist;

               39.

               vaadata samal põhimõttel läbi olemasolevad koolitus- ja haridusprogrammid nii ELi kui liikmesriikide tasandil, et neid tugevdada – kõrvuti olemasoleva Euroopa Julgeoleku- ja Kaitsekolledžiga;

         Töölevõtmise põhimõtted

               40.

               jätkata ja tõhustada jõupingutusi parema soolise ja geograafilise tasakaalu saavutamiseks, võttes asjakohaselt arvesse inimeste teeneid ja oskusi; pidada tähtsaks, et saavutataks tasakaal delegatsioonide juhtide tasandil ja teistel juhtimistasanditel; rakendada üleminekumeetmeid ning töötada välja sellekohane tegevuskava, mis hõlmaks juhendamisprogramme, erikoolitust ja perekondadele sobiva töökeskkonna loomist, et soodustada naiste esindatuse suurendamist ja tegeleda naiste diplomaatilist karjääri segavate struktuursete takistuste kõrvaldamisega;

               41.

               rakendada kõiki vajalikke meetmeid, et parandada geograafilist esindatust kõrgematel tasanditel ning kõikide teiste palgaastmete ja ametikohtade puhul, et edendada ja soodustada ametnike ja liikmesriikide seotust Euroopa välisteenistusega, nagu nõutakse Euroopa välisteenistust käsitleva otsuse artikli 6 lõigetes 6 ja 8;

               42.

               kuna täidetud on eesmärk, mille kohaselt üks kolmandik välisteenistuse töötajatest tuli võtta liikmesriikidest, tuleb tagada, et liikmesriikide ministeeriumidest tulnud töötajad ei paikneks valdavalt juhtimistasanditel, ja sellega anda karjäärivõimalused kõikidele töötajatele ning pöörata nüüd peatähelepanu uute alaliste ELi töötajate värbamisele; uurida sellega seoses ka Euroopa välisteenistuses töötavate liikmesriikide diplomaatide võimalusi taotleda teenistuses alalist ametikohta;

               43.

               astuda vastu liikmesriikide kõigile katsetele sekkuda Euroopa välisteenistuse personali töölevõtmise protsessi, et arendada välja tõeline Euroopa ühtekuuluvustunne ja tagada, et välisteenistus teeniks üksnes Euroopa ühiseid huve; nüüd, kui üleminekuperiood on läbi, tuleb tagada, et Euroopa välisteenistus saaks välja arendada oma isikliku sõltumatu töölevõtmise korra, mis oleks avalike konkursside kaudu avatud ka kõikide ELi institutsioonide ametnikele ning kandidaatidele väljastpoolt;

               44.

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi erilist osa ühise välis- ja julgeolekupoliitika eesmärkide ja peamiste valikute kindlaksmääramisel, parlamendi rolli eelarvepädeva institutsioonina, parlamendi osa välispoliitika üle demokraatliku kontrolli teostajana, samuti parlamendi välissuhtluse praktikat, kaaluda nimelt võimalust, et Euroopa Parlamendi ametnikele antaks alates 1. juulist 2013 õigus taotleda ametikohta Euroopa välisteenistuses nõukogu ja komisjoni ametnikega võrdsel alusel;

               45.

               tagada, et Euroopa välisteenistusel oleksid konfliktidele reageerimiseks vajalikud oskused, milleks tuleb eelkõige arendada vahendamise ja dialoogi pidamise oskusi;

         Pikem perspektiiv

               46.

               nõuab tulevase konvendiga seoses, et päevakorda võetaks ÜVJP ja ÜJKP ning Euroopa välisteenistuse rolli väljaarendamise jätkamine, muu hulgas ka välisteenistuse nimetuse muutmine;

         o
   o o

               47.

               teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ning komisjoni asepresidendile, nõukogule, komisjonile, liikmesriikide valitsustele ja parlamentidele.

      (1)  ELT C 210, 3.8.2010, lk 1.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Ungari 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/71

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Ungari 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2017/C 261/16)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Ungarit ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               22. veebruaril 2017 avaldati 2017. aasta aruanne Ungari kohta. Selles hinnati Ungari edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)

               2. mail 2017 esitas Ungari oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Ungari suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Oma 2017. aasta lähenemisprogrammis näeb valitsus ette, et valitsemissektori eelarvepuudujääk halveneb 2016. aasta 1,8 %-lt 2017. ja 2018. aastal 2,4 %-le ning seejärel hakkab see järk-järgult paranema ning jõuab 2021. aastaks 1,2 %-le SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi – struktuurne puudujääk 1,7 % SKPst kuni 2016. aastani ja 1,5 % SKPst alates 2017. aastast – saavutamist prognoositakse 2020. aastaks. Ümberarvutatud (4) struktuursest eelarvepositsioonist ilmneb siiski, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki programmi kestuse jooksul saavutada ei suudeta. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema ja langema 2021. aasta lõpuks 61 %-le. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik ja see kujutab endast ohtu eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamisele.

               (6)

               2017. aasta lähenemisprogramm osutab sellele, et pagulaste erakorralisel sissevoolul ja julgeolekuga seotud meetmetel on 2016. ja 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni hinnangul ulatusid pagulaste erakorralise sissevooluga seotud meetmete tõttu lubatud lisakulud 2015. aastal 0,04 %-ni SKPst ning 2016. aastaks ei ole pagulaste sissevooluga seoses lisakulusid lubatud. 2016. aastaks lubati julgeolekuga seotud meetmeteks lisakulusid 0,04 % ulatuses SKPst. 2017. aastal ei ole pagulaste erakorralise sissevooluga seoses lisakulusid oodata. Samas on julgeolekuga seotud meetmete lisakulud hinnanguliselt 0,14 % SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest pagulaste sissevool ja suur terrorioht on erakorralised sündmused, nende mõju Ungari riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on 2016. aasta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavat kohandamismäära vähendatud, et julgeolekuga seotud lisakulusid arvesse võtta. 2017. aasta kohta antakse lõplik hinnang, mis arvestab ka lubatud lisakulusid, 2018. aasta kevadel, võttes aluseks Ungari ametiasutuste poolt esitatavad andmed.

               (7)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Ungarile soovituse liikuda 2017. aastal eelarve kohandamisega vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Lähtuvalt komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist eksisteerib oht kalduda sellest nõudest 2017. aastal märkimisväärselt kõrvale.

               (8)

               Võttes arvesse eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Ungari veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 1,5 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (5) ei tohi ületada 2,8 % 2018. aastal. See vastaks struktuursele kohandusele 1,0 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Samal ajal prognoositakse, et Ungari täidab 2017. ja 2018. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Ungari peab olema valmis võtma alates 2017. aastast stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel tsüklilisi tingimusi silmas pidades arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises, tuleb 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Ungari riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Ungari tsüklilist olukorda.

               (9)

               Ungari konkurentsivõimet ja potentsiaalset majanduskasvu takistavad erainvesteeringute nappus ja madal tootlikkus. Ettevõtluskeskkonda ja ettevõtlusinvesteeringuid takistavad eelkõige institutsioonilise suutlikkuse ja valitsemistava nõrkused. Õigus- ja maksukeskkonna sagedased muutused koos sidusrühmade vähese kaasatuse ja tõenduspõhise poliitikakujundamisega kujutavad endast üht suurimat takistust ettevõtlusele Ungaris. Teenuste sektori regulatiivsed tõkked kipuvad turudünaamikat piirama ja investeeringuid takistama. Piiravad õigusnormid, sealhulgas jaemüügi valdkonnas, piiravad konkurentsi teenuste sektoris ja mõjuvad negatiivselt ärikliimale.

               (10)

               Ungari kogumaksude suhe SKPsse ületab teiste samas piirkonnas asuvate riikide oma oluliselt ja maksusüsteemi kitsaskohad on endiselt lahendamata. Valitsus vähendas 2017. aastal tööandjate sotsiaalmakseid 5 protsendipunkti võrra ja 2018. aastaks on kavandatud veel 2 protsendipunkti suurune langus. Selle meetmega on märkimisväärselt vähendatud madala sissetulekuga töötajate maksukiilu, mis on siiski endiselt kõrge. Endiselt on suur nende madala sissetulekuga töötajate maksukiil, kellel ei ole lapsi, ja see on üks liidu suurimaid. Maksusüsteem on endiselt keeruline. Kuigi 2013. aastast võib täheldada langustrendi, kipuvad sektoripõhised maksud (millest mõned on väga moonutavad) muutma maksusüsteemi keeruliseks ja vähendama investorite kindlustunnet. Keerukas ja ebakindel maksusüsteem koos suurte nõuete täitmise kulude ja halduskoormusega vähendavad endiselt investorite kindlustunnet Ungaris.

               (11)

               Vähene institutsiooniline suutlikkus halvendab ärikliimat ja vähendab majanduse kasvupotentsiaali. Hiljutistest täiustustest ja avalike hangete seaduse muudatustest olenemata on avalike hangete läbipaistvuse ja konkureerimise suurendamisel saavutatud vähe edu. Praegune e-hangete strateegia on tugev alustala läbipaistvuse suurendamisel, kuid selle rakendamist ning mõju tõhususele ja läbipaistvusele tuleb veel hinnata. Korruptsioonirisk on suur ja see mõjub negatiivselt ärikliimale ning selle küsimuse käsitlemiseks võetud meetmetest jääb vajaka. Ungari e-riigihangete strateegia rakendamine viibib. See omakorda aeglustab e-riigihangete õigeaegset kasutuselevõttu Ungaris, mis on väga oluline läbipaistvuse ja konkurentsi suurendamiseks.

               (12)

               Olukord teenuste sektoris, sealhulgas jaemüügisektoris, on Ungaris eriti keeruline. Viimasel aastal on valitsus jätkanud sekkumist varem konkurentsile avatud turgudel ja kehtestanud rangemad nõuded sõltumatute ettevõtjate reisijateveoteenuste kohta. Valitsus ei ole teinud palju selleks, et leevendada teenuste sektori (eeskätt jaemüügi, avalike jäätmekäitlusteenuste, õpikute kirjastamise ja turustamise või mobiilimaksesüsteemide) regulatiivset keskkonda. Jaemüügisektoris puuduvad selged suunised lubade andmiseks 400 m2 pinda ületavate uute poodide avamiseks. See vähendab veelgi teenuste sektori läbipaistvust ja prognoositavust. Jätkuvalt esineb regulatiivseid tõkkeid teenuste sektoris, sealhulgas jaemüügi valdkonnas, ja need pidurdavad turu dünaamikat ja mõjuvad negatiivselt investeeringutele. Lisaks tekitavad need ebakindlust investorites, eelkõige rahvusvahelistes investorites.

               (13)

               Ungari konkurentsivõime ja potentsiaalse kasvu toetamiseks keskpikas perspektiivis on kesksel kohal struktuurireformid inimkapitali, iseäranis haridusse ja tervishoidu investeerimise soodustamiseks, ning tööturu toimimise parandamine. Sotsiaalse õigluse suurendamine on samuti kaasavama majanduskasvu saavutamisel ülioluline.

               (14)

               Põhioskuste õpetamise tulemused on rahvusvaheliste standardite kohaselt kasinad. 2015. aasta OECD rahvusvahelise õpilaste hindamise programmi (PISA) haridussüsteemide test osutab tulemuste märkimisväärsele halvenemisele ning haridustulemuste sõltuvus sotsiaal-majanduslikust taustast on üks liidu suurimaid. Kooli liigi mõju haridustulemustele on väga märkimisväärne. Loodusteaduslike ainete õppetundide vähendamine kutsekeskkoolides alates 2016. aastast võimendab ilmselt veelgi Ungari puudujääke loodusteaduslike oskuste valdkonnas. Haridussüsteemist vara lahkunute osakaal on viimase viie aasta jooksul olnud stabiilne. Eriti suur on see romade hulgas. Ebasoodsas olukorras olevate õpilaste jaotus koolide vahel on ebaühtlane ning roma lapsed käivad üha rohkem roma-enamusega koolides ja klassides. Õpetajakoolituse, alushariduse ja õpitulemuste toetamiseks ning romade varakult haridussüsteemist lahkumise vastu võitlemiseks on kehtestatud meetmed. Kuigi segregatsiooni käsitlemiseks on võetud meetmeid, ei ole need probleemi lahendamiseks piisavalt terviklikud ja süsteemsed. Kolmanda taseme hariduse taotlejate ja selle omandanute arv ei vasta suurenevale nõudlusele kõrge kvalifikatsiooniga tööjõu järele. 2017. aastal vastu võetud kõrgharidusseaduse muudatus võib olukorra veelgi halvemaks muuta.

               (15)

               Tööturg on viimastel aastatel soodsalt arenenud ja töötus on naasnud kriisieelsele tasemele. Tööhõive jõudis rekordtasemele tänu töökohtade loomisele erasektoris ja ühiskondliku töö programmile, mis kujutab endast üle 200 000 osalisega siiani kõige laiapõhjalisemat aktiivset tööturumeedet. Viimastel aastatel on võetud meetmeid, mille abil minna programmilt üle esmasele tööturule. Programm ei ole siiski piisavalt hästi suunatud ja selle tõhusus osalejate avatud tööturule taaslõimimises on endiselt piiratud. Samal ajal on teatavates sektorites tööjõupuudus. Osaliselt liidu vahendite toel tugevdatakse muid aktiivseid tööturumeetmeid, kuid tulemuslikuks siirdumiseks esmasele tööturule on tarvis täiendavaid jõupingutusi. Töötute profiili koostamise süsteem toimib, kuid ei ole veel päris tõhus. Soopõhine tööhõivelõhe on viimastel aastatel suurenenud ja vanemluse mõju naiste tööhõivele on üks liidu suurimaid. Osalust tööturul mõjutavad suhteliselt kasinad tervisenäitajad ja ebavõrdne juurdepääs tervishoiuteenustele. Sotsiaalpartnerite osalus poliitika kujundamises on piiratud.

               (16)

               Mõned vaesuse näitajad on tagasi kriisieelsel tasemel, kuid ületavad liidu keskmist. Roma laste hulgas on vaesus eriti suur, kuigi see väheneb. Märkimisväärne osa töötavaid romasid osaleb ühiskondlikus töös. Nende tõhus lõimimine avatud tööturuga on seni olnud piiratud.

               (17)

               Sotsiaalabi ja töötushüvitiste piisavus ja katvus on vähene. Töötushüvitiste kestus, milleks on kolm kuud, on endiselt liidu kõige lühem ja jääb alla keskmisele töökoha leidmiseks kuluvale ajale. 2015. aasta sotsiaalabireformiga ühtlustati hüvitiste süsteem, kuid sellega ei ole tagatud abivajajaile ühtset ja minimaalset elatustaset. Omavalitsuste hallatavate hüvitiste puhul on abikõlblikkuse kriteeriumide täitmise ja hüvitiste taseme puhul suur kaalutlusõigus, mis tekitab abisaajates ebakindlust. Minimaalne garanteeritud sissetulekuhüvitis on külmutatud madalal tasemel, kuid Ungari ametiasutustel on kavas lähiaastatel sihtotstarbelisi rahalisi hüvitisi järk-järgult suurendada. Kolme rahalist hüvitist suurendati juba 2017. aastal. Täiendavad sihtotstarbelised meetmed aitaksid leevendada kõige ebasoodsamas olukorras olevate rühmade (eriti roma laste) materiaalset puudust.

               (18)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Ungari majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta lähenemisprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Ungari esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Ungari eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (19)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Ungaril võtta 2017.–2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist ja tagada Ungari riigi rahanduse jätkusuutlikkus.

               2.

               Viia lõpule madala sissetulekuga töötajate maksukiilu vähendamine ja lihtsustada maksustruktuuri, eelkõige vähendades kõige moonutavamaid sektoripõhiseid makse. Suurendada riigihangete läbipaistvust ja konkurentsi, rakendades laiapõhjalise ja tõhusa e-riigihanke süsteemi ja tugevdades korruptsioonivastase võitluse raamistikku. Suurendada õigusraamistiku prognoositavust, läbipaistvust ja konkurentsi teenuste sektoris, eriti jaemüügi alal.

               3.

               Suunata ühiskondliku töö programmi paremini tööturult eemal olijatele ja pakkuda tööotsijaile tõhusat abi tööturule siirdumisel, sealhulgas toetades aktiivseid tööturumeetmeid. Võtta meetmeid haridustulemuste parandamiseks ning ebasoodsas olukorras olevate rühmade (eriti romade) osaluse suurendamiseks kaasavas tavahariduses. Suurendada sotsiaalabi piisavust ja katvust ning pikendada töötushüvitise kestust.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Komisjon on teinud struktuurse eelarvepositsiooni ümberarvutuse lähenemisprogrammist saadud teabe põhjal ja ühiselt kokkulepitud metoodikat järgides.

      (5)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0013

Soovitus: Nõukogu Arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2007  /* SEK/2005/0013 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.1.2005SEK(2005) 13 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2007(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsusprogrammid 1. märtsiks 1999. Vastavalt selle määruse artiklile 5 pidi nõukogu kontrollima iga stabiilsusprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, esitas nõukogu arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.Luksemburg esitas esimese stabiilsusprogrammi aastateks 1998–2002 16. veebruaril 1999 ja nõukogu andis sellele hinnangu 15. märtsil 1999[2]. Ajakohastatud programmid on esitatud igal järgmisel aastal, neist viimane esitati 30. novembril 2004. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades oma 2004. aasta sügise majandusprognoose ning võttes arvesse tegevusjuhendit[3], potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud nõukogu jõustatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[4]. Nende hinnang on järgmine:-  Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogramm aastateks 2004–2007 esitati 30. novembril 2004, kui valitsus oli selle 26. novembril heaks kiitnud. See vastab osaliselt andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta, sest mõned kohustuslikud andmed puuduvad.-  Ajakohastatud programmis esitatud makromajandusliku stsenaariumi kohaselt aeglustub SKT reaalkasv 2004. aasta 4,4%lt 2005. aastal 3,8%ni ja 2006. aastal 3,3%ni ning kiireneb 4,3%ni 2007. aastal. See stsenaarium on usutav – ajavahemikul 2004–2006 vastab see enam-vähem komisjoni talituste 2004. aasta sügise prognoosidele. Kogu perioodil on programmis kavandatud reaalkasvu määrad vastavuses komisjoni talituste potentsiaalse kasvu prognoosidega.-  Valitsemissektori eelarvetasakaal on liikunud 0,8% ülejäägilt SKTst 2003. aastal prognoositavale 1,4% puudujäägile SKTst 2004. aastal. Programmis on seatud eesmärgiks vähendada puudujääki 1,0%ni 2005. aastal ja hoida seda stabiilselt umbes samal tasemel 2006. ja 2007. aastal. Seega ei nähta ette puudujäägi vähendamise jätkamist pärast 2005. aastat, kuid võrreldes 2003. aasta ajakohastatud programmiga ilmneb positiivne edasiminek, sest selles olid 2004. aasta kasvuväljavaated vähem optimistlikud ning eeldati, et valitsemissektori puudujääk suureneb 0,6%lt SKTst 2003. aastal ligikaudu 2%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul.-  Komisjoni talituste arvutuste alusel, mis tehti ühiste meetodite abil, võib oletada, et 2004. aasta ajakohastatud programmi tsükliliselt kohandatud tasakaal (mis oli 2003. aastal puudujäägis alla 1% SKTst) on kogu ülejäänud programmiperioodi jooksul ülejäägis ning jõuab 2007. aastal 2%ni SKTst. Tsükliliselt kohandatud tasakaalu suur erinevus tuleneb siiski valdavalt tavatult suurest ebakindlusest, mis on seotud Luksemburgi potentsiaalse majanduskasvuga, ning ei peegelda tegelikku struktuurilist kohandust.-  Programmis esitatud valitsemissektori eelarvetasakaal on märkimisväärselt parem kui komisjoni 2004. aasta sügise prognoosid. See on nii selle tõttu, et komisjoni prognoos valmis enne 2005. aasta eelarve esitamist ning järelikult põhines see eeldusel, et rahanduspoliitika ei muutu, ning eelmiste aastate kulude ja tulude suundumustel.-  Programmi eelarve-eesmärkide ohud on tasakaalustatud. Ühelt poolt on Luksemburgi tuluprognoosid nagu alati ettevaatlikud. Teiselt poolt nähakse programmis siiski ette kulukasvu aeglustumist, mis on viimastel aastatel olnud väga kiire, kuid ei esitata üksikasjalikke andmeid meetmete kohta, mis võiksid aidata selle saavutamist. Nende tegurite ühistoimet arvestades on programmi eesmärgid usutavad, kuid mitte ambitsioonikad. Eesmärke ei ole ilmselt raske saavutada, kui ametiasutused suudavad ohjata kulude kasvu, nagu on kavandatud. Seda riskianalüüsi arvestades on programmi eelarvealased põhimõtted tsükliliselt kohandatud tasakaalu osas piisavad, et saavutada programmiperioodi jooksul (alates 2005. aastast) stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi eesmärk – tasakaalulähedane eelarveseisund. Kuid nominaalväärtuses ei nähta programmis ette üldpuudujäägi jätkuvat vähendamist pärast 2005. aastat ning ei kavandatagi enne programmiperioodi lõppu tasakaalus eelarveni jõudmist, vähemalt nominaalväärtuses, sest üldpuudujääk jääb ligikaudu 1%ni SKTst. Pärast 2005. aastat annavad programmi eelarvealased põhimõtted piisava kindlusvaru tavaliste tsükliliste kõikumiste puhuks, et ei ületataks puudujäägiläve 3% SKTst.-  Ajakohastatud programmis prognoositakse, et valitsemissektori võla suhe kasvab 5,3%lt SKTsse 2003. aastal 5,0%ni SKTsse 2004. aastal. Ligikaudu pool võlast kuulub keskvalitsusele ja teine pool kohalikele omavalitsustele, sotsiaalkindlustusinstitutsioonide võlg on tühine. Prognoositakse, et võla suhe mõnevõrra väheneb programmiperioodi jooksul – 5,0%lt SKTsse 2004. aastal 4,5%ni SKTsse 2007. aastal. Kogu netovara seisund on veelgi soodsam seoses märkimisväärsete finantsvaradega, ligikaudu 50% SKTst, mis on viimastel aastatel kogunenud fiskaalülejäägid.-  Programmis osutatakse hiljuti võetud meetmetele tervishoiukulude ohjeldamiseks, eelkõige 2004. aasta novembris tehtud otsusele suurendada sissemakseid. Selles teatatakse ka tervishoiukulude ohjamiseks võetavatest lisameetmetest, mis on inkorporeeritud 2004. aasta detsembris parlamendis vastu võetud seadusesse. Programmis nimetatakse ka eelseisvatel aastatel pensionisüsteemi tabavat koormust seoses massilise tööhõive kasvuga Luksemburgis viimase kahekümne aasta jooksul, mis hõlmab järjest enam mitteresidentidest töötajaid. Selle probleemi lahendamiseks ei ole veel erimeetmeid võetud, kuid teatatakse, et teemaga tegeldakse 2005. aastal.-  Tänu väga madalale valitsemissektori võlale ja märkimisväärsetele reservidele, mida on sotsiaalkindlustussektor kogunud üle kahekümne aasta, tundub Luksemburg olevat soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, vaatamata vananeva elanikkonnaga seotud suurele eelarvekulude prognoosile. Vastavalt komisjoni talituste esialgsele hinnangule praeguste kuluprognooside kohta tooks programmis esitatud eelarvestrateegia siiski kaasa maksutulupuudujäägi ligikaudu 2% SKTst, mis tuleb katta täieliku jätkusuutlikkuse tagamiseks. Viimase kahekümne aasta jooksul on riigi tööhõive tohutult kasvanud, mis toob järkjärguliselt kaasa ka pensionäride arvu suurenemise. Selles olukorras oleks reservidest palju abi, et vähendada eelarvekoormust, ja reservide kogumise poliitikat tuleks jätkata ning samal ajal võtta meetmed, et tõsta praegust (eriti vanemate) residentide madalat tööhõivemäära.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP nov 2004 | 4,4 | 3,8 | 3,3 | 4,3 |KOM | 4,0 | 3,5 | 3,6 | puudub |SP nov 2003 | 2,0 | 3,0 | 3,8 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP nov 2004 | 2,6 | 3,2 | 1,5 | 1,7 |KOM | 3,0 | 2,3 | 1,6 | puudub |SP nov 2003 | 1,5 | 1,3 | 1,2 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP nov 2004 | -1,4 | -1,0 | -0,9 | -1,0 |KOM2 | -0,8 | -1,6 | -2,0 | puudub |SP nov 2003 | -1,8 | -2,3 | -1,5 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP nov 2004 | -1,2 | -0,9 | -0,8 | -0,9 |KOM2 | -0,6 | -1,4 | -1,8 | puudub |SP nov 2003 | -1,6 | -2,1 | -1,5 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP nov 20041 | -0,7 | 0,3 | 1,4 | 2,0 |KOM2 | 0,4 | 0,3 | 0,7 | puudub |SP nov 20031 | 0,9 | 1,0 | 2,2 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | SP nov 2004 | 5,0 | 5,0 | 4,6 | 4,5 |KOM2 | 4,9 | 4,8 | 4,7 | puudub |SP nov 2003 | 5,2 | 5,0 | 4,4 | puudub |1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Koostatud enne 2005. aasta eelarve esitamist. Allikad: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2007EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  [18. jaanuaril] 2005 kontrollis nõukogu Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2007. Ajakohastatud programm vastab osaliselt andmenõuetele, mis on esitatud muudetud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Eelkõige puuduvad mõned nõutavad andmed makromajanduslike prognooside kohta.2.  Ajakohastatud programmi kohaselt on SKT reaalkasv 2003. aastal 2,9% ja 2004. aastal 4,4%. Prognoositud kasv aeglustub 2005. aastal 3,8%ni ja 2006. aastal 3,3%ni, kiirenedes 2007. aastal 4,3%ni. Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium usutavaid kasvuprognoose.3.  Ajakohastatud programmi eelarvestrateegia eesmärk on veidi vähendada eelarvepuudujääki 2004. aasta prognoositud 1,4%lt SKTst 1,0%ni SKTst 2005. aastal. 2006. ja 2007. aastal jääb puudujääk 2005. aasta tasemele ning nii tulud kui kulud jäävad protsendina SKTst eeldatavasti samaks. Komisjoni talituste ühise metoodika abil tehtud arvutuste alusel prognoositakse, et 2005. aastal tekib tsükliliselt kohandatud ülejääk 0,3% SKTst ning see suureneb järkjärguliselt 2,0%ni SKTst 2007. aastal, peegeldades prognoositavat suuremat negatiivset toodangumahu tühikut. Toodangumahu tühiku ja seega ka tsükliliselt kohandatud tasakaalu prognoosid sisaldavad Luksemburgi puhul siiski ka tavatult suurt ebakindlust seoses riigi majanduse väga eriliste omadustega, ning nendesse näitajatesse tuleks suhtuda väga ettevaatlikult. Programmiperioodi jooksul jääb riigi investeeringute suhe SKTsse enam-vähem samaks. See on ligikaudu 5% SKTst, mis on oluliselt üle ELi keskmise.4.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud. Ühelt poolt on Luksemburgi tuluprognoosid nagu alati ettevaatlikud ja 2004. aasta eelarve tulemus võib olla praegu prognoositavast oluliselt parem, mis võib olla soodsaks aluseks programmi ülejäänud aastatele. Teiselt poolt nähakse programmis siiski ette avalike kulude kasvu aeglustumist, mis on viimastel aastatel olnud väga kiire, kuid ei esitata üksikasjalikke meetmeid, mis võiksid aidata selle saavutamist. Programmi eelarvealased põhimõtted tunduvad tagavat piisava varu tavaliste tsükliliste kõikumiste korral, et ei ületataks 3% puudujäägiläve. Need tunduvad olevat piisavad, et säilitada programmiperioodil (alates 2005. aastast) stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi tsükliliselt kohandatud tasakaalulähedane eelarveseisund.5.  Prognoositakse, et väga madal võla suhe väheneb veelgi programmiperioodi jooksul – 5,0%lt SKTsse 2004. aastal 4,5%ni SKTsse 2007. aastal. Kogu netovara seisund on veelgi soodsam seoses märkimisväärsete finantsvaradega, ligikaudu 50% SKTst, mis on viimastel aastatel kogunenud fiskaalülejäägid.6.  Luksemburg tundub olevat soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega. Kogu netovara positiivne seisund võib eeldatavasti korvata vähemalt osaliselt vananemisega seotud kulud tulevikus. Kuid pensionisüsteemi maksjate ja sealt saajate suhe halveneb isegi soodsa stsenaariumi korral, kui tööhõive kasvab jätkuvalt nii erakordselt kiiresti kui viimase kahekümne aasta jooksul. Seetõttu tuleks jääda tagasihoidlikuks ja tagada valitsemiskulude vastavus tuludele ning jätkata reservide kogumise poliitikat. Samal ajal tuleks võtta meetmed, et tõsta praegust (eriti vanemate) residentide madalat tööhõivemäära.Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi peamised prognoosid2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |SKT reaalkasv (%) THHI inflatsioon (%) Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) Esmane tasakaal (% SKTst) Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst)1 Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | 2,9 2,5 +0,8 +1,0 +1,4 5,3 | 4,4 2,6 -1,4 -1,2 -0,7 5,0 | 3,8 3,2 -1,0 -0,9 +0,3 5,0 | 3,3 1,5 -0,9 -0,8 +1,4 4,6 | 4,3 1,7 -1,0 -0,9 +2,0 4,5 |1 Komisjoni talituste arvutustes kohaldatakse programmis sisalduva teabe suhtes ühiselt kokkulepitud metoodikat.[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] EÜT C 124, 5.5.1999.[3] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10. juulil 2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[4] KOM(2002) 668, 27.11.2002.


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Läti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/63

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Läti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/12
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (3) Läti 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Läti ajakohastatud lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (4) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Lätit liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Läti esitas 29. aprillil 2014 oma 2014. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2014 oma 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on vähendada järk-järgult valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki ja säilitada struktuurne eelarvepositsioon, mis on kooskõlas keskpika perioodi eesmärgiga, võttes arvesse süsteemse pensionireformi mõjust tingitud lubatud ajutist kõrvalekallet keskpika perioodi eesmärgist. Stabiilsusprogrammis on keskpika perioodi eesmärki muudetud: varasema - 0,5 % asemel on uus eesmärk - 1,0 %, mis kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärke. Stabiilsusprogrammis kavandatud valitsemissektori eelarvepositsioon osutab (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni järkjärgulisele halvenemisele, kuigi see jääb siiski pensionireformi rakendamisega seotud lubatud piiridesse. Võttes arvesse lubatud kõrvalekallet keskpika perioodi eesmärgist, on kavandatud struktuurne eelarvepuudujääk kuni 2016. aastani kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Ümberarvutatud struktuurse eelarvepuudujäägi kavandatud suurenemine 2017. aastal viib kõrvalekaldumiseni keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast. Kokkuvõttes on stabiilsusprogrammis sätestatud eelarvestrateegia enamasti kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Valitsemissektori võlg jääb tunduvalt alla 60 % SKPst kogu programmiperioodi vältel, kahanedes 2017. aastaks 31 %ni SKPst. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mida sõltumatu institutsioon ei ole ametlikult kinnitanud, on usutav. Majanduskasv jääb programmiperioodi jooksul eeldatavasti ligikaudu 4 % juurde aastas ja hinnatõus on prognoosi kohaselt mõõdukas.

               (9)

               Stabiilsusprogrammi eelarvestsenaariumis nähakse ette valitsemissektori tulude ja kulude osakaalu järsk vähenemine SKPs, mis kajastab mitmeid kulude sihipärasele piiramisele suunatud tulusid vähendavaid meetmeid. Rahastamisnõuete suurendamine mitmes poliitikavaldkonnas kujutab endast ohtu stabiilsusprogrammis kavandatud kulutuste vähendamisele. Komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt vastab eelarvepoliitika 2014. aastal küll stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele, kuid 2015. aastal tekib kõrvalekaldumise oht. Nõukogu on stabiilsusprogrammi hindamise ja komisjoni prognoosi põhjal jõudnud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 arvamusele, et 2014. aastal kajastab struktuurse eelarvepuudujäägi kõrvalekalle keskpika perioodi eesmärgist süsteemse pensionireformi mõju, kuid 2015. aastal tekib oht kalduda kõrvale nõutud kohandamiskavast.

               (10)

               Läti on astunud samme väikese sissetulekuga inimeste ja ülalpeetavate isikutega perekondade maksukoormuse alandamiseks ning kinnisvara- ja keskkonnamaksude suurendamiseks, kuid nende maksude tase ja ülesehitus ei mõjuta piisavalt ettevõtjate käitumist ning kehtima jäävad ka mõned keskkonnakahjulikud toetused. Kuigi ametiasutused on teinud mõningaid edusamme maksukohustuse täitmise parandamises ja deklareerimata majandustegevuse osakaalu vähendamises, eelkõige riskihindamise tõhustamise ja pettusevastaste sanktsioonide karmistamise kaudu, pakub maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastane võitlus endiselt väljakutseid. Tarbimismaksudest saadav tulu moodustab küll märkimisväärse osa kõigist maksutuludest, kuid maksukuulekuse paranemise korral on sellel piisavalt kasvuruumi.

               (11)

               Hoolimata algsest ambitsioonikast kõrgharidusreformi kavast ei ole Läti teinud mingeid edusamme rahvusvaheliselt tunnustatud akrediteerimissüsteemi loomises, plaan uue rahastamismudeli kasutuselevõtmiseks on esialgu ette nähtud 2016. aastaks, kõrgkoolide ühendamine on soiku jäänud ning võõrkeelte kasutamine on endiselt piiratud. Ning seda kõike hoolimata asjaolust, et kõrgharidusreformi järele on tungiv vajadus – vähenevat rahvaarvu arvesse võttes on kõrgkoole liiga palju, süsteem pakub liiga palju erinevaid õppeprogramme ning kõrgkoolid ei ole piisavalt atraktiivsed ei välisüliõpilaste ega õppejõudude jaoks. Teadusasutuste esimese sõltumatu hindamise tulemused näitavad, et hinnatutest nende 10 % heaks, mida võib pidada kõrgetasemelisteks rahvusvahelisteks uurimiskeskusteks, töötab 21 % täistööajale taandatud teadlastest. 2012. aastal oli Lätis teadus- ja arendustegevuse kulude osakaal SKPst ainult 0,66 % ning Läti ei suuda täita oma strateegia „Euroopa 2020” eesmärki jõuda teadus- ja arendustegevuse kulude puhul 1,5 %ni SKPst.

               (12)

               Läti on edukalt tegelenud tööpuuduse probleemiga ning see on märkimisväärselt vähenenud. Noorte töötuse määr on siiski suhtelist kõrge ning mittetöötavate ja mitteõppivate ning töötukassas arvelevõtmata noorte kaasamiseks on vaja meetmeid. Kuigi Läti on võtnud meetmeid oskuste nõudlusele mittevastavuse probleemi lahendamiseks ja kutseõppe kvaliteedi parandamiseks, vajavad need teemad siiski jätkuvalt tähelepanu; eelkõige tuleks parandada praktikasüsteemi kvaliteeti ning arendada välja terviklik kutsenõustamissüsteem. Aktiivsete tööturumeetmete kohaldamisala on jätkuvalt piiratud ning need on liigses sõltuvuses avaliku sektori tööprogrammidest.

               (13)

               Tööealise elanikkonna vaesus on Lätis endiselt väga suur. Läti on astunud mõningaid samme sotsiaalabi reformimiseks ja on läbi viinud sotsiaalkindlustussüsteemi ulatusliku hindamise, mis annab kindla aluse tõenduspõhise reformi elluviimiseks. Mitmeid lastega seotud toetusi on oluliselt suurendatud ja tõstetud on ka üksikisiku tulumaksu maksuvaba künnist seoses ülalpeetavatega. Vaesuse vähendamise osas on sotsiaalkaitsealased tulemused siiski nõrgad ning tõhusa sotsiaalse turvavõrgustiku loomine jätkuv väljakutse. Suur osa elanikkonnast on vaesus- või sotsiaalse tõrjutuse riski äärel ning laste hulgas on see osakaal veelgi suurem. Vaesus- ja sotsiaalse tõrjutuse risk on suurim lastega perede, töötute, puudega inimeste ja maapiirkondade elanike seas. Läti sotsiaalkaitsekulude osakaal SKPst on liidu väikseim. Juurdepääsu tervishoiuteenustele takistab nende hind, sh peab patsient maksma suure osa oma taskust, valitseb mitteametlik maksmine ning selle kõige tulemusena jäävad suure osa elanikkonna tervishoiuvajadused täitmata. Süsteemi tõhususe suurendamises, kulutõhusa rahastamise tagamises ja haiguste ennetamise meetmete edendamises on veel parandamisruumi.

               (14)

               Läti on teinud edusamme oma elektrituru konkurentsile avamises ja 2015. aasta alguses laiendatakse seda ka kodumajapidamiste sektorile. Läti ühines 2013. aasta juunis piirkondliku Skandinaavia-Balti elektrituruga Nord Pool Spot. Vaja on täiendavat lõimumist ELi energiaturu ühendustega, kuna Läti sõltub praegu impordist ja piiriülene elektriühendus Eestiga on enamasti ülekoormatud. Seepärast on energiataristu väljaarendamine äärmiselt tähtis ja Läti peab lahendama taristu puudujääkide kõrvaldamisega seotud probleemid. Teatavat edu on saavutatud ka maagaasi sektoris, kus Läti seim kiitis heaks energiaseaduse muudatused, määrates kindlaks gaasituru järkjärgulise avamise alates aprillist 2014; turu täielik avamine lükati siiski edasi aastasse 2017. Läti on kasutusele võtnud tasakaalustatud poliitikameetmed energia säästmiseks peamistes majandussektorites ning lähematel aastatel peaks rohkem kui 70 % energiasäästust tulema ehitussektorist. Transpordi, ehitiste ja küttesüsteemide energiatõhusust tuleks siiski veelgi parandada.

               (15)

               Läti on märkimisväärselt parandanud kohtusüsteemi suutlikkust, et vähendada kohtuasjade kuhjumist ja menetluste pikkust. Kohtuasjade märkimisväärne kuhjumine ohustab äritegevust ning seepärast tuleb lõpule viia reformid kohtusüsteemi tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks, seda ka maksejõuetus-, vahendamis- ja vahekohtumenetluste osas. Läti on kavandanud ambitsioonikaid avaliku halduse reforme, kuid nende rakendamine kulgeb aeglaselt ning ei hõlma kohalikke omavalitsusi; riigiettevõtete reformi on samal ajal oluliselt edasi lükatud. Konkurentsiseadust on vaja muuta, et anda konkurentsinõukogule suurem institutsiooniline ja finantssõltumatus sekkumaks tulemuslikult avalik- või eraõiguslike isikute konkurentsi piiravasse tegevusse.

               (16)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Läti majanduspoliitikat. Ta on hinnanud riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (18)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (6). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Läti tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Lätil võtta ajavahemikus 2014-2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Säilitada 2014. aastal stabiilne eelarvepositsioon ja tugevdada alates 2015. aastast eelarvestrateegiat, et kõrvalekalle keskpika perioodi eesmärgist piirduks ainult süsteemse pensionireformi mõjuga. Jätkata jõupingutusi madala sissetulekuga inimeste maksukoormuse vähendamiseks, tuues samal ajal omandi- ja keskkonnamaksud majanduskasvu teenistusse ning parandades maksukuulekust ja maksude kogumist.

               2.

               Kiirendada kõrgharidusreformi rakendamist, asutades eelkõige sõltumatu akrediteerimisasutuse ja luues rahastamismudeli, millega tunnustatakse kvaliteeti. Pakkuda kutsenõustamist hariduse kõigil tasanditel, parandada kutseõppe ja -koolituse kvaliteeti muu hulgas praktikasüsteemi tugevdamise teel ning parandada noorte tööalast konkurentsivõimet, võttes muu hulgas kasutusele meetmed mittetöötavate ja mitteõppivate ning töötukassas arvelevõtmata noorte kaasamiseks. Astuda samme integreerituma ja terviklikuma teadusuuringute süsteemi saavutamiseks, muu hulgas rahastamise suunamise kaudu rahvusvahelise konkurentsivõimega teadusasutustele.

               3.

               Jätkata sotsiaalabisüsteemi ja selle rahastamise reformi, et tagada parem katvus, hüvitiste piisavus, tööhõive suurendamine ja sihtotstarbelised sotsiaalteenused. Laiendada aktiivsete tööturumeetmete mõju. Lihtsustada juurdepääsu tervishoiuteenustele ning parandada süsteemi kulutõhusust ja kvaliteeti.

               4.

               Kiirendada naaberliikmesriikidega piiriüleste gaasi- ja elektriühenduste arendamist, et mitmekesistada energiaallikaid ja soodustada konkurentsi Baltimaade energiaturgude parema integreerimise kaudu. Jätkata jõupingutusi transpordi, ehitiste ja küttesüsteemide energiatõhususe suurendamiseks.

               5.

               Viia lõpule kohtusüsteemi reform, sh pooleliolevad maksejõuetus-, vahendus- ja vahekohtumenetlusraamistike reformid, et tagada ettevõtte- ja tarbijasõbralikum õiguskeskkond. Tugevdada avaliku halduse reforme, rakendades muu hulgas riigiettevõtete juhtimise reformi ning suurendades konkurentsinõukogu institutsioonilist ja finantssõltumatust.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 47.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (6)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141