Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0146

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007  /* SEK/2005/0146 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.2.2005SEK(2005) 146 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et liikmesriigid, kes ei ole võtnud kasutusele ühisraha, peavad esitama nõukogule ja komisjonile lähenemisprogrammid. Vastavalt selle määruse artiklile 9 peab nõukogu kontrollima iga lähenemisprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, peab nõukogu esitama arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud lähenemisprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.ELiga 1. mail 2004. aastal ühinenud liikmesriigid ei osale ühisrahas, kuid eurole üleminekuks nõutakse neilt lähenemiskriteeriumide õigeaegselt täitmist, sealhulgas valitsemissektori finantsseisundi jätkusuutlikkust. Kuna üldine valitsemissektori puudujääk oli 2003. aastal 3,6% SKTst, otsustas nõukogu 5. juulil 2004. aastal, et Slovakkial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja soovitas ülemäärase puudujäägi likvideerida hiljemalt 2007. aastaks kooskõlas 2004. aasta maikuu lähenemisprogrammiga. Eelkõige soovitati Slovakkial kohaldada jõuliselt programmis kavandatud meetmeid ja kiirendada fiskaalset kohandamist, kui elluviidud struktuurireformide tulemuseks on eeldatavalt suurem majanduskasv. Komisjon tegi oma 22. detsembri 2004. aasta teatises järelduse, et Slovakkia valitsus on astunud tõhusaid samme seoses meetmetega 2005. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks.Liikmesriigid, kes ühinesid ELiga 1. mail 2004, kohustusid esitama lähenemisprogrammid 15. maiks 2004 ja esimese ajakohastatud programmi 2004. aasta lõpuks. Slovakkia esitas esimese lähenemisprogrammi aastateks 2004–2007 14. mail 2004 ja nõukogu andis sellele hinnangu 5. juulil 2004. Slovakkia esitas ajakohastatud lähenemisprogrammi 30. novembril 2004. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit,[2] potentsiaalse tootmismahu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Slovakkia esitas ajakohastatud lähenemisprogrammi 30. novembril 2004. Ajakohastatud programm hõlmab ajavahemikku 2004–2007 ning lisaks esitatakse seal esialgne prognoos aastani 2010. Dokumendi võttis vastu valitsus. See on kooskõlas 2005. aasta eelarvega, mille parlament võttis vastu 9. detsembril 2004, ja valitsuse mitmeaastase eelarveraamistikuga 2005–2007, mida parlament võttis arvesse. Programm on väga hästi esitatud ja vastab andmenõuetele, mis on esitatud muudetud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[4]-  Ajakohastatud programmis prognoositakse SKT reaalkasvuks ajavahemikus 2004–2007 keskmiselt 5%, kusjuures 2005. aastal väheneb see eeldatavasti 4,5%ni (seoses välisnõudluse vähenemisega) ja 2007. aastal tõuseb 5,5%ni (kui välisnõudlus eeldatavasti taas suureneb). Töötus väheneb eeldatavasti ainult järkjärguliselt ligikaudu 18,5%lt 2004. aastal (tööjõu-uuringute kohaselt) 16,5%ni 2007. aastal. Need arengud on usutavad ning leiavad suures osas kinnitust komisjoni 2004. aasta sügise prognoosides, mis hõlmavad ajavahemikku kuni 2006. aastani. Kiire inflatsioonilangus ligikaudu 2,5%ni 2007. aastal on usutav ainult siis, kui hoitakse rangelt vaos 2004. aasta kõrge inflatsiooni teise ringi mõjud. Ajakohastatud programmis eeldatakse, et jooksevkonto jääk on positiivne 2007. aastal (pärast ajutist muutumist puudujäägiks suurusega ligikaudu 3% SKTst 2005. aastal). Prognoositud jooksevkonto jääk ja kavandatud fiskaalpuudujääk viitab erasäästude positiivsele netojäägile kogu programmiperioodi jooksul.-  Slovakkia läks hiljuti üle kaudsetelt inflatsioonieesmärkidelt otsestele inflatsioonieesmärkidele, kuid ta jätkab kontrollitud ujuva vahetuskursiga. Ajakohastatud programmis leiab kinnitust valitsuse kavatsus ühineda eurotsooniga 2009. aastal ning selles väidetakse, et Slovakkia ühineb vahetuskursimehhanismiga ERM2 hiljemalt 2006. aasta esimeses pooles. 2004. aastal tulenes 7,5% koguinflatsioon valdavalt hindade reguleerimisest ja kaudsetest maksudest. Intressimäär on eurotsooni pikaajaliste laenude intressimäärade suhtes olnud 100 põhipunkti lähedal või alla selle. Pärast mõnekuulist stabiliseerumist, mis järgnes intressimäärade alandamisele, on vahetuskurss hakanud viimasel ajal jälle tõusma. Üldkokkuvõttes on kroon tugevnenud 2004. aastal umbes 6%.-  Ajakohastatud programmis on sihiks seatud eelarvepuudujäägi vähendamine 3% kontrollväärtusele 2007. aastal kooskõlas nõukogu soovitusega asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel. Valitsemissektori põhi- ja esmase puudujäägi vähendamine on kavandatud programmi lõpupoole: mõlemad on kavandatud jääma suures osas muutumaks, vastavalt ligikaudu 3,8% ja 1,5% SKTst kuni 2006. aastani, ning nende kavandatud üldkohandamine 0,8 protsendipunkti võrra on edasi lükatud aastani 2007. Kuigi 2005. aasta alguses kasutuselevõetava kogumispensionisamba mõju pole arvesse võetud (eeldatavasti 0,4% SKTst 2005. aastal ja umbes 1% SKTst 2006. ja 2007. aastal), toimub valdav osa puudujäägi vähendamisest viimasel kahel aastal. 2004. aasta maikuu programmiga võrreldes, milles kohandamine oli kulupõhine, kavandatakse ajakohastatud programmis puudujääki korrigeerida kulude kahandamise ja tulude suurendamise teel. Vaatamata soodsamale makromajanduslikule stsenaariumile, kinnitatakse ajakohastatud programmis suures osas eelmises programmis kavandatud kohandamisteed ning see ei tundu olevat enam nii ambitsioonikas. Vaatamata märkimisväärsetele stabiliseerimistulemustele minevikus ja pensionireformi mõjule, on puudujäägi vähendamine (eelkõige 2005. aastal) veelgi tähtsam küsimus. See aitaks Slovakkial rakendada eurole üleminekustrateegiat, suurendaks fiskaalset usaldusväärsust ERM2 kontekstis, vähendaks tsüklilisuse mõju ja aitaks vähendada revalvatsioonisurvet. See sillutaks teed ka tasakaalulähedasele või ülejäägis eelarveseisundile ning piisava varu saamiseks tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks puudujäägikriteeriumi kontrollväärtust 3% SKTst, mis on sätestatud asutamislepingus.-  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat kogu eelarveperioodi jooksul enam-vähem tasakaalustatud. Esitatud makromajanduslike prognooside alusel tundub, et tulupool on kogu vaatlusalusel perioodil alahinnatud. Pensionireformi mõju on veel mõnevõrra ebaselge. ELi raha (ja kaasrahastamist) kasutatakse ilmselt vähem, kui kavandatud 2004.–2006. aasta eelarvetesse, sest raha kasutamise võimalusi ei ole veel piisavalt. See võib siiski ületada eelarves ettenähtud summa 2007. aastal, kui jõutakse piisavalt teha edasilükatud kulutusi. 2006. aastaks kavandatud parlamendivalimised võivad kaasa tuua ebakindlust, eelkõige selles osas, milliseid kulusid kahandatakse 2007. aastal. See võib praegustele kavadele jääda alla või neid ületada. Riskianalüüsi arvestades on programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et vähendada 2007. aastaks, mis on programmi lõpuaasta, puudujääki alla 3% SKTst, aga need ei anna kindlusvaru.-  Programmis on kavandatud võla suhte kasvu SKTsse aastatel 2004–2007 45,5%ni, s.o 2,5 protsendipunkti võrra. Võla suhte dünaamika SKTsse peegeldab programmi lõpuaastatele kavandatud puudujäägi vähendamist ning seda mõjutavad varude muutuste korrigeerimine ja erakorralised tegurid palju vähem kui minevikus, kuigi kuni 2006. aastani on kõrvalekalded kavandatud sularaha/viitlaekumistes ja erastamisest laekunud raha on märkimisväärne.-  Ajakohastatud programmis keskendutakse hiljutistele struktuurireformidele, mis parandavad riigi rahanduse kvaliteeti ning ilmselt soodustavad kasvu nagu ka eelmised kaugeleulatuvad reformid (sealhulgas suured maksureformid), mis toimusid juba 2004. aastal. Hiljutised reformid, mis jõustusid 2005. aasta alguses, on tegelikult tervishoiureformide teine osa ja kogumispensionisamba kasutuselevõtmine.-  Slovakkia riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega on seotud mõned riskid. Need riskid on peamiselt seotud kavandatud eelarveliste kuludega vananevale elanikkonnale. Isegi kui eeldada, et saavutatakse kavandatud eelarvepuudujäägi vähenemine keskpika perioodi jooksul, ei ole pikaajaline jätkusuutlikkus täielikult tagatud, kuigi jõustatud ja kavandatud struktuurireformi meetmed, eelkõige pensioni- ja tervishoiureformid, aitavad kaasa jätkusuutliku seisundi saavutamisele pikema aja jooksul. Nende täielik rakendamine on võtmetingimuseks lisaks kavandatud eelarve stabiliseerimisele programmiperioodi jooksul.-  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika enam-vähem riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Eelkõige on Slovakkia teinud edusamme ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamisel nõukogu seatud tähtajaks.-  Pidades silmas eespool esitatud hinnangut ja arvestades nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel tehtud soovitusi, oleks kohane, kui Slovakkia i) kasutaks eriti 2005. aastal iga võimalust puudujäägi vähendamise kiirendamiseks, sealhulgas neid tulusid, mis on oodatust suuremad, ja kulude poolel kokkuhoitud vahendeid; ii) muudaks keskpika perioodi kulude ülemmäärad siduvamaks; iii) oleks valvel, et 2004. aasta kõrge inflatsiooni teise ringi mõjud ei mõjutaks programmis kavandatud inflatsiooni stabiliseerimiskava.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  [17. veebruaril 2005] kontrollis nõukogu Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2007. Programm vastab andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.2.  Programmi makromajanduslikus stsenaariumis prognoositakse SKT reaalkasvuks keskmiselt 5%, kusjuures 2005. aastal väheneb see eeldatavasti 4,5%ni (seoses välisnõudluse vähenemisega) ja 2007. aastal tõuseb peaaegu 5,5%ni (kui välisnõudlus eeldatavasti taas suureneb). Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium usutavaid kasvuprognoose. Programmis prognoositud inflatsioon on ilmselt alahinnatud ning see on usutav ainult siis, kui hoitakse rangelt vaos 2004. aasta kõrge inflatsiooni teise ringi mõjusid.3.  Nõukogu tegi 5. mail 2004. aastal otsuse, et Slovakkial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning soovitas selle parandada 2007. aastaks. Ajakohastatud programmis on sihiks seatud eelarvepuudujäägi vähendamine 3% kontrollväärtusele 2007. aastal kooskõlas nõukogu soovitusega asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel. Valitsemissektori põhi- ja esmase puudujäägi vähendamine on kavandatud programmi lõpupoole: mõlemad on kavandatud jääma suures osas muutumaks, vastavalt ligikaudu 3,8% ja 1,5% SKTst kuni 2006. aastani, ning nende kavandatud üldkohandamine 0,8 protsendipunkti võrra on edasi lükatud aastani 2007. Kuigi 2005. aastal kasutuselevõetava kogumispensionisamba mõju pole arvesse võetud, toimub valdav osa puudujäägi vähendamisest viimasel kahel aastal. 2004. aasta maikuu programmiga võrreldes, kui kohandamine oli kulupõhine, kavandatakse ajakohastatud programmis puudujääki korrigeerida kulude kahandamise ja tulude suurendamise teel. Vaatamata soodsamale makromajanduslikule stsenaariumile, kinnitatakse ajakohastatud programmis suures osas eelmises programmis kavandatud kohandamisteed ning see ei tundu olevat enam nii ambitsioonikas. Vaatamata märkimisväärsetele stabiliseerimistulemustele minevikus ja pensionireformi mõjule, aitaks puudujäägi vähendamise kiirendamine eelkõige 2005. aastal Slovakkia eurole üleminekustrateegia rakendamist, suurendaks fiskaalset usaldusväärsust ERM2 kontekstis, vähendaks tsüklilisuse mõju ja aitaks vähendada revalvatsioonisurvet. See sillutaks teed ka tasakaalulähedasele või ülejäägis eelarveseisundile ning piisava varu saamiseks tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks puudujäägikriteeriumi kontrollväärtust 3% SKTst, mis on sätestatud asutamislepingus.4.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat kogu eelarveperioodi jooksul enam-vähem tasakaalustatud. Esitatud makromajanduslike prognooside alusel tundub, et tulupool on kogu vaatlusalusel perioodil alahinnatud. Pensionireformi mõju on veel mõnevõrra ebaselge. ELi raha (ja kaasrahastamist) kasutatakse ilmselt vähem, kui kavandatud 2004.–2006. aasta eelarvetesse, sest raha kasutamise võimalusi ei ole veel piisavalt. See võib siiski ületada eelarves ettenähtud summa 2007. aastal, kui jõutakse piisavalt teha edasilükatud kulutusi. 2006. aastaks kavandatud parlamendivalimised võivad kaasa tuua ebakindlust, eelkõige selles osas, milliseid kulusid kahandatakse 2007. aastal. See võib praegustele kavadele jääda alla või neid ületada. Riskianalüüsi arvestades on programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et vähendada 2007. aastaks, mis on programmi lõpuaasta, puudujääki alla 3% SKTst, aga need ei anna kindlusvaru.5.  Eeldatav võla suhe on 2004. aastal jõudnud 43,0%ni SKTsse, mis on alla asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmis prognoositakse, et programmiperioodi jooksul suureneb võla suhe 2,5 protsendipunkti võrra.6.  Slovakkia riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega on seotud mõned riskid. Need riskid on peamiselt seotud kavandatud eelarveliste kuludega vananevale elanikkonnale. Jõustatud ja kavandatud struktuurireformi meetmed, eelkõige pensioni- ja tervishoiureformid, aitavad kaasa jätkusuutliku seisundi saavutamisele pikema aja jooksul. Lisaks kavandatud eelarve stabiliseerimisele programmiperioodi jooksul on nende meetmete täielik rakendamine siiski võtmetingimuseks.7.  Ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika vastab üldjoontes riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Eelkõige on Slovakkia teinud edusamme ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamisel nõukogu seatud tähtajaks.* * *Pidades silmas eespool esitatud hinnangut ja arvestades nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel tehtud soovitusi, peaks Slovakkia nõukogu arvates:(i) kasutama eriti 2005. aastal iga võimalust puudujäägi vähendamise kiirendamiseks, sealhulgas neid tulusid, mis on oodatust suuremad, ja kulude poolel kokkuhoitud vahendeid;(ii) muutma keskpika perioodi kulude ülemmäärad siduvamaks;(iii) olema valvel, et 2004. aasta kõrge inflatsiooni teise ringi mõjud ei mõjutaks programmis kavandatud inflatsiooni stabiliseerimiskava.Tabel: Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP nov 2004 | 5,0 | 4,5 | 5,1 | 5,4 |KOM okt 2004 | 4,9 | 4,5 | 5,2 | puudub |LP mai 2004 | 4,1 | 4,3 | 5,0 | 4,7 |THHI inflatsioon (%) | LP nov 2004 | 7,8 | 3,3 | 2,8 | 2,5 |KOM okt 2004 | 7,7 | 3,9 | 3,0 | puudub |LP mai 2004 | 8,1 | 4,0 | 2,9 | 2,5 |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) /1 | LP nov 2004 | -3,8 | -3,8 | -3,9 | -3,0 |KOM okt 2004 | -3,9 | -4,0 | -4,1 | puudub |LP mai 2004 | -4,0 | -3,9 | -3,9 | -3,0 |Esmane tasakaal (% SKTst) /1 | LP nov 2004 | -1,5 | -1,4 | -1,6 | -0,7 |KOM okt 2004 | -1,6 | -1,6 | -1,8 | puudub |LP mai 2004 | -1,4 | -1,1 | -1,2 | -0,4 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP nov 2004 | 43,0 | 44,2 | 45,3 | 45,5 |KOM okt 2004 | 44,2 | 45,2 | 45,9 | puudub |LP mai 2004 | 45,1 | 46,4 | 46,1 | 45,5 |/1 Valitsemissektori eelarve tasakaal ja esmane tasakaal hõlmavad tulude vähenemist ja seega, eeldades et muud tingimused püsivad muutumatuna, kogumispensionisamba kasutuselevõtmisest 2005. aastal tekkivat ülejäägi suurenemist (eeldatavasti 0,4% SKTst 2005. aastal; 1,0% SKTst 2006. aastal; 1,1% SKTst 2007. aastal). Allikad: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognoosid (KOM). |[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10.7.2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Programmis on lisaks nõutavale teabele esitatud pea kõigil juhtudel ka tegevusjuhendis osutatud vabatahtlik teave. Selles on esitatud palju lisaandmeid, mis hõlbustavad analüüsi tegemist. Takistamata hinnangu andmist, on programmis mõned (suhtelised väikesed) erinevused statistikaameti andmetest seoses konsolideeritud kulude ja tulude suhetega SKTsse 2003. aastal ja valitsemissektori kulukomponentide liigitamisega; nimelt ei ole mitterahalised sotsiaaltoetused esitatud eraldi kategooriana. Muud puuduolevad vabatahtlikud andmed on 2006. ja 2007. aasta nominaalne efektiivne vahetuskurss. Lisaks sellele on ajakohastatud programmi mõnes osas arvutatud valitsemissektori esmane tasakaal netointressimaksete alusel.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52014DC0413

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Itaalia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0413 final */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Itaalia 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2014. aasta stabiilsusprogrammi
kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta[2], eriti selle artikli 6
lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel
ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil
2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhiseid soovitusi.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse
Itaalia 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Itaalia
stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta. Kooskõlas määrusega (EL)
nr 473/2013[5]
esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Itaalia 2014. aasta
eelarvekava kohta[6].
(5)
Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[7]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[8]
milles nimetati Itaaliat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks prioriteedid finantsstabiilsuse tagamiseks, eelarve konsolideerimiseks ja
majanduskasvu hoogustamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL)
nr 1176/2011 artikli 5 alusel Itaalia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi
tulemused[9].
Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb makromajanduslik
tasakaalustamatus, mis nõuab erijärelevalvet ja otsustavaid poliitikameetmeid.
Eriti vajavad otsustavaid poliitikameetmeid ja tähelepanu püsivalt kõrge
valitsemissektori võlatase ja nõrgast kasvust tulenev madal väline
konkurentsivõime, mida veelgi võimendab pikaajaline vilets majanduskasv.
(8)
Itaalia esitas 22. aprillil 2014 nii oma
2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta
stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)
Stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia
eesmärk on 2016. aastaks keskpika perioodi eesmärgi saavutamine, milleks
on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon, pidades samal ajal kinni
võlataseme nõudest 2013–2015 üleminekuperioodi jooksul. Programmis on kinnitatud,
et keskpika perioodi eesmärk on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon, mis
vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Programmis kavandatud
(ümberarvutatud) struktuuriline kohandamine on 0,2 protsendipunkti SKPst
2014. aastal ja 0,4 protsendipunkti 2015. aastal. Programmi kohaselt
on sellised piiratud kohandused keskpika perioodi eesmärgi suunas põhjendatud
raskete majandustingimustega ja sellega, et vaja on teha jõupingutusi põhjaliku
struktuurireformide programmi elluviimiseks. Nimelt on kavas mitu
struktuurireformi, mille mõju potentsiaalsele majanduskasvule oleks positiivne
ja mis lõpuks viiksid valitsemissektori võla suhte SKPsse järgnevatel aastatel
alla. Programmis kavandatud struktuuriline kohandamine lubaks Itaalial
kinni pidada võla vähendamise sihttasemest 2013–2015 üleminekuperioodi jooksul,
millele aitaks osaliselt kaasa ka ulatuslik privatiseerimiskava, mida
rakendatakse aastatel 2014–2017 (mille suurus on 0,7 protsendipunkti SKPst igal
aastal). Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium, mida ei ole kinnitanud ükski sõltumatu organ, on veidi
optimistlik, eriti programmi hilisemate aastate puhul. 2014. aastaks on
ette nähtud kõrvalekaldumine keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud
kohandamiskavast ja kui see peaks järgmisel aastal korduma, võib seda pidada
märkimisväärseks, muu hulgas ka kulueesmärki arvesse võttes. Lisaks ei ole
eelarve-eesmärkide saavutamist täielikult toetatud piisavalt üksikasjalike
meetmetega, eriti alates 2015. aastast. Komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosis on viidatud sellele, et 2014. aastal ei peeta kinni võla
vähendamise sihttasemest, kuna prognoositud struktuuriline kohandus (ainult 0,1
protsendipunkti SKPst) ei vasta struktuurilise kohandamise nõudele, mis on 0,7
protsendipunkti SKPst. Lähtudes programmile antud hinnangust ja komisjoni
prognoosist ning toimides kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97, on
nõukogu arvamusel, et selleks, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete
järgimine, on vaja täiendavaid jõupingutusi, kaasa arvatud 2014. aastal.
(10)
Hiljutised meetmed tootmistegurite maksukoormuse
leevendamiseks on olnud küllaltki piiratud. Seega on võimalik nihutada
maksukoormust veel rohkem tarbimisele, omandile ja keskkonnale, pidades samal
ajal rangelt kinni eelarve-eesmärkidest. Tarbimise osas eeldab maksusüsteemi
struktuuri parandamine ka kindlasti vähendatud käibemaksumäärade ja otseste
maksukulude läbivaatamist, mille puhul tuleb tähelepanu pöörata vajadusele
vähendada võimalikku jaotuslikku mõju. Omandi osas võimaldaks katastriväärtuste
läbivaatamine vastavalt praegustele turuväärtustele kehtestada õiglasemad
korduvad kinnisvaramaksud. Hiljuti vastu võetud maksureformi seadus annab
selliste vajalike reformide elluviimiseks võimaluse. Arvestades probleemi
suurust, peavad maksusüsteemi struktuuri muutmisele suunatud meetmeid täiendama
lisameetmed maksuhalduse ja maksukuulekuse parandamiseks ning otsustavad
meetmed maksudest kõrvalehoidumise, varimajanduse ja mitteametliku töötamisega
võitlemiseks, kuna need avaldavad jätkuvalt olulist negatiivset mõju riigi
rahandusele ja seaduskuulekate maksumaksjate rahakotile. Selles osas on
maksureformi seadusega ette nähtud mitmed meetmed maksuhalduse tugevdamiseks –
põhjalik maksutulu puudujäägi hindamise ja seire süsteem, lihtsustamismeetmed,
meetmed suhete parandamiseks maksumaksjatega, meetmed maksuvõlgade
sissenõudmise parandamiseks kohalikul tasandil ning tugevdatud maksukontroll.
Otsus võtta alates 2015. aastast kasutusele eeltäidetud maksudeklaratsioonid
on samuti õige samm maksukuulekuse suurendamise suunas.
(11)
Vastuvõetud meetmete põhjalik ja kiire rakendamine
on Itaalia jaoks endiselt üks olulisemaid väljakutseid, nii kehtivate
õigusaktide rakendamisel tekkinud lünkade kõrvaldamisel kui ka edasiste
viivituste ärahoidmisel. Üks peamisi hoobasid Itaalias õigusaktide rakendamise
parandamiseks ja üldiselt poliitikameetmete sujuvama toimimise tagamiseks on
parem koordineerimine ja tõhusam pädevuse jaotamine eri valitsustasandite
vahel. See oleks omakorda kasulik ELi vahendite haldamisel – selles valdkonnas
on siiani võetud üksnes osalisi ja mittetäielikke meetmeid, eriti
lõunapoolsetes piirkondades. ELi vahendite haldamist iseloomustavad jätkuvalt
ka haldussuutmatus ja läbipaistmatus ning hindamise ja kvaliteedikontrolli
puudumine. Ka avaliku teenistuse kvaliteet saaks kasu suuremast
tulemuslikkusest ja teenustele orienteeritusest ning vastavatest muudatustest
personalihalduses. Korruptsiooni vari lasub jätkuvalt Itaalia tootmissüsteemil
ning vähendab usaldust poliitilise ja institutsioonilise maastiku vastu.
Süütegude aegumise regulatsioon tuleb läbi vaadata. Tõhus korruptsioonivastane
võitlus eeldab ka piisavate volituste andmist riiklikule korruptsioonivastase
võitluse ametile, mis tegeleb haldusasutuste hindamise ja läbipaistvusega.
Õigusemõistmine tsiviilasjades on teatud aspektides endiselt ebatõhus ja
vastuvõetud meetmete mõju tuleb tähelepanelikult jälgida.
(12)
Võttes arvesse eelmisel aastal Itaalia Panga
juhtimisel toimunud varade kvaliteedi suunatud läbivaatamist, on jätkuvalt
oluline parandada langenud väärtusega varade haldamist ja soodustada nende
võõrandamist, et taastada pankade võimekus laiendada krediidiandmist
reaalmajandusele. Rahastamisvõimaluste parandamiseks võetud meetmed on
keskendunud peamiselt ettevõtete laenusaamise lihtsustamisele, kuid muud
rahastamisvahendid peale pangalaenude ei ole endiselt kuigi arenenud, eelkõige
väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul. Tervitatavad on pankade
üldjuhtimise valdkonnas tehtud algatused, eriti Itaalia Panga hiljuti avaldatud
uued põhimõtted. Tuleb siiski arvestada, et selliste algatuste mõju sõltub
nende nõuetekohasest rakendamisest pankade poolt ja sellest, kuidas nendest
põhimõtetest kinnipidamist kontrollitakse. Eriti hoolikalt tuleb jälgida mõningaid
suurimaid ühistupankasid (it k banche popolari).
(13)
Olukord Itaalia tööturul halvenes 2013. aastal
veelgi – tööpuudus tõusis 12,2 %-ni, kusjuures noorte tööpuudus
40 %-ni. Vastuvõetud tööturu- ja palgakujundusreformide täielik
rakendamine ja nende mõju hoolikas jälgimine on esmatähtsad tagamaks, et
nendest loodetavad hüved – suurem tööturult väljumise paindlikkus, paremini
reguleeritud tööturule sisenemise paindlikkus, laiaulatuslikum töötushüvitiste
süsteem ja palkade viimine senisest paremini vastavusse tootlikkusega – tõeks
saavad. Plaanidesse tõhustada töölesuunamise teenuseid riiklike tööturuasutuste
tugevdamise teel on tekkinud viivitusi ja need tuleb kiiremini ellu rakendada.
Lisaks meetmetele, mis soodustavad töökohtade loomist lühemas perspektiivis,
tuleb võtta meetmeid killustatuse vähendamiseks. Üldiselt iseloomustavad
Itaalia tööturgu endiselt killustatus ja vähene osalus, seda eriti naiste ja
noorte hulgas. Seepärast tuleb siiani võetud väheseid meetmeid laiendada ja
teha seda muu hulgas kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Leibkondade
kasutada olev tulu Itaalias on langemas, samuti suurenevad vaesus ja sotsiaalne
tõrjutus, mis mõjutavad eeskätt lastega peresid. Sotsiaalkulutused on Itaalias
jätkuvalt suunatud eelkõige eakatele, kusjuures nende tööturule kaasamisele
eriti tähelepanu ei pöörata, mis vähendab võimalusi sotsiaalset tõrjutust ja
vaesust vähendada. Hiljuti katseprojektina loodud sotsiaalabi skeemi eesmärk on
pakkuda sotsiaalset turvavõrku. Selle kavandatud laiendamine kogu riigile nõuab
sotsiaalkulutuste ja -teenuste tõhususe parandamist kõikjal riigis.
(14)
Jõupingutusi haridustulemuste ja inimkapitali
investeerimise parandamiseks tuleb teha kõigil haridustasanditel, st põhi- ja
keskhariduses ning kolmanda taseme hariduses. Õpetajaametile on praegu
iseloomulik ühe karjääritee olemasolu ja see pakub piiratud väljavaateid
ametialaseks arenguks. Õpetajate karjääri mitmekesistamine, nende karjääri
parem sidumine tulemustega ja koolide hindamise üldiseks muutmine võivad viia
paremate tulemusteni koolides. Selleks et tagada sujuv üleminek hariduse
omandamiselt tööturule, on esmatähtis tugevdada ja laiendada praktilist õpet,
suurendades töökohapõhise õppe ja kutsehariduse ja koolituse osakaalu kesk- ja
kolmanda taseme hariduses. Pärast vastavasisulise seadusandliku dekreedi
vastuvõtmist 2013. aastal on hädavajalik luua riiklik kvalifikatsioonide
register, et tagada oskuste tunnustamine kõikjal riigis. Tuginedes esialgsetele
selles suunas tehtud sammudele, tuleks järgmiseks alustada riigi raha jagamisega
ülikoolidele teadustöö ja õppetulemuste põhjal; see aitaks ühest küljest
ülikoolide kvaliteeti tõsta ja teisest küljest suurendaks Itaalia
teadusuuringute ja innovatsiooni võimekust valdkondades, mis on teistest maha
jäänud.
(15)
Mõned meetmed on võetud selleks, et luua ettevõtja-
ja kodanikusõbralikum keskkond, kuid nende mõju vähendavad viivitused nende
lõplikul heakskiitmisel ja puudujäägid rakendamisel. Konkurentsi osas on veel
hulk kitsaskohti (reserveeritud tegevusalad, kontsessioonid/loasüsteemid, jne)
vabade elukutsete esindajate ametitoimingute, kindlustuse, kütuse turustamise,
jaemüügi- ja postiteenuste valdkonnas. Tegeleda tuleb ka teatavate puudustega
riigihangete süsteemis. Samuti on prioriteetne konkurentsi suurendamine
kohaliku tasandi avalike teenuste osutamisel. Eeskätt tuleb rakendada kehtiv
õigusakt, mis näeb ette, et kehtivad lepingud, mis ei ole ELi õigusega
kooskõlas nn majasisese üksuse kriteeriumide osas, tuleb 31. detsembriks
2014 ära parandada.
(16)
Taristuprobleemid takistavad energiaturu
nõuetekohast toimimist. Transpordi valdkonnas nõuavad erilist tähelepanu ja
meetmeid taristu puudumine ning Itaalia sadamate vähene sünergia ja puudulikud
ühendused tagamaaga. Lairibaühenduse kättesaadavus on Itaalia linnavälistes
piirkondades piiratud.
(17)
Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames
põhjalikult Itaalia majanduspoliitikat. Hinnangu on saanud stabiilsusprogramm
ja riiklik reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja suunistele, pidades silmas
vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes
1–8.
(18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Itaalia stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[10] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1.
(19)
Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja
kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi
läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu
soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 kuni 8.
(20)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud ka
kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu
esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro.
Itaalia peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Itaalial võtta ajavahemikus
2014–2015 järgmisi meetmeid:
1.           Komisjoni
2014. aasta kevadprognoosile tuginedes tugevdada 2014. aasta
eelarvemeetmeid, võttes arvesse lõhet, mis on tekkimas võrreldes stabiilsuse ja
kasvu pakti nõuetega, eelkõige võla vähendamise nõudega. Tugevdada 2015. aastal
oluliselt eelarvestrateegiat, et tagada võla vähendamise nõude järgimine.
Seejärel tagada, et valitsemissektori üldvõlg näitaks piisavat
kahanemistendentsi, viia ellu pingeline privatiseerimiskava, rakendada
majanduskasvu soodustav eelarvekohandus, mis tugineb kõigi valitsustasandite
avalike kulutuste tõhususe ja kvaliteedi kestlikust parandamisest tulenevatele
märkimisväärsetele säästudele, säilitades majanduskasvu soodustavad kulutused
teadus- ja arendustegevusele, innovatsioonile, haridusele ja põhitaristu
projektidele. Tagada eelarvenõukogu sõltumatus ja täielik töövalmidus nii
kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt 2014. aasta septembriks
2015. aasta eelarvekava hindamise ajaks.
2.           Nihutada eelarveneutraalsel
viisil maksukoormust veelgi enam tootmisteguritelt tarbimisele, omandile ja
keskkonnale, pidades samal ajal kinni eelarve-eesmärkidest. Selleks tuleb
hinnata hiljutise maksukiilu vähendamise tõhusust ja tagada selle rahastamine
2015. aastaks, vaadata läbi otseste maksukulude ulatus ja laiendada
maksubaasi, eeskätt tarbimismaksude puhul. Kaaluda diislikütuse aktsiiside
vastavusse viimist bensiiniaktsiisiga ja nende sidumist inflatsiooniindeksiga
ning kaotada keskkonnale kahjulikud toetused. Rakendada maksureformi seadus
2015. aasta märtsiks ja võtta sealjuures vastu dekreedid katastrisüsteemi
reformimiseks, et tagada kinnisvara maksustamise reformi tulemuslikkus.
Suurendada veelgi maksukuulekust, muutes maksusüsteemi toimimise paremini
ettearvatavaks, lihtsustades menetlusi, parandades maksuvõlgade sissenõudmist
ja moderniseerides maksuhaldust. Jätkata võitlust maksudest kõrvalehoidumise
vastu ning võtta täiendavaid meetmeid võitlemiseks varimajanduse ja
deklareerimata tööga.
3.           Osana üldisematest
püüdlustest tõhustada avalikku haldust, täpsustada kõigi valitsustasandite
pädevusi. Tagada ELi vahendite parem haldamine, võttes otsustavaid meetmeid
haldussuutlikkuse ja läbipaistvuse suurendamiseks, hindamise ja
kvaliteedikontrolli parandamiseks piirkondlikul tasandil, eelkõige
lõunapoolsetes piirkondades. Parandada veelgi korruptsioonivastaste meetmete
tulemuslikkust, sh vaadates läbi süütegude aegumise regulatsiooni
2014. aasta lõpuks ja tugevdades riikliku korruptsioonivastase võitluse
ameti volitusi. Õigeaegselt jälgida tsiviilasjades kohtumõistmise tõhustamiseks
vastuvõetud reformide mõju, selleks et tagada nende tõhusus ja võtta vajaduse
korral vastu täiendavaid meetmeid.
4.           Toetada pangandussektori
vastupanuvõimet ja tagada pankade võime hallata ja võõrandada langenud
väärtusega varasid, et taastada laenuandmine reaalmajandusele. Suurendada
ettevõtete, eeskätt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete pangaväliseid
rahastamisvõimalusi. Jätkata kogu pangandussektoris tõhusate üldjuhtimise
tavade edendamist ja jälgimist, pöörates erilist tähelepanu suurtele
ühistupankadele (it k banche popolari) ja sihtasutustele, eesmärgiga
muuta finantsvahendus tõhusamaks.
5.           Hinnata 2014. aasta
lõpuks tööturu- ja palgakujundusreformide mõju töökohtade loomisele,
vallandamise korrale, tööturu dualismile ja kulupõhisele konkurentsivõimele
ning selgitada välja, kas on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Töötada töötutele
täieliku sotsiaalkaitse tagamise suunas, vähendades samal ajal töötasu
täiendamise skeemide kasutamist, et soodustada tööjõu ümberpaigutumist. Tugevdada
sidet aktiivsete ja passiivsete tööturumeetmete vahel, alustades üksikasjaliku
tegevuskava koostamisest 2014. aasta septembriks, ning parandada
koordineerimist ja töötulemusi riiklikes tööturuasutustes kogu riigis. Võtta
tulemuslikke meetmeid naiste tööhõive edendamiseks, kehtestades
2015. aasta märtsiks meetmed, mis vähendavad rahalisi stiimuleid, mis
motiveerivad leibkonna teist palgasaajat mitte töötama, ja pakkudes piisavalt
lapsehoiuteenuseid. Pakkuda kõikjal riigis piisavalt teenuseid noortele, kes ei
ole end töötuna arvele võtnud, ja tagada erasektori suurem huvi kvaliteetsete
õpipoisi- ja praktikakohtade pakkumise vastu 2014. aasta lõpuks kooskõlas
noortegarantii eesmärkidega. Selleks et vähendada vaesuses elavate inimeste
arvu ja sotsiaalset tõrjutust, laiendada katseprojektina loodud sotsiaalabi
skeemi eelarveneutraalsel viisil, tagades toetuste asjakohase suunamise,
tingimuste range täitmise ja ühtsed toetused kogu riigi territooriumil ning
tugevdades sidet tööturule kaasamise meetmetega. Parandada peretoetuste
süsteemi tõhusust ja tõsta teenuste kvaliteeti, eelistades madala sissetulekuga
leibkondi, kus kasvavad lapsed.
6.           Rakendada riiklik koolide
hindamise süsteem, et parandada õpitulemusi koolides ja vähendada koolist
väljalangevuse määra. Suurendada töökojapõhise õppe osakaalu kutsekeskhariduses
ja koolituses ning tugevdada kutsesuunitlusega kolmanda taseme haridust. Luua
riiklik kvalifikatsioonide register, et tagada oskuste laialdane tunnustamine.
Tagada, et riigi rahastamisega toetatakse kvaliteetset kõrgharidust ja
teadustööd.
7.           Võtta vastu menetluses olev
õigusakt regulatiivkeskkonna lihtsustamiseks ettevõtjate ja kodanike jaoks ning
tegeleda lünkadega kehtivate õigusaktide rakendamises. Soodustada turu
avanemist ja kõrvaldada järelejäänud konkurentsitõkked ja -piirangud vabade
elukutsete esindajate ametitoimingute ja kohalike avalike teenuste,
kindlustuse, kütuse turustamise, jaemüügi- ja postiteenuste valdkonnas.
Suurendada avalike hangete tõhusust, eelkõige menetlusi ühtlustades, sh e-hangete
kasutamise, kesksete hankijate ratsionaliseerimise ja õigusnormide nõuetekohase
kohaldamise teel riigihankelepingute sõlmimisele eelnevates ja järgnevates
etappides. Kohalike avalike teenuste valdkonnas tuleb rangelt rakendada
õigusakti, mis näeb ette, et nn majasisese üksuse kriteeriumidega vastuolus
olevad lepingud tuleb 31. detsembriks 2014 ära parandada.
8.           Tagada
transpordiameti kiire ja täielik töövalmidus 2014. aasta septembriks.
Kiita heaks strateegilise taristu loetelu energiasektoris ja parandada sadamate
haldamist ja ühendusi tagamaaga.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2014) 413 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 ja
P7_TA(2014)0129.
[5]               ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.
[6]               C(2013) 8005 final.
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 83 final.
[10]             Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele
2.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Taani 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/16

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Taani 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2017/C 261/04)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Taanit ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               2017. aasta aruanne Taani kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Taani edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)

               Taani esitas nii oma 2017. aasta riikliku reformikava kui ka 2017. aasta lähenemisprogrammi 28. aprillil 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artiklis 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Taani suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2017. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et 2017. aastal saavutatakse valitsemissektori eelarvepuudujääk 1,9 % SKPst ja kogu programmiperioodi vältel kuni 2020. aastani järgitakse jätkuvalt keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurset eelarvepuudujääki 0,5 % SKPst. 2017. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2017. aastal 37,0 %-le ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 33,9 %-le SKPst. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on programmiperioodi ulatuses usutav. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon jõudma 2017. aastal puudujääki 0,4 % SKPst ja 2018. aastal 0,1 % SKPst, mis on enam-vähem kooskõlas 2017. aasta lähenemisprogrammi eesmärgiga ning ületab keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Taani täidab 2017. ja 2018. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (6)

               Taani jätkusuutliku majanduskasvu eeltingimus on tööjõu pakkumise tagamine demograafiliste probleemide tingimustes. Viimaste aastate mitu põhjalikumat tööturu reformi on suunatud eelkõige töötamise stiimulite suurendamisele ja aktiivse tööturupoliitika tõhustamisele. Need reformid võivad aidata saavutada Taani strateegia „Euroopa 2020“ tööhõive eesmärgi, parandada Taani heaoluriigi mudeli jätkusuutlikkust ja võidelda tekkiva teatavate pädevuste nappusega. Reformid, mille eesmärk on suurendada kutsehariduses osalejate ja selle läbijate määra, ning kolmepoolne kokkulepe täiendavate õpipoisikohtade loomise kohta suurendavad tõenäoliselt kvalifitseeritud töötajate arvu. Kuid strateegia „Euroopa 2020“ riiklikku sotsiaalse kaasatuse eesmärki – vähendada väga madala tööhõivega kodumajapidamistes elavate inimeste arvu – pole veel kaugeltki saavutatud. Endiselt on probleemiks ebasoodsas olukorras olevate ühiskonnarühmade tööturule kaasamine ja tööalane konkurentsivõime. See kehtib eelkõige väljastpoolt ELi pärit rändetaustaga inimeste kohta (sealhulgas nende kohta, kes on Taanis pikemalt elanud), osaliselt nende keskmiselt madalama haridustaseme tõttu võrreldes kohalikega. See lõhe püsib ka teises põlvkonnas. 2016. aasta kolmepoolsetel läbirääkimistel kokku lepitud töökohale integreerimise meetmed võivad parandada äsja saabunud pagulaste olukorda, mida tuleb tulevikus pingsalt seirata. Siiski tuleks veel võtta täiendavaid meetmeid, et kaasata tulemuslikumalt tööturule muid marginaliseeritud rühmi, nagu madala haridustasemega noored ja vanemad kui 60aastased töötajad.

               (7)

               Tootlikkuse kiire kasv on ülioluline majanduskasvu toetamiseks, suhteliselt kõrge heaolutaseme säilitamiseks Taanis ja riigi pikaajalise konkurentsivõime tagamiseks. Ehkki Taani tootlikkuse tase on võrreldes muude liikmesriikidega kõrge, on tootlikkuse kasv pikka aega aeglustunud. Tootlikkuse loid areng iseloomustab eelkõige riigisisese suunitlusega teenustesektorit. Taani on rakendanud viimastel aastatel mitmeid reforme, kuid tootlikkuse kasv püsib aeglane, sest konkurents on mõnes teenustesektoris endiselt nõrk. Sektorikohased piirangud pärsivad konkurentsi, näiteks hulgimüügi ja transporditeenuste sektoris.

               (8)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Taani majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta lähenemisprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Taanile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Taani eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (9)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, et Taani täidab stabiilsuse ja kasvu pakti,

         SOOVITAB Taanil võtta 2017. ja 2018. aastal järgmise meetme:

               1.

               Edendada konkurentsi riigisisese suunitlusega teenustesektoris.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).


title: Komisjoni soovitus (EL) 2017/948, 31. mai 2017, milles käsitletakse ühtlustatud ülemaailmse kergsõidukite katsetamise meetodi kohaselt tüübikinnituse andmisel mõõdetud kütusekulu ja CO2-heite väärtuste kasutamist tarbijatele teabe andmisel kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 1999/94/EÜ (teatavaks tehtud numbri C(2017) 3525 all)

text:
               2.6.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 142/100

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2017/948,
   31. mai 2017,
   milles käsitletakse ühtlustatud ülemaailmse kergsõidukite katsetamise meetodi kohaselt tüübikinnituse andmisel mõõdetud kütusekulu ja CO2-heite väärtuste kasutamist tarbijatele teabe andmisel kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 1999/94/EÜ

         (teatavaks tehtud numbri C(2017) 3525 all)

   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 1999. aasta direktiivi 1999/94/EÜ, milles käsitletakse kütusesäästuga ja süsinikdioksiidi heitmetega seotud andmete tarbijale kättesaadavust uute sõiduautode turustamisel, (1) eelkõige selle artikli 9 lõike 2 punkti c,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kuna komisjoni määruse (EÜ) nr 692/2008 (2) alusel praegu kasutatav uus Euroopa sõidutsükkel (NEDC) ei vasta enam tänapäeva sõidutingimustele ega sõidukite tehnilistele lahendustele, võetakse selle asemel kergsõidukite CO2-heite ja kütusekulu mõõtmiseks kasutusele uus regulatiivne katsemeetod – komisjoni määruses C(2017) 3521 (3) sätestatud ühtlustatud ülemaailmne kergsõidukite katsetamise meetod (World Harmonised Light Vehicles Test Procedure, WLTP). WLTPga nähakse ette rangemad katsetingimused ja sellega saadakse tegelikkust paremini kajastavad kütusekulu ja CO2-heite väärtused, mis on tarbijatele kasulikum. Tarbijate teavitamise nõuded peaksid hõlmama ka seda, kuidas võimaldatakse juurdepääs sellisele täpsemale teabele, et oleks tagatud vajalik andmete võrreldavus.

               (2)

               Direktiivi 1999/94/EÜ eesmärk on tagada, et tarbijatele antaks teavet liidus müüdavate ja liisitavate uute sõiduautode kütusekulu ja CO2-heite kohta, et tarbijad saaksid uue auto hankimisel teha teadliku valiku. Kõnealuses direktiivis on sätestatud, et tarbijatele tuleb uute sõiduautode kohta teatavaks teha kõnealuse direktiivi artikli 2 punktis 5 määratletud ametlik kütusekulu ja artikli 2 punktis 6 määratletud ametlik CO2-eriheide. Need on väärtused, mille tüübikinnitusasutus on Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 715/2007 (4) ning määruse (EÜ) nr 692/2008, eelkõige selle XII lisa kohaselt tüübikinnituse andmisel mõõtnud ning mis on kantud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ (5) VIII lisasse. Need väärtused tuleb lisada ELi tüübikinnitustunnistusele ja märkida vastavustunnistusse.

               (3)

               WLTPd juurutatakse järk-järgult, alustades direktiivi 2007/46/EÜ II lisa B osas kirjeldatud uute sõiduautotüüpide puhul 1. septembrist 2017 ja uute sõiduautode puhul 1. septembrist 2018. Direktiivi 2007/46/EÜ artikli 3 punktis 22 määratletud seerialõpu sõidukeid, mille tüübikinnitus ja mõõtmised on tehtud NEDC-põhiselt, võib jätkuvalt lasta turule kaheteist kuu jooksul alates nende ELi tüübikinnituse kehtivusaja lõppemisest, seega 31. augustini 2019. Seega tuleb 1. septembrist 2019 kõiki liidu turule lastavaid uusi sõiduautosid katsetada WLTP järgi.

               (4)

               WLTP järkjärgulise juurutamise ajal esitatakse sõiduki ELi tüübikinnitustunnistuses ja vastavustunnistuses NEDC-põhiselt ja/või WLTP-põhiselt tüübikinnituse andmisel mõõdetud kütusekulu ja CO2-heide. WLTP-põhise tüübikinnituse saanud sõiduautode vastavustunnistuses esitatakse nii WLTP-põhine kui ka NEDC-põhine kütusekulu ja CO2-heide.

               (5)

               Seepärast on oluline selgitada, milliseid väärtusi tuleb WLTP juurutamiseks vajalikul üleminekuajal kasutada direktiivi 1999/94/EÜ kohaseks tarbijate teavitamiseks, tagamaks, et kõikides liikmesriikides oleksid kõikide uute sõiduautode kohta saadaval võrreldavad andmed.

               (6)

               On väga tõenäoline, et WLTP järgi määratud kütusekulu ja CO2-heide ning NEDC järgi määratud kütusekulu ja CO2-heide on erinevad. Paljudel juhtudel saadakse sama sõiduauto puhul WLTP järgi suuremad väärtused, kui on vastavad NEDC järgi määratud väärtused. Lisaks sellele saadakse WLTP kasutamisel, erinevalt NEDC-st, iga üksiksõidukit iseloomustavad kütusekulu ja CO2-heite väärtused, mis kajastavad neid väärtusi mõjutavaid sõiduki omadusi ja lisaseadmestikku. Nii peaks olema võimalik anda tarbijatele täpsemaid ja tegelikkusele paremini vastavaid andmeid iga uue sõiduauto kohta või konkreetse mudeli puhul kütusekulu ja CO2-heite väärtuste võimaliku ulatuse kohta.

               (7)

               CO2-heide ja kütusekulu määratakse katse eri faaside kohta. NEDC järgi tüübikinnituse saanud sõidukite puhul esitatakse andmed linnasõidu ja linnavälise sõidu kohta ning nii kogu tsükli heide kui ka kogu tsükli kaalutud keskmine heide. WLTP järgi tüübikinnituse saanud sõidukite puhul esitatakse andmed aeglase, keskmise kiirusega, kiire ja väga kiire sõidufaasi kohta ning nii kogu tsükli näitaja kui ka tsükli kaalutud keskmine näitaja. Võrreldavuse tagamiseks tuleks tarbijatele teha kättesaadavaks vähemalt kummagi meetodi kohased kogunäitajad.

               (8)

               Kui sõltumata direktiivi 1999/94/EÜ kohaselt nõutud märgistest, teatmikest, plakatitest ning reklaamväljaannetest ja -materjalist tehakse tarbijatele kättesaadavaks teave tootjate vabatahtlike kavade kohaste ühtlustamata katsemeetodite alusel määratud kütusekulu ja CO2-heite kohta, tuleks tarbijatele selgelt teatada, et sellised väärtused on saadud ühtlustamata katsemeetoditega. Tarbijatele tuleks soovitada kasutada uute sõiduautode võrdlemiseks kütusekulu ja CO2-heidet, mis on mõõdetud ja mille puhul on tüübikinnitus antud ELi ühtlustatud katsemeetodi alusel.

               (9)

               Direktiivi 1999/94/EÜ ülevõtmisel on osa liikmesriike otsustanud kanda sõiduauto sildile lisaks kütusekulule ja CO2-heitele ka andmed õhusaasteainete kohta. Kuna võetakse kasutusele WLTP ja tegelikus liikluses tekkiva heite katse ning seoses uute nõuetega esitatakse uute sõiduautode vastavustunnistusel tegelikus liikluses tekkiv suurim heide, (6) on alates 1. septembrist 2017 õhusaasteainete teave kättesaadav kõikide uute sõidukitüüpide kohta ning 1. septembrist 2019 kõikide uute sõidukite kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi soovitusega, mis esitati pärast autotööstuses tehtava heitemõõtmise uurimist, (7) peaksid liikmesriigid kaaluma, kas teha selline teave tarbijatele kättesaadavaks, et suurendada tarbijate teadlikkust ja võimaldada tarbijatel teha teadlikke otsuseid auto ostmisel.

               (10)

               Et anda tarbijatele võimalus täielikult mõista, milles seisneb üleminek WLTP-le, peaksid kõik asjaomased isikud tegema kampaaniaid või kampaaniais osalema, et selgitada, kuidas uus katsemeetod mõjutab kütusekulu ja CO2-heite väärtusi. Sellistesse teavituskampaaniatesse peaksid olema kaasatud avaliku sektori asutused, tarbijaorganisatsioonid, keskkonnaorganisatsioonid, valitsusvälised organisatsioonid, sõidukijuhtide ühingud ning autotööstus.

               (11)

               Pärast arutelu maanteesõidukite tekitatavat CO2-heidet käsitleva poliitika väljatöötamise ja rakendamisega tegeleva eksperdirühmaga, tööstusharu ekspertidega, tarbijaorganisatsioonidega, muude valitsusväliste organisatsioonidega ning liikmesriikidega leiab komisjon, et on sobiv esitada soovitus selle kohta, kuidas tuleks esitada tarbijatele teavet uute sõiduautode ametliku kütusekulu ja ametliku CO2-eriheite kohta.

               (12)

               Soovitus tuleks vastu võtta selleks, et tarbijad saaksid teha teadlikke otsuseid ning et edendada direktiivi 1999/94/EÜ ühetaolist kohaldamist kogu liidus.

               (13)

               Käesoleva soovitusega ette nähtud meetmed on kooskõlas direktiivi 1999/94/EÜ artikli 10 alusel loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et uute registreeritud autode vastavustunnistustesse kantud NEDC-põhiseid näitajaid kasutataks kuni 31. detsembrini 2018 tarbijate teavitamiseks direktiivi 1999/94/EÜ artikli 2 punktides 5 ja 6 määratletud ametlikust kütusekulust ja ametlikust CO2-eriheitest, sest pärast seda kuupäeva hakatakse kõiki liidu turule lastavaid uusi sõidukeid katsetama ja neile tüübikinnitust andma WLTP-põhiselt.

               2.

               Alates 1. jaanuarist 2019 peaksid liikmesriigid tagama, et tarbijatele teatataks üksnes WLTP-põhiselt määratud kütusekulu ja CO2-heide.

               3.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et pärast 1. jaanuari 2019, mil seerialõpu sõidukite kohta võivad endiselt olla kättesaadavad üksnes NEDC-põhiselt määratud näitajad, esitataks sellised näitajad tarbijatele koos teatega, et tegemist on seerialõpu sõidukiga, mille asjaomased näitajad ei ole võrreldavad WLTP-põhiste näitajatega.

               4.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et müügikohas uuele sõiduautole kinnitatud või selle juurde paigutatud sildil oleksid andmed vastava sõiduki ametliku kütusekulu ja ametliku CO2-eriheite kohta.

               5.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et kütusesäästu- ja CO2-heitealases teatmikus ning müügikohas uue sõiduauto juurde paigutatud plakatil või teabeekraanil oleksid andmed vastava sõiduki ametliku kütusekulu ja CO2-eriheite kohta. Kui teatav mudel hõlmab mitut varianti või versiooni, tuleks esitada kõige suuremate asjaomaste näitajatega üksiksõiduki andmed.

               6.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et kui reklaammaterjalis viidatakse teatavale uuele sõiduauto mudelile, versioonile või variandile, hõlmaks selle kohta esitatav teave andmeid vastava sõiduki ametliku kütusekulu ja CO2-eriheite kohta. Kui reklaammaterjal hõlmab mitut mudelit, peaksid liikmesriigid tagama, et kõnealune teave sisaldaks andmeid kõikide sellises materjalis käsitletud sõidukite ametliku kütusekulu ja CO2-eriheite kohta või asjaomase sõidukirühma kõige paremaid ja kõige halvemaid vastavaid näitajaid. Kui sõidukid on saanud tüübikinnituse WLTP alusel, peaksid kõnealused parimad ja halvimad näitajad vastama turul kättesaadavate uute sõiduautode vastavustunnistusse kantud näitajatele.

               7.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et veebipõhises autode konfigureerimiskeskkonnas või muus elektroonilises reklaammaterjalis, mis võimaldab tarbijal koostada teatava konfiguratsiooniga sõiduki, teavitataks tarbijat selgelt, kuidas mitmesugused seadmed ja lisavarustus mõjutavad kütusekulu ja CO2-heidet, mis on mõõdetud WLTP alusel tüübikinnituse andmisel.

               8.

               Kui liikmesriigis on lubatud esitada lisateabena WLTP-põhiseid andmeid kütusekulu ja CO2-heite kohta ka enne 1. jaanuari 2019, et tarbijad saaksid võimalikult aegsasti teada tegelikule liiklusele paremini vastavad kütusekulu ja CO2-heite väärtused, peaks liikmesriik tagama, et selline lisateave esitataks selgelt ja eraldi direktiivi 1999/94/EÜ kohaselt nõutud märgistest, teatmikest, plakatitest ning reklaamväljaannetest ja -materjalist ning et see sisaldaks järgmist teavet:
               „1. septembrist 2017 kasutatakse teatavate uute sõidukite tüübikinnituse andmiseks ühtlustatud ülemaailmset kergsõidukite katsetamise meetodit (World Harmonised Light Vehicles Test Procedure, WLTP), mis on uus ja tegelikule liiklusele paremini vastav katsemeetod kütusekulu ja CO2-heite mõõtmiseks. 1. septembrist 2018 hakatakse praeguse uue Euroopa sõidutsükli (New European Driving Cycle, NEDC) asemel kasutama üksnes WLTPd. Kuna WLTP puhul vastavad katsetingimused paremini tegelikule liiklusele, saadakse WLTPga paljudel juhtudel suurem kütusekulu ja CO2-heide kui NEDC kasutamisel.“

               9.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et tarbijaid on enne autoostuotsuse tegemist teavitatud sellest, kuidas WLTP kasutuselevõtmine muudab kütusekulu ja CO2-heite väärtusi ning milline mõju võib sellel olla registreerimise ajal.

               10.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et ametliku kütusekulu ja CO2-eriheite kohta esitataks vähemalt asjakohase katsemeetodi kohaselt mõõdetud kogu katsetsükli näitajad.

               11.

               Kui direktiivi 1999/94/EÜ kohaselt nõutud märgistest, teatmikest, plakatitest ning reklaamväljaannetest ja -materjalist sõltumata tehakse tarbijatele kättesaadavaks teave tootjate vabatahtlike kavade kohaste ja ühtlustamata katsemeetodite alusel määratud kütusekulu ja CO2-heite kohta, peaksid liikmesriigid tagama, et selline teave sisaldaks järgmist teavet:
               „Märgitud kütusekulu või CO2-heide põhineb ühtlustamata katsemeetoditel. Need on esitatud üksnes teavitamiseks. Uute sõiduautode puhul tuleks ühtlustatud ELi katsemeetodi põhise kütusekulu ja CO2-heite võrdlemiseks kasutada ametlikke andmeid CO2-heite ja kütusekulu kohta [lisada link, mille kaudu sellised väärtused on kättesaadavad].“

               12.

               Liikmesriigid peaksid kaaluma võimalust esitada müügikohas uuele sõiduautole kinnitatud või selle juurde paigutatud sildil ka teave tegelikele sõidutingimustele vastava õhusaasteainete maksimumi kohta, mis on esitatud iga sõiduki vastavustunnistuses.

               13.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et korraldataks kampaaniaid, kus tarbijatele tutvustatakse WLTPd ja selgitatakse selle meetodi kasutamise mõju kütusekulu ja CO2-heite väärtustele, eriti seda, et WLTP puhul saadakse suuremad väärtused kui NEDC puhul, ning eri katsefaasides saadud väärtuste tähendust.

               14.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 31. mai 2017

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Miguel ARIAS CAÑETE

      (1)  EÜT L 12, 18.1.2000, lk 16.

      (2)  Komisjoni 18. juuli 2008. aasta määrus (EÜ) nr 692/2008, millega rakendatakse ja muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust (ELT L 199, 28.7.2008, lk 1).

      (3)  Komisjoni 1. juuni 2017. aasta määrus C(2017) 3521, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust, ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2007/46/EÜ, komisjoni määrust (EÜ) nr 692/2008 ja komisjoni määrust (EL) nr 1230/2012 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 692/2008 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2007. aasta määrus (EÜ) nr 715/2007, mis käsitleb mootorsõidukite tüübikinnitust seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 5 ja Euro 6) heitmetega ning sõidukite remondi- ja hooldusteabe kättesaadavust (ELT L 171, 29.6.2007, lk 1).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. septembri 2007. aasta direktiiv 2007/46/EÜ, millega kehtestatakse raamistik mootorsõidukite ja nende haagiste ning selliste sõidukite jaoks mõeldud süsteemide, osade ja eraldi seadmestike kinnituse kohta (raamdirektiiv) (ELT L 263, 9.10.2007, lk 1).

      (6)  Komisjoni 20. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/646, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 692/2008 seoses väikeste sõiduautode ja kommertsveokite (Euro 6) heitega (ELT L 109, 26.4.2016, lk 1).

      (7)  P8_TA(2017)0100.


                  1.7.2017

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  C 212/14

            Soovitus võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artiklit 22
      (EKP/2017/18)

         (esitatud Euroopa Keskpanga poolt)

      (2017/C 212/04)

         SELETUSKIRI

      I.   SISSEJUHATUS
      4. märtsil 2015 tegi Üldkohus otsuse kohtuasjas T-496/11: Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriik vs. Euroopa Keskpank (1). Üldkohus leidis, et Euroopa Keskpank (EKP) ei oma kliiringusüsteemide, sealhulgas kesksete vastaspoolte, tegevuse reguleerimiseks vajalikku pädevust. Üldkohus tühistas seega EKP poolt 5. juulil 2011 avaldatud eurosüsteemi järelevalvepoliitika raamdokumendi osas, mis näeb kesksetele vastaspooltele ette eurosüsteemi liikmesriigis asumise nõude.
      Üldkohus märkis siiski, et Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõige 3 näeb Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri“) teatavate artiklite osas ette lihtsustatud muutmismehhanismi. See võimaldab Euroopa Parlamendil ja nõukogul EKP soovituse või komisjoni ettepaneku põhjal seadusandliku tavamenetluse kohaselt EKPSi põhikirja artiklit 22 muuta. Üldkohus leidis, et EKP peab liidu seadusandjalt taotlema põhikirja artikli 22 muutmist, kui ta leiab, et talle pädevuse andmine on vajalik aluslepingu artikli 127 lõike 2 neljandas taandes nimetatud ülesande kohaseks teostamiseks.
      Olulised muudatused nii globaalsel tasandil kui Euroopas suurendavad kliiringusüsteemidega, eelkõige kesksete vastaspooltega, seonduvaid riske maksesüsteemide tõrgeteta toimimisele ning ühtse rahapoliitika rakendamisele, mis mõjutab eurosüsteemi peamist eesmärki - hinnastabiilsuse hoidmist.
      Eeltoodut arvesse võttes esitab EKP käesoleva soovituse võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse EKPSi põhikirja artiklit 22. EKP nõukogu on käesoleva soovituse vastu võtnud ühehäälselt kooskõlas EKPSi põhikirja artikliga 40.3. Käesolev soovitus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
      II.   ÜLDISED KAALUTLUSED
      Keskseid vastaspooli mõjutavad häired võivad erineval moel avaldada mõju eurosüsteemi hinnastabiilsuse hoidmise põhieesmärgile. Esiteks võivad need häired mõjutada euroala krediidiasutuste likviidsuspositsiooni ning takistada euroala maksesüsteemide tõrgeteta toimimist. See võib omakorda suurendada nõudlust keskpanga likviidsuse järele ning pärssida eurosüsteemi ühtse rahapoliitika rakendamist. Teiseks võivad need häired takistada rahapoliitika ülekandumisel oluliste finantsturusegmentide tegevust.
      2012. aastal vastu võetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 648/2012 (2) sätestatakse muu hulgas õigus- ja järelevalveraamistik, et tagada kesksete vastaspoolte turvalisus ja usaldusväärsus ning vastavus rangetele organisatsiooni-, ettevõtlus- ja usaldatavusnõuetele. See õigusraamistik hõlmab kollektiivset järelevalvekorda kolleegiumide vormis, mis näeb ette eurosüsteemi kaasamise, sealhulgas vääringu stabiilsust ohustavas stressiolukorras. Lisaks on Euroopa Komisjon vastu võtnud määruse ettepaneku kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistiku kohta, (3) võttes arvesse kesksete vastaspoolte süsteemse olulisuse kasvu.
      Olulised muutused nii globaalsel tasandil kui Euroopas suurendavad kliiringusüsteemidega, eelkõige kesksete vastaspooltega, seonduvaid riske maksesüsteemide tõrgeteta toimimisele ning ühtse rahapoliitika rakendamisele, mis mõjutab seeläbi eurosüsteemi põhieesmärki – hinnastabiilsuse hoidmist.
      Esiteks, Ühendkuningriigi lahkumisel Euroopa Liidust on oluline mõju eurosüsteemi võimele täita euroemissiooni keskpanga kohustusi. Praegu arveldavad suure osa eurodes vääringustatud tehingutest Ühendkuningriigis asutatud kesksed vastaspooled: eurodes vääringustatud repotehingute ja intressimäära vahetustehingute avatud positsioonide hinnanguline väärtus ulatub vastavalt 101 miljoni euro ja 33 triljoni euroni päevas (ca 99 % liidu turumahust) (4). Seega võib Ühendkuningriigi suurt keskset vastaspoolt mõjutav häire tõsiselt vähendada euroala likviidsust. Kui Ühendkuningriigi kesksete vastaspoolte suhtes ei kehti enam määrusega (EL) nr 648/2012 liidu kesksete vastaspoolte suhtes kehtestatud õigus- ja järelevalveraamistik, mõjutab see negatiivselt eurosüsteemi võimet jälgida ja juhtida Ühendkuningriigi kesksete vastaspooltega seonduvaid riske. Lisaks tuginevad EKP ja Bank of Englandi vahel praegu kehtivad teabevahetus- ja koostöökokkulepped, mis käsitlevad olulises mahus eurodes vääringustatud tehinguid arveldavaid Ühendkuningriigi keskseid vastaspooli, määruse (EL) nr 648/2012 alusel kehtestatud kollektiivsele järelevalvekorrale kolleegiumide vormis, kuid ei asenda seda. Edaspidi saab Ühendkuningriigi kesksete vastaspoolte suhtes kohaldada ainult selle määruse kohaselt kolmandate riikide kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatavat korda.
      Teiseks, keskne kliirimine on muutunud üha enam piiriüleseks ning süsteemselt oluliseks. 2009. aastal Pittsburghis toimunud tippkohtumisel leppisid G20 juhid kokku, et standardsed börsivälised tuletisinstrumendid tuleks kliirida läbi keskse vastaspoole. Seda kohustust kinnitati 2010. aasta juunis toimunud G20 juhtide kohtumisel ning rakendati liidu määrusega (EL) nr 648/2012. Lisaks on kesksed vastaspooled liidu finantsturgude integreerumise tingimustes muutunud peamiselt riigisiseste vajaduste rahuldajatest ning riigisiseste turgude teenindajatest osaks liidu finantsturgude kriitilisest infrastruktuurist. Need muutused on oluliselt suurendanud kesksete vastaspoolte rolli ja osatähtsust nii liidus kui maailmas tervikuna.
      Kolmandaks, Euroopa Komisjon esitas 13. juunil 2017 oma seadusettepaneku finantsstabiilsuse ning liiduüleste finantsturgude seisukohast süsteemselt oluliste kesksete vastaspoolte turvalisuse ja usaldusväärsuse tagamiseks (5). Komisjoni ettepaneku eesmärk on näha ette senisest integreeritum järelevalve järelevalveasutuste poolt ja emiteerivate keskpankade kohustused, et toetada sügavamalt ja paremini integreeritud kapitaliturgude arengut. Samuti käsitletakse selles Ühendkuningriigi liidust lahkumisest tekkinud küsimusi ning tagada, et liidu finantsturgudel süsteemselt oluliste kesksete vastaspoolte suhtes kohaldatakse liidu õigusraamistikust tulenevaid meetmeid.
      Selles kontekstis, tagamaks eurosüsteemi kui euroemissiooni keskpanga võimekuse täita ellu talle seadusettepanekuga ette nähtud rolli, on väga oluline, et talle oleksid aluslepingus ja EKPSi põhikirjas antud asjakohased volitused. Eurosüsteemil peab olema pädevus olulises mahus eurodes vääringustatud tehinguid kliirivate kesksete vastaspooltega seonduvate riskide jälgimiseks ja hindamiseks. See peaks hõlmama eeskätt õiguslikult siduvate hinnangute andmise ja parandusmeetmete kohaldamise nõudmise pädevust tihedas koostöös teiste liidu asutustega seoses eurosüsteemi põhiülesannete ja esmase eesmärgiga seonduvate riskide osas. Lisaks peaks EKP-l euro stabiilsuse hoidmiseks olema määruse (EL) nr 648/2012 raamistikust välja jäävate lisanõuete kehtestamise pädevus olulises mahus eurodes vääringustatud tehingute kliirimisega seotud kesksete vastaspoolte osas.
      Eeltoodust tulenevalt leiab EKP, et EKP-le pädevuse andmine kliiringusüsteemide, eelkõige kesksete vastaspoolte, reguleerimiseks on vajalik aluslepingu artikli 127 lõike 2 esimeses ja neljandas taandes osutatud põhiülesannete täitmiseks.

         Soovitus võtta vastu

         EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,
         millega muudetakse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artiklit 22
         EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 129 lõiget 3,
         võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 40.1,
         võttes arvesse Euroopa Keskpanga soovitust,
         võttes arvesse Euroopa Komisjoni arvamust (*1),
         toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) põhiülesanded hõlmavad liidu rahapoliitika määratlemist ja rakendamist ning maksesüsteemide tõrgeteta toimimise tagamist. Turvaline ja tõhus finantsturu infrastruktuur, eelkõige kliiringusüsteemid, on põhiülesannete täitmisel keskse tähtsusega.

                     (2)

                     EKPSi eesmärkide saavutamiseks ning ülesannete täitmiseks võivad Euroopa Keskpank (EKP) ja riikide keskpangad anda vahendeid ja EKP võib kehtestada eeskirju tulemuslike ja usaldatavate kliiringu- ja maksesüsteemide tagamiseks liidu piires ja teiste riikidega.

                     (3)

                     4. märtsil 2015. aastal tegi Üldkohus otsuse kohtuasjas T-496/11: Suurbritannia vs. EKP, (6) kus Üldkohus leidis, et EKP-l ei ole kliiringusüsteemide tegevuse reguleerimiseks vajalikku pädevust. Üldkohus märkis, et aluslepingu artikli 129 lõige 3 võimaldab Euroopa Parlamendil ja nõukogul EKP soovituse põhjal seadusandliku tavamenetluse kohaselt Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri“) artiklit 22 muuta. Üldkohus järeldas, et „EKP ülesanne olukorras, kus ta leiab, et talle väärtpaberite kliiringutehinguid teostavate infrastruktuuride reguleerimise pädevuse andmine on vajalik ELTL artikli 127 lõike 2 neljandas taandes nimetatud ülesande tõrgeteta toimimiseks, nõuda liidu seadusandjalt põhikirja artikli 22 muudatust, lisades sinna otsese viite väärtpaberite kliiringusüsteemile.“

                     (4)

                     Nii globaalsel kui Euroopa tasandil toimuvad olulised muutused võivad suurendada kliiringusüsteeme, eelkõige keskseid vastaspooli, mõjutavate häiretega seonduvaid riske maksesüsteemide tõrgeteta toimimisele ning ühtse rahapoliitika rakendamisele, mis mõjutab seeläbi eurosüsteemi põhieesmärki - hinnastabiilsuse hoidmist.

                     (5)

                     29. märtsil 2017 teavitas Suurbritannia ja Põhja-Iirimaa Ühendkuningriik Euroopa Ülemkogu oma soovist Euroopa Liidust välja astuda. Ühendkuningriigi välja astumisega kaasnevad põhjalikud muutused teatud süsteemselt oluliste eurodes vääringustatud kliiringutegevuste reguleerimises ja järelevalves, mis mõjutab negatiivselt eurosüsteemi võimet jälgida maksesüsteemide tõrgeteta toimimisega seonduvaid riske ning eurosüsteemi rahapoliitika rakendamist.

                     (6)

                     Keskne kliirimine on muutumas üha enam piiriüleseks ning süsteemselt oluliseks. Liikmelisuse erinevusest ning osutatavate finantsteenuste euroopaülesest olemusest tulenevalt on kesksed vastaspooled liidus tervikuna ning eelkõige euroalal keskse tähtsusega. Sellele osutab ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 648/2012, (7) millega kehtestatakse kollektiivne järelevalvekord kolleegiumide vormis, mis koosnevad asjaomaste riikide ja liidu asutustest, sealhulgas eurosüsteemist euroemissiooni keskpangana.

                     (7)

                     Nende küsimuste lahendamiseks esitas Euroopa Komisjon 13. Juunil 2017 oma seadusettepaneku finantsstabiilsuse ning liiduüleste finantsturgude seisukohast süsteemselt oluliste kesksete vastaspoolte turvalisuse ja usaldusväärsuse tagamiseks. Tagamaks eurosüsteemi kui euroemissiooni keskpanga võimekuse täita ellu talle seadusettepanekuga ette nähtud rolli, on väga oluline, et talle oleksid aluslepingus ja EKPSi põhikirjas antud asjakohased volitused. Eurosüsteemil peaks olema eeskätt õiguslikult siduvate hinnangute andmise ja parandusmeetmete kohaldamise nõudmise pädevus tihedas koostöös teiste liidu asutustega. Lisaks peaks EKP-l euro stabiilsuse hoidmiseks olema lisanõuete kehtestamise pädevus olulises mahus eurodes vääringustatud tehingute kliirimisega seotud kesksete vastaspoolte osas.

                     (8)

                     EKPS põhikirja artikkel 22 kuulub IV peatükki „Euroopa Keskpankade Süsteemi rahapoliitilised funktsioonid ja toimingud“. Selles antud ülesandeid tuleks seega vastavalt kasutada ainult rahapoliitika eesmärkidel.

                     (9)

                     Seetõttu tuleb EKP-le anda pädevuse kliiringusüsteemide, eelkõige kesksete vastaspoolte, reguleerimiseks EKPSi põhikirja artikli 22 muutmise kaudu,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
         Artikkel 1
         EKPSi põhikirja artikkel 22 asendatakse järgmisega:

            „Artikkel 22
            Kliiringu- ja maksesüsteemid
            EKP ja riikide keskpangad võivad anda vahendeid ja EKP võib kehtestada eeskirju efektiivsete ja usaldatavate kliiringu- ja maksesüsteemide ning finantsinstrumentide kliiringusüsteemide tagamiseks liidu piires ja teiste riikidega.“

         Artikkel 2
         Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

         Frankfurt Maini ääres, 22. juuni 2017

               EKP president

            Mario DRAGHI

         (1)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 648/2012, börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1).

         (3)  Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus kesksete vastaspoolte finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse raamistiku kohta ning millega muudetakse määruseid (EL) nr 1095/2010, (EL) nr 648/2012 ja (EL) 2015/2365 (COM(2016) 856 final).

         (4)  LCH.Clearnet Ltd CPMI-IOSCO public quantitative disclosure information, jaanuar 2017.

         (5)  COM(2017) 331 final.

         (*1)  Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata.

         (6)  ECLI: EU:T:2015:133.

         (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. juuli 2012. aasta määrus (EL) nr 648/2012 börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1).