Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0570

Soovitus: Nõukogu otsus, milles käsitletakse Euroopa Ühenduse seisukohta seoses Vatikani Linnriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistega  /* KOM/2009/0570 lõplik - CNB 2009/0158 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 16.10.2009KOM(2009) 570 lõplik2009/0158 (CNB)Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse Euroopa Ühenduse seisukohta seoses Vatikani Linnriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistegaSELETUSKIRIEuroopa Liidu ning Monaco, San Marino ja Vatikani vahelised rahanduskokkulepped sõlmiti selleks, et tagada nende kokkulepete õiguslik järjepidevus, mis kehtisid ühelt poolt nimetatud riikide ning teiselt poolt Prantsusmaa ja Itaalia vahel enne euro kasutuselevõttu.Kümme aastat pärast seda, kui Monacos, San Marinos ja Vatikanis käibel olnud Itaalia ja Prantsusmaa valuutad asendati euroga, palus nõukogu komisjonil rahanduskokkulepete toimimine läbi vaadata[1]. Komisjon avaldas osutatud hindamise tulemused teatises „Aruanne Monaco, San Marino ja Vatikaniga sõlmitud rahanduskokkulepete toimimise kohta”[2]. Komisjon leidis, et kõnealuseid rahanduskokkuleppeid tuleb muuta, et tagada suurem ühtlus rahanduskokkuleppe sõlminud riikide ja ühenduse vaheliste suhete kujundamisel. Käesolevas soovituse eelnõus nõukogu otsuse kohta määratletakse ühenduse seisukoht seoses Vatikani Linnriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistega.Komisjon teeb ettepaneku pidada läbirääkimisi järgmiste sätete muutmiseks.-  EÜ asjakohaste õigusaktide ülevõtmineÜhenduse ning Monaco, San Marino ja Vatikani vaheliste rahanduskokkulepetega nähakse kõnealustele riikidele ette väga erinevad kohustused. Monaco Vürstiriigiga sõlmitud kokkulepe sisaldab kõige rohkem kohustusi. Vastupidiselt Monacoga sõlmitud kokkuleppele ei sisalda Vatikani ja San Marinoga sõlmitud kokkulepped konkreetset kohustust võtta üle ELi õigusaktid, milles käsitletakse euro sularaha kaitsmist võltsimise eest, ning nendega ei ole ette nähtud koostööviise ühendusega kõnealuses valdkonnas. Selleks et luua võrdsed tingimused ning tagada euro pangatähtede ja müntide nõuetekohane kaitse võltsimise eest, peavad Vatikan ja San Marino kohaldama ühenduse asjakohaseid õigusakte.Kuna Vatikanis puudub pangandussektor, ei tule seal üle võtta pangandus- ja finantsalaseid ühenduse õigusakte.-  JärelevalvemehhanismidVastupidiselt menetlusele, mis on ette nähtud Monacoga sõlmitud kokkuleppega, puuduvad Vatikani ja San Marinoga alla kirjutatud kokkulepetes järelmeetmeid käsitlevad sätted. Korrapäraste ametlike järelmeetmete puudumise tõttu ei anna Vatikan ega San Marino kokkulepete rakendamise kohta korrapäraselt aru ning nad ei ole kokkulepetega hõlmatud valdkondi käsitlevas õigusloomes toimuvast arengust nõuetekohaselt teavitatud. Seepärast teeb komisjon ettepaneku luua kaks uut ühiskomiteed (ühe Vatikani Linnriigiga ja teise San Marino Vabariigiga), mis oleksid sarnased Monaco Vürstiriigiga asutatud komiteega.Vatikani Linnriigiga loodud ühiskomiteesse kuuluksid Vatikani Linnriigi, Itaalia, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga esindajad. Komitee ülesanne oleks hõlbustada kokkuleppe rakendamist ja arutada Vatikanis kohaldatavate ühenduse õigusaktide loetelusse tehtavaid võimalikke muudatusi. Samuti antaks komiteele rahanduskokkuleppega otsustusõigus mõningates küsimustes (nt Vatikani euromünte tootva rahapaja vahetamise heakskiitmine).-  Euromüntide emiteerimise ülemmäärAjaloolistel põhjustel määrati Monacos, San Marinos ja Vatikanis aastas emiteeritavate müntide ülemmäärad kindlaks kahel erineval viisil (Monacol on praegu õigus emiteerida euromünte koguses kuni 1/500 Prantsusmaal vermitud müntidest, samal ajal kui Vatikanile ja San Marinole on ette nähtud kindlaksmääratud kvoodid), millel on väga erinevad tulemused.Kõikide rahanduskokkuleppe sõlminud riikide õiglaseks kohtlemiseks teeb komisjon ettepaneku kehtestada euromüntide emiteerimise mahu ülemmäära arvutamiseks uus ühtne meetod , mida tuleb kasutada ka kõigis tulevastes kokkulepetes. Ühtlasi teeb komisjon ettepaneku suurendada rahanduskokkuleppe sõlminud riikide emiteerimise mahu ülemmäära, et võimaldada nende riikide müntide teataval määral ringlemist. Väikeses koguses vermitud müntide järele on kollektsionääride hulgas suur nõudlus. Seetõttu ei täida mündid oma algset eesmärki maksevahendina, vaid neid kasutatakse üksnes kollektsiooniesemetena.Uued ülemmäärad peaksid hõlmama kindlaksmääratud ja muutuvat osa.1.  Kindlaksmääratud osa peaks rahuldama kollektsionääride nõudluse. Üldiste arvutuste kohaselt peaks kollektsionääride nõudluse rahuldamiseks piisama kogusest, mille koguväärtus on ligikaudu 2 100 000 eurot[3].2.  Muutuv osa arvutatakse Vatikani puhul Itaalias inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arvu põhjal. Itaalias n-1 aastal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arv korrutatakse Vatikani Linnriigi elanike arvuga.Uue meetodi kasutamise tulemusel kahekordistuks Vatikani Linnriigi emiteerimise ülemmäär võrreldes kehtiva kvoodiga.-  Euromüntide vermimise eeskirjadKehtivate rahanduskokkulepete kohaselt võib Vatikani ja San Marino euromünte vermida üksnes Itaalia rahapaja. Kõnealune eeskiri kehtestati ajaloolistel põhjustel siis, kui euro sularaha ei olnud veel käibel ja peaaegu kõik euroala riigid vermisid euromünte üksnes oma vajaduste rahuldamiseks. Praeguseks on olukord muutunud ning mitmete euroala riikide mündid vermitakse teises euroala riigis. Seepärast teeb komisjon ettepaneku lubada Vatikanil ja San Marinol tellida oma euromünte mõnest muust ELis asuvast, euromüntide tootmise alal kogenud rahapajast . Rahapaja vahetamise peaks siiski heaks kiitma ühiskomitee.-  Vaidluste lahendaja määramineKehtivate rahanduskokkulepete raames ei saa ühendus võtta meetmeid juhul, kui rahanduskokkuleppe sõlminud riigid ei täida oma kohustusi (nt nad ei ole ühenduse asjakohaseid õigusakte õigel ajal üle võtnud), välja arvatud äärmuslik – ja seetõttu ebatõenäoline – abinõu kokkuleppest ühepoolselt taanduda. Seepärast teeb komisjon ettepaneku määrata kokkulepete kohaldamisel tekkinud vaidluste lahendamise eest vastutavaks asutuseks Euroopa Kohtu .2009/0158 (CNB)Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse Euroopa Ühenduse seisukohta seoses Vatikani Linnriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistegaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 111 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust[4],võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust[5]ning arvestades järgmist:3.  Alates euro kasutuselevõtu kuupäevast kuuluvad rahandus- ja vahetuskursiküsimused ühenduse pädevusse.4.  Nõukogu peab kindlaks määrama raha- või valuutarežiimi küsimusi käsitlevate kokkulepete läbirääkimise ja sõlmimise korra.5.  Itaalia Vabariik sõlmis ühenduse nimel 29. detsembril 2000. aastal rahanduskokkuleppe Vatikani Linnriigiga.6.  Nõukogu jõudis 10. veebruaril 2009. aastal järeldusele, et komisjon peaks kehtivate kokkulepete toimimise läbi vaatama ja kaaluma müntide emiteerimise ülemmäärade võimalikku suurendamist.7.  Komisjon leidis teatises „Aruanne Monaco, San Marino ja Vatikaniga sõlmitud rahanduskokkulepete toimimise kohta”,[6] et kehtivat rahanduskokkulepet Vatikani Linnriigiga tuleb muuta, et tagada suurem järjekindlus rahanduskokkuleppe sõlminud riikide ja ühenduse vahelistes suhetes.8.  Vatikaniga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimisi tuleks seepärast pidada võimalikult kiiresti, et uus kord jõustuks 1. jaanuaril 2010, samal ajal euromüntide kasutuselevõtu viiside uute eeskirjadega, mille komisjon kehtestas 19. detsembri 2008. aasta soovituses euro käibemüntide rahvuslikke külgi ja selliste müntide emiteerimist käsitlevate ühiste suuniste kohta, mille nõukogu kiitis heaks 10. veebruari 2009. aasta järeldustes,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Itaalia Vabariik teatab Vatikani Linnriigile võimalikult kiiresti, et Itaalia Vabariigi poolt Euroopa Ühenduse nimel ja Vatikani Linnriigi vahel sõlmitud rahanduskokkulepet on vaja muuta, ning teeb talle ettepaneku pidada läbirääkimisi kõnealuse kokkuleppe asjakohaste sätete muutmiseks.Artikkel 2Ühendus taotleb Vatikani Linnriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistel järgmisi muudatusi.9.  Kokkulepe sõlmitakse ühenduse ja Vatikani Linnriigi vahel. Kokkuleppe tekst on kehtiva kokkuleppe ja selle muudatuste kodifitseeritud tekst.10.  Vatikani Linnriik kohustub sätete otsese ülevõtmise või võrdväärsete meetmetega vastu võtma kõik asjakohased meetmed kõigi selliste asjakohaste ühenduse õigusaktide kohaldamiseks, milles käsitletakse rahapesu ja pettuse vältimist ning sularahaliste ja muude kui sularahaliste maksevahendite võltsimise vältimist.11.  Vatikanis emiteeritavate euromüntide ülemmäära kindlaksmääramise meetod vaadatakse läbi. Uue ülemmäära arvutamiseks kasutatakse kindlaksmääratud osa, millega rahuldatakse kollektsionääride nõudlus, et vältida liigseid numismaatilisi hangeldusi Vatikani müntidega, koos muutuva osaga, mille arvutamiseks korrutatakse Itaalias n-1 aastal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arv Vatikani elanike arvuga. Ilma et see piiraks meenemüntide emiteerimist, sätestatakse kokkuleppes, et Vatikanis nimiväärtuses emiteeritavate euromüntide väikseim osa on 51 %.12.  Kokkuleppe rakendamisel tehtud edusammude jälgimiseks luuakse ühiskomitee. Sellesse kuuluvad Vatikani Linnriigi, Itaalia Vabariigi, Euroopa Komisjoni ja Euroopa Keskpanga esindajad. Ühiskomitee võib kindlaksmääratud osa igal aastal läbi vaadata, et võtta arvesse inflatsiooni ja muutusi kollektsionääride nõudluses. Ta võtab otsused vastu ühehäälselt. Ühiskomitee võtab vastu oma töökorra.13.  Vatikani Linnriigi euromündid vermib Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato (Itaalia Vabariigi rahapaja). Vatikani Linnriik võib ühiskomitee nõusolekul sõlmida euromüntide vermimiseks lepingu mõne muu ELis asuva rahapajaga. Selleks et Euroopa Keskpank müntide emiteerimise mahu heaks kiidaks, liidetakse Vatikani Linnriigis emiteeritud mündid rahapaja asukohariigis emiteeritud müntidele.14.  Kokkuleppe kohaldamisel tekkinud vaidlused lahendab Euroopa Kohus.Kui ühendus või Vatikani Linnriik leiab, et teine pool ei ole täitnud rahanduskokkuleppe kohast kohustust, võib ta anda asja Euroopa Kohtusse. Kohtu otsus on poolte jaoks siduv ja nad võtavad selle täitmiseks vajalikud meetmed ajavahemiku jooksul, mille kohus on otsuses kindlaks määranud. Juhul kui ühendus või Vatikani Linnriik ei võta otsuse täitmiseks vajalikke meetmeid kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul, võib teine pool kokkuleppe viivitamata lõpetada.Artikkel 3Vatikani Linnriigiga peavad ühenduse nimel läbirääkimisi Itaalia Vabariik ja komisjon. Euroopa Keskpank kaasatakse täiel määral neisse läbirääkimistesse, mis kuuluvad tema pädevusvaldkonda. Itaalia vabariik ja komisjon esitavad kokkuleppeprojekti arvamuse saamiseks majandus- ja rahanduskomiteele.Artikkel 4Kokkuleppe sõlmib nõukogu.Käesolev otsus on adresseeritud Itaalia Vabariigile ja komisjonile.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja [1] Nõukogu järeldused euro käibemüntide rahvuslikke külgi ja selliste müntide emiteerimist käsitlevate ühiste suuniste kohta, majandus- ja rahandusnõukogu (ECOFIN) 2922. kohtumine 10. veebruaril 2009.[2] KOM(2009) 359, 14.7.2009.[3] Näiteks San Marino on keskendunud teatava nimiväärtusega euromüntide vermimisele ning praegu kasutatakse neid münte nimiväärtuses tehingute sooritamiseks.[4] ELT C […], […], lk […].[5] ELT C […], […], lk […].[6] KOM(2009) 359.


				|

		52014DC0403

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Bulgaaria 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta /* COM/2014/0403 final */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Bulgaaria 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2014. aasta lähenemisprogrammi
kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta[2], eriti selle artikli 6
lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos nimetatakse
koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma
majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil
2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhiseid soovitusi.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse
Bulgaaria 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Bulgaaria
ajakohastatud lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta.
(5)
13. novembril 2013 võttis komisjon vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[5]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[6]
milles nimetati Bulgaariat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks prioriteedid finantsstabiilsuse tagamiseks, eelarve konsolideerimiseks ja
majanduskasvu hoogustamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr
1176/2011 artikli 5 alusel Bulgaaria suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi
tulemused[7].
Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Bulgaarias esineb endiselt
makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja
poliitikameetmeid. Eelkõige on vaja poliitikameetmeid võtta tööturu
pikaleveninud kohanemise tõttu, samas kui välispositsiooni korrigeerimine ja
ettevõtete finantsvõimenduse vähendamine on edenenud hästi.
(8)
17. aprillil 2014 esitas Bulgaaria nii oma
2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta lähenemisprogrammi.
Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati
neid ühel ja samal ajal.
(9)
2014. aasta lähenemisprogrammis seatud
eelarvestrateegia eesmärk on saavutada keskpika perioodi eesmärk, milleks on
viia struktuurne puudujääk 2016. aastaks -1 %-ni SKPst. Keskpika perioodi
eesmärk on stabiilsuse ja kasvu paktis kehtestatust rangem. Bulgaaria on
kasutanud ühisrahastusega projektide puhul lubatud võimalust kalduda keskpika
perioodi eesmärgist ajutiselt kõrvale – 2013. aastal 0,6 % SKPst ja 2014.
aastal 0,1 % SKPst. Programmis on ette nähtud (ümberarvutatud) struktuurse
eelarvepositsiooni halvenemine 2014. aastal 0,3 % võrra SKPst, s.o
tasemele -1,3 % SKPst, 2015. aastal aga paranemine 0,3 % võrra tasemele
-1,0 % SKPst, mis tagab tagasipöördumise keskpika perioodi eesmärgi juurde.
Valitsemissektori kulude kasvumäär ei tohiks programmi kohaselt 2014.–15.
aastal vastavat keskpika perioodi kulude võrdlustaset ületada. Seepärast vastab
eelarvekava stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Võla suhe SKPsse on tugevasti
alla 60 % ja lähenemisprogrammi kohaselt kasvab see programmiperioodi
jooksul ainult veidike: kuni 20,6 %-ni SKPst. Lähenemisprogrammis esitatud
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on aastateks
2014–15 optimistlik: oodatakse, et 2014. aastal jõuab majanduskasv
2,1 %-ni ja 2015. aastal 2,6 %-ni, samas kui komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosis on samad näitajad vastavalt 2014. aastal 1,7 % ja 2015.
aastal 2,0 %. Komisjoni prognoosi kohaselt on Bulgaaria kõrvalekalle
keskpika perioodi eesmärgist 2014. aastal suurem kui ühisrahastusega projektide
puhul lubatud ajutine kõrvalekalle ning nõutavat tagasipöördumist keskpika
perioodi eesmärgi juurde 2015. aastal eeldatavasti ei saavutata. Lähtudes 2014.
aasta lähenemisprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning
toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et on oht,
et 2014.–15. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgist kõrvale.
(10)
Maksukuulekus ja maksuhalduse kvaliteet on Bulgaarias
endiselt peamised probleemid. Praeguste hinnangute kohaselt on varimajanduse
osakaal suur ja seda kinnitavad ka Bulgaaria andmed deklareerimata töö kohta.
Tulude sissenõudmise halduskulud ja maksude tasumise kulud on suhteliselt
kõrged. Vaatamata sellele, et nende probleemide lahendamiseks on võetud mitmeid
meetmeid, ei ole Bulgaarias endiselt täiemõõdulist maksukuulekusstrateegiat,
mis hõlmaks kõigi maksukogumisega tegelevate asutuste tööd ning sisaldaks kõige
olulisemate maksukogumisega seotud riskide eelnevat analüüsi ja hinnangut juba
kehtivatele meetmetele, sh lihtsustusmeetmetele, aga ka paremaid
kontrollimeetmeid.
(11)
2013. aastal taganes Bulgaaria sammukese varem
pensionireformi valdkonnas võetud kohustustest. Kehtestati täiendavad
ennetähtaegse pensionilejäämise kavad ja seadusejärgse pensioniea iga-aastane
kavandatud tõstmine lükati edasi. Edusamme ei ole tehtud meeste ja naiste
pensioniea ühtlustamisel ning mingeid samme pole astutud ka selleks, et muuta
invaliidsuspensionide määramise kriteeriumid ja nende pensionide määramisel
esinevate kuritarvituste vähendamiseks ettenähtud kontrollimeetmed rangemaks.
Bulgaaria rahvastiku vananemine on üks ELi kiiremaid, millel on negatiivne mõju
tööturule, majanduse kasvupotentsiaalile ja pensionisüsteemi finantseerimisele.
Seepärast tuleb Bulgaarial jätkata oma pensionisüsteemi reformimist. Samuti
seisavad Bulgaarial ees olulised katsumused haiglasektori korrastamise ja
juhtimise alal, sh seoses haiglate läbipaistmatu rahastamise ja ebapiisavalt
väljaarendatud ambulatoorsete raviteenustega. Peale selle on teatavatel
elanikkonnagruppidel kõrgete ametlike ja mitteametlike maksete tõttu, mida
patsiendid peavad ise tasuma, sisuliselt võimatu arstiabi saada.
Tervisestaatuse näitajad on teiste liikmesriikidega võrreldes nõrgad, mis
näitab, et tulevikus võib olla vaja teha tervishoius struktuuriliselt suuremaid
avalikke kulutusi.
(12)
Tööturg on viimastel aastatel olnud ebatõhus, mis
on piiranud majanduse kohanemisvõimet ja nõrgendanud majanduse
kasvupotentsiaali. Töötus stabiliseerus aastal 2013, kuid noorte ja
pikaajaliste töötute arv on jätkuvalt tõusuteel. Bulgaarias on selliste noorte
hulk, kes ei tööta ega õpi, proportsionaalselt üks suuremaid, mis tähendab, et
inimkapitali on rängalt alakasutatud ja alaarendatud. Tööturuameti suutlikkuse
tugevdamisel on saavutatud väga vähe edu. Samuti on vaja suurendada aktiivse
tööturupoliitika katvust ja tõhusust. Bulgaarias puuduvad tulemuslikud meetmed,
mis oleksid suunatud registreerimata noortele, sh romadele, ja oleksid kooskõlas
noortegarantii eesmärkidega. Suur osa töötuid ei ole hõlmatud standardsete
sotsiaalsete turvaabinõudega (töötushüvitis ja sotsiaalabi), vaid peavad selle
asemel sõltuma perekonna toest või mitteametlikust tööst. Bulgaaria kodanike
vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk on üks liidu suurimaid.
Sotsiaalkindlustusmaksete tasumisel kehtivad miinimumkünnised võivad takistada
madala kvalifikatsiooniga töötajaid ametlikus majanduses täiel määral
osalemast. On tehtud mõningaid analüüse, et hinnata nende võimalikku mõju; neid
tuleb hinnata ja nende põhjal tuleb võtta sobivaid poliitikameetmeid.
Bulgaarias puuduvad selged juhised läbipaistva miinimumpalga määramise kohta.
Seadusejärgset miinimumpalka tõsteti aastal 2013 oluliselt, mis võis avaldada
negatiivset mõju tööhõivele ja mida seetõttu tuleks jälgida.
(13)
Bulgaaria ei ole ikka veel vastu võtnud
kooliharidusseadust, mis pakuks raamistikku koolisüsteemi vajalike ulatuslike
reformide rakendamiseks, sh õppekavade moderniseerimiseks, ning
õpetajakoolituse täiustamiseks. Bulgaarias on vaja tõsta kutsehariduse
kvaliteeti ja siduda see paremini üldise haridusstruktuuriga, et võimaldada
paindlikke haridusteid, vähendada koolist väljalangevust ja parandada elukestva
õppe kättesaadavust. Kõrghariduses omakorda püsib visalt probleem, kuidas
paremini vastata tööturu vajadustele. Kvaliteeditõendamise madal tase toob
kaasa kehvad tulemused. Arutlusel on uus kõrgharidusstrateegia, milles nõutakse
ülikoolide juhtimise ümberkorraldamist huvitatud sidusrühmade, nagu ettevõtjate
ja üliõpilaste vahetu osaluse teel, ülikoolide koondamist ja tulemuspõhist
tegevusstrateegiat haridusväljundite ja tööturu vajaduste paremaks
vastavusseviimiseks. Jätkuvalt probleemne on ka ebasoodsamas olukorras olevate
laste, eriti roma laste juurdepääs haridusele. Kaheaastane kohustuslik eelkool
on olulisim meede, mis läheb õiges suunas ja tuleks rakendada täie rangusega
käsikäes koolist väljalangevust vähendavate meetmetega. Vaja on tugevdada
seniseid algatusi õpetajakoolituse täiustamiseks ja vähendada koolides de
facto segregatsiooni. Eeskirju, mis seovad lastetoetuse kooliskäimisega, ei
ole veel tegelikkuses rakendatud.
(14)
Ulatuslikumad jõupingutused avaliku halduse
moderniseerimiseks on avaldanud ainult piiratud mõju, sest need on olnud
killustatud ja põhjalikeks reformideks ei ole olnud piisavalt tahet. Bulgaarial
on vaja koordineeritud strateegiat avaliku halduse reformiks, et suurendada
avaliku halduse ja sealsete reguleerivate talituste professionaalsust ja
sõltumatust; sealhulgas on riigiteenistujatele vaja teenetepõhist
ametissenimetamis- ja karjäärisüsteemi ning tulemuslikke korruptsiooniriski
vähendamise struktuure. Üldise ettevõtluskeskkonna parandamiseks on vaja
jätkuvaid jõupingutusi. Probleemide hulka kuuluvad lubade saamise ja
äriühingute registreerimise menetlused. Maksevõimetusmenetluseks kulub
keskmiselt üle kolme aasta ja võlgade tagasisaamise määr on väike. 2013. aastal
võeti vastu uued makseviivituseeskirjad ja need on vaja rakendada. E-valitsuse
areng on pidurdunud ning süsteemide koostalitlusvõime tagamiseks ja ühtse
kontaktpunkti loomiseks tehtav koordineerimistöö on ebapiisav, mis piirab
läbipaistvuse suurendamiseks ja halduskoormuse vähendamiseks tehtavaid
pingutusi. Riigihangete valdkonnas puudub lihtne kodifitseeritud õigusraamistik;
sellest tingitud keerukas õigus- ja haldusnormide rägastik põhjustab
ettevõtjate seas ebakindlust. Ka kohtusüsteemi sõltumatus on suur probleem, mis
mõjutab Bulgaaria ettevõtluskeskkonda. Bulgaaria on astunud mõningaid samme
korruptsiooni vähendamiseks, ent edu sel alal on olnud piiratud ja ebakindel,
mistõttu on vaja järjekindlamat huvide konfliktide kontrollimist ja hoiatavaid
karistusi. Samuti on vaja tagada parem koordineeritus korruptsiooni vastu
võitlemisega tegelevate asutuste vahel ja kaitsta neid poliitilise mõju eest.
(15)
Elektri- ja gaasisektoris on konkurents endiselt
piiratud. Probleemide hulgas, mis on energiaturu toimimise seisukohast eriti
murettekitavad, on elektri- ja gaasibörsi ning läbipaistva hulgituru puudumine.
Elektri vabaturul domineerib üksainus tarnija ning turu piiratud suurusest
tingituna ei saa konkurents täita seal oma otstarvet ja tagada kulutõhusust.
Riikliku reguleeriva asutuse sõltumatus ja tulemuslikkus on endiselt piiratud.
Sõltuvus impordist, mis tuleb piiratud hulgalt tarnijatelt, ja puudulik taristu
arendus toovad kaasa energiavarustushäirete riski. Ulatuslik energiatõhususe
parandamise meetmepakett on esitatud programmiperioodil 2014–2020 EList
rahastuse saamiseks.
(16)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames põhjalikult
hinnanud Bulgaaria majanduspoliitikat. Ta on hinnanud lähenemisprogrammi ja
riiklikku reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Bulgaaria eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades
silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes
1–6.
(17)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Bulgaaria lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[8] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1.
(18)
Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja
kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi
läbi vaadanud. Nõukogu soovitused, mis on esitatud määruse (EL) nr 1176/2011
artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud soovitustes 3, 4 ja 5,
SOOVITAB Bulgaarial võtta ajavahemikus
2014-2015 järgmisi meetmeid:
1.           Tugevdada
2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse tekkinud lõhet võrreldes
stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. 2015. aastal tugevdada
eelarvestrateegiat, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine ja selle
järgimine edaspidi. Tagada uue eelarvenõukogu suutlikkus täita oma mandaati.
Rakendada ulatuslik maksustrateegia, et tugevdada maksukogumist, võidelda
varimajanduse vastu ja vähendada maksukuulekuskulusid.
2.           Võtta vastu pikaajaline
strateegia pensionisüsteemi jaoks. jätkata seadusejärgse pensioniea kavandatud
iga-aastase tõstmisega ja näha ette mehhanism, mis seostaks seadusejärgse
pensioniea pikemas perspektiivis oodatava elueaga, ning samas kaotada
järk-järgult ennetähtaegse pensionilemineku võimalused ja võrdsustada meeste ja
naiste seadusejärgne pensioniiga. Muuta rangemaks invaliidsuspensionide
määramise kriteeriumid ja menetlused, näiteks võttes paremini arvesse
taotlejate allesjäänud töövõimet. Tagada tõhus tervishoiuteenuste osutamine, sh
suurendades haiglate rahastamise läbipaistvust, optimeerides haiglavõrku ja
arendades ambulatoorset arstiabi.
3.           Suurendada tööturuameti
tõhusust, töötades välja tulemuslikkuse järelevalve süsteemi ja suunates
tegevuse paremini töötajatele, kes on kõige haavatavamad, nt madala
kvalifikatsiooniga, eakad, pikaajalised töötud ja romad. Laiendada aktiivse
tööturupoliitika katvust ja suurendada selle tulemuslikkust, viies tööotsijate
profiilid vastavusse nõudlusega, ning noortegarantii eesmärke järgides jõuda
registreerimata noorteni, kes ei tööta ega õpi. Parandada
töötushüvitiste ja sotsiaalabi tegelikku katvust ja seoseid
aktiveerimismeetmetega. Jätkata sotsiaalkindlustusmaksete alammäärade
ulatusliku läbivaatamisega, tagamaks, et süsteem ei suru oma määradega madala
kvalifikatsiooniga töötajaid tööturult välja. Kehtestada sotsiaalpartneritega
konsulteerides läbipaistvad suunised seadusjärgse miinimumpalga kohandamiseks,
võttes arvesse selle mõju tööhõivele ja konkurentsivõimele. Vaesuse
leevendamiseks parandada veelgi lastele ja eakatele mõeldud sotsiaalteenuste ja
-siirete kättesaadavust ja mõjusust.
4.           Võtta vastu
kooliharidusseadus ning viia ellu kutse- ja kõrgharidusreform, et tõsta
kõikidel haridustasanditel omandatud oskuste taset ja asjakohasust, soodustades
samas haridusasutuste ja ettevõtete partnerlust, et viia haridusväljundid
paremini vastavusse tööturu vajadustega. Tõsta kutseharidusasutuste kvaliteeti
ja parandada elukestva õppe kättesaadavust. Tugevdada jõupingutusi, et
parandada kvaliteetse ja kaasava eelkooli- ja koolihariduse kättesaadavust
ebasoodsamas seisundis olevate laste, eriti romade jaoks, ning rakendada
rangelt eeskirju, mis seostavad lapsetoetuse maksmise hariduse omandamisega.
5.           Parandada jätkuvalt
ettevõtluskeskkonda, eriti VKEde jaoks, vähendades bürokraatiat, edendades
e-valitsust, muutes maksejõuetusmenetlused lihtsamaks ja rakendades
makseviivitusi käsitlevad õigusnormid. Parandada riigihangete süsteemi,
suurendades haldussuutlikkust, tugevdades riigihankeameti tehtavaid
eelkontrolle ja astudes konkreetseid samme e-hangete rakendamiseks. Parandada
kohtusüsteemi kvaliteeti ja sõltumatust ning tugevdada võitlust korruptsiooni
vastu.
6.           Laiendada energiasektori
reformi, et tihendada konkurentsi, suurendada turu tõhusust ja läbipaistvust
ning energiatõhusust, eelkõige kõrvaldada turutõkked, vähendada reguleeritud
turusegmendi osakaalu, tugevdada jõupingutusi läbipaistva elektri- ja
gaasihulgituru loomiseks, kaotada järk-järgult kvoodid ning suurendada
energiasektori reguleeriva asutuse sõltumatust ja haldussuutlikkust. Kiirendada
naaberliikmes- ja -kandidaatriikidega võrkudevaheliste ühenduste loomise
projekte ning suurendada tarnehäiretega toimetuleku võimekust.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2014) 403 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 ja
P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 76 final.
[8]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


Avis juridique important

|

52004SC0820

Soovitus nõukogu soovitus Ungarile kaotada ülemäärane eelarvepuudujääk  /* SEK/2004/0820 lõplik */

Soovitus NÕUKOGU SOOVITUS UNGARILE kaotada ülemäärane eelarvepuudujääk(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI7. aprillil 2004 avaldas komisjon prognoosid 2004. aasta kevadeks [1]. Vastavalt prognoosidele, milles võeti arvesse Ungari poolt 2004. aasta märtsis esitatud andmeid, langes eelarvepuudujääk 2002. aasta tasemelt, mis moodustas 9,3% SKTst, 2003. aastal 5,9%-ni (suures osas tänu ühekordsete mõjude kadumisele, mis suurendasid 2002. aastal puudujääki umbes 3% võrra SKTst), mis aga ületas asutamislepingus määratud 3% taseme.[1]  Komisjoni 2004. aasta kevade prognoosiga saab tutvuda järgmisel internetileheküljel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Nende esmaste tõendite alusel algatas komisjon 12. mail 2004 Ungari suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse, millega kaasnes asutamislepingu artikli 104 lõikes 3 ette nähtud ettekande [2] koostamine. 14. mail 2004 sai komisjon Ungarilt lähenemisprogrammi, milles kinnitati 2003. aastal SKTst 5,9% moodustavat puudujääki.[2]  Ettekande terviktekstiga saab tutvuda järgmisel internetileheküljel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust reguleerib asutamislepingu artikkel 104 ning nõukogu määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta, mis on osa stabiilsuse ja kasvu paktist [3]. 1. mail 2004 ELiga ühinenud riigid on liikmesriigid, kelle suhtes kehtivad teatavad erandid. Nad peavad ülemäärast eelarvepuudujääki vältima, kuid nende suhtes ei saa rakendada asutamislepingu artikli 104 lõigetes 9 ja 11 sätestatud sanktsioone.[3]  EÜT L 209, 2.08.1997.Komisjoni asutamislepingu artikli 104 lõike 3 alusel koostatud ettekandes järeldati, et Ungari eelarvepuudujääki, mis ületas 2003. aastal asutamislepingus ette nähtud kontrollväärtuse 3% SKTst, ei põhjustanud Ungari võimudest sõltumatu erakorraline sündmus ega tõsine majanduslangus stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses, kuna tegelik SKT kasv moodustas 2003. aastal 2,9%. Mis puutub 2004. aastasse, siis järeldati ettekandes, et üldine eelarvepuudujääk võib küll kahaneda, kuid jääb endiselt suuremaks kui 3% SKTst. Konkreetsemalt nähakse 2004. aasta kevade prognoosides ette üldist eelarvepuudujääki 4,9% SKTst, mis on suurem kui Ungari ametiasutuste poolt lähenemisprogrammis kavandatud 4,6% SKTst. Lähtudes komisjoni 2004. aasta kevade prognoosidest, järeldati komisjoni ettekandes ka seda, et riigivõla ja SKT suhe, mis jõudis 2003. aastal 59% tasemele SKTst, jääb 2004. aastal pisut alla asutamislepingu kontrollväärtuse, milleks on 60%, ning ka ungari ametiasutuste poolt lähenemisprogrammis esitatud andmete kohaselt jääb see umbes 59% tasemele.Asutamislepingu artikli 104 lõikes 4 on sätestatud: ,artiklis 114 ettenähtud komitee (st majandus- ja sotsiaalkomitee) sõnastab komisjoni ettekande kohta arvamuse". Komitee esitas oma arvamuse 24. mail 2004 ning kinnitas selles komisjoni ettekandes antud hinnangut. Komitee järeldas, et Ungaris esineb ülemäärane eelarvepuudujääk kahe esimese artikli 104 lõikes 2 sätestatud puudujäägi tuvastamise kriteeriumi alusel. Muude asjakohaste tegurite, eelkõige keskmise tähtajaga eelarveseisundi ja riigi investeerimiskulutuste arvestamine ei muutnud kriteeriumidel endil põhinevat hinnangut. Komitee pidas samuti tõenäoliseks, et eelarvepuudujääk ületab asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse ka 2004. aastal ning et üldine riigivõlg jääb 2004. aastal allapoole asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse taset, milleks on 60%.Komisjon, olles uurinud oma ettekandes arvesse võetud asjakohaseid tegureid ning võttes arvesse komitee arvamust, on seisukohal, et Ungaris eksisteerib ülemäärane eelarvepuudujääk. Komisjoni 24. juunil 2004. aastal vastu võetud arvamus edastati nõukogule vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 5. Komisjon soovitas, et nõukogu teeks vastava otsuse kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 6. Peale selle esitab komisjon käesolevaga soovituse võtta vastu nõukogu soovitus Ungarile kaotada ülemäärane eelarvepuudujääk vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7. Ungari võetavate meetmete rakendamise järelevalve raames võib juhtuda, et nõukogu peab andma teisigi soovitusi artikli 104 lõike 7 alusel, kuna artikli 104 lõiget 9 ei saa kohaldada liikmesriikidele, kelle suhtes kehtivad teatavad erandid.Soovitus NÕUKOGU SOOVITUS UNGARILE kaotada ülemäärane eelarvepuudujääkEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikli 104 lõiget 7,võttes arvesse komisjoni soovitust,ning arvestades järgmist:(1) vastavalt asutamislepingu artiklile 104 peavad liikmesriigid vältima ülemäärast eelarvepuudujääki;(2) stabiilsuse ja kasvu pakti põhieesmärgiks on usaldusväärne finantsjuhtimine kui vahend hindade stabiilsuse ning tugeva ja püsiva majanduskasvu tagamiseks, mille tulemusel luuakse uusi töökohti;(3) nõukogu otsustas [5. juulil] 2004 artikli 104 lõike 6 alusel, et Ungaris eksisteerib ülemäärane eelarvepuudujääk;(4) olles otsustanud, et Ungaris eksisteerib ülemäärane eelarvepuudujääk, peab nõukogu vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 esitama asjaomasele liikmesriigile soovitusi niisuguse olukorra lõpetamiseks määratud tähtaja jooksul;(5) vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4 tuleb kõnealuses soovituses kehtestada asjaomasele liikmesriigile tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt neljakuune tähtaeg ning tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks, mis peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral. Ungari puhul on tegemist eriasjaoludega, eelkõige selle tõttu, et üldine eelarvepuudujääk ületas juba enne ELiga ühinemist märkimisväärselt kontrollväärtuse, ning samuti riigi majanduses jätkuvate struktuuriliste muutuste tõttu;(6) eriasjaolude ilmnemine võimaldab nõukogul lubada ülemäärase eelarvepuudujäägi kaotamist keskmise pikkusega tähtaja jooksul. Ungari poolt mais 2004 esitatud lähenemisprogrammi ja selle uuemaid versioone ning nendega seotud nõukogu arvamusi võib käsitleda suunistena ülemäärase eelarvepuudujäägi kaotamiseks. Mais 2004 esitatud lähenemisprogrammis kavandatakse ülemäärane eelarvepuudujääk kaotada aastaks 2008, kusjuures aastase eelarvepuudujäägi suhtes seatakse järgmised eesmärgid: 4.6% SKTst aastal 2004, 4.1% SKTst aastal 2005, 3.6% SKTst aastal 2006, 3.1% SKTst aastal ja 2.7% SKTst aastal 2008. Suunised põhinevad makromajanduslikul stsenaariumil, mis nõukogu lähenemisprogrammi käsitleva [5. juuli] 2004. aasta arvamuse kohaselt lähtub programmi hilisemate aastate puhul küllaltki optimistlikust kasvuprognoosist;(7) nõukogu arvates tuleks eelarve üldist tasakaalustamist toetada eelarve konsolideerimise meetmetega ning samas püüda tõsta avaliku sektori finantsjuhtimise kvaliteeti ning tugevdada riigi majanduse kasvupotentsiaali,SOOVITAB:- Ungari võimud peaksid kaotama ülemäärase eelarvepuudujäägi nii ruttu kui võimalik;- Ungari võimud peaksid keskmise tähtaja jooksul rakendama meetmeid, et saavutada aastaks 2008 usaldataval ja püsival viisil puudujääki alla 3% SKTst kooskõlas eelarvepuudujäägi vähendamise suunistega, mis on toodud nõukogu 5. juuli 2004 aasta arvamuses mais 2004 esitatud lähenemisprogrammi kohta;- Ungari võimud peaksid korralikult rakendama mais 2004 esitatud lähenemisprogrammis kavandatud meetmeid, ning olema valmis võtma vajadusel täiendavaid meetmeid, et saavutada seoses eelarvepuudujäägiga 2004. aastaks seatud eesmärki;- Ungari võimud peaksid 5. novembriks 2004 rakendama tõhusalt meetmed, mille eesmärgiks on saavutada 2005. aastaks seatud eesmärk.Lisaks kutsub nõukogu Ungari võimusid üles:- kasutama kõiki võimalusi maksusüsteemi muudatuste kiirendamiseks;- alustama kavandatud avaliku sektori, tervishoiu- ja haridusreforme, et tagada kulutuste kavandatud vähendamist ja parandada avaliku sektori rahastamise pikaajalist jätkusuutlikkust;- tagama, et maksumäärade kavandatavat alandamist suudetakse piisavalt rahastada ning seada see sõltuvusse eelarvega seotud eesmärkide saavutamisest.Käesolev soovitus on adresseeritud Ungari Vabariigile.Brüssel, [5. juuli 2004].Nõukogu nimeleesistujaxxxxxx


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Malta 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/75

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Malta 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/17)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Maltat ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3) vastu 21. märtsil 2017.

               (2)

               Kuna Malta rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Eesti tagama allpool esitatud soovituses 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Malta kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Malta edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)

               Malta esitas oma 2017. aasta riikliku reformiprogrammi 18. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 2. mail 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artiklis 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Malta suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks nominaalne eelarvepositsioon püsima 2017.–2020. aastal ülejäägis. Keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on tasakaalus eelarvepositsioon, täidetakse jätkuvalt kogu programmiperioodil varuga. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jääma alla 60 % aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse, langedes järk-järgult 58,3 %-lt SKPst 2016. aastal 47,6 %-le 2020. aastal. 2017. aasta puhul on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium usutav ja 2018.–2020. aasta puhul ettevaatlik. Samal ajal võivad programmi rakendamist mõjutada eelarve täitmisest tulenevad riskid.

               (7)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Maltale soovituse kohandada 2017. aastal eelarvet 0,6 % ulatuses SKPst, et liikuda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Lõplike andmete kohaselt saavutas Malta juba 2016. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt kasvab struktuurne ülejääk 0,4 %-lt SKPst 2017. aastal 0,7 %-le SKPst 2018. aastal ning ületab seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Malta täidab 2017. ja 2018. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (8)

               Kuigi keskpika perioodi eelarve-eesmärk täideti ettenähtud tähtajast kolm aastat varem, on kulud kasvanud kiiremini kui potentsiaalne majanduskasv. Kui selline suundumus jätkub, satub ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkus, eelkõige tulude ootamatu ja järsu vähenemise korral. Malta ametiasutused vaatasid läbi riigi kulud mõnes valdkonnas, kus jätkusuutlikkus nõuab erilist tähelepanu: tervishoid, haridus ja koolitus ning sotsiaalkindlustus. Selleks et esitatud soovitused täidaksid oma eesmärki, tuleb need aegsasti ja tulemuslikult rakendada. Lisaks prognoositakse, et pikemas perspektiivis ohustavad riigi rahanduse jätkusuutlikkust elanikkonna vananemisega seotud kulud, näiteks tervishoiule, pikaajalisele hooldusele ja pensionidele. Elanikkonna vananemisega seotud kulude järsku suurenemist prognoositakse peamiselt pensionikulude tõttu, mis kasvavad rahvastiku vananemist käsitleva 2015. aasta aruande hinnangul 2060. aastaks 3,2 protsendipunkti. Mõni hiljutistest meetmetest võimaldab tõenäoliselt vahendeid kokku hoida. Kokkuhoiust ilmselt aga ei piisa kasvava kulusurve tasakaalustamiseks ja pikaajalise jätkusuutlikkuse otsustavaks parandamiseks. Seetõttu võib olla vaja võtta täiendavaid meetmeid.

               (9)

               Malta on esitanud mitu meedet, et lahendada pensionisüsteemi kaks probleemi, milleks on tagada ühelt poolt jätkusuutlikkus ja teiselt poolt piisav pensionisissetulek. 2017. aasta eelarves sisalduvad meetmed peaksid veidi vähendama eakate vaesusriski ja suurendama tagatud miinimumpensioni netoasendusmäära. Üldiselt ilmneb pensionide piisavuse näitajatest, et olukorda saaks veel oluliselt parandada, sealhulgas suure soolise pensionilõhe vähendamise kaudu.

               (10)

               Teede ülekoormatus on hakanud takistama ettevõtlust; selle majanduslikud ja keskkonnaalased väliskulud on hinnanguliselt 274 miljonit eurot aastas ja kasvavad prognooside kohaselt veelgi. Ühtlasi tekib liiklusest üha enam kasvuhoonegaaside heiteid, mistõttu Malta ei suuda tõenäoliselt täita 2020. aastaks seoses heidetega võetud eesmärke. Malta on võtnud vastu ulatusliku riikliku transpordistrateegia kuni aastani 2050 ja transpordi rakendusliku üldkava kuni aastani 2025. Need hõlmavad mitmesuguseid meetmeid sõiduautode ratsionaalsemaks kasutamiseks, alternatiivsete transpordilahenduste edendamiseks ning mitmeliigiliste ja ühistranspordisüsteemide tõhusmaks rakendamiseks. Kuigi olukord peaks nende meetmete tulemusena märkimisväärselt paranema, suureneb teede koormatus prognooside kohaselt veelgi ja liiklusest tingitud kasvuhoonegaaside heited kuni 2030. aastani eriti ei vähene.

               (11)

               Finantssektorile on omane märkimisväärne välismaiste finantsasutuste arv, keda tõmbab lisaks muudele teguritele ligi soodne maksukeskkond. Malta on ainus liikmesriik, kus kohaldatakse äriühingu tulumaksu täieliku mahaarvamise süsteemi, samuti võimaldatakse maksude tagastamist. Riik on sõlminud hulgaliselt topeltmaksustamise vältimise lepinguid ja pakub üksikisikutele soodsate tingimustega maksuresidentsust. Finantsasutuste rahvusvahelise tegevuse järelevalvega on siiski probleeme. Suurem osa finantssektori tehingutest tehakse väljaspool Maltat. Sellega seoses on Malta palunud IMFi ja Maailmapanka viima finantssektori hindamisprogramm läbi 2018. aasta lõpuks. Lisaks on Malta osaline EIOPA 2017. aasta jaanuari otsuses kindlustusjärelevalveasutuste koostöö kohta. Euroopa Keskpank on enda hinnangu ja Malta finantsteenuste ameti otsuse eelnõu põhjal hiljuti otsustanud tühistada väikese internetipanga pangalitsentsi, kes võtab vastu hoiuseid ka väljaspool Maltat.

               (12)

               Kohtusüsteemi tuleb veelgi tõhustada, kuigi sellel alal on juba tehtud edusamme. Valitsus on esitanud uusi meetmeid ettevõtjatele uue võimaluse andmise ja maksujõuetuse valdkonnas, kuid aeganõudvad maksujõuetuse ja maksekohustustest vabastamise menetlused pärsivad Malta ettevõtluskeskkonda. Lisaks ei ole võlgadest vabastamise raamistikus ette nähtud tähtaegu, mistõttu see ei taga õiguskindlust. Nende puuduste kõrvaldamiseks tehti äriseadustiku muutmisega maksujõuetuse õigusraamistikku märkimisväärseid muudatusi, näiteks nähes ette võimaluse kasutada vahendusmenetlust. Kõnealuste muudatuste mõju tuleb alles analüüsida.

               (13)

               Tööjõuturul on tekkimas puudus eri valdkondade oskustöötajatest ja pakutavad oskused ei vasta ikka veel täielikult selle vajadustele. Märkimisväärne osa Malta tööjõust on endiselt madala kvalifikatsiooniga. Kuigi haridustase kasvab, on varakult haridussüsteemist lahkumise määr endiselt kõrge. Põhioskuste omandamine on noorte seas endiselt nõrk. Tööandjate osalusel paraneb juurdepääs elukestvale õppele ja selles osalemine, sealhulgas madala kvalifikatsiooniga töötajate seas, kuid neid jõupingutusi tuleb jätkata, sest probleem on tõsine. Eeldatakse, et haridusse ja koolitusse tehtud mahukad investeeringud hakkavad vilja kandma, eriti kui meetmeid tulevikus jätkatakse ja täiustatakse. Tööhõive määr suureneb pidevalt ja töötuse määr on langenud alla 5 %. Tööturul osalemise määr on siiski üks madalamaid liidus, eriti eakate ja madala kvalifikatsiooniga naiste puhul, mis osutab ühtlasi püsivale sotsiaalse tõrjutuse ohule töötajate hulgas, kellel ei ole majanduses toimuvate kiirete muutustega kohanemiseks vajalikke oskusi. Seepärast tuleks jätkuvalt toetada praeguseid poliitilisi investeeringuid, eelkõige hiljuti loodud riikliku oskuste nõukogu kaudu, ning edasist arengut tuleb tähelepanelikult jälgida.

               (14)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Malta majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi, 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Maltale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (15)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Maltal võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Laiendada käimasolevat kulude läbivaatamist ülejäänud avalikule sektorile ja muuta avaliku sektori kulud tulemuspõhiseks.

               2.

               Tagada Malta riikliku litsentsi alusel tegutsevate finantsasutuste rahvusvahelise tegevuse tõhus riiklik järelevalve tihedama koostöö kaudu vastuvõtvate riikide järelevalveasutustega.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0440

Soovitus nõukogu arvamus vastavalt nõukogu 7. juuli 1997 määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmandale lõikele Kreeka kaasajastatud stabiilsusprogrammi kohta, 2004-2007  /* SEK/2005/0440 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 6.4.2005SEK(2005) 440 lõplikSoovitusNÕUKOGU ARVAMUSvastavalt nõukogu 7. juuli 1997 määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmandale lõikele Kreeka kaasajastatud stabiilsusprogrammi kohta, 2004-2007(komisjoni esitatud)  SELETUSKIRINõukogu määrus (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta [1] sätestab, et osalevad liikmesriigid, s.o need, kes on kasutusele võtnud ühisraha, peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsusprogrammid. Vastavalt kõnealuse määruse artiklile 5 peab nõukogu iga stabiilsusprogrammi läbi vaatama, tuginedes komisjoni ja asutamislepingu artikliga 114 loodud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) poolt koostatud hinnangule. Nõukogu peab komisjoni soovituse põhjal ning majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimise järel esitama pärast programmi läbivaatamist oma arvamuse. Vastavalt määrusele peavad liikmesriigid esitama oma iga-aastased kaasajastatud stabiilsusprogrammid, et nõukogu saaks need samuti vastavalt samale menetlusele läbi vaadata.Pidades silmas valitsussektori 2003. aasta eelarvepuudujääki 3,2% SKT-st ning võlasuhet 103,0% SKT-st, otsustas nõukogu 5. juulil 2004. aastal, et Kreeka on ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorras ning soovitas ülemäärane eelarvepuudujääk kõrvaldada hiljemalt 2005. aastaks. 18. jaanuaril 2005. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka ei olnud vastusena soovitusele võtnud toimivaid meetmeid. 17. veebruaril 2005. aastal, pärast komisjoni soovitust vastavalt artikli 104 lõikele 9, otsustas nõukogu esitada Kreekale teate vajadusest võtta meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks alla 3% künnise SKT-st hiljemalt 2006. aastaks. Kreeka ametiasutustelt nõuti peale netolaenude ka muude laenutaseme muutust mõjutavate tegurite kindlaksmääramist ja kontrolli alla võtmist ning valitsussektori andmete kogumise ja töötlemise parandamist.Kreeka esimene stabiilsusprogramm ajavahemikuks 2000-2004 esitati 19. juunil 2000. aastal ning nõukogu hindas seda 12. veebruaril 2001. aastal. Programmi on ajakohastatud igal järgneval aastal. 17. detsembril 2004. aastal esitas Kreeka oma ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2004-2007. Komisjon ei hinnanud seda. 21. märtsil 2005. aastal esitati kaasajastatud stabiilsusprogrammi parandus. Lisameetmeid sisaldav eelarvepakett avaldati 29. märtsil. Komisjoni talitused on viinud läbi selle paranduse tehnilise hindamise, võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta kevadisi majandusprognoose ning tuginedes tegevusjuhendile,[2] kokkulepitud metoodikale potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarve hindamiseks, majanduspoliitika üldsuunistes antud soovitustele ajavahemikuks 2003-2005 ning põhimõtetele, mis on kehtestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa parlamendile eelarvepoliitika koordineerimise tugevdamisest.[3] Selle alusel võib anda järgmise hinnangu:-  Kreeka 2004. aasta kaasajastatud stabiilsusprogrammi esitati parandus 21. märtsil 2005. aastal ning see hõlmab ajavahemikku 2004 kuni 2007. Programmi eesmärgid võtavad arvesse valitsuse poolt 29. märtsil avaldatud eelarvepaketi mõju, et toetada ülevaadatud programmi rakendamist, sealhulgas riigipoolset kohustust seada 2006. aasta eelarve eelnõus eesmärgiks eelarvepuudujääk alla 3% SKT-st. Programm on osaliselt kooskõlas „stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi käsitlevas tegevusjuhendis“ nõutavate andmetega. Programm ei esita üksikasju meetmete kohta 2007. aasta eesmärkide saavutamiseks. Hinnamuutused on näidatud eratarbimise kulude deflaatorina, mitte ühtlustatud tarbijahinnaindeksina. Peamiste välisprognooside osas ei esita programm andmeid SKT kasvu kohta maailmas, välja arvatud ELis, ega asjakohaste välisturgude kasvumäära kohta, nagu seda nõuab tegevusjuhend.-  Programm käsitleb kolme erinevat makromajanduslikku stsenaariumit. Niinimetatud alusstsenaarium langeb olulisel määral kokku 2005. aasta eelarve makromajandusliku raamistikuga. Prognoositakse optimistlikult, et Kreeka majandus suudab püsida sellisel majandustasemel, mis saavutati enne 2004. aastat tänu suurele sisetarbimisele. See stsenaarium on selgelt erinev praegustest prognoosidest. Teises vähemoptimistlikus stsenaariumis, mis on kooskõlas komisjoni talituste 2004. aasta sügisese juba vananenud prognoosiga, kavandatakse programmi perioodil SKT kasvuks 3,3%. Lõpuks on kolmandas stsenaariumis kavandatud SKT kasvuks 2,9% 2005. aastal ning väheulatuslik kasv kuni 3%-ni 2006. ja 2007. aastal, mis on põhiliselt kooskõlas komisjoni talituste 2005. aasta kevadiste prognoosidega. Järelikult, tuginedes viimasele kättesaadavatele andmetele, peab kolmandat stsenaariumit käsitlema kõige usutavamana ning kasutama seda alusena programmi hindamisel. Stsenaariumis toodud andmed eeldavad potentsiaalse tootmismahu kasvu, mis langeb programmi perioodil järk-järgult umbes 3,3%-lt 2005. aastal kuni 3%-ni 2007. aastal. See on üldjoontes kooskõlas ka hinnangutega, mis on tuletatud komisjoni 2005. aasta kevadisest prognoosist. Nimetatud tegurite koostoimel ennustatakse üldise kasvumäära aeglustumist. 2004. aastal registreeritud suur positiivne toodangumahu tühik peab mõnevõrra vähenema 2007. aastaks.-  Vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 3605/93 (edaspidi „ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane teade“) 2005. aastal avaldatud eelarve puudujäägile ja võlatasemele hinnatakse valitsussektori eelarvet puudujäägis olevaks 6,1% SKT-st (ESA95 määratluse kohaselt 6% SKT-st, s.o jättes välja vahetuslepingutest tulenevad rahavood). See puudujääk on 0,8 protsendipunkti võrra suurem kui 5,3% SKT-st, mida Kreeka valitsus prognoosis 2004. aasta septembris ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase teate hetkel. 2005. aasta märtsist pärinev ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane teade näitab peale 2004. aasta septembrist pärinevas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases teates avaldatud andmete täiendavat kõrvalekallet, mis hõlmab lisaks 0,3 protsendipunkti SKT-st võrra kõrgematele intressimaksetele ka maksude alalaekumist ja kulude ületamist poole protsendipunkti SKT-st väärtuses. 2004. aasta 18. märtsil ei kinnitanud EUROSTAT Kreeka eelarvepuudujäägi näitajaid Kreeka ja ELi eelarve vaheliste rahavoogude ebapiisava kajastamise tõttu. EUROSTAT märkis ka, et viimastel aastatel tehtud tervishoiu ja olümpiamängude kulutused ei ole lõplikud. Seetõttu võidakse valitsemissektori eelarve puudujääki 2004. ja varasemate aastate lõikes korrigeerida ülespoole.-  Võrdlusstsenaarium, mida kasutatakse programmi hindamiseks, seab programmi jooksul eesmärgiks nominaalse valitsussektori eelarvepuudujäägi vähendamise 3,6 protsendipunkti võrra, 6,1%-lt SKT-st 2004. aastal kuni 2,4%-ni 2007. aastal. eelarvekohandused tehakse programmi alguses, keskendudes 2005. aastale ning vähemal määral 2006. aastale, kusjuures 2007. aastal küündib korrigeerimine ainult 0,5 protsendipunktini SKT-st. Strateegia eesmärk on vastavalt artikli 104 lõige 9 kohasele nõukogu otsusele vähendada 2006. aastaks eelarvepuudujääki allapoole kontrollväärtust, mis on 3% SKT-st. Eesmärkide saavutamiseks toetub programm tulude suurendamises ja kulude kahandamises seisnevatele segameetmetele, mille tulemus peaks olema esmaste ülejääkide kasv. Esmane eelarvetasakaal on kavas viia 0,4%-lise puudujäägsti 2004. aastal 1,8%-lise ülejäägini SKT-st 2005. aastal, tõustes 3,3%-ni SKT-st perioodi lõpus. Tsüklilise korrigeerimise korral, tuginedes komisjoni talituste arvutustele, mis on teostatud vastavalt kokkulepitud metoodikale, mida rakendatakse programmis esitatud andmete suhtes, langeb eelarvepuudujääk 7.0%-lt SKT-st 2004. aastal 4,4%-ni SKT-st 2005. aastal, 3,5%-ni 2006. aastal ning 3%-ni 2007. aastal.-  Võrdlusstsenaariumis eesmärgiks seatud eelarvepuudujääk on väiksem kui see, mis on kavandatud komisjoni teenistuste 2005. aasta kevadises prognoosis, mille kohaselt on eelarvepuudujääk 4,5% SKT-st 2005. aastal ning 4,4% SKT-st 2006. aastal. Suur osa erinevustest on seletatav 2005. aastal võetavate täiendavate eelarvemeetmete mõjuga 2005. aasta eelarvele ja ülekanduva mõjuga 2006. aastale, mis kuulutati välja pärast komisjoni prognoosi lõppkuupäeva ning mis küündivad umbes 0,5 protsendipunktini SKT-st 2005. aastal ning 0,9 protsendipunktini 2006. aastal. Lisaks on 2005. ja järgnevate aastate eelarve väljavaadete osas nii tulude kui kulude poolel olemas ohud. Konkreetsemalt sotsiaalkindlustusmakse tendentside prognoosid on kõrged, samal ajal kui avalikku tarbimist, eriti tervishoiu ja avaliku sektori palkade osas, võib olla alahinnatud. Seetõttu võib Kreeka valitsus vastavalt oma 29. märtsil teatavaks tehtud lubadustele olla sunnitud rakendama 2006. aastal täiendavaid meetmeid lisaks nendele, mis on 2005. aasta osas juba teatavaks tehtud, et viia eelarvepuudujääk tegelikult allapoole 3% künnist. Kui tsüklilised tegurid välja arvata, on komisjoni talituste prognoos 2005. ja 2006. aasta eelarvepuudujäägi osas üle 5%. See püsib üle 3% SKT-st isegi pärast märtsis võetud lisanduvate meetmete arvessevõtmist. Sellest tulenevalt ei anna programmi eelarvealased põhimõtted piisavat kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKT-st ületamise vastu tavapäraste tsükliliste kõikumiste puhul, samuti ei täida see stabiilsuse ja kasvu paktis ettenähtud keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul saavutatavat eesmärki, milleks on tasakaalulähedane või ülejäägiga eelarve kogu programmi vältel.-  Laenusuhte kavandatud langus on 110,5%-lt SKT-st kõigest 109,5%-le 2005. aastal ning järgnevalt 107,2%-le 2006. aastal ja 104,7%-le 2007. aastal. Kasvav esmane ülejääk ja suur nominaalne SKT kasv oleks peamiseks jõuks kavandatud laenu vähendamisel. Võlgade kiiremat vähendamist takistab võlga oluliselt suurendav varude muutuste korrigeerimine, mis väheneb 2004. aastaga võrreldes, kuid jääb eeldatavalt märkimisväärseks, vaatamata erastamisest kavandatavatele laekumistele. Programm esitab üksikasjaliku ülevaate varude muutuste korrigeerimist põhjustanud sündmustest 2004. aastal. Seetõttu näib, et on tehtud mõningaid edusamme varude muutuste korrigeerimise allikate määratlemisel. Siiski ei esita programm kavandatud varude muutuste korrigeerimise allikate kohta üksikasju perioodil 2005-2007. Laenusuhete areng võib olla vähemsoodne, arvestades eelmainitud eelarve eesmärkidega seotud ohtusid.-  Programmis vaadatakse läbi valitsuse struktuurireformi programm, mis keskendub avalike kulude ümberpaigutamisele eesmärgiga kasutada neid otstarbekamalt. Programm toob välja ka meetmed ettevõtluse stardikulude vähendamiseks ning turu edasiseks avamiseks konkurentsile, eriti võrgutööstuste jaoks. Tervishoiu sektoris valmistab valitsus ette reformi, mille eesmärgiks on tagada rahanduslik jätkusuutlikkus ning tegeleda mõnede süsteemi kitsaskohtadega. Kuna programm ei esita eriti palju üksikasju vastavate meetmete kohta, on kaugeleulatuva reformi kavandamine siiski väga esialgses järgus. Kulude ümberstruktureerimisel näeb 2005. aasta eelarve ette tarbimiskulude vähendamist üle 16% nominaalväärtuses. Selline kulude vähendamine on optimistlik, kuna see mõjutab teatud eelarve elemente (palgad, sotsiaalpaigutused), mis ei ole kunagi eriti edukalt allunud kulukontrolli meetmetele.-  Kreeka riigieelarve pikaajaline jätkusuutlikkus näib olevat tõsiselt ohus, seda samuti väga oluliste vananevale elanikkonnale kavandatavate eelarvekulude tõttu. Vananemisega seotud kulude prognoosi märkimisväärse suurenemise tõttu võib arvata, et riiklike pensionikulude kontrollimiseks on vajalik lisameetmete võtmine, sealhulgas kehtestatud reformimeetmete otsustav rakendamine. Programmis iseloomustatud strateegia tugineb peamiselt pensioniseaduse reformi rakendamisele ja riigi rahanduse vajalikule konsolideerimisele keskmise pikkusega ajavahemikul. Koguvõlg SKT suhtes, mida on kavas vähendada, jääb sellest hoolimata kogu programmi jooksul üle 100% SKT-st. Isegi kui kavandatav eelarve konsolideerimine peaks programmi kestel teoks saama, ilmneb märkimisväärne lünk jätkusuutlikkuses, mis osutab vajadusele laiaulatusliku lähenemise järele, tagamaks riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Need tulemused näitavad, et ainult eelarvekonsolideerimisele tuginev strateegia ei näi teostatav.-  Üldiselt on kaasajastatud programmis iseloomustatud majanduspoliitika osaliselt vastavuses Kreekale suunatud majanduspoliitiliste üldsuunistega riigi rahanduse valdkonnas. Programm ei too välja piisavalt tulemuslikke meetmeid tasakaalulähedase või ülejäägiga eelarve saavutamiseks. Kuigi tsükliliselt korrigeeritud eelarvepuudujääk, mille komisjoni talitused on välja arvutanud vastavalt kokkulepitud metoodikale, mida rakendati võrdlusstsenaariumi andmetele, peab plaani kohaselt vähenema 0,5% SKT-st aastas, jääb see kogu programmi vältel üle 3% SKT-st. Komisjon järeldab siiski, vastavalt artikli 104 lõikele 9 Kreekale esitatud nõukogu 17. veebruari teate raames,[4] et Kreeka eelarvestrateegia on vastavuses nõukogu teates esitatud soovitustega ning edasised sammud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses ei ole praegu vajalikud. Uus hinnang kõnealuse soovituse vastavusele antakse aruande põhjal, mille Kreeka valitsus esitab oktoobris, nagu näeb ette nõukogu otsus.-  Eelnimetatud hinnagut arvestades on Kreekal asjakohane i) rakendada vajalikke alalisi meetmeid, mis viivad ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele hiljemalt 2006. aastaks, ii) vähendada tsükliliselt korrigeeritavat puudujääki vähemalt 0,5% SKT-st võrra alates 2007. aastast, eelistatavalt esmaste kulude kontrollimeetmete abil, mis viivad tasakaalulähedase või ülejäägiga eelarveni keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul, iii) suurendada jõupingutusi muude tegurite kui netolaenud määratlemiseks ja kontrollimiseks, mis mõjutavad laenumäära muutumist, et tagada valitsussektori koguvõla vähenemine, lähenedes kiiremini kontrollväärtusele, iv) kontrollida riiklikke pensionikulusid ning rakendada rangelt kindlaksmääratud reforme riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamiseks, v) parandada valitsussektori andmete kogumist ja töötlemist koostöös EUROSTATiga, täiustades märkimisväärselt meetmeid, mis tagavad kiire ja korrektse andmete esitamise.Tuginedes käesolevale hinnangule, on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse seoses nõukogu arvamusega Kreeka kaasajastatud stabiilsusprogrammi kohta ning esitab selle nõukogule.SoovitusNÕUKOGU ARVAMUSvastavalt nõukogu 7. juuli 1997 määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmandale lõikele Kreeka kaasajastatud stabiilsusprogrammi kohta, 2004-2007EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,ESITAB KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  12. aprillil 2005. astal vaatas nõukogu läbi Kreeka kaasajastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2004 - 2007. Programm on osaliselt kooskõlas „stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi tegevusjuhendis“ nõutavate andmetega. Programm ei esita üksikasju meetmete kohta 2007. aasta eesmärkide saavutamiseks. Hinnamuutused on näidatud eratarbimise kulude deflaatorina, mitte ühtlustatud tarbijahinnaindeksina. Peamiste välismõjude prognooside osas ei esita programm andmeid SKT kasvu kohta maailmas, väljaarvatud ELis, ega asjakohaste välisturgude kasvumäära kohta, nagu seda nõuab tegevusjuhend. Kreekal palutakse viia andmed täielikku kooskõlla neile esitatavate nõuetega.2.  Programm käsitleb kolme erinevat makromajanduslikku stsenaariumit. Tuginedes viimastele kättesaadavatele andmetele, mis on kaasatud komisjoni talituste kevadisse prognoosi, võetakse programmi hindamisel võrdluseks mitte alusstsenarium, vaid teine alternatiivne stsenaarium, kuna see näib kajastavat usutavaid makromajanduslikke eeldusi. Nimetatud võrdlusstsenaariumis, mida kasutatakse programmi hindamiseks, prognoositakse 2005. aastal 2,9%-list tegeliku SKT kasvu ning tõusu kõigest 3%-ni 2006. ja 2007. aastal. Potentsiaalset tootmismahu kasvu eeldatakse programmi perioodi jooksul järk-järgult langevat 3,3%-lt 2005. aastal kuni 3%-ni 2007. aastal, samal ajal kui 2004. aastal registreeritud suur positiivne toodangumahu tühik peaks kava kohaselt vähenema kuni 2007. aastani.3.  5. juulil 2004. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka on ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorras ning soovitas see olukord korrigeerida hiljemalt 2005. aastaks.18. jaanuaril 2005. aastal otsustas nõukogu, et Kreeka ei olnud vastusena soovitusele võtnud toimivaid meetmeid. 17. veebruaril 2005. aastal otsustas nõukogu esitada vastavalt artikli 104 lõikele 9 Kreekale teate vajadusest võtta meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks alla 3% künnise SKT-st hiljemalt 2006. aastaks. Kreeka ametiasutustelt nõuti muude tegurite kui netolaenude määratlemist ja kontrolli, mis mõjutavad võlataseme muutumist, ning valitsussektori teabe kogumise ja töötlemise parandamist.4.  Vastavalt 2005. aasta märtsi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohasele teatele hinnatakse 2004. aasta valitsussektori eelarvepuudujääki 6,1%-le SKT-st. See puudujääk on 0,8 protsendipunkti võrra suurem kui Kreeka valitsuse poolt 2004. aasta sügisel ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase teate ajal (september 2004) prognoositud 5,3% SKT-st, mis kajastab täiendavat maksude alalaekumist ja kulude ületamist poole protsendipunkti väärtuses SKT-st. 18. märtsil 2005. aastal otsustas EUROSTAT mitte kinnitada Kreeka puudujääginäitajaid, kuna mõnede oluliste küsimuste tõttu võivad valitsussektori 2004. ja eelnevate aastate eelarvepuudujäägi näitajad osutuda kajastatust suuremaks.5.  Kreeka valitsuse eelarvestrateegia eesmärk on viia puudujääk artikli 104 lõikele 9 vastava nõukogu otsuse kohaselt 2006. aastaks alla kontrollväärtuse 3% SKT-st, kasutades tulusid kasvatavaid ja kulusid kahandavaid meetmeid, mis peavad tekitama esmase ülejäägi suurenemise. Selleks on Kreeka valitsus võtnud lisaks 2005. aasta eelarves sisalduvatele meetmetele vastu 2005. aasta eelarvemeetmete paketi, millel on kestev mõju järgnevatel aastatel. Võrdlusstsenaarium seab eesmärgiks nominaalse valitsussektori eelarve puudujäägi vähendamise 3,6 protsendipunkti võrra programmi jooksul, 6,1%-lt SKT-st 2004. aastal kuni 2,4%-ni 2007. aastal. Esmast eelarvetasakaalu on kavas jätkuvalt parandada 0,4%-lisest puudujäägist 2004. aastal 1,8%-lise ülejäägini SKT-st 2005. aastal, tõustes 3,3%-ni SKT-st perioodi lõpus.6.  On olemas oht, et 2005. aasta ja järgnevate aastate eelarve tulemus osutub programmis kirjeldatust halvemaks. Suundumused sotsiaalkindlustusmaksete ja avaliku tarbimise kuludega seotud tendentsid võivad olla liiga optimistlikud, samal ajal kui kavandatud korrigeerivaid meetmeid, eriti programmi viimastel aastatel, ei ole piisavalt selgitatud. Veelgi enam, programmis ei ole kavandatud meetmeid 2004. ja varasemate aastate uue statistilise läbivaatuse võimaliku ülekanduva mõju korvamiseks. Kreeka ametiasutused on teatanud, et nad on valmis rakendama 2006. aastal täiendavaid meetmeid lisaks nendele, mis on juba vastu võetud 2005. aastal, et tulemuslikult viia puudujääk alla 3%-list kontrollväärtust 2006. aastal, nagu komisjon seda nõuab. Programmi eelarvealased põhimõtted ei anna piisavat kindlusvaru künnise ületamise vastu tavapäraste tsükliliste kõikumiste puhul, samuti ei täida see stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul saavutatavat eesmärki, milleks on tasakaalulähedane või ülejäägiga eelarve kogu programmi vältel.7.  Prognoositakse, et laenusuhe langeb 110,5%-lt SKT-st kõigest 109,5%-le 2005. aastal ning järgnevalt 107,2%-le 2006. aastal ja 104,7%-le 2007. aastal. Võlgade kiiremat vähendamist takistab võlga oluliselt suurendav varude muutuste korrigeerimine, mis samal ajal väheneb 2004. aastaga võrreldes, kuid jääb eeldatavalt märkimisväärseks, vaatamata erastamisest kavandatavatele laekumistele. Laenusuhte kasv võib olla vähemsoodne, arvestades ülalmainitud eelarvesihtidega seotud ohte.8.  Kreeka riigi rahandus on pikaajalise jätkusuutlikkuse seisukohalt tõsiselt ohus, seda samuti väga oluliste vananevale elanikkonnale kavandatavate eelarvekulude tõttu. Vananemisega seotud kulude prognoositava märkimisväärse suurenemise tõttu võib arvata, et riiklike pensionikulude kontrollimiseks on vajalik lisameetmete võtmine, sealhulgas vastuvõetud reformimeetmete otsustav rakendamine.9.  Kaasajastatud programmis iseloomustatud majanduspoliitika on osaliselt vastavuses Kreekale suunatud majanduspoliitiliste üldsuunistega riigi rahanduse valdkonnas. Programm ei too välja piisavalt tulemuslikke meetmeid tasakaalulähedase või ülejäägiga eelarve savutamiseks. Kuigi tsükliliselt korrigeeritud eelarvepuudujääk, mille komisjoni talitused on välja arvutanud kokkulepitud metoodika rakendamise teel võrdlusstsenaariumi andmetele, peaks plaani kohaselt vähenema 0,5% SKT-st aastas, jääb see kogu programmi vältel üle 3% SKT-st. Võttes arvesse eelarve tasakaalu kehtestamiseks võetud samme, on kõnealune eelarvestrateegia siiski vastavuses nõukogu soovitustega, mille viimane andis Kreekale 17. veebruaril esitatud teates vastavalt artikli 104 lõikele 9, ning edasised sammud ei ole praegu ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses vajalikud. Uus hinnang kõnealuste soovituste vastavuse kohta antakse aruande põhjal, mille Kreeka valitsus esitab oktoobris, nagu näeb ette nõukogu teade.* * *Eelnevat hinnagut arvestades on nõukogu seisukohal, et Kreeka peab:-  rakendama vajalikke alalisi meetmeid, mis viivad ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele hiljemalt 2006. aastaks;-  vähendama tsükliliselt kohandatud puudujääki vähemalt 0,5% võrra SKT-st alates 2007. aastast ja edaspidi, eelistatavalt esmaste kulude kontrollmeetmete abil, mis viivad tasakaalulähedase või ülejäägiga eelarve koostamisele keskmise pikkusega ajavahemiku jooksul;-  suurendada jõupingutusi muude tegurite kui netolaenud määratlemiseks ja kontrollimiseks, mis mõjutavad laenumäära muutumist, et tagada valitsussektori koguvõla vähenemine kontrollnäitaja kiiremaks saavutamiseks;-  kontrollida riiklikke pensionikulusid ning rakendada rangelt vastuvõetud reforme riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamiseks-  parandada valitsussektori andmete kogumist ja töötlemist koostöös EUROSTATiga, täiustades eelkõige meetmeid, mis tagavad kiire ja korrektse andmete esitamise.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprojektisoonide võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reaalne SKT (muutus %-s) | SP märts 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,0 | 3,0 |KOM märts 2005 | 4,2 | 2,9 | 3,1 |SP detsember 2003 | 4,2 | 4,0 | 3,8 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP märts 2005 | 3,0 | puudub | puudub | puudub |KOM märts 2005 | 3,0 | 3,2 | 3,2 |SP detsember 2003 | 3,0 | 2,8 | 2,6 | puudub |Valitsemissektori eelarvetasakaal (% SKT-st)(*) | SP märts 2005 | -6,1 | -3,7 | -2,9 | -2,4 |KOM märts 2005 | -6,1 | -4,5 | -4,4 |SP detsember 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | puudub |Esmane eelarvetasakaal (% SKT-st)(*) | SP märts 2005 | -0,4 | 1,8 | 2,7 | 3,3 |KOM märts 2005 | -0,4 | 1,0 | 1,0 |SP detsember 2003 | 4,7 | 5,1 | 5,3 | puudub |Tsükliliselt korrigeeritud eelarvetasakaal (% SKT-st)(*) | SP märts 2005(1) | -7,0 | -4,4 | -3,5 | -3,0 |KOM märts 2005 | -7,1 | -5,5 | -5,3 |SP detsember 2003 | -1,2 | -0,5 | 0,0 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKT-st) | SP märts 2005 | 110,5 | 109,5 | 107,2 | 104,7 |KOM märts 2005 | 110,5 | 110,5 | 108,9 |SP detsember 2003 | 98,5 | 94,6 | 90,5 | puudub |Märkus: 1Komisjoni talituste arvutused, mis tuginevad programmis esitatud teabel. (*)Komisjoni prognoosid ei võta arvesse 29. märtsil teatavaks tehtud meetmeid. Allikad: 2005. aasta märtsis kaasajastatud stabiilsusprogrammm (SP); komisjoni talituste 2005. aasta kevadised majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, leiduvad järgmisel veebisaidil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahanduskomitee muudetud arvamus stabiilsus ja ühitamisprogrammide sisu ja vormi kohta, kinnitatud ECOFIN nõukogu poolt 10.7.2001.[3] COM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Komisjoni teatis „Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks vajalikuks peetavad eelarvepuudujäägi vähendamise meetmed, mida Kreeka on võtnud vastuseks asutamislepingu artikli 104 lõike 9 alusel tehtud nõukogu otsusele (SEC(2005)443, 6.4.2005)"[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis viidatud dokumente on võimalik leida järgmisel veebisaidil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


   ET
ET    ET
 ---pagebreak---           EUROOPA KOMISJON
                                          Brüssel 15.6.2010
                                          SEK(2010) 747 lõplik
                               Soovitus:
                       NÕUKOGU SOOVITUS
   Soomele kõrvaldada valitsemissektori eelarve ülemäärane puudujääk
ET                                                                   ET
 ---pagebreak---                                               Soovitus:
                                       NÕUKOGU SOOVITUS
              Soomele kõrvaldada valitsemissektori eelarve ülemäärane puudujääk
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
   võttes arvesse komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid
           ülemäärasest eelarvepuudujäägist.
   (2)     Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis
           on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva
           majanduskasvu tagamiseks.
   (3)     Stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga püüti suurendada pakti tõhusust ja
           majanduslikku mõju ning kindlustada liikmesriikide rahanduse pikaajaline
           jätkusuutlikkus. Sellega püüti tagada, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
           käigus võetaks täiel määral arvesse eelkõige majanduslikku olukorda ja
           eelarvepositsiooni. Seega nähakse stabiilsuse ja kasvu paktiga ette raamistik, millega
           toetatakse valitsuse poliitikat kindla eelarvepositsiooni kiireks taastamiseks, võttes
           samas arvesse majandusolukorda.
   (4)     Nõukogu otsustas [13. juulil 2010] kooskõlas artikli 126 lõikega 6, et Soomel on
           ülemäärane eelarvepuudujääk.
   (5)     Kooskõlas lepingu artikli 126 lõikega 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97
           ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise
           kohta1 (määrus on osa stabiilsuse ja kasvu paktist) artikliga 3 peab nõukogu andma
           asjaomasele liikmesriigile soovituse ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
           määratud tähtaja jooksul. Soovituses tuleb kehtestada asjaomasele liikmesriigile
           maksimaalselt kuuekuuline tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise jaoks
           tõhusate meetmete võtmiseks ning tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi
           kõrvaldamiseks, mis tuleb lõpule viia aasta jooksul pärast eelarvepuudujäägi
           kindlaksmääramist, välja arvatud eriasjaolude korral. Eriasjaolude olemasolu kohta
           otsuse tegemisel tuleks võtta arvesse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3
           osutatud asjassepuutuvaid tegureid. Lisaks peaks nõukogu oma ülemäärase
   1
           EÜT L 209, 2.08.1997, lk 6.
ET                                                2                                               ET
 ---pagebreak---        eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks struktuurse
       eelarveseisundi (st tsükliliselt kohandatud eelarveseisund, välja arvatud ühekordsed ja
       muud ajutised meetmed) paranemine vähemalt 0,5 SKP protsendipunkti võrra aastas.
   (6) Soome puhul pidas komisjon lepingu artikli 124 lõike 3 alusel esitatud ettekandes
       määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3 sätestatud asjassepuutuvaid tegureid
       soodsaks. Siiski ei viita need eriasjaoludele, mis annaks põhjust kõrvale kalduda
       tavapärasest puudujäägi kõrvaldamise tähtajast. Muu hulgas langeb komisjoni talituste
       2010. aasta kevadprognoosi kohaselt valitsemissektori puudujääk veidi allapoole
       kontrollväärtust 3 % SKPst eeldatavasti isegi siis, kui praegust poliitikat ei muudeta.
   (7) Enne üleilmset kriisi õnnestus Soomel viia eelarve suurde ülejääki. See lubas Soomel
       võtta suhteliselt suure suvakohase fiskaalstiimuli, mis ulatus 2009. aastal 1,8 %-ni
       SKPst ja 2010. aastal 1,1 %-ni SKPst, ning lasta automaatsetel stabilisaatoritel vabalt
       toimida. See viis 2009. aastal valitsemissektori eelarve puudujääki 2,2 % SKPst.
       Rahandusministeeriumi poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames 2010.
       aasta aprillis esitatud teatise prognoosi kohaselt peaks puudujääk 2010. aastal
       suurenema veel kuni 4,1 %-ni SKPst. Komisjoni talituste kevadprognoosis nähakse
       2010. aastaks ette veidi väiksemat puudujääki (3,8 % SKPst). Kolmandas lisaeelarves,
       mille Soome valitsus 14. mail 2010. aastal parlamendile esitas, eeldatakse, et 2010.
       aasta maksutulu võib tulla oodatust 0,5 SKP protsendipunkti võrra suurem, eelkõige
       ettevõtte tulumaksu arvelt. See viitab võimalusele, et eelarvetulemus kujuneb oodatust
       paremaks, aga kuna uut põhjalikku prognoosi ei ole tehtud, ei ole ka 2010. aasta
       puudujääki ametlikult muudetud ning praegune hinnang jääb endiselt kehtima. 2011.
       aastaks ennustavad nii rahandusministeerium kui ka komisjoni talitused
       valitsemissektori puudujäägi kahanemist veidi allapoole 3 % SKPst ka siis, kui
       poliitikat ei muudeta. Komisjoni talituste prognoosi kohaselt nõuab 2011. aastaks
       ülemäärase puudujäägi kaotamine 2011. aastal eelarvepingutust mahus ligikaudu 0,3
       SKP protsendipunkti.
   (8) Keskvalitsuse kulude kontrollimiseks kasutatakse põhiliselt mitmeaastasi kulude
       ülemmäärasid, mis ei sisalda tsüklilisi tundlikke kuluartikleid ja mille puhul on
       automaatsetel stabilisaatoritel olnud võimalik vabalt toimida. Ehkki selline olukord,
       eelkõige automaatsete stabilisaatorite vaba toimimine, on ergutanud kriisiperioodil
       majandustegevust ja suurendanud sotsiaalset ühtekuuluvust, on see küllaltki järsult
       halvendanud valitsemissektori eelarvepositsiooni. Selline eelarveraamistik aitab seega
       tõhusalt piirata keskvalitsuse kulutuste, sealhulgas sotsiaalkulutuste kasvu alles siis,
       kui majandus on kenasti elavnema hakanud. Suurem osa elanikkonna vananemisega
       seotud kulutustest, nagu kulud haridusele, tervishoiule ja pikaajalistele
       hooldusteenustele, tuleb kohalike omavalitsuste eelarvest ning keskvalitsus sellele
       ülemmäärasid kehtestanud ei ole. Suurenevate kulutuse kompenseerimiseks on
       suurendatud kohaliku tasandi maksumäärasid, vältides sel viisil munitsipaaltasandi
       võlakoorma kasvu, kuid suurendades üleüldist maksukoormat. Valitsus jätkab
       keskpikas perioodis kohalike omavalitsuste struktuuri ja osutatavate teenuste
       reformidega, mille abil soovitakse pidurdada elanikkonna vananemisest tulenevate
       kulude kasvu.
   (9) Oma 26. aprilli 2010. aasta arvamuses viimati ajakohastatud stabiilsusprogrammi
       kohta andis nõukogu hinnangu Soome riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele
       ning kutsus ametiasutusi üles võtma ajastatud meetmeid, millega kehtestada
       kõikehõlmav ja konkreetne keskpika perioodi eelarvestrateegia, et saavutada eelarve
ET                                             3                                                ET
 ---pagebreak---            konsolideerimine pärast 2011. aastat, pidades silmas keskpika perioodi eesmärki ja
           vajadust taastada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.
   (10)    Valitsemissektori koguvõlg püsis 2009. aastal tasemel 44 % SKPst. Aprillis avaldatud
           ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse teatises oodatakse 2010. aastal võlakoorma
           suurenemist 49,9 %-ni SKPst. Komisjoni talituste kevadprognoosi järgi kasvab
           võlakoorem veidi kiiremini, jõudes 2010. aastal tasemele 50,5 % SKPst ja 2011. aastal
           tasemele 54,9 % SKPst, mis on mõlemad endiselt allpool kontrollväärtust 60 % SKPst.
   (11)    Tõhusam järelevalve ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames eeldab eelarve
           tugevdamise strateegia rakendamisel tehtavate edusammude korrapärast ja õigeaegset
           jälgimist. Sellega seoses võib osutuda otstarbekaks pühendada sellele küsimusele
           Soome 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammis eraldi peatükk.
   (12)    Üldiselt on nõukogu seisukohal, et eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama
           valitsemissektori eelarvepositsiooni püsiva paranemise ning parandama ühtlasi riigi
           rahanduse kvaliteeti ja tugevdama majanduse kasvupotentsiaali,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   (1)     Pidades silmas, et Soome 2010. aasta eelarvepositsiooni on mõjutanud esiteks
           majanduslangusele reageerimiseks võetud meetmed mahus 1,8 % SKPst 2009. aastal
           ja 1,1 % SKPst 2010. aastal, mis on üldiselt kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise
           kava põhimõtetega, ning teiseks automaatsete stabilisaatorite vaba toimimine, tuleks
           Soome ametiasutustel kõrvaldada praegune ülemäärane eelarvepuudujääk 2011.
           aastaks.
   (2)     Soome ametiasutused peaksid usaldusväärselt ja jätkusuutlikult viima
           valitsemissektori eelarvepuudujäägi alla 3 % SKPst. Selleks peaksid Soome
           ametiasutused tegema järgmist:
           (a)     rakendama 2010. aastal viimati ajakohastatud stabiilsusprogrammis
                   kavandatud eelarvemeetmeid, tagades samas, et kontrollväärtuse 3 % SKPst
                   ületamine on väike ja ajutine;
           (b)     tagama 2011. aastal        eelarvepingutuse    vähemalt mahus    ½%     SKP
                   protsendipunkti;
           (c)     osutama, milliste meetmete abil tagatakse ülemäärase puudujäägi kavandatud
                   kõrvaldamine 2011. aastaks.
   (3)     Nõukogu kehtestab tähtpäeva 13. jaanuar 2011, milleks tuleb Soome valitsusel võtta
           tõhusaid meetmeid ja määrata kindlaks meetmed, mis on vajalikud ülemäärase
           eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Tõhusate meetmete hindamisel võetakse arvesse
           majanduslikku olukorda võrreldes komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosis
           esitatud majandusväljavaadetega.
   Soome ametiasutused peaksid kuni ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpuni esitama
   ülevaate nende soovituste rakendamisel tehtud edusammude kohta järgmiste ajakohastatud
   stabiilsusprogrammide eraldi peatükis.
ET                                                 4                                             ET
 ---pagebreak---    Lisaks rõhutab nõukogu, et keskpika perioodi eesmärgi saavutamine on tähtis
   majanduslanguse perioodiks sobiva eelarvepoliitika kujundamise võimaldamiseks ning riigi
   rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks. Seepärast kutsub nõukogu Soome valitsust
   üles tagama, et eelarve konsolideerimine keskpika perioodi eesmärgi (valitsemissektori
   eelarve struktuurne ülejääk 0,5% SKPst) saavutamiseks jätkuks ka pärast ülemäärase
   eelarvepuudujäägi kõrvaldamist.
   Käesolev soovitus on adresseeritud Soome Vabariigile.
   Brüssel,
                                              Nõukogu nimel
                                              eesistuja
                                              […]
ET                                               5                                             ET


title: Euroopa Keskpanga Soovitus, — 9. oktoober 2006 , — Euroopa Liidu Nõukogule Banka Slovenije välisaudiitorite kohta (EKP/2006/14)

text:
               25.10.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 257/19

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   9. oktoober 2006,
   Euroopa Liidu Nõukogule Banka Slovenije välisaudiitorite kohta
   (EKP/2006/14)
   (2006/C 257/08)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurosüsteemi riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Nõukogu 11. juuli 2006. aasta otsuse 2006/495/EÜ (vastavalt asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Sloveenias 1. jaanuaril 2007. aastal) (1) artikli 1 kohaselt täidab Sloveenia euro kasutuselevõtuks vajalikke tingimusi ja 2003. aasta ühinemisakti (2) artiklis 4 osutatud erand Sloveenia suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2007.

               (3)

               Siin soovitatud välisaudiitorid on Banka Slovenije [Sloveenia keskpanga] praegused audiitorid, kes nimetati ametisse majandusaastateks 2006 kuni 2008,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Sloveenia keskpanga välisaudiitoriteks soovitatakse majandusaastateks 2007 ja 2008 Deloitte & Touche revizija d.o.o.

      Frankfurt Maini ääres, 9. oktoober 2006

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  ELT L 195, 15.7.2006, lk 25.

      (2)  ELT L 236, 23.9.2003, lk 33.