title: Soovitus: Nõukogu otsus, millega antakse Lätile vastastikust abi

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0004(01)

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 8.1.2009KOM(2009) 4 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile vastastikust abiningEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile vastastikust abiningEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiSELETUSKIRI1. SISSEJUHATUSLäti majanduse areng on viimastel aastatel olnud tasakaalustamata, kuna majanduse kiiret kasvu on soodustanud lõdvad laenutingimused ja liiga ekspansiivne eelarvepoliitika, hoolimata sellest, et komisjon ja nõukogu on andnud vastupidist nõu eelkõige Läti varasemaid lähenemisprogramme käsitlevates arvamustes. Olukorda on oluliselt raskendanud ülemaailmne finantsturgude kriis ja üldine karmim suhtumine kiirelt areneva majandusega riikidesse, mis raskendab juurdepääsu laenudele ja muudab need kallimaks. Alates oktoobrist muutus olukord Läti kapitali- ja rahaturul pingeliseks, mis kajastas kasvavat muret asjaomase riigi majanduse ja rahanduse jätkusuutlikkuse pärast. Muretseti eelkõige selle pärast, kui elujõulised on pangandussektor ja Läti suurim kodumaisele kapitalile kuuluv pank (Parex), mis sõltus suurel määral välisrahastamisest ning läks lõpuks riigi omandisse ja kontrolli alla. Kokkuvõttes võib öelda, et Lätit on tabanud pangandussektori ja välisrahastamise ootamatu ja raske kriis.Seepärast otsisid Läti ametiasutused rahalist toetust ELilt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt. Komisjon teatas 22. novembril koos eesistujariigiga, et EL on koos Rahvusvahelise Valuutafondiga valmis pakkuma kooskõlastatud rahastamispaketti, et toetada Läti maksebilansi jätkusuutlikkust. Samas rõhutati, et rahastamispaketti pakutakse üksnes siis, kui Läti ametiasutused kohustuvad rakendama ranget ja usaldusväärset majanduse kohandamise programmi. Pärast nõupidamist komisjoni ja Rahvusvahelise Valuutafondiga kiitis Läti parlament 12. detsembril heaks ametiasutuste ettepaneku majanduse stabiliseerimise ja majanduskasvu elavdamise programmi kohta (edaspidi „programm”). Programmi peamised eesmärgid on säilitada finantssüsteemi usaldusväärsus kõnealuses liikmesriigis ja rahvusvahelisel tasandil, pidurdada otseselt ja kaudselt hinnakonkurentsi ja inflatsiooni suundumuse halvenemist ja parandada vastavaid näitajaid avaliku sektori palgakulude kärpimise abil, mis on palju rangema eelarvepoliitika põhielement, ning tugevdada majanduse kasvupotentsiaali rea struktuurireformide abil.2. HILJUTISED MAKROMAJANDUSLIKUD ARENGUSUUNADPärast pidevalt suurt peamiselt sisenõudlusel põhinevat majanduskasvu alates 1990. aastate lõpust olid 2005.–2007. aastal Läti SKP reaalkasvu näitajad kahekohalised. Majanduskasvu toetas peamiselt laenumahu suur kasv, mis soodustas eratarbimist ja investeerimist kinnisvarasse, kuid see peatus 2007. aasta lõpus, sest ülehinnatud kinnisvarahindu ei olnud enam võimalik säilitada. Nendel aastatel toimus majanduses struktuurne üleminek kaubeldavate kaupade sektorilt siseturukaupade sektorile, mis nõrgestas maksebilansi jätkusuutlikkust ja tekitas tugevat ülekuumenemise survet.SKP kasv aeglustus järsult 2008. aasta kolmes esimeses kvartalis ning prognoositakse selle suundumuse jätkumist, kusjuures selle põhjuseks on peamiselt eratarbimise ja erasektori investeeringute vähenemine. Eratarbimist on mõjutanud kõrge inflatsioonitase, kinnisvarahindade langus, laenuteeninduskulude suurenemine, vähenenud laenuvõimalused ning halvenevad ootused töö ja sissetuleku suhtes. Püsiinvesteeringud ehitussektorisse vähenevad koos kinnisvarasse ja seadmetesse investeerimise buumi lõpuga, arvestades nii kodu- kui ka välismaise nõudluse kesist väljavaadet. Ettevõtlussektoris valitseb tööjõukulu suurenemisest tingitud tugev hinnasurve ning rahastamine on jätkuvalt piiratud. ELi rahastatavad projektid ja avaliku sektori projektid üldiselt leevendavad teataval määral muude investeeringute järsku vähenemist. Samas prognoositakse, et SKP väheneb üsna pika ajavahemiku jooksul seoses väga väikese sisenõudlusega, mida puhasekspordi suurenemine ei aita piisavalt tasakaalustada.Pinged tööturul on alles hiljuti hakanud vähenema, kuid tööturu olukorda hakkab sisenõudluse vähenemine mõjutama olulisel määral. Töötuse määr on juba suurenenud 6,3 %-lt teises kvartalis 7,2 %-le 2008. aasta kolmandas kvartalis ning nominaalpalga senine väga kiire kasv on aeglustumas. Eeldatavasti on Läti tööturg üsna paindlik, mis peaks piirama toodangu- ja tööjõukulu, mis on seotud palkade ja tootlikkuse vastavusse viimisega.THHI inflatsioon tõusis 2008. aasta mais 17,7 %ni ja langes seejärel novembris 11,8 %ni. Baasinflatsioon[1] (11,0 % novembris) ja teenuste hinna inflatsioon aeglustuvad järk-järgult, kuna nõudluse surve väheneb. Väljavaated inflatsiooni märkimisväärseks aeglustumiseks on head, arvestades väljavaadet, et sisenõudlus on tunduvalt väiksem ja avaliku sektori palgad on madalamad (vt punkt 6), mis võimaldab erasektoris palgatõusu piirata, ning toorainehinnad maailmaturul langevad.Maksebilansi tasakaalustamatus on olnud suur koos väliskohustuste mittejätkusuutliku suundumusega, kuid 2008. aastal vähenes välislaenamine seoses vahendite väiksema sisenõudlusega märkimisväärselt. Maksebilanssi ja välisinvesteeringute positsiooni käsitletakse allpool punktis 5.3. RIIGI RAHANDUSRiigi rahandusel on Lätis kanda suur vastutus, kuna praktiliselt fikseeritud vahetuskursimehhanismi[2] tõttu on monetaarpoliitika võimalused piiratud. Samas oli Läti eelarvepoliitika protsükliline 2005.–2007. aasta suure sisenõudluse ajal, hoolimata eelarvetulemuste paranemisest ja Läti varasemaid lähenemisprogramme käsitlevates nõukogu arvamustes korduvalt andnud nõuannetest. Ootamatut tulu kasutati tavaliselt aasta jooksul koostatud lisaeelarvete raames ja halbadeks aegadeks ei loodud reserve. Avaliku sektori palgatõus soodustas erasektori palgatõusu, kusjuures võrreldav palgatase oli avalikus sektoris kõrgem. Lätis töötab avalikus sektoris üle 30 % tööga hõivatutest ja kuna teenindussektori osakaal on suur (ligikaudu 75 % kogulisandväärtusest), mõjutab avaliku sektori palgakujundus erasektori palku oluliselt.2008. aasta kümnel esimesel kuul vähenes käibemaksutulu (3 % vähem võrreldes eelmise aasta sama perioodiga) oluliselt, mida tingis eratarbimise järsk vähenemine. Peamistest maksukategooriatest saadava tulu näitajad olid alguses üsna head tänu kõrgele inflatsioonile, kuid selline soodne mõju hakkab vähenema. Läti rahandusministeeriumi hinnangul on 2008. aasta konsolideeritud riigieelarve (mis sisaldab keskvalitsuse ja sotsiaalkindlustusfondi eelarvet) puudujääk ligikaudu 2½–2¾ %[3] SKPst. Arvestades võimalust, et praeguses olukorras võib omavalitsuste eelarve olla väikse puudujäägiga (hoolimata piirmääradest, mis peaksid tagama, et alasektori eelarve on tasakaalus või ülejäägiga), tundub valitsemissektori eelarve puudujääk olevat ligikaudu 3 % SKPst.Parlamendis 14. novembril vastu võetud 2009. aasta eelarve kohaselt on keskvalitsuse konsolideeritud eelarve puudujääk 1½ % SKPst, kuid see põhineb ebatõenäolisel eeldusel, et SKP väheneb üksnes 1 %. Sellega oli ette nähtud otseste maksude oluline vähendamine ja kulutuste suurendamine. Juba siis oli selge, et toodang väheneb tunduvalt rohkem ja et tasakaalustusmeetmete puudumisel on oht, et puudujääk muutub väga suureks. Ametiasutused prognoosisid, et koos omavalitsuste eelarve väga väikese puudujäägiga on valitsemissektori eelarve puudujääk 1,8 % SKPst, kusjuures esmane puudujääk on 1,1 % SKPst. Arvestades 2008. aasta viimaste kuude maksulaekumise andmeid ja halvenevaid majanduslikke väljavaateid aastaks 2009, on valitsemissektori eelarveseisundi väljavaated tunduvalt halvemad kui komisjoni talituste sügisprognoosi kohane hinnanguline puudujääk 5,6 % SKPst. Seevastu valitsemissektori võla suhe (9,5 %) oli 2007. aasta lõpus üks madalamaid ELis.4. FINANTSTURUDLäti finantssüsteemis domineerib peaaegu eranditult pangandussektor, mis on kümnel viimasel aastal väga kiiresti arenenud. Võib selgelt eristada kahte segmenti. Ühe segmendi moodustavad peamiselt otse emaettevõtete laenudega rahastatavad välisomanduses olevad pangad, mille turuosa on ligikaudu 70 %. Teise segmendi moodustavad kodumaised pangad, mida rahastatakse peamiselt välismaiste sündikaatlaenude ja mitteresidentide hoiuste abil. Mitteresidentide hoiused mängivad eriti olulist osa, need moodustasid 2008. aasta novembri alguses 43,5 % kõikidest muudest kui raha- ja finantsasutuste hoiustest. Seega sõltub Läti finantssüsteem peamiselt välisrahastamisest, mis hõlmab nii emaettevõtteid, mitteresidentide hoiuseid kui ka välismaiseid sündikaatlaene. Sellest tulenevate väga suurte ja kasvavate väliskohustuste vastaskirjeks on residentidele antavad laenud, mis on peamiselt välisvääringus (ligikaudu 90 % kõikidest laenudest). Kodumaiste laenude osa kasvas 10 %-lt SKPst 1997. aastal 90 %-le 2007. aastal. Seega tundub, et Läti pangandussüsteemi kaks peamist ohtu on likviidsus- ja krediidirisk.Likviidsusrisk on juba avaldunud pideva likviidsussurvena alates 2008. aasta oktoobrist. Prognoositavate tagasimakse raskuste tõttu on kaks välismaist sündikaati selgelt märku andnud, et nad võivad taotleda Parex pangale antud 0,8 miljardi euro suuruse laenu, mille tähtaeg on 2009. aasta veebruar ja juuni, ennetähtaegset tagasimaksmist. Sellele järgnes kõnealuse panga osaline riigistamine 2008. aasta 10. novembril. Samas ei olnud riigi antud laenugarantii piisav ning seetõttu riigistati Parex pank täielikult detsembri alguses ja hoiuste väljavõtmisele seati piirangud (50 000 eurot kuus eraisikute puhul). Nendest meetmetest hoolimata on Parex pangas ja sarnase ärimudeliga kodumaistes pankades hoitavad mitteresidentide hoiused väga oluliselt vähenenud, kusjuures üksnes väike osa sellistest hoiustest on suunatud ümber muudesse Läti pankadesse. Süsteemse likviidsussurve tõttu teatas Läti Pank 13. novembril, et vähendab nõutava reservi suhet 7 %-lt 5 %-le lühiajaliste kohustuste puhul ja 5 %-lt 3 %-le üle kaheaastase tähtajaga kohustuste puhul, mis aitas suurendada likviidsust (kõnealused otsused jõustusid kahes 1-protsendipunktilises etapis vastavalt 24. novembril ja 24. detsembril). Samas on reservid jätkuvalt vähenenud ning Läti Panga rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon halvenes 0,9 miljardi euro võrra alates 2008. aasta oktoobri algusest kuni aasata lõpuni. Residentide ja mitteresidentide hoiused välisomanduses olevates pankades suurenesid sama perioodi jooksul ning oluline on, et emaettevõtete likviidsustoetus tundub olevat kindel.Krediidirisk ei ole veel olulisel määral avaldunud, kuid prognoositakse sellise riski suurenemist lähikuudel. Kuigi tähtaja ületanud laenude arv on juba suurenenud, moodustavad halvad laenud praegu alla 1 % kõikidest laenudest, mis on seotud ka problemaatiliste laenude käimasoleva ümberstruktureerimisega. Samas kindlasti suureneb prognoositava pika majandusseisaku negatiivne mõju residentide sissetulekutele ja seega väheneb nende võime laene tagasi maksta. Maksevõime suhtarvud vähenevad ja võivad jõuda minimaalse sätestatud piirini ning sel juhul oleks vaja kapitalisüste.Pangandussektori praegune ja tulevane seisund sõltub nii objektiivsetest teguritest kui ka usaldusväärsuse ja usaldusega seotud ootustest. Praeguses olukorras on peamine tagada usaldusväärsus, et stabiliseerida hoiuste baasi ja vähendada likviidsussurvet. Arvestades riigi rahanduse piiratud võimalusi, on finantssektori usaldusväärsuse taastamine riigi sekkumise abil veenev üksnes siis, kui sellega kaasneb märkimisväärne rahvusvaheline rahaline toetus.5. MAKSEBILANSS JA VAJADUS VÄLISRAHASTAMISE JÄRELELäti majandusbuumi iseloomustas kuni 2007. aastani maksebilansi suur tasakaalustamatus ja välisvõla mittejätkusuutlik suundumus. Koguvälisvõlg ületas 135 % SKPst 2007. aasta lõpus (netovälisvõlg moodustas 52 % SKPst). Rahvusvaheline investeerimispositsioon halvenes 2007. aasta lõpus: netokohustused suurenesid 79 %ni SKPst ning hinnanguliselt suurenesid 2008. aasta teises kvartalis netokohustused 82 %ni SKPst.Aastal 2008 vähenes vahendite sisenõudlus ja välislaenamine on märkimisväärselt vähenenud. Läti Panga esialgsete hinnangute kohaselt vähenes jooksevkonto puudujääk ligikaudu 12½ %ni SKPst 2008. aasta kolmandas kvartalis (võrreldes rekordilise üle 27 %ga SKPst 2006. aasta neljandas kvartalis). Prognoositakse, et 2009. aastal on kaubavahetuse defitsiit ligikaudu 10 % SKPst (nagu 2008. aasta viimastel kuudel), kuid arvestades positiivset teenuste bilanssi ja paranevat tulukontot, on jooksevkonto defitsiit väiksem. Selleks et SKP kasvaks väheneva sisenõudluse asemel tänu ekspordi suurenemisele, on vaja viia palgad paremini vastavusse tootlikkusega ja soodustada struktuurireforme, mis tugevdavad majanduse pakkumise poolt.Kuigi jooksevkonto puudujäägi viimaste aastate mittejätkusuutliku taseme korrigeerimine on oluline tasakaalustatud maksebilansi taastamiseks, ei ole see iseenesest piisav jätkusuutliku maksebilansi saavutamiseks, arvestades riigi suurt võlakoormat, millest enamuse moodustavad lühiajalised võlad. Prognoositakse, et välisrahastamine on mõnda aega surve all, kuna väheneb välislaenude kättesaadavus, mitteresidentide ja ka residentide hoiused võivad väheneda ning siseinvesteeringute väljavaated halvenevad. Välisvaluutareservide (mis vähenesid ligikaudu 25 % alates 2008. aasta oktoobri algusest kuni detsembrini alguseni) täiendav vähenemine seaks ohtu Läti lati seotud vahetuskursi. Arvestades seda, oleks vaja rahalist välisabi, mida toetaks range poliitiline programm, et vähendada likviidsuspiiranguid lühikeses perspektiivis ja toetada samal ajal maksbilansi nõuetekohast kohandamist keskpikas perioodis.Eespool toodut arvestades on komisjon arvamusel, et Läti maksebilanss on tõsises ohus. Seega soovitab komisjon nõukogul vastu võtta vastastikuse abi andmise otsus.6. LÄTI MAJANDUSE STABILISEERIMISE JA MAJANDUSKASVU ELAVDAMISE PROGRAMM: MAKROMAJANDUSLIKUD JA FINANTSSÜSTEEMIGA SEOTUD MEETMEDKäimasolevad nõupidamised Läti ametiasutuste ja rahvusvahelise finantsabi kooskõlastatud paketi võimalike toetajate vahel kulmineerusid sellega, et ametiasutused võtsid vastu ambitsioonika poliitilise programmi (nagu juba eespool märgiti; programm esitati parlamendile ja see kiideti heaks 12. detsembril). Programm tugineb lati praegusele seotud vahetuskursile, mis jääb peamiseks poliitiliseks elemendiks. Programmi eesmärk on muuta finantssektor vähem haavatavaks, parandada eelarvetasakaalu ja tõhustada konkurentsivõimet, säilitades samal ajal kitsas vahemikus fikseeritud vahetuskurss. Programm hõlmab eelarve kohest ja jätkusuutlikku tugevdamist, terviklikku strateegiat pangaga seotud probleemide lahendamiseks, reguleerivate asutuste kriisiohjamise suutlikkuse suurendamist, terviklikke struktuurireforme ja muid olulisi meetmeid. See põhineb makromajanduslikul stsenaariumil, mille kohaselt SKP väheneb 2009. aastal 5 % ja 2010. aastal veel 3 % ning 2011. aastal suureneb 2 %. Eelarvestrateegias on eesmärgiks seatud, et valitsemissektori eelarve puudujääk ei ole suurem kui 3 % SKPst aastal 2011, mis tähendab, et kõnealusel aastal üritatakse täita Maastrichti eelarvetasakaalu kriteerium.ELi, Rahvusvahelise Valuutafondi ja muude asjaosalistega peetud finantsabi läbirääkimistel rõhutati suurt eelarvepuudujääki tulevikus ja kõnealuste läbirääkimiste tulemusel kiitis valitsus heaks 2009. aasta paranduseelarve projekti; parlament võttis selle vastu 12. detsembril kooskõlas majanduse stabiliseerimise hädaabiprogrammiga. Paranduseelarve põhineb läbivaadatud prognoosil, mille kohaselt SKP väheneb 2009. aastal 5 %, selles võetakse arvesse majanduse väljavaadete hiljutist halvenemist ning seatakse eesmärgiks valitsemissektori eelarve puudujääk alla 5 % SKPst,[4] mis osutab üksnes väikesele struktuurikohandusele võrreldes 2008. aasta hinnanguliste eelarvetulemustega (kuid palju suuremale struktuurikohandusele kui novembris vastu võetud eelarvega on ette nähtud). Lisaks võetakse 2009. aasta märtsi lõpus vastu 2009. aasta lisaeelarve terviklik seadus, mis on kooskõlas detsembris vastuvõetud eelarveprojektiga.Kulutuste poole pealt keskendutakse eelarve tugevdamisel avaliku sektori palkade suurele kärpimisele (keskmine hüvitis väheneb 15 % võrreldes 14. novembri 2008. aasta algse eelarvega, kuid see tasakaalustab üksnes osaliselt viimaste aastate suurt reaalkasvu) ja töötajate arvu täiendavale vähendamisele; lisaks on ette nähtud töötajatega mitteseotud jooksvate kulude suur kärpimine. Muud olulised kavandatud meetmed hõlmavad toetuste (v.a sotsiaaltoetuste), kaupade ja teenustega seotud kulutuste vähendamist ning omavalitsuste kulutuste piiramist. Seoses sellega säilitatakse ELi projektide riikliku kaasrahastamise kavandatud tase ning aidatakse majandusel keskenduda kaubeldavate kaupade sektorile. Tulu poole pealt on ette nähtud käibemaksu standardmäära suurendamine 3 protsendipunkti võrra 21 %ni, tunduvalt kitsama maksubaasi (peamiselt ravimite) suhtes kohaldatava vähendatud käibemaksumäära suurendamine 5 %-lt 10 %-le ja kütuseaktsiisi suurendamine (millega täidetakse ELi õigustikus sätestatu), mida osaliselt tasakaalustatakse üksikisiku tulumaksumäära vähendamisega 2 protsendipunkti võrra.Aastaks 2010 on ette nähtud eelarve täiendav tugevdamine ning keskpika perioodi eelarveraamistik põhineb eesmärgil, et 2011. aastal on valitsemissektori eelarve puudujääk kuni 3 % SKPst, mis on kooskõlas Maastrichti lähenemiskriteeriumiga. Eelarvet tugevdatakse veelgi kõnealusel aastal nii, et 2010. aastal kehtestatakse täiendavad eelarvepiirangud, viiakse sisse kapitali tulumaks (10 %) ning suurendatakse erandite kaotamise abil kinnisvara- ja omandimaksu, et laiendada maksubaasi. Lisaks võetakse meetmeid, et tugevdada uue eelarveraamistiku kehtestamise ja eelarvereformi hõlmava õigusakti vastuvõtmise abil eelarvemenetluse struktuuri ja rakendamist.Peale eespool kirjeldatud eelarvepaketi, mis on rahalise välisabi saamise eeltingimus, otsitakse Parex pangaga seotud probleemidele lahendust, mille kohaselt olemasolevatel aktsionäridel ei oleks panga kapitalis enam osalust. Pärast esimest auditit kontrollib valitsus juba rohkem kui 85 % panga omakapitalist. Juhtkond on asendatud. Uus juhtkond koostab kava pangaga seotud probleemide lahendamiseks kooskõlas põhimõttega, et riigi kantavat kahjumit minimeeritakse. Lähiajal soovitakse välispartneritelt saada selget kinnitust selle kohta, et Parex panga sündikaatrahastamist jätkatakse.Muude meetmete eesmärk on laiemalt tagada pangandussektori stabiilsus keskpikas kuni pikas perioodis. Esimese sammuna üritavad ametiasutused taastada usalduse pangandussüsteemi vastu. Pangandussüsteemis viiakse läbi sihtuuringud, et tagada kõikide pankade maksevõimelisus ja piisav kapitaliseeritus. Elujõulised pangad, kellel on vaja kapitali suurendada, peavad püüdma end ümberstruktureerida erasektori vahendite abil, kaasates välisinvestoreid, ühinedes või saades emapankadelt kapitalitoetust.Peaaegu kogu praegune välisvõlg hõlmab erasektorit. Selleks et viia võlamäär kooskõlla jätkusuutliku majanduskasvuga tulevikus, on lisaks usaldusnormatiivide, järelevalve ja rahapoliitikaga seotud meetmetele kava oluliseks elemendiks võla ümberstruktureerimine. Praeguste võlgade tagasimakse tähtpäeva ja vääringu ümberstruktureerimisega seotud õiguslikku alust tugevdatakse. Samuti seatakse prioriteediks maksejõuetuse menetluse hõlbustamine ja saneerimiskavade kiire rakendamine.Samuti sisaldab majanduspoliitiline programm Lissaboni strateegia raames toetatavaid selliseid struktuurireformi meetmeid nagu aktiivne tööturupoliitika ja elukestev õpe, erasektori suurem osalemine teadus- ja arendustegevuses ning innovatsioonis, eksporti edendavad meetmed ning ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.7. ELI TOETUS MAKSEBILANSI TOETAMISEKS RAHVUSVAHELSTE JÕPINGUTUSTE RAAMESLäti maksebilansi rasket olukorda silmas pidades ja tingimusel, et Läti ametiasutused võtavad kohustuse rakendada laiaulatuslikku majanduse kohandamise kava, soovitab komisjon pärast 12. jaanuari 2009. aasta nõupidamisi majandus- ja rahanduskomiteega nõukogul anda asutamislepingu artikliga 119 ettenähtud vastastikust abi.Peale selle soovitab komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, et pärast seda, kui nõukogu on komisjoni soovitusel vastu võtnud eespool nimetatud otsuse vastastikuse abi andmise kohta Lätile, võtaks nõukogu vastu ka otsuse keskmise tähtajaga kuni 3,1 miljardi euro suuruse rahalise abi andmise kohta Lätile ELi liikmesriikide toetamise süsteemi alusel (mis on ette nähtud nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsusega (EÜ) nr 332/2002) eesmärgiga aidata Lätil parandada oma maksebilansi jätkusuutlikkust.Keskpika tähtajaga rahaline abi antaks ajal, mil Läti finantssüsteemi ohustab usalduse kaotus kodus ja välismaal ning mil eelarveseisund halveneb ja lähitulevikus on oodata märkimisväärset rahastamissurvet. Üldiselt on abi eesmärk hõlbustada vajalikku välis- ja sisemajanduslikku kohandamist. Kuni 2011. aasta esimese kvartalini vajatakse rahalisi vahendeid kokku hinnanguliselt 7,5 miljardit eurot. See summa hõlmab maksebilansi (jooksev- ja kapitalikonto) prognoositavat puudujääki, hoiuste väljavõtmist, saabuvate laenutähtaegade mittetäielikku pikendamist, maksebilansi vigu ja väljajätmisi ning rahvusvahelise reservi kogumist usaldusnormatiividele vastava tasemeni.Toetust antakse koos Rahvusvaheline Valuutafondi ja muude mitme- ja kahepoolsete toetuste raames. See makstakse välja kuue osamaksena ning väljamaksmine sõltub majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest. Kavandatav otsus aeguks kolm aastat pärast jõustumist. Asjaolu et ELi laenu välja maksmine sõltub majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest, sätestatakse Läti ametiasutustega sõlmitavas vastastikuse mõistmise memorandumis; selle tingimuse peamised elemendid on järgmised.Eelarve laiaulatuslik tugevdamine kuni aastani 2011. Võrreldes 14. novembri 2008. aasta algse eelarvega on 2009. aastaks kavandatud eelarve märkimisväärne tugevdamine: eesmärgiks on seatud, et eelarvepuudujääk ei ületaks 5 % SKPst, ning aastaks 2010 on ette nähtud eelarvet veelgi tugevdada. Eelarvet toetavad meetmed hõlmavad: eelkõige i) keskpika perioodi selge eelarveprogrammi vastuvõtmist, et vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki alla asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKTst aastaks 2011; ii) keskpika perioodi eelarve piirmäärade raames avaliku sektori keskmise nominaalhüvitise vähendamist ligikaudu 15 % aastal 2009; see peaks hõlmama ka omavalitsusi, valitsusasutusi ja riigi omandis olevaid ettevõtteid; iii) boonuste ja sarnaste maksete kaotamist; iv) avaliku sektori ja omavalitsuste töötajate arvu vähendamist vähemalt 5 %; v) toetuste (v.a sotsiaaltoetuste), kaupade ja teenustega seotud kulutuste olulist vähendamist; vi) ELi rahastatavate projektide rakendamist varem kavandatud tasemel.Majanduspoliitiliste tingimuste täitmisega seotud meetmed, et laiemalt tagada pangandussektori stabiilsus keskpikas kuni pikas perioodis. Esimese sammuna üritavad ametiasutused taastada usalduse pangandussüsteemi vastu. Pangandussüsteemis viiakse läbi sihtuuringud, et tagada kõikide pankade maksevõimelisus ja piisav kapitaliseeritus. Elujõulised pangad, kellel on vaja kapitali suurendada, peavad püüdma end ümberstruktureerida erasektori vahendite abil, kaasates välisinvestoreid, ühinedes või saades emapankadelt kapitalitoetust. Selle protsessi oluline etapp oli kolme suure välismaise emapanga grupi 18. detsembri 2008. aasta eraldi teadaanne selle kohta, et nad jäävad Lätisse ja toetavad oma sealset tegevust.Laenude ümberstruktureerimine erasektoris, et vähendada suurest laenukoormusest tingitud haavatavust (peaaegu kogu välisvõlg hõlmab erasektorit), ning lisaks võetakse usaldusnormatiivide, järelevalve ja rahapoliitikaga seotud meetmeid. Praeguste võlgade tagasimakse tähtpäeva ja vääringu ümberstruktureerimisega seotud õiguslikku alust tuleks tugevdada. Samuti tuleb prioriteediks seada maksejõuetuse menetluse hõlbustamine ja saneerimiskavade kiire rakendamine. See hõlmab maksejõuetust käsitlevate õigusaktide muutmist, et lihtsustada tehinguid elujõuliste ettevõtete ja nende laenuusaldajate vahel ning parandada eraisiku pankroti raamistikku.Struktuurimeetmed tulupoliitika, eelarvedistsipliini ja -menetluse ning eelarve haldamise valdkonnas. Eelarvet ja finantsjuhtimist käsitlevat õigusakti muudetakse, et tugevdada finantsvastutuse, läbipaistvuse ja vastutusega seotud sätteid ning jõustatakse keskpika perioodi eelarveraamistikku. Asutatakse erikomitee, kes jälgib palgatõusu piiramist ja teeb soovitusi, et tagada palkade selline arengusuund, mis aitab konkurentsivõimet taastada.Lissaboni strateegia raames toetatavad sellised struktuurireformi meetmed nagu aktiivne tööturupoliitika ja elukestev õpe, erasektori suurem osalemine teadus- ja arendustegevuses ning innovatsioonis, eksporti edendavad meetmed ning ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.Vajaliku paindlikkuse tagamiseks praeguses turuolukorras tehakse ettepanek võimaldada laenu rahastava laenuoperatsiooni puhul kasutada intressimäära vahetustehinguid. Selleks et kaitsta ELi eelarvet, peab potentsiaalse vahetustehingu osapoolte krediidikvaliteet olema väga kõrge.Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile vastastikust abiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 119,võttes arvesse soovitust, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:(1) Väga suure välisrahastamise vajaduse kontekstis muutus olukord Läti kapitali- ja finantsturgudel hiljuti pingeliseks, mis kajastab turuhoiakute üldist halvenemist ja tekitab muret Läti majanduse olukorra pärast, arvestades riigi suurt maksebilansi puudujääki ja väga suurt välisvõlga, riigi rahanduse nõrgenemist ning suurt kulu- ja hinnainflatsiooni. Läti pangandussektoril on suured probleemid likviidsuse ja usaldusega. Välisvaluutareservid on vähenenud, kuna keskpank sekkus, et säilitada vääringu seotud vahetuskurss.(2) Nõukogu vaatab korrapäraselt läbi Lätis rakendatava majanduspoliitika eelkõige Läti lähenemisprogrammi ja riikliku reformikava ning ka lähenemisaruannete raames.(3) Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Lätis vaja välisrahastamist kokku 7,5 miljardi euro ulatuses.(4) Läti ametiasutused on taotlenud märkimisväärset rahalist abi ELilt ja muudelt rahvusvahelistelt finantsasutustelt ning riikidelt, et toetada maksebilansi jätkusuutlikkust.(5) Läti maksebilanssi ähvardab tõsine oht, mis õigustab ühenduse kiireloomulise vastastikuse abi andmist koos Rahvusvahelise Valuutafondi ja muude toetajatega.(6) Rahalise abi paketti pakutakse üksnes siis, kui Läti ametiasutused kohustuvad rakendama ambitsioonikat programmi, mis hõlmab nii eelarvet, finantssüsteemi kui ka struktuurireforme, et hõlbustada vajalikku välis- ja sisemajanduslikku kohandamist, stabiliseerida majandust ning taastada majanduspoliitika usaldusväärsus. Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt ja hoolikalt, et abiga seotud majanduspoliitilisi tingimusi täidetakse täies ulatuses,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Ainus artikkelÜhendus annab Lätile vastastikust abi.Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Lätile ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 332/2002,[5] millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem, eriti selle artikli 3 lõiget 2,võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:(1) Nõukogu […] otsusega on otsustatud anda Lätile vastastikust abi.(2) Väga suure välisrahastamise vajaduse kontekstis muutus olukord Läti kapitali- ja finantsturgudel hiljuti pingeliseks, mis kajastab turuhoiakute üldist halvenemist ja tekitab muret Läti majanduse olukorra pärast, arvestades riigi suurt maksebilansi puudujääki, riigi rahanduse nõrgenemist ning suurt kulu- ja hinnainflatsiooni. Läti pangandussektoril on suured probleemid likviidsuse ja usaldusega. Välisvaluutareservid on vähenenud, kuna keskpank sekkus, et säilitada vääringu seotud vahetuskurss.(3) Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Lätis vaja välisrahastamist kokku 7,5 miljardi euro ulatuses.(4) On asjakohane anda Lätile ühenduse abi kuni 3,1 miljardit eurot kooskõlas määrusega (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. Ühenduse abi tuleks anda koos Rahvusvahelise Valuutafondi 1,5 miljardi SDR (l200 % Läti kvoodist, ligikaudu 1,7 miljardit eurot) suuruse valmisolekulaenuga, mis kiideti heaks 23. detsembril 2008. Põhjamaad (Rootsi, Taani, Soome ja Norra) eraldavad kokku 1,8 miljardit eurot, Maailmapank eraldab 0,4 miljardit eurot, Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank, Tšehhi Vabariik, Poola ja Eesti eraldavad kokku 0,5 miljardit eurot, mis tähendab, et kuni 2011. aasta esimese kvartalini on kogutoetus 7,5 miljardit eurot.(5) Ühenduse abi andmist peab korraldama komisjon. Läti ametiasutustega pärast majandus- ja rahanduskomiteega peetud läbirääkimisi kokkulepitud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused tuleks sätestada vastastikuse mõistmise memorandumis. Need tingimused peaksid muu hulgas hõlmama meetmeid kohese likviidsussurve vähendamiseks, et taastada pangandussektori tugevdamise abil stabiilsus pikas perspektiivis, eelarvepuudujäägi vähendamist ning konkurentsivõimet parandavate siseriiklike meetmete võtmist. Meetmed peaksid hõlmama eelarve kohest ja jätkusuutlikku tugevdamist, terviklikku strateegiat pangaga seotud probleemide lahendamiseks, reguleerivate asutuste kriisiohjamise suutlikkuse suurendamist, terviklikke struktuurireforme ja muid olulisi meetmeid. Üksikasjalikud finantstingimused peaks komisjon sätestama laenulepingus.(6) Abi andmisel tuleks seada eesmärgiks kohese likviidsussurve vähendamine tingimusel, et taastatakse stabiilsus pikas perspektiivis, mis hõlmab pangandussektori tugevdamist, eelarvepuudujäägi vähendamist ja konkurentsivõimet parandavate siseriiklike meetmete võtmist, säilitades samal ajal kitsas vahemikus fikseeritud vahetuskurss selle praeguse keskkursiga,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 11. Ühendus annab Lätile keskmise tähtajaga laenu kuni 3,1 miljardit eurot maksimaalse keskmise tagasimaksetähtajaga 5 aastat.2. Ühenduse finantsabi antakse kolme aasta jooksul alates esimesest päevast pärast käesoleva otsuse jõustumist.Artikkel 21. Komisjon korraldab abi andmist viisil, mis on kooskõlas Läti kohustustega ja nõukogu soovitustega. Kõnealused tingimused sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis. Üksikasjalikud finantstingimused sätestab komisjon laenulepingus.2. Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud. Komisjon teavitab majandus- ja rahanduskomiteed laenude võimalikust refinantseerimisest või finantstingimuste ümberkorraldamisest.3. Läti peab olema valmis vastu võtma ja rakendama eelarvet tugevdavaid täiendavaid meetmeid, et stabiliseerida majandust, kui sellised meetmed on abiprogrammi ajal vajalikud. Läti ametiasutused peavad enne selliste täiendavate meetmete võtmist komisjoniga nõu.Artikkel 31. Komisjon teeb ühenduse finantsabi Lätile kättesaadavaks kuni kuue osamaksena, mille suurus sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis.2. Esimese osamakse tegemise tingimuseks on laenulepingu ja vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumine.3. Lubatud on intressimäära vahetustehingute kaalutletud sõlmimine kõrgeima krediidikvaliteedi astmega osapooltega, kui see on vajalik laenu rahastamiseks.4. Komisjon teeb otsuse edasiste osamaksete tegemise kohta pärast majandus- ja rahanduskomitee arvamuse saamist.5. Edasiste osamaksete tegemise tingimuseks on see, et Läti valitsus rakendab lähenemisprogrammiga hõlmatud uut majanduspoliitilist programmi (majanduse stabiliseerimise ja majanduskasvu elavdamise programm) rahuldavalt, eriti vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud majanduspoliitilisi tingimusi. Need tingimused hõlmavad muu hulgas järgmist.1.  Keskpika perioodi selge eelarveprogrammi vastuvõtmine, et vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki kuni asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuseni 3 % SKTst aastaks 2011.2.  2009. aasta eelarve täitmine, nagu seda on muudetud 12. detsembril 2008. aastal vastu võetud lisaeelarvega (mida muudetakse üksikasjalikult 2009. aasta esimeses kvartalis), millega on eesmärgiks seatud, et valitsemissektori eelarve puudujääk ei ületa 5 % SKPst.3.  Avaliku sektori keskmise nominaalhüvitise vähendamine 2009. aastal vähemalt 15 % võrra võrreldes 14. novembri 2008. aasta algse eelarvega ja täiendav vähendamine 2 % võrra 2010.–2011. aastal.4.  Avaliku sektori ja omavalitsuste töötajate vähendamine vähemalt 5 % võrra aastal 2009.5.  Eelarveraamistiku kehtestamise ja eelarvereformi hõlmava õigusakti vastuvõtmise abil eelarvemenetluse struktuuri ja rakendamise parandamine.6.  Selge ja läbipaistva palgasüsteemi kehtestamine otseselt avalikus halduses töötavate isikute jaoks ning avaliku halduse asutuste jaoks ühtse inimressursside planeerimise ja juhtimise süsteemi loomine.7.  Mehhanismid, mis tagaksid pangandussektori laialdase stabiilsuse keskpikas kuni pikas perspektiivis, sh järelevalvet, usaldusnormatiive ja rahanduspoliitikat hõlmavad meetmed. Need peaks aitama saavutada laenukasvu jätkusuutliku taseme ja vähendama ebakindla välisrahastamise suurt osakaalu. Pangandussüsteemis viiakse läbi sihtuuringud, et tagada kõikide pankade maksevõimelisus ja piisav kapitaliseeritus.8.  Asjakohased meetmed erasektori võlgade ümberstruktureerimiseks. Praeguste võlgade tagasimakse tähtpäeva ja vääringu ümberstruktureerimisega seotud õiguslikku alust tugevdatakse. Samuti tuleks prioriteediks seada maksejõuetuse menetluse hõlbustamine ja saneerimiskavade kiire rakendamine.9.  Tagatakse, et Parex panga allesjäänud vähemusaktsionärid ei saaks kasu pangaga seotud probleemide lahendamisest ning võetakse meetmed finantsstabiilsuse suurendamiseks, mis tähendab Parex panga täielikku riigistamist.10.  Lissaboni strateegia raames toetatavad ja Läti riiklikus reformikavas sätestatud struktuurireformi meetmed, nagu aktiivne tööturupoliitika ja elukestev õpe, erasektori suurem osalemine teadus- ja arendustegevuses ning innovatsioonis, eksporti edendavad meetmed ning ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.11.  ELi rahastatavate projektide rakendamine kavandatud tasemel, et suurendada kaubeldavate kaupade sektori osakaalu majanduskasvus.12.  Meetmed eesmärgiga parandada nende ettevõtete ja ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele, kelle taotlus struktuurifondidest abi saamiseks on heaks kiidetud või kes kavatsevad struktuurifondidest abi taotleda.Käesolev otsus on adresseeritud Läti Vabariigile. See avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja  SELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA(vrd sise-eeskirjade artikkel 16)POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA RAHANDUSVALDKONDTEGEVUSVALDKOND: FINANTSTEHINGUD JA FINANTSINSTRUMENDIDMEETME NIMETUS: ELi KESKMISE TÄHTAJAGA FINANTSABI LÄTILE1. ETTEPANEKU NIMETUS: ASJAOMANE ELARVERUBRIIK JA JAOTIS01 04 01 01 Euroopa Ühenduse tagatis maksebilansi toetuseks võetud ühenduse laenudele2. ÕIGUSLIK ALUS:Nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määruse nr 332/2002 artikkel 119.3. EELARVEAASTA ÜLDANDMED (EURODES)Sellesse punkti kirjendatakse Euroopa Liidu poolt antud tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intresside ja muude kulude) tagasimaksmist juhul, kui võlgnik (Läti) jätab täitmata oma lepingulised kohustused.Eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet („p.m.”) rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist ei kasutata.3a – Jooksev aastaEi kohaldataKULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta |Ümberpaigutatud assigneeringud |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3b – ÜlekandmineEi kohaldataKULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD |Ülekandmine |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3c – Järgnev eelarveaastaEi kohaldataKULUKOHUSTUSTE ASSIGNEERINGUD |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta | p.m. |Ümberpaigutatud assigneeringud |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa | p.m. |4. MEETME KIRJELDUSKavandatav keskmise tähtajaga finantsabi Lätile hõlmab 3,1 miljardi euro suurust ühenduse laenu (rahastatakse rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt kaasatud ühenduse laenudest). Abi antakse rahvusvahelise rahastamispaketi raames, mis hõlmab eelkõige IMFi laenu suurusega 1,5 miljardit SDRi (ligikaudu 1,7 miljardit eurot), mida toetab valmisolekulaenu leping. Põhjamaad eraldavad 1,8 miljardit eurot, Eesti, Tšehhi Vabariik, Poola ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank eraldavad kokku 0,5 miljardit eurot.Abi kajastab soovi aidata Lätit, kelle kapitali- ja finantsturud on surve all, kuna turuhoiakud kiirelt areneva majandusega riikide suhtes on üldiselt halvenenud. Lätile antava ühenduse keskmise tähtajaga finantsabi eesmärk on kohese likviidsussurve vähendamine, et taastada stabiilsus pikas perspektiivis, mis hõlmab pangandussektori tugevdamist, eelarvepuudujäägi vähendamist ja konkurentsivõimet parandavate siseriiklike meetmete võtmist, säilitades samal ajal kitsas vahemikus fikseeritud vahetuskurss. Seeläbi toetatav majanduspoliitiline programm hõlmab eelarve kohest ja jätkusuutlikku tugevdamist, terviklikku strateegiat pangaga seotud probleemide lahendamiseks, reguleerivate asutuste kriisiohjamise suutlikkuse suurendamist, terviklikke struktuurireforme ja muid olulisi meetmeid.Komisjoni poolt koostöös majandus- ja rahanduskomiteega hallatav abi võimaldab tagada, et EL on aktiivselt kaasatud Läti majanduspoliitika kujundamisesse ning et kõnealune poliitika on kooskõlas Läti kohustustega ELi kontekstis ja nõukogu soovitustega, eelkõige seoses riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi rakendamisega.Lätile laenu andmise eesmärgil kapitaliturgudelt või finantsasutustelt võetud ühenduse laenud on kaetud ühenduse tagatisega. Laen võetakse kapitaliturgudelt või finantsinstitutsioonidelt. Lätile antavate laenude põhisumma on 3,1 miljardit eurot.Euroopa Liidu poolt antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Läti ei suuda täita oma lepingulisi kohustusi.Oma kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sellisel juhul kohaldatakse nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2000/597/EÜ, Euratom; EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1) artiklit 12.5. KASUTATAV ARVUTUSMEETODEi kohaldata.6. MAKSEGRAAFIK (EURODES)Ei kohaldata.Rubriik | Assigneeringud | Maksed |aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | Järgmised eelarve-aastad |aasta n |aasta n+1 |aasta n |aasta n+1 |Kokku |[1] Määratletud üldindeksina, v.a energia ja töötlemata toit.[2] Lätis on pikk traditsioon siduda omavääringu vahetuskurss: 1994. aastal seoti latt Rahvusvahelise Valuutafondi arvestusühikuga SDR ja alates 2005. aastast on latt seotud euroga. 2005. aasta mais ühines Läti vahetuskursimehhanismiga ERM II ja kehtestas ühepoolselt kursi kõikumise vahemikus +/-1 % keskpariteedi ümber.[3] Arvandmed on saadud siseriiklikku metoodika alusel ja ei hõlma kohalikke omavalitsusi.[4] Abiprogrammis on võetud arvesse, et 2009. aastal on Lätis ülemäärane eelarvepuudujääk.[5] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Belgia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Belgia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/01)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Belgiat ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3) vastu 21. märtsil 2017.

               (2)

               Kuna Belgia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Belgia tagama allpool esitatud soovitustes 1–2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Belgia kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Belgia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)

               Belgia esitas oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi 28. aprillil 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artiklis 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Belgia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada järk-järgult nominaalset eelarvepositsiooni -2,6 %-lt SKPst 2016. aastal -0,1 %-le SKPst 2020. aastal. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsioon – on kavas saavutada 2019. aastaks. Siiski osutab ümberarvutatud (5) struktuurne eelarvepositsioon 0,3 %-lisele puudujäägile 2019. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutas 2014. aastal haripunkti tasemel peaaegu 107 % SKPst ja vähenes seejärel 2015. ja 2016. aastal tasemele ligikaudu 106 % SKPst; 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jõudma 2020. aastaks 99 % tasemeni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast, ei ole täpselt kirjeldatud; komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt halvendab see eeldatavat struktuurset eelarvepositsiooni 2018. aastal, kui poliitikat ei muudeta.

               (7)

               Komisjon esitas 22. mail 2017 ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande, kuna Belgia ei teinud piisavaid edusamme võla vähendamise sihttasemest kinnipidamiseks 2016. aastal. Aruandes jõuti järeldusele, et pärast kõigi asjaomaste tegurite hindamist tuleks võlakriteerium lugeda praegu täidetuks. Siiski tuleb 2017. aastal võtta täiendavaid eelarvemeetmeid, et tagada 2016. ja 2017. aasta keskpikale eelarve-eesmärgile suunatud kohandamiskava ulatuslik täitmine.

               (8)

               2017. aasta stabiilsusprogrammist ilmneb, et pagulaste erakorralisel sissevoolul ja julgeolekuga seotud meetmetel on 2016. ja 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni hinnangul ulatusid pagulaste erakorralise sissevoolu ja julgeolekuga seotud meetmete tõttu lubatud lisakulud 2016. aastal vastavalt 0,08 %-ni ja 0,05 %-ni SKPst. 2017. aastal on julgeolekuga seotud meetmete täiendav mõju võrreldes 2016. aastaga hinnanguliselt 0,01 % SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad arvestada nende lisakuludega, sest pagulaste sissevool ja terrorismiohu tõsidus on erakorralised asjaolud, nende mõju Belgia riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on 2016. aasta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavat kohandamismäära vähendatud, et võtta arvesse pagulaste ja julgeolekuga seotud lisakulusid. Lõplik hinnang 2017. aasta kohta, sealhulgas tingimustele vastavate summade kohta, koostatakse 2018. aasta kevadel, lähtudes Belgia ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

               (9)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Belgiale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aastal oht sellest nõudest mõnevõrra kõrvale kalduda. Siiski on 2016. ja 2017. aastal olemas risk märkimisväärsele kõrvalekaldumisele keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast. See järeldus ei muutuks, kui pagulaste erakorralise sissevoolu ja julgeolekumeetmete mõju eelarvele nõudest maha arvataks.

               (10)

               Võttes arvesse Belgia eelarveolukorda ja eelkõige võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Belgia veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on tasakaalus struktuurne eelarvepositsioon. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (6) ei tohi ületada 1,6 % 2018. aastal. See vastaks iga-aastasele struktuursele kohandusele vähemalt 0,6 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Peale selle ei järgi Belgia esmapilgul arvatavasti 2017. ja 2018. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2017. aastast on stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vaja lisameetmeid. Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt tuleb eelarvekavade ja tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarve tasakaalu tsüklilistes tingimustes. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises 2017. aasta Euroopa poolaasta kohta, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneva 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii majanduse praeguse elavnemise tugevdamisele kui ka Belgia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses võtab nõukogu teadmiseks komisjoni kavatsuse viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Belgia tsüklilist olukorda.

               (11)

               Eelarve tulemuslik koordineerimine on väga oluline sellises liitriigist liikmesriigis nagu Belgia, kus suur osa kulutustega seotud pädevusest on delegeeritud piirkondliku tasandi valitsusasutustele. Föderaalvalitsus ning piirkondlikud ja kogukondlikud omavalitsused sõlmisid 2013. aastal koostööleppe, et parandada omavahelist koordineerimist ja võtta majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise leping (fiskaalkokkulepe) üle siseriiklikku õigusesse. Eesmärgiks oli määrata kindlaks üleriiklikud ja piirkondlikud mitmeaastased eelarvekavad, mille üle teostab järelevalvet kõrgem rahandusnõukogu. Selle protsessi tulemusena ei ole siiski saavutatud ametlikku kokkulepet eelarveliste arengute osas, samuti ei ole kindlaks määratud piisavaid tagatisi seoses kõrgema rahandusnõukogu järelevalvefunktsiooniga. Jõupingutuste jagamise puudulik koordineerimine kahjustab riigi üldisi võimalusi 2017. aasta stabiilsusprogrammis ette nähtud keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks.

               (12)

               Kuigi avaliku sektori investeeringutega saab kasvu pikas perspektiivis suurendada, on nende tase Euroopa standardeid arvestades väga madal, eriti võrreldes avaliku sektori kogukulutustega. Lisaks vähesele avaliku sektori kapitalile on halvenenud ka avaliku sektori taristu olukord. Kõigi valitsemistasandite rangeid eelarvepiiranguid arvesse võttes eeldab piisavate investeerimisvõimaluste säilitamine avaliku sektori kogukulutuste ümberstruktureerimist, parandades selleks avalike teenuste ja poliitikameetmete tõhusust ning piirates teatavate kuluartiklite kiiret kasvu.

               (13)

               Belgia on teinud olulisi edusamme oma palgakujundussüsteemi reformimisel. 1996. aasta palgaläbirääkimiste seaduse muutmise eesmärk on kaitsta hiljutise palgakasvu piiramise tulemusena saavutatud kulupõhise konkurentsivõime kasvu. Konservatiivsema baasprognoosi ja palganormi arvutamises tehtud varasemate kohanduste tulemusena parandab läbivaadatud raamistik märkimisväärselt Belgia kulupõhist konkurentsivõimet suhetes euroala peamiste kaubanduspartneritega. Lisaks pakub reform lisatagatisi, mille abil saab valitsuse mittepalgaliste tööjõukulude vähendamise meetmetega tulemuslikult toetada kulupõhist konkurentsivõimet, ning laiendab valitsuse rolli ülemäärasest inflatsioonist tuleneva kulupõhise konkurentsivõime langustrendi ärahoidmises. Kollektiivläbirääkimiste raamistikus on sätestatud, et majanduse kesknõukogus esindatud sotsiaalpartnerid jälgivad rangelt palga ja tootlikkuse arengut ning muid kulupõhise ja mittekulupõhise konkurentsivõime tegureid. Kuna palkade sidumine inflatsiooniga on mitmes sektoris veel laialt levinud ning inflatsioonilõhe Belgia ja selle naaberriikide vahel suureneb, jätkatakse Euroopa poolaasta raames tööjõu ühikukulu muutuste tähelepanelikku jälgimist.

               (14)

               Teatavaid edusamme on tehtud tööturu toimimise osas. Kõrgem pensioniiga ja eelpensionile mineku piirangud julgustavad eakamaid inimesi tööturul püsima või sinna naasma. Maksukiilu järkjärguline vähenemine on aidanud tööhõive määra suurendada. Majanduskasvu ja paranenud kulupõhise konkurentsivõime tulemusena on töökohtade loomine olnud järjekindel. Põhjuseks on ka tööjõumaksude alandamine ja palgatõusu piiramine, mis on parandanud Belgia ettevõtete tööjõukuludel põhinevat konkurentsivõimet. Mitmeid struktuurseid puudusi ei ole siiski veel kõrvaldatud. Töötuselt või mitteaktiivsuselt tööhõivele ülemineku määr on madal ning üldist tööhõive määra vähendavad konkreetsete rühmade kehvad tulemused. Nende hulka kuuluvad madala kvalifikatsiooniga töötajad, noored, vanemaealised töötajad ja sisserändaja taustaga inimesed, nagu kolmandates riikides sündinud töötajad, aga ka teise põlvkonna sisserändajad. Isegi kui arvesse võtta muid individuaalseid tunnuseid, on sisserändaja taustaga inimeste tööhõive Belgias üks madalamaid liidus. Väljaspool ELi sündinud sisserändajate tööhõive erinevus on liidu suurim: 2016. aastal oli tööhõive määr 20–64aastaste vanuserühmas 49,1 %, kohalike puhul oli see võrdluseks 70,2 %, ning väljaspool ELi sündinud naiste puhul oli see veelgi madalam: 39,1 %. 2015. aastal oli vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk väljaspool ELi sündinute puhul 50,7 % ja kohalike puhul 17 %. Konkreetsete elanikkonnarühmade vahel valitsevate suurte tööhõiveerinevuste tulemuseks on endiselt tööjõu pidev alarakendamine. Kuigi piirkondlike tööhõivetoetuste kavade käimasoleva reformimise eesmärk on süsteemi otstarbekamaks ja sihipärasemaks muuta, tuleks tehtud poliitikavalikute kulutasuvust regulaarselt kontrollida. Sihtrühmadele suunatud meetmete mõni aspekt võib tekitada ootamatut või ka tõrjuvat mõju. Koordineerimine ja kommunikatsioon eri poliitikatasandite vahel ja nende sees on äärmiselt oluline sihtotstarbeliste meetmete tulemuslikkuse jaoks. Maksud, sealhulgas madalatelt palkadelt võetavad sotsiaalmaksed ja sotsiaalhüvitiste lõppemine tööturule siirdumisel või töötundide arvu suurenemisel võivad tekitada mitteaktiivsuse ja madala palga lõksu.

               (15)

               Mõningast edu on saavutatud haridus- ja koolitusreformiga, mille eesmärk on suurendada võrdseid võimalusi, parandada võtmepädevuste omandamist ja tõsta hariduse kvaliteeti. Vaatamata heale keskmisele tulemusele rahvusvahelises võrdluses vähenes parimate sooritajate osakaal 15aastaste seas, samal ajal kui kesiste tulemustega õpilaste arv kasvas. Lisaks sellele on sotsiaal-majanduslikust taustast tingitud hariduslik ebavõrdsus liidu ja OECD keskmisest kõrgem. Sisserändaja taustaga seotud erinevus haridustulemustes on suur ja teise põlvkonna tulemused on esimese põlvkonna omadest ainult õige pisut paremad, seda ka sotsiaal-majanduslikku tausta arvesse võttes. Haridusliku ebavõrdsuse probleemi lahendamine eeldab seega laiaulatuslikke poliitikameetmeid, mis lähevad haridussüsteemist kaugemale. Kooliõpilaste arvu tugev kasv, eelkõige sisserändaja taustaga õpilaste arvu suurenemine (nende osakaal oli 2012. aastal 15,1 % ja jõudis 2015. aastaks 17,7 %-ni), süvendab raskusi võrdsete võimaluste tagamisel. Lisaks on Belgias üha rohkem puudu õpetajatest ning neid ei valmistata alati hästi ette ega toetata, et tulla toime kooliõpilaste üha suurema mitmekesisusega. Selle peamised põhjused on järgmised: kõige sobivamaid üliõpilasi ja kandidaate on keeruline õpetajaametisse meelitada, palju noori õpetajaid lahkub ametist ning paljud õpetajad ei ole õpetajatööks kättesaadavad. Õpetajate põhikoolituse kestus (praegu 3 aastat) on Belgias suhteliselt lühike. Haridus- ja koolitusreformidel on oluline tähtsus madala kvalifikatsiooniga noorte tööturul osalemise suurendamises ja teadmistepõhisele majandusele ülemineku toetamises.

               (16)

               Parandada tuleb konkurentsivõime seda osa, mis ei ole seotud kuludega. Sellega seoses on oluline suurendada tootlikkust ja laiendada teadmistepõhisesse kapitali tehtavaid investeeringuid, eelkõige selleks, et võtta kasutusele digitehnoloogiad. Kuigi riiklik teadusuuringute süsteem on kõrgel tasemel, eeldab suurema edu saavutamine innovatsiooni valdkonnas teadmiste levitamist vähem tootlikesse majandussektoritesse. Kõik föderaalüksused on seda vajadust tunnistanud ning võtnud viimastel aastatel vastu eri strateegiad ja meetmed innovatsiooni edendamiseks. Selleks, et seda arengut toetada, võiks siiski teha rohkem innovatsiooni raamtingimuste parandamiseks. Belgia peaks parandama teadusuuringutele ja innovatsioonile antava avaliku sektori toetuse tõhusust ja tulemuslikkust, eelkõige tuleks hinnata võimaliku väljatõrjumise mõju ning kogu süsteemi veelgi lihtsustada.

               (17)

               Jaesektori tegevus- ja asutamispiirangute kõrvaldamisel on saavutatud vähe edu. Pärast seda, kui kuuenda riigireformi tulemusena anti jaekaubandusettevõtete asutamise pädevus üle piirkondadele, on vastu võetud uusi piirkondlikke seadusi, millega lihtsustatakse lubade andmise halduskorda. Teatavate sätete puhul on siiski palju tõlgendamisruumi, mis võib kaasa tuua põhjendamatuid takistusi turulepääsul. Jaehinnad on jätkuvalt kõrgemad kui naaberliikmesriikides ning üksnes suuremate tööjõukuludega seda seletada ei saa. Nende probleemide lahendamiseks on vaja terviklikku strateegiat, millega tagatakse tarbijatele konkurentsivõimeline turg ja madalamad hinnad.

               (18)

               Võrgutööstuse ja teatavate kutseteenuste range reguleerimine takistab Belgias konkurentsi, eriti kinnisvaramaaklerite, arhitektide ja raamatupidajate hulgas. Nimetatud takistuste hulka kuuluvad peale muude nõuete arhitektidele seoses osaluse ja ettevõtte õigusliku vormiga kehtestatud piirangud; ametite ühildamatuse eeskirjad, mis keelavad kõigi raamatupidamisega seotud kutsealade puhul samaaegse tegelemise mõne muu majandustegevusega; kinnisvaramaaklerite puhul kutsealale juurdepääsu piirangud ning osaluse ja hääleõigusega seotud piirangud. Selliste takistuste vähendamine võib hoogustada konkurentsi, mis tooks turule rohkem ettevõtteid ja pakuks tarbijatele eeliseid madalamate hindade näol. Komisjon esitas 2017. aasta jaanuaris teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketi. Pakett hõlmab erinevaid reformisoovitusi Belgiale nende probleemide lahendamiseks.

               (19)

               Kõige pakilisemad vajadused investeeringute järele on transpordivõrgustikus. Tipptunni liiklusummikud on kasvav probleem, mis kahjustab riigi ligitõmbavust välisinvestorite jaoks ning tekitab suuri majanduslikke ja keskkonnakulusid. Belgial on lisaks tõsiseid probleeme õhusaastega ning tõenäoliselt ei saavuta ta oma eesmärki vähendada HKSiga hõlmamata heitkoguseid 2020. aastaks 15 % võrreldes 2005. aastaga, kuigi tõenäoliselt saavutab ta liidu kliimaalastest õigusaktidest talle tulenevad kohustused, kasutades ära olemasolevaid paindlikkuse sätteid. Kõige kiireloomulisemad probleemid on raudtee- ja maanteetranspordi põhitaristu ajakohastamine ning puuduvate ühenduste loomine peamiste majanduskeskuste vahel. Samal ajal on oluline tegeleda tipptunni liiklusummikutega, tõhustades avalikke transporditeenuseid, optimeerides liikluskorraldust ning kõrvaldades turumoonutused ja negatiivsed maksusoodustused, nagu ametiautode sooduskohtlemine. Samuti on probleeme omamaise elektritootmise piisavusega ja energiavarustuse kindlusega üldiselt. Mitme tuumakäitise kavandamata töökatkestused on tekitanud muret seoses viisiga, kuidas tasakaalustada elektrinõudlust ja -pakkumist, samal ajal kui tuumarajatiste järkjärgulise kasutusest kõrvaldamise ajakava pidev ümbertegemine loob keskkonna, mis ei soodusta pikaajaliste investeerimisotsuste tegemist. Kuigi lühiajalise varustuskindluse riskid on vähenenud, eelkõige strateegilise reservi suurenemise tõttu, ning energiaühenduste arv on teataval määral kasvanud, on vajadus pikaajaliste investeeringute järele endiselt märkimisväärne. Lisaks rohkematele energiaühendustele on vaja arukaid võrke, et arendada välja nõudluse juhtimine. Võttes arvesse energiasektori projektidele kulunud märkimisväärset aega ja suurt vajadust asendusvõimsuse järele järgmisel kümnendil, on vaja kiirelt tegutseda, eelkõige tagada sobiv õigusraamistik, mis edendab paindlike tootmisvõimsuste loomist (st elektri tootmine, salvestamine ja nõudluse juhtimine).

               (20)

               Belgia on teinud mõningaid edusamme maksusüsteemi reformimisel, eelkõige nihutades makse tööjõult muudele maksubaasidele, mis järk-järgult vähendab tööjõu maksukiilu. 2016. ja 2020. aasta vahel vähendatakse järk-järgult tööjõumakse, sh ka sotsiaalmakseid. Käimasoleva maksureformi mõju hakkab ilmnema. Sellest hoolimata on maksusüsteem jätkuvalt keeruline, lisaks kahjustavad maksubaasi konkreetsed erandid, vähendamised ja vähendatud maksumäärad. Mõnel juhul on tegemist maksutulu vähenemise, majanduslike moonutuste ja suure halduskoormusega. Maksukoormuse nihutamine ei näi olevat eelarve seisukohast neutraalne, kuna muude, sealhulgas tarbimismaksude suurendamine kompenseerib tööjõumaksude kärpeid vaid osaliselt. Maksusüsteemi ülesehitust saaks tunduvalt parandada, laiendades maksubaasi ning võimaldades madalamaid maksumäärasid ja tekitades vähem moonutusi. Rohkesti on maksukoormuse nihutamise potentsiaali ka seoses keskkonnamaksuga, kui võtta sihikule muu hulgas ametiautode sooduskohtlemine ja kütuseostukaardid, mis takistavad edu saavutamist ummikute, õhusaaste ja kasvuhoonegaaside heite vastases võitluses. Valitsus kavatseb muuta ametiautode kasutamise süsteemi, kuid selle reformi keskkonnakasu on tõenäoliselt piiratud.

               (21)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Belgia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi, 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Belgiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (22)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Belgial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist ja tagada Belgia riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Kasutada juhuslikke tulusid, näiteks varade müügist saadud tulu, et kiirendada valitsemissektori võla vähendamist. Leppida kokku teostatavas eelarve-eesmärkide jaotuses kõigi valitsemistasandite vahel ja tagada sõltumatu eelarvejärelevalve. Kõrvaldada moonutavad maksukulud. Parandada avaliku sektori kulutuste struktuuri, et luua võimalusi taristuinvesteeringute tegemiseks, muu hulgas transporditaristusse.

               2.

               Tagada, et kõige ebasoodsamas olukorras olevatel rühmadel, sealhulgas sisserändaja taustaga inimestel, oleksid võrdsed võimalused osaleda kvaliteetses hariduses, kutseõppes ja tööturul.

               3.

               Toetada teadmistepõhisesse kapitali tehtavaid investeeringuid, eelkõige meetmetega, mis suurendavad digitehnoloogiate kasutuselevõttu ja innovatsiooni levikut. Suurendada konkurentsi kutseteenuste turul ja jaekaubanduses ning toetada võrgutööstuste turumehhanisme.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, arvestamata ühekordseid ja ajutisi meetmeid, arvutatuna komisjoni poolt ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


Soovitus Nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Itaalias – Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohaldamine


				|

		52013DC0366

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Luksemburgi 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0366 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Luksemburgi 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil 2010
komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010
otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta[4]; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu- ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega loodi sidus tegevusraamistik riiklikul, ELi ja euroala
tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja
poliitikameetmeid. Otsustati, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil,
eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide
saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       Nõukogu võttis 6. juulil 2012
vastu soovituse Luksemburgi 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta.
(5)       Komisjon võttis 28. novembril
2012 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[5]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2013) algust.
Samuti 28. novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011
(makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta)
põhjal vastu häiremehhanismi aruande[6],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, ei
nimetatud Luksemburgi.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       Luksemburg esitas 26.
aprillil 2013 oma 2013. aasta stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja
oma 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse nende kahe
programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97
alusel 2013. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu
seisukohal, et programmis esitatud eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Eelkõige on programmi stsenaarium 2013.
aastaks väga sarnane komisjoni 2013. aasta kevadprognoosiga, samas kui 2014.
aasta puhul on see veidi optimistlikum. Keskpika perioodi puudujäägi
prognooside tegemisel lähtutakse veidi optimistlikumast majanduskasvu
stsenaariumist, mille puhul majanduskasv on potentsiaalsest majanduskasvust
suurem. Programmis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on vähendada
eelarvepuudujääki 0,8 %-st SKPst 2012. aastal 0,6 %-ni SKPst 2014.
aastal. Kuid programmi lõpuaastateks ennustatakse eelarvepuudujäägi suurenemist
1,3 %-ni SKPst nii 2015. kui ka 2016. aastal. See on tingitud
elektrooniliste teenustega seonduvate uute käibemaksueeskirjade kehtestamisest,
mis jõustuvad 1. jaanuaril 2015 ning millega Luksemburgi õigusaktid viiakse
kooskõlla ELi eeskirjadega. Kõnealuste eeskirjade kohaselt kantakse
e-kaubandustegevuselt teenitud käibemaksutulud üle tarnija asukohariigist
kliendi elukohariiki. Ametiasutuste hinnangul vähendab uute eeskirjade mõju
käibemaksutulusid 1,4 % võrra SKPst. Valitsus on juba teada andnud
käibemaksu standardmäära tõstmisest, et tulude vähenemist osaliselt korvata. 2013.
aasta stabiilsusprogrammiga kinnitatakse varasemat keskpika perioodi
eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne ülejääk 0,5 % SKPst. Keskpika
perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Lätudes nii
komisjoni 2013. aasta kevadprognoosist kui ka programmiga ettenähtud
(ümberarvutatud) struktuursest eelarvepositsioonist, peaks Luksemburg 2012.
aastal saavutama struktuurse ülejäägi 0,1 % SKPst, mis jääb alla keskpika
perioodi eesmärgile, ning 2013. aastal saavutama ka oma keskpika perioodi
eesmärgi. Samas ennustatakse, et Luksemburg kaugeneb 2014. aastast alates taas
oma keskpika perioodi eesmärgist 0,3 % võrra SKPst ning isegi rohkem
aastatel 2015 ja 2016. Riigi ametiasutused on korranud oma eesmärki pöörduda
keskpika perioodi eesmärgi juurde tagasi hiljemalt 2017. aastal, et saavutada
suurem manööverdamisruum. Valitsemissektori koguvõlg, mis 2012. aastal oli 20,8 %
SKPst, jääb tublisti allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust.
(9)       Luksemburg on viimastel
aastatel suutnud hoida oma avaliku sektori eelarvepuudujäägi allpool
kontrollväärtust 3 % SKPst, vältides seega ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse rakendamist. See on olnud tingitud pigem suurematest tuludest kui
kulutuste piiramisest. Võtmata arvesse kaalutlusõiguse alusel võetud
tulumeetmeid, hinnatakse nimelt, et 2012. aastal ületas valitsemissektori
kulude kasvumäär stabiilsuse ja kasvu paktis kindlaksmääratud kulude sihttaset.
Valitsemissektori kulude kasvumäära kõrvalekalle kulude sihttasemest jõuab
prognoosi kohaselt 1,3 protsendipunktini SKPst, ületades määruses (EÜ) nr 1466/97
sätestatud kontrollväärtust 0,5 % SKPst. Selle kõrvalekalde
kvalifitseerimiseks on aga vaja läbi viia üldhinnang, võttes arvesse muid
tegureid: i) eelarvepuudujääk suurenes 2012. aastal struktuurselt üksnes 0,2 %
võrra SKPst; ii) arvestades riigi väiksust ja selle avatust, on Luksemburgi
majandus väga volatiilne; ning iii) komisjoni talituste 2013. aasta
kevadprognoosi kohaselt peaks Luksemburg saavutama oma keskpika perioodi
eelarve-eesmärgi juba 2013. aastal. Kõik need elemendid osutavad kõrvalekalde
mittestruktuursele laadile. Siiski kujutab Luksemburgi keskvalitsuse kogutud
tulude suur volatiilsus, mis senini on toonud kaasa plaanitust kõrgemad tulud,
endast ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Asjaomaste riskide paremaks
käsitlemiseks tuleks seadusega ette näha nii võla kui ka kulude piirangud.
Samuti tuleks määrata kindlaks järelevalveasutus ja nõuete täitmata jätmise
korral võetavad meetmed. Eespool nimetatud käibemaksupaketi jõustumine 1.
jaanuaril 2015 ja seejärel selle poolt maksude kogumisele avalduv tugev
negatiivne mõju iseloomustavad seda, kui tähtis on Luksemburgi jaoks keskpika
perioodi eelarveraamistiku kasutuselevõtmine. Eelkõige nõuaks see 2014. aastal
eriti konservatiivset eelarvepoliitikat.
(10)     Praegu laekub
tarbimismaksudest vähem kui kolmandik maksutuludest ning see on osaliselt
tingitud harilike ja vähendatud käibemaksumäärade tagasihoidlikkusest.
Luksemburg on ELis esikohal selle poolest, et paljude kauba- ja
teenustekategooriate suhtes kohaldatakse vähendatud käibemaksumäärasid.
Madalasse käibemaksu ja SKP suhtesse annab oma panuse ka käibemaksust
vabastatud suur finantssektor. Üldiselt on Luksemburgil võimalik tulusid
suurendada hariliku käibemaksumäära laiendamisega. Lisaks iseloomustab
Luksemburgi äriühingu tulumaksu süsteemi tulumaksu ulatuslik kasutamine
võlguoleku soodustamiseks, mis omakorda tingib kõrge erasektori võla suhte
SKPsse.
(11)     Luksemburgis 2012. aasta
detsembris vastuvõetud pensionireformi võib pidada vaid esimeseks sammuks õiges
suunas. Isegi kui võtta arvesse suuremat osa vastuvõetud pensionireformi
aspekte, oleks Luksemburgis ikkagi tarvis rakendada pikaajalist
jätkusuutlikkust tõhustavat poliitikat, mis peaks tagama esmase
eelarvepositsiooni alalise parandamise 8,6 protsendipunkti võtta SKPst, et
täita eelarvetühimik. Luksemburg peab seega minema oma pensionireformiga
kaugemale. Reaalsele palgatõusule tugineva ülemmäära kehtestamine pensionide
kohandamisele suurendaks pensionireserve ning seadusjärgse pensioniea sidumine
oodatava elueaga aitaks tagada pensionisüsteemi pikaajalise jätkusuutlikkuse.
Lisaks tuleks vähendada ennetähtaegselt pensionile jäämise võimalusi ning
tuleks soodustada nõutavast miinimumist pikemaajalist töötamist. Lisaks
prognoositakse, et pikaajalise hooldusega seotud kulude mõju eelarve
jätkusuutlikkusele moodustab 2,1 protsendipunkti Luksemburgi mahajäämusest
jätkusuutlikkuses. Luksemburgis prognoositakse ELi keskmisest kõrgemat kasvu
nii eakate kui ka ülalpeetavate arvus.
(12)     Luksemburgi praegune
tootlikkus on üsna kõrge. Samas on mänguruum tootlikkuse kasvu osas jäämas
väiksemaks. Seepärast tuleks piirata tööjõu ühikukulude kasvu, tagades palkade
ja tootlikkuse parema kooskõla. Luksemburg on võtnud meetmeid palgakasvu
piiramiseks, muutes ajavahemikul 2012–2014 indekseerimise süsteemi. Kuid see
reform on üksnes ajutine ega taga seda, et palgad hakkaksid aja jooksul muutuma
kooskõlas tootlikkusega. Tootlikkus ei ole sama kõikides majandussektorites
ning tootlikkuse tase finantssektoris on peaaegu kaks korda kõrgem kui
ülejäänud majandusvaldkondades. Luksemburgi konkurentsivõime on tõsiselt
ohustatud alates 2015. aastast, mil automaatset indekseerimise süsteemi
hakatakse jälle tavapärasel viisil kohaldama. Seega tuleks võtta lisameetmeid
palkade kujundamise süsteemi alalisemaks reformimiseks, et tulevikus ära hoida
konkurentsivõime edasist halvenemist.
(13)     Luksemburgi majandus on
äärmiselt sõltuv finantssektorist, mille osa kogulisandväärtusest on ligikaudu 30 %
ja kogutud eelarvetuludest 25 %. Selleks et kindlustada riigi
konkurentsivõime tulevikus, tuleks leida alternatiivsed „pädevusnišid”. Kuid
Luksemburgi teadus- ja innovatsioonisüsteem on jätkuvalt väga nõrk ja Luksemburg
on jäänud maha 2020. aastaks seatud teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse
eesmärgi saavutamise tähtajast. Luksemburgi tulemused riiklike teadusasutuste
ja ettevõtete vahelise koostöö näitajate vallas on tublisti alla ELi keskmise,
kajastades erasektori teadus- ja arendustegevuse ning avalik-õigusliku
teadussüsteemi praegust eraldatust. Luksemburg peaks astuma vastu teadus- ja
arendustegevuse intensiivsuse vähenemise suundumusele, eelkõige aidates
suurendada ettevõtete teadus- ja arendustegevuse intensiivsust. Sihipärasema
aruka spetsialiseerumise strateegia väljatöötamine võiks mängida olulist rolli
teadustöö riikliku rahastamise majandusliku mõju suurendamisel, eelkõige
tagades erasektori investeeringute finantsvõimenduse. Sellist suunitletud strateegiat
peaks täiendama mahukas horisontaalpoliitika, mis on keskendunud uuenduslike
ettevõtete arengule ja majanduskasvule.
(14)     Noorte töötuse määr on
jätkuvalt kõrge (18 %) ning sõltub suuresti haridustasemest. Noortele
püsielanikele pakuvad töökohtade suhtes tugevat konkurentsi mitteresidendid,
kes on sageli parema kvalifikatsiooniga. Kuigi Luksemburg on näidanud üles
suurt pühendumust noorte tööpuudusega võitlemisel, on vaja lisameetmeid.
Selleks et saada võimalikult palju kasu, peaksid meetmed moodustama osa
laiaulatuslikust reformistrateegiast, mis hõlmaks tugevdatud
aktiveerimispoliitikat, et võidelda hüvitistest sõltuvusega. PISA uuringu
kohaselt on Luksemburgi tulemused noorte põhisoskuste vallas võrdlemisi
kesised. Vaja on täiendavaid meetmeid, et pöörata ümber 2006. aastast
täheldatud negatiivne suundumus lugemise, matemaatika ja loodusteaduste vallas.
Lisasamme tuleks teha ebasoodsamas olukorras olevaid õpilasi õpetavate koolide
haridusressursside parandamiseks ja nende sihipärasemaks muutmiseks ning
keelelise abi ja parandusõppe vahendite suurendamiseks. Täiendavalt tuleks
uurida sisserändaja taustaga inimeste poolt tööturul kogetud konkreetseid
probleeme ja neid tuleks lahendada sihipäraste meetmete, sealhulgas
keeleoskusega seonduvate meetmetega. Sellega seoses tuleks erilist tähelepanu
pöörata kutseharidusele ja -koolitusele. Lisameetmeid tuleks võtta väikelaste
hariduse parandamiseks ja haridussüsteemist varakult lahkumise vähendamiseks,
eelkõige sisserännanud inimeste puhul. Tuleks parandada eakate töötajate
tööalast konkurentsivõimet, muu hulgas nende oskuste täiendamise kaudu.
(15)     Luksemburg on
pühendunud oma kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisele ELi heitkogustega
kauplemise süsteemi (HKS) mittekuuluvates sektorites 20 % võrra 2020.
aastal (võrreldes 2005. aastaga), kuid prognooside kohaselt jääb teda
eesmärgist lahutama 27 protsendipunkti. Transpordisektori osa HKSi-välistest
heitkogustest oli 2010. aastal 64 % ning see kujutab endast Luksemburgi
jaoks suurt probleemi. Praegu kehtestatud meetmed aitaksid kasvuhoonegaaside
heitkoguseid vähendada üksnes kolmandiku võrra eesmärgi saavutamiseks
vajalikust määrast. Seega tuleks meetmeid tunduvalt tõhustada, eelkõige
suurendades kütusemakse, et vähendada maksuerinevust naaberriikidega. Samuti
tuleks kiirendada sõidukite maksustamise reformi. Luksemburg peaks jätkama
selliste projektide rahastamist, mis soodustavad ühistranspordi kasutust. Riik
peaks kehtestama maanteedel ummikumaksud, et soodustada üleminekut
ühistranspordi kasutamisele. Tuleks soodustada paremaid ühistranspordi ühendusi
naaberriikidega.
(16)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Luksemburgi majanduspoliitikat. Hinnati
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Luksemburgi fiskaal- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–6.
(17)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu Luksemburgi stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema
arvamus[7]
selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.
(18)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele
tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle
vääringuks on euro. Ka Luksemburg peaks tagama kõnealuste soovituste täieliku
ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Luksemburgil võtta 2013.–2014.
aastal järgmisi meetmeid:
1.           Säilitada stabiilne
eelarvepositsioon ja püsida keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise
kursil, et tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus, võttes eelkõige
arvesse vananemisega seotud kaudseid kohustusi. Edendada
eelarvehaldust, kehtestades keskpika perioodi eelarveraamistiku, mis hõlmaks
keskvalitsust ja sisaldaks mitmeaastaseid kulutuste ülemmäärasid, ning
juurutades eelarve-eeskirjade sõltumatu järelevalve.
2.           Võtta ettevõtete
maksustamisega seoses meetmeid võlgnevuse soodustamise kaotamiseks ja laiendada
hariliku käibemaksumäära kohaldamist.
3.           Piirata vananemisega seotud
kulusid, muutes pikaajalise hoolduse kulutõhusamaks, eelkõige pöörates enam
tähelepanu ennetusele, rehabiliteerimisele ja iseseisvale elamisele, tugevdades
hiljuti vastuvõetud pensionireformi, võttes lisameetmeid ennetähtaegselt
pensionile jäämise piiramiseks ja tõstes tegelikku pensioniiga, sealhulgas sidudes
seadusjärgse pensioniea oodatava elueaga.
4.           Võtta praeguse külmutamise järel sotsiaalpartneritega konsulteerides ja
oma riigi tavasid järgides täiendavaid struktuurimeetmeid, et reformida palkade
kujundamise süsteemi, sealhulgas palkade indekseerimist, eesmärgiga parandada
selle vastavust tootlikkusele, valdkondlikele arengule ja tööturu tingimustele
ning edendada konkurentsivõimet. Suurendada
jõupingutusi majanduse struktuuri mitmekesistamiseks, soodustades teadustöösse
tehtavaid erasektori investeeringuid, eelkõige arendades koostööd avaliku
sektori teadusasutuste ja ettevõtete vahel.
5.           Tõhustada meetmeid noorte tööpuuduse vähendamiseks aktiivse
tööturupoliitika ja selle järelevalve parandamise kaudu. Tugevdada üld- ja kutseharidust, et noorte oskused vastaksid
paremini tööturu nõudlusele, eelkõige sisserändaja taustaga inimeste puhul. Võtma kindlaid meetmeid eakate töötajate osalemise
suurendamiseks tööturul, sealhulgas parandades nende tööalast konkurentsivõimet
elukestva õppe kaudu.
6.           Tõhustada meetmeid heitkogustega kauplemise süsteemi väliste
heitkoguste vähendamise eesmärgi täitmiseks, eelkõige transpordiga seotud
energiatoodete maksustamise suurendamise kaudu.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2013) 366 (final).
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[5]               COM(2012) 750 (final).
[6]               COM(2012) 751 (final).
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.


				|

		52012DC0319

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Leedu 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Leedu lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0319 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Leedu 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Leedu lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti
selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta[4];
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Leedu 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Leedu ajakohastatud lähenemisprogrammi 2011–2014 kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[5] milles ei
nimetatud Leedut ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu edendamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada
tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust. Ta kutsus liikmesriike üles
rakendama 2011. aastaks nõukogu antud riigipõhiseid soovitusi ning viima neid
prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus-
või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi
ja riiklikusse reformikavasse.
(7)       Leedu esitas 27. aprillil
2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja 30. aprillil 2012 oma
riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe
dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Nõukogu, kelle arvamus
põhineb 2012. aastal lähenemisprogrammile antud hinnangul kooskõlas nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1466/97, on seisukohal, et programmi eelarveprognooside
aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. See on üldjoontes
kooskõlas komisjoni 2012. aasta kevadprognoosiga aastateks 2012 ja 2013.
Programmis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida vastavalt
nõukogu soovitusele ülemäärane puudujääk 2012. aastaks ja liikuda seejärel
keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Programmis kinnitatakse keskpika
perioodi eelnevat eelarve-eesmärki, milleks on valitsemissektori eelarve
struktuurne ülejääk 0,5 % SKPst, milles kajastuvad asjakohaselt
stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded ja sellega nähakse ette eelarve
konsolideerimine vähemalt 1 protsendipunkti võrra aastas ning kavandatakse
aastaks 2015 tasakaalus eelarvet. Kuigi eelarvekavad on kooskõlas ülemäärase
puudujäägi õigeaegse korrigeerimisega, jääb ajavahemikus 2010−2012
eelarvepositsiooni aastane keskmine tugevdamine, mis põhineb (ümberarvutatud)
struktuursel eelarvetasakaalul,[6]
oodatavalt alla nõukogu 16. veebruaril 2010 soovitatud 2,25 % SKPst.
Pärast ülemäärse puudujäägi korrigeerimist on iga-aastased kavandatud edusammud
keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas veidi üle 0,5 % SKPst, mis on
kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Valitsemissektori kulude kavandatav
kasvumäär, arvestades kaalutlusõiguse raames võetud tulumeetmeid, on kooskõlas
stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga aastatel 2013−2014, kuid mitte
aastal 2015. Valitsemissektori võlg peaks programmiperioodi jooksul prognooside
kohaselt jääma alla 60 % SKPst, suurenedes komisjoni 2012. aasta
kevadprognoosi kohaselt ligikaudu 41 %-le SKPst 2013. aastal, samas kui
vastavalt lähenemisprogrammis sätestatule peaks võlg 2015. aastaks langema
ligikaudu 35 %-le. Eelarve kavandamise ja täitmise reform edeneb, aga
valitsusel tuleb kavandatavad õigusaktid veel heaks kiita. Nende õigusaktidega
paraneks eelarveraamistikuga seotud vastutus sõltumatu üksuse loomise kaudu
ning karmistuksid riigikassa reservi käsitlevad eeskirjad.
(9)       Igakülgse maksukohustuse
järgmise strateegia alusel rakendati 2011. aastal meetmed, mille abil paranes
maksulaekumine ja suurenes lisatulu. Siiski on vaja täiendavaid jõupingutusi,
et saavutada tulemusi maksudest kõrvalehoidumise vastases võitluses.
(10)     Demograafilised
suundumused seavad pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse tugeva kahtluse alla.
Ehkki Leedu otsustas tõsta pensioniiga astmeliselt 65 aastani 2026. aastaks, ei
piisa üksnes kõnealusest meetmest, et tagada tulevikus jätkusuutlik ja piisav
pensionipõlve sissetulek, vaid selleks on vaja lisameetmeid. Nende hulgas
võiksid olla ametliku pensioniea ja tulevaste hüvitiste sidumine
demograafiliste teguritega, selgete indekseerimiseeskirjade kehtestamine, tihedama
seose loomine sissemaksete ja hüvitiste vahel ning stiimulite kaotamine
ennetähtaegselt pensionile jäämiseks. Samuti võiks Leedu
paremini ära kasutada vabatahtlikku täiendavat pensioniskeemi. Kutsealaste
pensioniskeemide loomine aitaks vähendada sotsiaalkindlustussüsteemi koormust
ja parandaks samal ajal tulevaste pensionitulude piisavust. Kõrvaldatud
on tegurid, mis vähendavad motivatsiooni tööturule jääda.
(11)     1. detsembril 2011 jõustus
ajutist tööjõudu vahendavaid asutusi käsitlev seadus, mille eesmärk on
lihtsustada lühiajalisi töösuhteid. Sellel aga ei pruugi olla tuntavat mõju,
kuna ajutist tööjõudu vahendavad asutused olid Leedus juba olemas. Samas aga
võimaldaks tööseadustiku igakülgne läbivaatamine selgitada välja sellised
mittevajalikud piirangud ja haldustõkked, mis takistavad paindlike töölepingute
sõlmimist, töölt vabastamist ja tööaja paindlikku korraldust. Vaja on eelkõige
noorte, mittekvalifitseeritud inimeste ja eakamate töötajate tööturul osalemist
edendavaid ja tööturu paindlikkust suurendavaid täiendavaid meetmeid.
(12)     Suur probleem on noorte ja
madala kvalifikatsiooniga töötajate hulgas valitsev tööpuudus (noorte hulgas
üle 30 %), pidades silmas asjaolu, et probleem muutus kriisi käigus eriti
teravaks . Valitsus rakendab mitmeid noorte tööhõivet edendavaid meetmeid,
näiteks esimese töökoha toetus ja väiksemad sotsiaalkindlustusmaksed. Sellest
hoolimata on tööleasumise määr endiselt liiga madal ja tõhusamat kasutamist
võiksid leida aktiivsele tööturupoliitikale suunatud rahalised vahendid,
suunates avaliku sektori tööhõivemeetmeid kõige haavatavamatele.
Haridussüsteemist tööturule siirdumise parandamiseks tuleks suurendada töökohal
toimuva väljaõppe ja praktika atraktiivsust ning luua kvalifikatsioonialase
nõudluse prognoosimise süsteem. Meetmed peaksid olema kooskõlas noorte
tööpuudust käsitleva Leedu ja komisjoni ühise töörühma järeldustega.
(13)     Ligikaudu ühte kolmandikku
Leedu elanikkonnast ohustab vaesus ja pikaajaline tõrjutus. See näitaja on ELis
neljandal kohal. Leedu muutis 2011. aastal rahalise sotsiaalabi seadust,
eesmärgiga reformida alates 2012. aasta jaanuarist sotsiaalabi süsteemi. Leedu
on algatanud sotsiaaltoetuste jagamise katseprojekti, muutnud abisummade
arvutamise meetodit, viinud sisse mõningaid töötamisstiimuleid ja suurendanud
süsteemiga hõlmatavust. Sotsiaalabi reformiga on liigutud sammu võrra edasi, et
vähendada tegureid, mis motiveerivad mitte töötama. Selle tõhususe ja selle
mõju hindamiseks vaesuse vähendamisel on vaja on luua järelevalvesüsteem.
Samuti tuleks reformiga siduda aktiveerimismeetmed, mille abil edendada
eelkõige pikaajaliste sotsiaalabi saajate osalemist tööturul.
(14)     Valitsus viib alates 2010.
aastast läbi riigi omandis olevate ettevõtete ulatuslikku reformi, mille
eesmärk on parandada ettevõtete juhtimiskultuuri, suurendada läbipaistvust,
eraldada omandi- ja järelevalvefunktsioonid ning suurendada konkurentsi ja
tõhusust. Reform on asjakohane ning hõlmab nii seadusandlikke kui ka
korralduslikke muudatusi. Suuri edusamme on tehtud seoses läbipaistvuse ja
vastutusega, kuna aruanded avaldatakse nüüd kvartali- ja aastapõhiselt.
Ettevõtetele on seatud selged eesmärgid. Valitsus on siiski reformi mõnede
aspektide rakendamise edasi lükanud, eelkõige riigi omandis olevate ettevõtete
tulundusliku ja mittetulundusliku tegevuse eristamisega seonduva; seda
kavatsetakse teha 2012. aastal.
(15)     Leedu on teinud piiratud
edusamme hoonete energiatõhususe parandamisel. Valitsus võttis 2011. aasta
detsembris vastu mitmekorteriliste elamute moderniseerimiskava, aga selle
tõhusust vähendavad muudes valdkondades saadaolevad vastupidise mõjuga
toetused, mis nõrgendavad elanike motiveeritust energiatõhususe parandamiseks.
Hoonete energiatõhususe suurendamiseks on vaja edasisi põhjalikke ja
kiirendatud meetmeid.
(16)     Eksisteerib palju võimalusi,
et nihutada maksukoormus energiakasutusele, kuna keskkonnamaksudest saadava
tulu poolest on Leedu ELis tagantpoolt kolmas ja riigi transpordimaksud on ELi
madalaimad. Energiatarbimise kaudne maksumäär oli 2010. aastal ELis tagantpoolt
seitsmes, samal ajal kui energiamaksud protsendina SKPst jäävad vaid natuke
alla ELi keskmisest.
(17)     Riigi
energiasüsteemi taristu iseloomustab konkurentsivõime ja ühenduste puudumine
ning see takistab majanduskasvu. Ebapiisavad ühendused takistavad
konkurentsi tekkimise võimalusi energiaturgudel. Koondumine gaasi- ja
elektriturgudel on endiselt kõrge (üle 90 %).
(18)     Leedu on võtnud laiendatud
euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Need kohustused ja 2011. võetud
kohustuste täitmine on seotud konkurentsivõime ja tööhõive edendamise, riigi
rahanduse parandamise ja finantsstabiilsuse tugevdamisega. Komisjon on hinnanud
laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on
arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.
(19)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Leedu majanduspoliitikat. Hinnati
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Leedu fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja
juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist,
lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa
poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1.–6.
soovituses.
(20)     Võttes arvesse komisjoni
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Leedu lähenemisprogrammi ning nõukogu
arvamus[7]
kajastub eelkõige 1. soovituses.
SOOVITAB Leedul võtta ajavahemikus
2012–2013 järgmisi meetmeid:
1.           Tagada kavandatud meetmete
võtmine ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegseks korrigeerimiseks. Selleks
tuleb täielikult täita 2012. aasta eelarve ja saavutada nõukogu soovituses
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames täpsustatud struktuurne kohandus.
Seejärel täpsustada meetmeid, mis on vajalikud 2013. aasta ja sellele
järgnevate aastate eelarvestrateegia rakendamise tagamiseks, kindlustades
asjakohase struktuurilise kohanduse piisavate edusammude tegemiseks keskpika
perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise suunas, täites sealhulgas kulueesmärki ja
minimeerides kärpeid kasvu soodustavates kulutustes. Selleks kaaluda
majanduskasvule kõige vähem kahju tekitavate maksude tõstmist, näiteks
kinnisvara- ja keskkonnamaksud, sealhulgas automaks, parandades seejuures
maksukuulekust. Tugevdada eelarveraamistikku, eelkõige kehtestades keskpika perioodi
eelarveraamistikus kuludele jõustatavad ja siduvad ülemmäärad.
2.           Võtta vastu pensionisüsteemi
põhjalikku reformi käsitlevad õigusaktid. Ühitada
seadusjärgne pensioniiga oodatava elueaga, kehtestada selged eeskirjad
pensionide indekseerimiseks ja parandada täiendavaid kogumispensioniskeeme. Toetada pensionireformi aktiivsena vananemise
meetmetega.
3.           Vähendada eelkõige noorte,
madala kvalifikatsiooniga ja pikaajaliste töötute kõrget töötuse määra,
koondades vahendid aktiivsele tööturupoliitikale ja parandades selle tõhusust. Suurendada praktikakavade tõhusust. Parandada paindlike töölepingute, töölt vabastamise
ja paindliku tööaja korraldusega seonduvaid õigusakte.
4.           Suurendada tööstiimuleid ja
tugevdada seoseid sotsiaalabi reformi ja aktiveerimismeetmete vahel, eeskätt
kõige haavatavamate jaoks, vähendada vaesust ja sotsiaalset tõrjutust.
5.           Rakendada riigi omandis
olevate ettevõtete reformipaketi kõik aspektid, tagades eelkõige järelevalve-
ja omandifunktsioonide lahususe ning tulundusliku ja mittetulundusliku tegevuse
eristamise. Võtta kasutusele sobivad kontrollivahendid reformide tõhususe
hindamiseks ja tagada, et kõik riigi omandis olevad ettevõtted täidavad reformi
nõudeid.
6.           Tõhustada meetmeid hoonete
energiatõhususe parandamiseks, sealhulgas takistavate tegurite ja valdusfondi
kiire rakendamise abil. Edendada konkurentsi
energiavõrkudes, parandades nii elektri- kui ka gaasivõrkude ühendatust ELi
riikide omadega.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L
209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012)
319 (final).
[3]               P7_TA(2012)0048
ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu
26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL.
[5]               COM(2012)
68 (final).
[6]               Tsükliliselt
kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed, mille
komisjoni talitused on ühist metoodikat kasutades ümber arvutanud programmis
sisalduva teabe põhjal.
[7]               Vastavalt
nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.