Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0137

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009  /* SEK/2007/0137 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 7.2.2007SEK(2007) 137 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009(komisjoni esitatud)Üldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Luksemburg esitas esimese stabiilsusprogrammi 1999. aasta veebruaris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 15. märtsil 1999. aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUSTKomisjon on kontrollinud Luksemburgi 24. novembril 2006 esitatud viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning võtnud vastu soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt allpool hinnangus käsitletud põhipunktid).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvetulemused;2.  kõige värskem hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning3.  komisjoni 2006. aasta oktoobri hinnang riiklikule reformikavale.Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajadLuksemburgi viimase 25 aasta makromajanduslikud tulemused on olnud muljetavaldavad nii toodangu kui ka tööhõive kasvu osas. Viimastel aastatel esinenud väikestest eelarvepuudujääkidest hoolimata on riigi finantsseisund põhimõtteliselt usaldusväärne, valitsemissektori võlg on väga madal ning valitsemissektori reservid on suured. Töökohtade arvu olulisest suurendamisest hoolimata on tööturu olukord ebasoodsam, kui esmapilgul tundub. Tööpuudus, kuigi veel küllalt madal, on alates 2002. aastast pidevalt tõusnud ning mitteresidendid pakuvad residentidele tihedat konkurentsi. Peale selle jääb eakamate residentide tööhõivemäär viimaste aastate tõusust hoolimata üheks madalaimaks Euroopa Liidus. Töötute ja täiendavate pensionäride tõttu tekkiv koormus riigi rahandusele on siiani olnud kergesti talutav tänu tulude suurenemisele, kuid seda olukorda ei tohiks siiski alahinnata. Vananemisega seotud kulude prognoositav suur kasv järgmiste kümnendite jooksul sunnib muretsema riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse pärast.Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang14. veebruaril 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2008. Nõukogu oli arvamusel, et „kuigi programmis esitatud kulude piiramist sisaldav puudujäägi vähendamise üldstrateegia on kiiduväärne, oleks asjakohane, et Luksemburgi ametiasutused tugevdaksid jõupingutusi eelarve kohandamisel 2006. aastal ning määraksid kindlaks ja viiksid ellu 2007. ja 2008. aastaks vajalikud meetmed ning parandaksid rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, eelkõige piirates avaliku sektori kulutuste suurenemist pensionisüsteemi reformimise kaudu.”Komisjoni 2006. aasta oktoobri hinnang riiklikule reformikavaleLuksemburgi riikliku reformikava rakendamisaruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 27. oktoobril 2006. Luksemburgi riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: kõrgekvaliteediline haridus- ja õppesüsteem, integreeritud majandus Euroopa ja rahvusvahelises kontekstis, atraktiivne majanduskeskkond, stabiilne makromajanduslik raamistik ning kestva arengu põhimõtete järgimine.Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande[2] osana) näitas, et Luksemburg rakendab väga edukalt oma riiklikku reformikava ning 2006. aasta kevadisel Euroopa Ülemkogu istungil kokkulepitud meetmeid, kuid 2005. aastal nimetatud puuduste parandamisel on veel tegutsemisruumi. Vastuvõetud makromajanduslikud meetmed eeldavad eelarve tasakaalustamist ja madalamat inflatsiooni. Mikromajanduslikul tasandil rakendatakse praegu paljulubavat meetmestikku. Siiski on vaja pingutada, et rakendada aasta edusammude jälgimise ja hindamise süsteemi ning vaja on rakendada mitmed meetmed, näiteks tuleb abistada ettevõtluse alustajaid ning väikesi ja keskmise suurusega ettevõtjaid. Edukatest reformidest tööhõive valdkonnas hoolimata puuduvad teated uutest algatustest tööhõivetaseme tõstmiseks vanemaealiste töötajate hulgas ning olulised reformid haridussüsteemi parandamiseks on veel ellu viimata.Võttes arvesse saavutatud edu, soovitati Luksemburgil keskenduda järgmistele valdkondadele: strateegiad tööhõivemäära tõstmiseks vanemaealiste töötajate hulgas ning praeguste ennetähtaegselt pensionile jäämise süsteemide ümberkujundamine; edasised jõupingutused väljalangemismäära alandamiseks ning kunstlike tõkete kõrvaldamiseks hariduse eri liikide vahel; noorte tööpuudusele avalduva mõju tähelepanelik jälgimine seoses noortele suunatud hiljuti vastu võetud meetmetega; konkureerivate turgude, ELi direktiivide ülevõtmise ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate tõhusam toetamine.Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas selle kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru seoses kontrollväärtusega 3% SKT ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, kuhu kuulub kohustuslik täielikult finantseeritav pensionisammas; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastu võetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus jälgitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja sotsiaalkomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE.4.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Luksemburgi ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2009.5.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette SKT reaalkasvu aeglustumist 5,5% tasemelt 2006. aastal keskmiselt 4,3% tasemeni ülejäänud programmiperioodil. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et see stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti realistlik.6.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2006. aastal 1,0% SKTst, kusjuures eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis seati eesmärgiks puudujääk 1,8% SKTst. See on osaliselt selgitatav 2005. aasta puudujäägi vähendamisega eelmises ajakohastatud programmis 2,3%-lt SKTst 1,0%ni viimaste andmete kohaselt. Tulemus 2006. aasta puudujäägi osas võib uues programmis maksutulude tõenäolise alahindamise tõttu olla samuti hinnatust (1,5% SKTst) parem.7.  Programmi eelarvestrateegia keskpika perioodi peamine eesmärk on taastada tasakaal programmiperioodi jooksul. See tuleb saavutada valitsemissektori eelarve tasakaalu järkjärgulise parandamisega hinnanguliselt puudujäägilt 1,5% SKTst väikese ülejäägini 2009. aastal (0,1% SKTst). Esmase tasakaalu vähendamine peaks toimuma paralleelselt üldpuudujäägi vähenemisega. Kohandamine põhineb kulumäära alandamisel 3,8 protsendipunktini SKTst, mis peaks enam kui kompenseerima tulumäära vähenemise 2,1 protsendipunkti võrra SKTst. See strateegia on samalaadne 2005. aasta programmis kirjeldatud strateegiaga, mis üldiselt samalaadsel makromajanduslikul taustal ennustas suurimat puudujääki 2005. aastal, mitte 2006. aastal ning üldjoontes tasakaalustatud seisundi saavutamist mitte 2009. aastal, vaid 2008. aastal.8.  Programmiperioodi lõpuks peaks ühiselt kokku lepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) hinnangute kohaselt paranema, tõustes puudujäägilt ligikaudu 1,25% SKTst 2006. aastal ülejäägini ligikaudu 1% SKTst. Nagu ka eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk struktuurne puudujääk 0,8% SKTst. Keskpika perioodi eesmärk tuleb programmi kohaselt saavutada 2007. aastaks, s.o aasta varem kui eelmises ajakohastatud programmis. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine täitma ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise korral. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.9.  Eelarve täitmine võib olla programmis kavandatust parem. Eelkõige tundub, et hinnangud maksulaekumiste kohta on küllaltki ettevaatlikud, eriti 2007. aasta kohta. Eelarvetulemused on tõepoolest väga sageli olnud Luksemburgis viimastel aastatel prognoositud tulemustest paremad, üldjuhul eeldatavatest märkimisväärselt suuremate tulude tõttu.10.  Seda riskihinnangut arvestades tundub programmi eelarveseisund piisav, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine 2007. aastaks, nagu on programmis kavandatud. Lisaks annab see iga aasta jaoks piisava kindlusvaru, et tavapäraste makromajanduslike kõikumiste korral ei ületa puudujääk alates 2007. aastast puudujäägiläve 3% SKTst. Eelarve kohandamise tempo programmis esitatud keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks on täielikult kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et euroala ja vahetuskursimehhanismiga ERM II ühinenud liikmesriikidel peaks struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peaks olema suurem majandusliku tõusu ajal ning võiks olla väiksem majandusliku languse perioodidel. Pärast keskpika perioodi eesmärgi saavutamist on programmis esitatud eelarvepoliitikaseisund täielikult kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga.11.  Valitsemissektori koguvõlg jõuab hinnangute kohaselt 2006. aastal 7,5%ni SKTst, mis on tunduvalt väiksem kui asutamislepingus sätestatud kontrollväärtus 60% SKTst. Programmis ennustatakse võla suhte vähest suurenemist 8,5%ni SKTst programmiperioodi lõpuks.12.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele Luksemburgis on Euroopa Liidus üks suuremaid. Seda mõjutab märkimisväärselt pensionikulutuste tunduv suurenemine, mis tõuseb 7,5 protsendipunkti võrra SKTst, ning elanikkonna vananemisega seotud avaliku sektori kogukulud, mis ajavahemikul 2004–2050 suurenevad 8,25 protsendipunkti võrra (võrrelduna ELi keskmistega vastavalt 2,25 ja 3,5 protsendipunkti SKTst). Koguvõlg on praegu väga madal ning sotsiaalkindlustussektorisse on kogutud märkimisväärsed varad. Kuigi see reserv (hinnanguliselt ligikaudu 25% SKTst) aitab praegu suurel määral kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, ei piisa sellest pikaajalise võlasuhte mõju katmiseks, mis on tingitud elanikkonna vananemisega seotud oluliselt suurenevatest kulutustest. Kuigi tugeva eelarveseisundi säilitamine aitab osaliselt leevendada elanikkonna vananemisega seotud kulutusi, nagu asutused on tõdenud, tuleb teha teatavaid muudatusi pensioniskeemis, et ohjata riiklike kulutuste suurenemist tulevikus ning vähendada riske riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Üldiselt tundub, et Luksemburgi riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid on keskmised.13.  Stabiilsusprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruande üldmõju kvalitateedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks annab see teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning tundub, et eelarveprognoosides on võetud arvesse riiklikus reformikavas nimetatud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ette nähtud meetmetega. Programm kinnitab valitsuse kavatsust hoida riiklikud investeeringud kõrgel tasemel ning see näib eelkõige kajastavat riikliku reformikava prioriteetseid meetmeid, mille eesmärk on suurendada teadus- ja arendustegevust, soodustada varude säästvat kasutamist ning parandada raudteeühendusi naaberriikidega.14.  Programmi eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega. Eelkõige ei ole praeguseni algatatud ühtegi märkimisväärset pensionireformi.15.  (12) Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmeedastusnõuetega on programmis esitatud mõned kohustuslike ja valikuliste andmetega seotud puudused.[6] Peale selle kaldub programm mõnes olulises punktis kõrvale tegevusjuhendis sätestatud ülesehitusest.[7]Üldiselt võib teha järelduse, et programmiga liigutakse oluliste kasvuprognooside kontekstis kiiresti keskpika perioodi eesmärgi suunas, milleni tuleks jõuda pärast 2007. aastat, ning selles kavandatakse seejärel puudujäägi edasist vähenemist. Hiljuti vastu võetud kulutusi ohjeldavad meetmed kehtivad siiski vaid ajutiselt (s.t 2009. aastani).Eespool esitatud hinnangut ning pidades silmas ennustatavat elanikkonna vananemisest tingitud kulutuste suurenemist, soovitatakse Luksemburgil parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust struktuurireformi meetmete rakendamise abil (eeskätt pensionide valdkonnas).Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP nov 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,0 | 5,0 | 4,0 |KOM nov 2006 | 4,0 | 5,5 | 4,5 | 4,2 | puudub |SP nov 2005 | 4,0 | 4,4 | 4,9 | 4,9 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP nov 2006 | 3,8 | 2,9 | 1,4 | 2,0 | 2,0 |KOM nov 2006 | 3,8 | 3,2 | 2,2 | 1,8 | puudub |SP nov 2005 | 3,7 | 2,6 | 2,0 | 1,8 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP nov 2006 1 | -1,6 | -0,3 | -0,8 | -0,5 | -1,6 |KOM nov 2006 5 | -2,2 | -0,9 | -0,7 | -0,9 | puudub |SP nov 2005 1 | -1,7 | -1,3 | -0,7 | -0,6 | puudub |Valitsemissektori eelarvetasakaal (% SKTst) | SP nov 2006 | -1,0 | -1,5 | -0,9 | -0,4 | 0,1 |KOM nov 2006 | -1,0 | -1,0 | -0,5 | -0,3 | puudub |SP nov 2005 | -2,3 | -1,8 | -1,0 | -0,2 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP nov 2006 | -0,8 | -1,3 | -0,8 | -0,2 | 0,3 |KOM nov 2006 | -0,8 | -0,8 | -0,3 | -0,1 | puudub |SP nov 2005 | -2,1 | -1,7 | -0,7 | 0,1 | puudub |Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (% SKTst) | SP nov 2006 1 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |KOM nov 2006 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | puudub |SP nov 2005 1 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | puudub |Struktuurne tasakaal 2 (% SKTst) | SP nov 2006 3 | -0,2 | -1,3 | -0,5 | -0,1 | 0,9 |KOM nov 2006 4 | 0,0 | -1,1 | -0,2 | 0,1 | puudub |SP nov 2005 | -1,5 | -1,2 | -0,6 | 0,1 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP nov 2006 | 6,1 | 7,5 | 8,2 | 8,5 | 8,5 |KOM nov 2006 | 6,0 | 7,4 | 7,3 | 7,1 | puudub |SP nov 2005 | 6,4 | 9,6 | 9,9 | 10,2 | puudub |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja ajutised meetmed. 3 Programm ei sisalda ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos ei sisalda ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule 4,1%, 4,1%, 4,4% ja 4,7% vastavalt aastatel 2005–2008. Allikas: Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga - Majanduskaokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[3] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine − Tulemuste aasta” 12.12.2006, KOM(2006) 816.[4] Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus (12.10.2006, KOM(2006)574, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy nr 4/2006.[5] Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005.[6] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on osutatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Eelkõige puuduvad andmed valdkondadevahelise tasakaalu kohta (välja arvatud valitsemissektor).[8] Puudub riigi rahanduse institutsioonilist eripära käsitlev punkt.


				|

		52011SC0817

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Spainand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Spain, 2011-2014

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Hispaania 2011. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus
Hispaania ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artiklit 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti
selle artikli 5 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia
– Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse
liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks
2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika
suuniste kohta;[3]
mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.
(3)
Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese
iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue
tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa
poolaasta algust; majanduspoliitika parem koordineerimine on ette nähtud
Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
(4)
Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks
eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu
15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase
majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks
eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist,
tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste
tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid
prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus-
või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(5)
Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga
ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis
lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse
reformikavadesse.
(6)
Hispaania esitas 29. aprillil 2011 oma
ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2011-2014 ja 2011. aasta
riikliku reformikava. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati neid kaht
programmi üheaegselt.
(7)
Kriis tabas Hispaania majandust raskelt, mistõttu
toimus aastatel 2008–2009 majanduses järsk kohandumine. Reaalne SKP vähenes
2008. aasta algusest 2010. aasta lõpuni 4,3 % ning tööhõive enam kui 10 %.
Selle tulemusel suurenes töötuse määr 2010. aasta lõpuks 20,1 %ni, mis on
kõrgeim näitaja ELis. Eelkõige mõjutas majanduslangus noori (töötuse määr 41,6
%) ja vähem haritud töötajaid (töötuse määr 26,4 %). Riigivõlakirjade intressid
suurenesid ja pangandussüsteem (eelkõige hoiupangad) sattus surve alla, samas
kui kinnisvaramull lõhkes ja tegevus ehitussektoris vähenes järsult.
Majandusbuumi ajal tekkinud suurte makromajanduslike tasakaalunihete
kõrvaldamine jätkub veel mõnda aega. Kõnealuste probleemide lahendamiseks on Hispaania
valitsus näinud ette reformikava, mis hõlmab eelarve konsolideerimist,
hoiupankade restruktureerimist ning töö- ja tooteturu reforme.
(8)
Tuginedes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele
ajakohastatud stabiilsusprogrammi hinnangule on nõukogu arvamusel, et
stabiilsusprogrammi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on aastatel 2011
ja 2012 liiga optimistlik. Programmis kavandatakse viia eelarvepuudujääk alla
kontrollväärtuse 3 % SKPst 2013. aastaks kooskõlas nõukogu 2099. aasta
aprilli soovitustega ja vähendada puudujääki veelgi 2,1 %ni SKPst 2014.
aastal. Programmiga ei nähta ette keskpika perioodi eesmärgi (milleks on
tasakaalus eelarve) saavutamist programmiperioodi jooksul. Kõnealune
kohandamiskava on üldiselt asjakohane. Struktuurne eelarvepositsioon paraneb
aastatel 2010–2013 keskmiselt 1,5 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu
soovitusega, ja 2014. aastal lisaks 0,3% SKPst. Võla suhe SKPsse peaks prognooside
kohaselt suurenema 60,1 %ni SKPst 2010. aastal ja 69 %ni SKPst
programmiperioodi lõpuks. Konsolideerimiskava järgimine võib osutuda
kavandatust halvemaks seoses liiga optimistliku makromajandusprognoosiga ja
eelarve-eesmärkide võimaliku täitmatajätmisega piirkondlikul tasandil.
Piirkondade arvele jääb suur osa avaliku sektori kulutustest ning paljud
piirkonnad ei suutnud 2010. aastal eelarve-eesmärkidest kinni pidada. Samas on
Hispaania valitsus kohustunud võtma eelarvekõrvalekallete korral täiendavaid
meetmeid.
(9)
2011. ja 2012. aastaks ette nähtud eelarve
konsolideerimise saavutamiseks tuleb rangelt rakendada piirkondlike valitsuste
suhtes kehtestatud puudujäägi ja võla kontrollimehhanisme. Valitsus on
kohustunud võtma eelarve-eesmärkide saavutamiseks täiendavaid meetmeid, kui
makromajanduslikud ja eelarvesuundumused osutuvad 2011. ja 2012. aastal prognoositust
halvemaks. 2013. aastaks on kindlaks määratud teatavad meetmed
eelarve-eesmärkide toetuseks.
(10)
Hispaania keskpika perioodi eelarveraamistik on
olnud oluline vahend eelarve mitmeaastase planeerimise edendamisel ja seda on
üldiselt hästi järgitud. Samas tuleb kriisi tõttu kõnealust raamistikku
kohandada, et veelgi tugevdada finantsstabiilsust ja fiskaalpoliitika ennetavat
osa. Selle tõhustamiseks kehtestatakse SKP keskpika perioodi nominaalkasvul
põhinevad kulueeskirjad. Hispaania ametiasutuste poolt stabiilsusprogrammis
ette nähtud eeskirjad oleksid keskvalitsuse ja kohalike omavalitsuste jaoks
automaatselt siduvad. Samuti kavatseb valitsus eelarve- ja rahanduspoliitika
nõukogu raames jõuda kokkuleppele selles, et eeskirju kohaldataks ka autonoomsete
piirkondade suhtes.
(11)
Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele
on Hispaanias tõenäoliselt ELi keskmisest suurem. See on peamiselt tingitud
asjaolust, et pensionikulude suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt järgmistel
aastakümnetel märkimisväärselt suurenema. Pikas perspektiivis kaasneb
elanikkonna vananemisega pensionäride osakaalu järsk suurenemine.
Pensionisüsteemi reformimiseta suureneksid pensionikulud ELi keskmisest märksa
kiiremini, mis seaks ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkuse. Valituse kavandatud
pensionireform, millega on nõus ka sotsiaalpartnerid, aitab parandada eelarve
jätkusuutlikkust ja suurendada stiimuleid osalemiseks tööturul. Samas peab
reformi heaks kiitma veel parlament ja sellesse võidakse teha muudatusi.
(12)
Hispaania on teinud olulisi samme pangandussüsteemi
tugevdamiseks, andes märkimisväärselt riigi toetust ja võttes meetmeid
hoiupankade restruktureerimiseks, pankade maksevõime tugevdamiseks ja nende
bilansi läbipaistvuse parandamiseks. Samas ei ole täielikult lahendatud probleeme,
mis on seotud kohalike omavalitsuste rolliga hoiupankade juhtimisel.
Hoiupankade konsolideerimine osalise ühinemise teel (cold merger)
põhjustab ebakindlust seoses pankade tõhusa reorganiseerimisega ja nende
tegevuse piiramisega. Valitsus on kohustunud viima restruktureerimise lõpule
2011. aasta septembri lõpuks.
(13)
Hispaania käimasolevat tööturureformi tuleb
täiendada praeguse keerulise palgaläbirääkimiste süsteemi läbivaatamisega.
Sõlmitakse peamiselt piirkondlikke ja sektoripõhiseid kokkuleppeid, mistõttu on
keeruline pidada palgaläbirääkimisi ettevõtte tasandil. Kollektiivlepingute
automaatne pikendamine, pikendamata lepingute kehtivus ja inflatsiooniga seotud
järelindekseerimine soodustavad palkade inertsust, piirates palkade
paindlikkust, mis omakorda takistab majanduse kiiremat kohandamist ja
konkurentsivõime taastamist. Valitsus nõudis, et sotsiaalpartnerid lepiksid
palgaläbirääkimiste süsteemi reformi osas kokku 2011. aasta kevadel, ja
kohustus seejärel jätkama õigusloomega.
(14)
Väga kõrge tööpuuduse taustal käivitas Hispaania
2010. aasta septembri seadusega tööturureformi. Seaduse eesmärk on vähendada
tööturu duaalsust ja noorte tööpuudust, suurendada haavatavate
elanikkonnarühmade tööalast konkurentsivõimet ja parandada paindlikkust
ettevõtete tasandil. Sellega seoses kiideti 2011. aasta veebruaris heaks
aktiivse tööturupoliitika reform, mis lisaks hõlmas meetmeid, et tugevdada
tööturuasutuste nõustavat ja suunavat rolli ning nende tegevuse kooskõlastamist
riiklikul ja piirkondlikul tasandil. Praeguses etapis on liiga vara hinnata,
kas reform on piisav tööturu killustatuse ning noorte ja pikaajalise töötuse
vähendamiseks, kuna mõnda meedet ei ole veel rakendatud. Valitsus on kohustunud
võtma täiendavaid meetmeid 2011. aasta oktoobriks.
(15)
Tööjõu erikulu on Hispaanias alates 1990. aastate
lõpust järsult kasvanud, mistõttu on vähenenud hinna- ja kulupõhine
konkurentsivõime. Euroala keskmisest kiirem palgakasv ja aeglasem tootlikkuse
kasv tingisid Hispaanias püsivalt suurema inflatsiooni. Konkurentsivõime
parandamiseks tuleks eelarvet mõjutamata vähendada suhteliselt suuri
sotsiaaltoetusi ja seeläbi palgavälist tööjõukulu. Näiteks on Hispaanias
suhteliselt väikesed energiamaksud, eriti kütusemaksud, mille suurendamine
aitaks kompenseerida tulude vähenemist.
(16)
Eriti murettekitav on Hispaanias kooli
poolelijätmise kõrge tase (31,2 % 2009. aastal), kuna see vähendab
kvalifitseeritud tööjõu kättesaadavaust, mõjutab asjaomaste isikute
väljavaateid leida tööd ja vähendab kasvupotentsiaali. 15. veebruaril 2011 vastu
võetud jätkusuutliku majanduse seadus hõlmab meetmeid inimkapitali kvaliteedi
ja kvantiteedi suurendamiseks hariduse ja kutseõppe edendamise teel. Kooli
poolelijätmise piiramiseks ja kutseõppe parandamiseks võetud uute meetmete
tõhusus on veel ebaselge ning nende rakendamine kõigil valitsemistasanditel
võib osutuda keeruliseks.
(17)
Hispaania on teinud edusamme toote- ja
teenusteturgude konkurentsitingimuste parandamisel ning seega tootlikkuse
aeglase kasvu ühe põhjuse kõrvaldamisel. Kuigi teenuste direktiivi ülevõtmine
siseriiklikusse õigusesse on Hispaanias hästi edenenud, tuleb veelgi
liberaliseerida kutseteenuseid. Jätkusuutliku majanduse seadus hõlmab eri
meetmeid, et parandada ärikeskkonda, tugevdada konkurentsi ja edendada
keskkonna jätkusuutlikkust. Samas võib rakendamine kõigil valitsemistasanditel
osutuda keeruliseks. Eelkõige tuleb vältida eri valitsemistasandite
funktsioonide kattuvust, ülemääraste nõuete kehtestamist ja liiga erinevate
õigusaktide kehtestamist eri piirkondades.
(18)
Hispaania on laiendatud euroala pakti raames võtnud
mitmeid kohustusi[4].
Eelarve osas kohustub Hispaania kehtestama kulueeskirjad, et tugevdada
finantsstabiilsust ja seega riigi rahanduse jätkusuutlikkust.
Finantsstabiilsuse tugevdamiseks kohustus Hispaania viima enne 30. septembrit
lõpule finantssektori restruktureerimise. Tööhõivemeetmed keskenduvad aktiivset
tööturupoliitikat käsitlevate õigusaktide ja kutseõpet reguleerivate eeskirjade
rakendamisele, samuti mitteametliku tööhõivega seotud probleemidele.
Konkurentsivõimet edendavad meetmed keskenduvad kollektiivsete
palgaläbirääkimiste süsteemi reformile, reguleeritud kutsealadele,
konkurentsivõimealase nõuandekomitee loomisele ja pankrotiõiguse reformile.
Eespool osutatud kohustused on seotud pakti nelja valdkonnaga. Need kajastavad
käimasolevat reformikava, nähes ette kindla tähtaja teatavate reformide
rakendamiseks ja tagades juba läbiviidud reformide täieliku rakendamise.
Laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi on hinnatud ja võetud arvesse
soovituste koostamisel.
(19)
Komisjon on hinnanud Hispaania stabiilsusprogrammi
ja riiklikku reformikava, sealhulgas euroala pakti raames võetud kohustusi[5]. Arvesse
on võetud mitte ainult nende mõju jätkusuutliku fiskaal- ja
sotsiaalmajandusliku poliitika tagamisel Hispaanias, vaid ka kooskõla ELi
eeskirjade ja suunistega, pidades silmas vajadust tugevdada kogu ELi majanduse
juhtimist, andes ELi tasandil panuse riikide tulevastesse otsustesse. Sellega
seoses on komisjon seisukohal, et Hispaania valitsus on koostanud eelarve
konsolideerimise kava kooskõlas seatud eesmärkidega, kuid teatavad ohud
püsivad. Avaliku sektori kulud peaksid kasvama aeglasemalt kui SKP keskpikas
perspektiivis ning läbi tuleb viia pensionireform. Aastatel 2011–2012 tuleks
keskenduda finantssüsteemi stabiilsuse tagamisele (nt hoiupankade
restruktureerimise ja konsolideerimise teel) ja siseriiklike kasvuallikate
tugevdamisele, piirates praegust kõrget töötuse määra peamiselt kollektiivsete
palgaläbirääkimiste süsteemi reformimise ja tööturu käimasoleva reformi jätkamise
teel, jälgides ja hinnates samas kõnealuste reformide tõhusust. Teenustesektor,
kaubandus ja kutseteenused tuleks avada suuremale konkurentsile ning ettevõtete
halduskoormust tuleks vähendada.
(20)
Seda hinnangut silmas pidades ja võttes arvesse
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast nõukogu 2. juuni
2010. aasta soovitust, on nõukogu läbi vaadanud Hispaania 2011. aasta
ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja tema arvamus[6] on
eeskätt esitatud järgnevalt punktis 1 sisalduvas soovituses. Võttes arvesse
Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi vaadanud
Hispaania riikliku reformikava,
SOOVITAB, et Hispaania peaks võtma
ajavahemikul 2011–2012 meetmeid selleks, et:
(1)
Rakendada 2011. ja 2012. aastal eelarvepoliitikat,
tagades eelarve-eesmärkide saavutamise kõigil valitsemistasanditel, sealhulgas
rangelt kohaldades olemasolevaid piirkondlike valitsuste suhtes kehtestatud
puudujäägi ja võlakontrolli mehhanisme; võtta täiendavaid meetmeid, kui
eelarve- ja majandussuundumused ei osutu kavakohasteks; kasutada kõiki
võimalusi, sealhulgas paremaid majandustingimusi, eelarvepuudujäägi kiiremaks
vähendamiseks; määrata kindlaks konkreetsed meetmed, et täielikult toetada
2013. ja 2014. aasta eesmärkide saavutamist; hoida avaliku sektori kulude kasv
allpool SKP kasvu keskpikas perspektiivis, kehtestades vastavalt kavandatule
eelarve tasakaalu seaduse abil eelarve-eeskirjad kõigil valitsemissektori
tasanditel;
(2)
Võtta vastu kavandatud pensionireform, et tõsta
pensionile jäämise iga ja suurendada pensioni arvestamise aluseks võetavate
tööaastate arvu vastavalt kavandatule; vaadata kavakohaselt korrapäraselt läbi
pensioniparameetrid kooskõlas oodatava elueaga ja töötada välja täiendavad
meetmed tegeliku pensionile jäämise ea tõstmiseks, sealhulgas meetmed eakamate
töötajate elukestvaks õppeks;
(3)
Tõhustada käimasolevat hoiupankade
restruktureerimist, kõrvaldades nende juhtimisstruktuurist järelejäänud
puudused;
(4)
Uurida võimalusi sotsiaalkindlustusmaksete
vähendamiseks, et eelarvet mõjutamata kärpida palgavälist tööjõukulu, nt muutes
käibemaksu ja energiamaksude struktuuri ja määra; võtta pärast riikliku tava
kohast konsulteerimist sotsiaalpartneritega (tööturu osapooltega) vastu ja
rakendada palgaläbirääkimiste süsteemi ja palkade indekseerimise süsteemi
reformid tagamaks, et palgakasv kajastaks paremini tootlikkuse suundumusi ning
kohalikke ja ettevõtte tasandi tingimusi;
(5)
Hinnata 2011. aasta lõpuks 2010. aasta septembri
tööturureformi ja 2011. aasta veebruari aktiivse tööturupoliitika reformi mõju,
esitades vajaduse korral ettepanekud täiendavaks reformiks, et piirata tööturu
killustatust, ning parandada noorte tööhõivetingimusi;
tagada riikliku reformikavaga ette nähtud meetmete toime hoolikas seire,
et vähendada kooli poolelijätmist, sealhulgas ennetamise poliitika abil, ning
hõlbustada üleminekut kutseõppele ja koolituskavadele;
(6)
Liberaliseerida veelgi kutseteenuseid ja võtta
vastu kavandatud õigusaktid, et korraldada ümber reguleeriv raamistik ning
kõrvaldada konkurentsi, tõhusust ja innovatsiooni takistavad piirangud;
rakendada kõigil valitsemistasanditel jätkusuutliku majanduse seadust, eelkõige
meetmeid, mille eesmärk on parandada ärikeskkonda ja edendada konkurentsi
toote- ja teenusteturgudel; parandada kooskõlastamist piirkondlike ja riiklike
ametiasutuste vahel ning vähendada ettevõtete halduskoormust.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L
209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT C
[…], […], lk […].
[3]               Jätkuvalt
kohaldatakse 2011. aastal vastavalt nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusele
2011/308/EL.
[4]               Üksikasjalikumat
teavet laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste kohta saab komisjoni
talituste töödokumendist SEC(2011) 718.
[5]               SEK(2011)
718
[6]               Ette
nähtud nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 9. juuni 2011 , Euroopa Liidu Nõukogule Austria keskpanga välisaudiitorite kohta (EKP/2011/7)

text:
               15.6.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 174/6

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   9. juuni 2011,
   Euroopa Liidu Nõukogule Austria keskpanga välisaudiitorite kohta
   (EKP/2011/7)
   2011/C 174/04
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kelle kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Oesterreichische Nationalbanki (Austria keskpanga) föderaalseaduse artikli 37 lõike 1 kohaselt peab Austria keskpanga üldkoosolek valima igal aastal kaks välisaudiitorit ja kaks välisaudiitori asendajat. Asendusaudiitorite volitus tekib ainult juhul, kui välisaudiitoritel ei ole võimalik auditeerimist teostada.

               (3)

               Seniste Austria keskpanga välisaudiitorite ja asendusaudiitorite volitused lõppesid pärast 2010. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb välisaudiitorid ametisse määrata alates 2011. majandusaastast.

               (4)

               Austria keskpank on majandusaastaks 2011 valinud oma uuteks koostegutsevateks välisaudiitoriteks TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH ja Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft m.b.H. ning uuteks koostegutsevateks asendusaudiitoriteks KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft ja Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH.

               (5)

               Välisaudiitorite volitusi võib uuendada igal aastal, mis ei või kokku ületada viit aastat; asendusaudiitorite volitusi võib pikendada ainult üks kord,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               2011. majandusaastaks soovitatakse Austria keskpanga koostegutsevate välisaudiitoritena ametisse nimetada TPA Horwath Wirtschaftsprüfung GmbH ja Ernst & Young Wirtschaftsprüfungsgesellschaft mbH.

               2.

               2011. majandusaastaks soovitatakse Austria keskpanga koostegutsevate asendusaudiitoritena ametisse nimetada KPMG Austria GmbH Wirtschaftsprüfungs- und Steuerberatungsgesellschaft ja Deloitte Audit Wirtschaftsprüfungs GmbH.

               3.

               Välisaudiitorite volitusi võib igal aastal uuendada, kuid see ei või kokku ületada viit aastat, mis lõpeb hiljemalt 2015. majandusaastaga. Asendusaudiitorite volitusi võib pikendada ainult üks kord, s.t majandusaastani 2012.

      Frankfurt Maini ääres, 9. juuni 2011

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET


				|

		52012DC0317

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Ungari 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0317 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Ungari 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti
selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti
selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)(1)   Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni
ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)(2)   Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja
liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21.
oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta[5]; mõlemat
dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma
koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)(3)   Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse Ungari 2011. aasta
riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Ungari ajakohastatud
lähenemisprogrammi 2011–2014 kohta.
(4)(4)   Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase
majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab
majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta
algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel
vastu häiremehhanismi aruande,[6]
milles nimetati Ungarit ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(5)(5)   Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse
tagamise, eelarve konsolideerimise ja majanduskasvu edendamise prioriteedid.
Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu
soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele
laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda
töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning
moderniseerida avalikku haldust.
(6)(6)   29. veebruaril 2012 toimus Euroopa Parlamendi ja Ungari vahel
arvamustevahetus nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli
2a alusel eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja
koordineerimise tõhustamise kohta.
(7)(7)   2. märtsil 2012 kutsus Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktiga
ühinenud liikmesriike üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende
stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.
(8)(8)   Ungari esitas 23. aprillil 2012 oma lähenemisprogrammi
ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et
võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel
ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel
põhjalikult analüüsinud, kas Ungaris on makromajanduslik tasakaalustamatus.
Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus järeldusele,[7] et
Ungaris on sisemine ja väline, ent mitte ülemäärane tasakaalustamatus.
(9)(9)   Nõukogu, kelle arvamus põhineb 2012. aastal lähenemisprogrammile
antud hinnangul kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97, on seisukohal, et
programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on
optimistlik. Ungari ametiasutuste kasvuprognoosid aastateks 2012 ja 2013 on
ligikaudu poole protsendipunkti võrra komisjoni 2012. aasta kevadprognoosist kõrgemad;
see põhineb veidi optimistlikul sisenõudlust käsitleval ametlikul prognoosil,
eelkõige 2013. aastaks. Programmis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on
tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlik korrigeerimine nõukogu seatud
tähtajaks 2012. aastal. Ametlikud eelarve-eesmärgid ja eelarve kavandatud
kohandamine on kooskõlas nõukogu 2012. aasta märtsi soovitustega, mis on
antudartikli 126 lõike 7 alusel. Programmis kinnitatakse eelnevat keskpika
perioodi eelarve-eesmärki 1,5 % SKPst ja see on kavas saavutada 2013.
aastal Keskpika perioodi eesmärk vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti
nõuetele. Tuginedes (ümberarvutatud) struktuursele eelarvetasakaalule[8] ei tundu
liikumine keskpika perioodi eesmärgi suunas piisav, kui arvestada komisjoni
2012. aasta kevadprognoosi, milles võetakse arvesse rakendamisega seotud riske
valitud kokkuhoiumeetmete osas ning vähem optimistlikku makromajanduslikku
stsenaariumi. Valitsemissektori kulude kasvumäär, arvestades suvakohaseid
tulumeetmeid, on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga aastal
2013, kuid mitte aastatel 2014−2015. Valitsus kavatseb valitsemissektori
võlga kogu programmiperioodi jooksul pidevalt vähendada ja viia see 2015.
aastaks alla 73 % SKPst; küll aga jääb see oluliselt üle kontrollväärtuse,
mis on 60% SKPst. Võla vähendamise sihttaseme osas on Ungaris aastatel
2013−2014 üleminekuperiood ja programmiga tagatakse piisav liikumine võla
vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Programmi kohaselt saavutatakse võla
vähendamise sihttase üleminekuperioodi lõpus 2015. aastal ning see peaks aitama
vähendada kogunenud välis- ja sisevõlga.
(10)(10)           Vastu on võetud uued eeskirjad põhiseaduses sätestatud
eelarvepoliitilise raamistiku rakendamiseks, aga mõned selle aspektid jäävad
nõrgaks. Keskpika perioodi eelarve planeerimine on vaid suunaandev,
eelarvenõukogu ressursid ei vasta nõukogule hiljuti antud tugevale
vetoõigusele, samuti jääb eelarvealase teabe kättesaadavus ebapiisavaks.
Keskpika perioodi eelarveplaneerimise tugevdamine ja eelarvenõukogu
analüüsitegevuse laiendamine aitaks tagada, et põhiseaduses sätestatud uus
eelarvepoliitiline raamistik saaks täita oma ülesandeid.
(11)(11)           Meetmed, mille abil üritati leevendada maksureformi mõju
madalapalgalistele (miinimumpalga tõus, palgatoetuskava), ei ole aidanud kaasa
tööhõive suurenemisele, samas kui naiste tööturul osalemise edendamiseks võetud
meetmeid võib pidada väikeseks sammuks õiges suunas. Tööjõu maksustamise
muutmine tööhõivet toetavamaks ja selliste meetmete jätkuv tugevdamine, mille
abil edendatakse naiste osalemist tööturul (eelkõige lastehoiuvõimaluste ja
koolieelsete asutuste laiendamine), aitaksid suurendada tööhõive määra.
(12)(12)           Riiklik tööhõiveteenistus on ümber korraldatud, mille
tulemuseks on personali vähenemine; see aga läheb vastuollu 2011. aasta
soovitustega. Aktiivse tööturupoliitika valdkonnas võetud mõned meetmed, mille
eesmärk on pakkuda ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele näiteks Euroopa
Sotsiaalfondi raames individuaalseid teenuseid, tunduvad usaldusväärsed ja asjakohased.
Aga teiste samale sihtrühmale suunatud meetmete puhul (näit avalik töö) on
ebatõenäoline, et nende abil paraneks osalejate integreerimine avatud
tööturule. Tööturu toimimise parandamiseks ja tööturul osalemise suurendamiseks
tuleks viivitamatult teha otsustavaid samme, et suurendada riikliku
tööhõiveteenistuse suutlikkust, säilitades samaaegselt õige tasakaal avaliku
töö ja muude aktiivsete tööturumeetmete rahastamise vahel. Kasvupotentsiaali
suurendamine tööturu struktuurireformi kaudu aitaks samuti pidevalt vähendada
suurest välis- ja sisevõlast tulenevat haavatavust. Romasid käsitlevat
riiklikku integratsioonistrateegiat ei ole teistesse tegevuspoliitikatesse
sisse viidud.
(13)(13)           Ettevõtluskeskkonna parandamiseks võetavate meetmetega
liigutakse peaasjalikult õiges suunas, aga arenguruumi on veel palju. Samuti on
juurdepääsu parandamine pangandusvälistele rahastamisvahenditele samm õiges
suunas, aga endiselt ei ole veel igakülgselt hinnatud VKEsid hõlmavat
poliitikat. Ungari on väga madalal kohal avaliku halduse läbipaistvust ja
kvaliteeti mõõtva mitme näitaja poolest; edusammud selles valdkonnas aitaksid
samuti parandada institutsionaalse ja poliitilise keskkonna stabiilsust. See
omakorda parandaks välismaiste otseinvesteeringute tingimusi ja toetaks
rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni märkimisväärse tasakaalustamatuse
vähendamist: nimelt langes reinvesteeritud kasumi suhe aastatel 2009 ja 2010
oluliselt ja seda osaliselt kriisi tõttu, aga samuti vastuoluliste ja
ootamatute muutuste tõttu poliitilises ja maksukeskkonnas ning õigus- ja
institutsioonilises süsteemis. Hiljutine suundumus (alates 2010. aasta
keskpaigast) teadus- ja uuendustegevusele suunatud avaliku sektori
rahastamisvahendite kasutamisel ei ole kooskõlas 2012. aasta iga-aastases
majanduskasvu analüüsis sisalduva diferentseeritud ja majanduskasvu soodustava
eelarve konsolideerimisega.
(14)(14)           Ungari valitsus viis läbi kõrgharidusreformi, mille
raames muudeti kõrghariduse struktuuri ja rahastamist. Lisaks sellele võivad
kooliharidust käsitlevate uute õigusaktide teatud aspektid suurendada kooli
poolelijätvate noorte hulka ja süvendada Ungari koolisüsteemi segregatsiooni.
Samuti on jäänud piisava käsitluseta sama oluline küsimus, milleks on elukestev
õpe. Hariduse kvaliteedi parandamine kõigil tasanditel on kesksel kohal Ungari
tööjõu konkurentsivõime suurendamisel.
(15)(15)           Ühistranspordi ümberkorraldamine ei ole edenenud ja see
on viimastel aastatel põhjustanud olulisi kõrvalekaldeid eelarves. Enamikul
ühistranspordiettevõtete veeremiüksustest on kätte jõudnud kasutusaja lõpp.
Elektrivõrgu piiriülese võimsuse suurendamine võimaldaks suurendada kaubandust
naaberriikidega. Energiasektori riiklikul reguleerival asutusel ei ole ei
volitusi omaenda struktuuride iseseisvaks korraldamiseks ega ka ainupädevust
võrgutariifide või võrguoperaatorite tulumäära kehtestamiseks. Reguleeritud
hindu tuleks kohaldada üksnes kaitsetumate tarbijatesuhtes.
(16)(16)           Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult
Ungari majanduspoliitikat. Hinnati lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava
ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste
dokumentide asjakohasust Ungari eelarve ja sotsiaalmajanduspoliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja
juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist,
andes ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa
poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1.–7.
soovituses.
(17)(17)           Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi
vaadanud Ungari lähenemisprogrammi ning tema arvamus[9] selle
kohta on väljendatud eelkõige 1. soovituses.
(18)(18)           Võttes arvesse komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse
hindamise tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud Ungari 2012. aasta riikliku
reformikava ja lähenemisprogrammi. Nõukogu soovitused, mis on tehtud määruse
(EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad eeskätt 1. 3. 4. ja 5.
soovituses,
SOOVITAB UNGARIL VÕTTA AJAVAHEMIKUS
2012–2013 JÄRGMISI MEETMEID:
1.1.        Korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2012. aastaks,
täites 2012. aasta eelarve ja vähendades sõltuvust ühekordsetest meetmetest.
Seejärel täpsustada kõik vajalikud struktuurimeetmed, et tagada ülemäärase
puudujäägi püsiv korrigeerimine ja saavutada piisav edu keskpika perioodi
eelarveeesmärkide valdkonnas, täites sealhulgas kulueesmärgi, ning kindlustada
piisav edu võla vähendamise sihttaseme järgimisel. Viia valitsemissektori kõrge
võlasuhe langustendentsi kogunenud makromajandusliku tasakaalustamatuse
leevendamiseks.
2.2.        Vaadata läbi majanduslikku stabiilsust käsitlevad
kardinaalsed õigusaktid, viies arvudes väljendatud uued eeskirjad siduvasse
keskpika perioodi eelarveraamistikku. Jätkata eelarvenõukogu analüüsitegevuse
laiendamist, eesmärgiga suurendada riigi rahanduse läbipaistvust.
3.3.        Muuta tööjõu maksustamine tööhõivet toetavamaks, leevendades
aastate 2011 ja 2012 maksumuutuste mõju madalapalgalistele isikutele
jätkusuutlikult ja eelarvet mõjutamata, nihutades osa maksukoormusest näiteks
energiamaksule ja perioodilisele varamaksule. Tugevdada meetmeid soodustamaks
naiste osalemist tööturul, laiendades eelkõige lastehoiuvõimalusi ja
koolieelseid asutusi.
4.4.        Tugevdada riikliku tööturuameti suutlikkust, et parandada
koolituse, tööotsimisabi ja personaalsete teenuste kvaliteeti ja tõhusust,
pöörates erilist tähelepanu ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele. Tugevdada
avalike tööde programmi aktiveerimisosa tõhusate koolituste ja tööotsimisabi
kaudu. Rakendada romasid käsitlev riiklik integratsioonistrateegia ja integreerida
see teistesse tegevuspoliitikatesse.
5.5.        Rakendada kavandatud meetmed halduskoormuse vähendamiseks.
Tagada, et riigihanked ja õigusloome toetaksid turukonkurentsi ning tagaksid
stabiilse reguleeriva ja ettevõtlussõbraliku keskkonna nii finants- kui mittefinantsasutustele,
sealhulgas välismaistele otseinvestoritele. Vähendada maksekuulekusega seotud
kulusid ning luua stabiilne, seaduspärane ja moonutusi mittetekitav ettevõtete
maksustamise raamistik. Kaotada suurte jaemüügikaupluste rajamist takistavad piirangud.
Näha uue innovatsioonistrateegiaga ette konkreetsed sihipärased kavad
uuenduslike VKEde toetamiseks.
6.6.        Töötada välja ja rakendada õpingute varajase katkestamise
riiklik strateegia, tagades asjakohase rahastamise. Tagada, et
kõrgharidusreformi rakendamisega paraneb ebasoodsas olukorras olevate rühmade
juurdepääs haridusele.
7.7.        Reformida suurema
kulutõhususe eesmärgil ühistranspordisüsteemi. Suurendada elektrivõrgu
piiriülest võimsust, tagada energiasektorit reguleeriva asutuse sõltumatus ja
kaotada järkjärgult reguleeritud energiahinnad.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               EÜT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2012) 317 final.
[4]               P7_TA(2012)0048
ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Nõukogu
26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL.
[6]               COM(2012)
68 final.
[7]               SWD(2012)157
final.
[8]               Tsükliliselt
kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete
arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud
teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[9]               Vastavalt
nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


Soovitus: Nõukogu Arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2008


title: Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta_x000b_

text:
				|

		52014DC0429

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2014. aasta riiklikku reformikava_x000b__x000b_ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta_x000b_ /* COM/2014/0429 final - 2014/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2014.
aasta riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2014. aasta
lähenemisprogrammi kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta[2], eriti selle artikli 6
lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone,[4]
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub
esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku
majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhised soovitused.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse
Ühendkuningriigi 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse
Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta ajavahemikuks
2012/13–2017/18.
(5)
13. novembril 2013 võttis komisjon vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[5]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[6]
milles nimetati Ühendkuningriiki liikmesriigina, mille olukorda tuleb
põhjalikult analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning
majanduskasvu hoogustamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

(7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr
1176/2011 artikli 5 alusel Ühendkuningriigi suhtes läbi viidud põhjaliku
analüüsi tulemused[7].
Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Ühendkuningriigis esineb endiselt
makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja
poliitikameetmeid. Eelkõige tuleb pöörata jätkuvalt tähelepanu sellistele
suundumustele kodumajapidamiste võla valdkonnas, mis on seotud hüpoteeklaenude
kõrge tasemega ja eluasemeturu struktuurse eripäraga, samuti ebasoodsatele
suundumustele ekspordi turuosa alal. Eluasemesektori riskid on seotud jätkuva
struktuurilise alapakkumisega eluasemeturul: turuomased pakkumispiirangud,
eriti Londonis, ning pakkumise suhteliselt aeglane reageerimine nõudluse
kasvule kergitab jätkuvalt eluasemehindu, eriti Londonis ja riigi kaguosas,
ning sunnib ostjaid võtma suuri hüpoteeklaene. Ehkki kahanev ekspordi turuosa
ei põhjusta tõenäoliselt riske lühiajalises perspektiivis, osutab see koos
jooksevkonto puudujäägiga siiski struktuursetele probleemidele. Need on seotud
oskustöötajate nappuse ja taristu puudustega. Riigi rahanduse alal ei ole
Ühendkuningriik täitnud oma eesmärke ei eelarvepuudujäägi ega struktuurilise
kohandamise osas.
(8)
30. aprillil 2014 esitas Ühendkuningriik oma 2014.
aasta riikliku reformikava ja 2014. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et
võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja
samal ajal.
(9)
Vastavalt teatavaid Suurbritannia ja Põhja-Iiri
Ühendkuningriigiga seotud sätteid käsitleva protokolli (nr 15) punktile 4 ei
kohaldata Ühendkuningriigi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126
lõikes 1 kehtestatud kohustust vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve
puudujääki. Protokolli punktis 5 on sätestatud, et Ühendkuningriik peab üritama
vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki. Nõukogu otsustas 8.
juulil 2008 vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikele 6, et
Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarvepuudujääk.
(10)
2014. aasta lähenemisprogrammis sätestatud
eelarvestrateegia eesmärk on saavutada tsükliliselt kohandatud eelarve tasakaal
jooksva viieaastase ajavahemiku jooksul, mis senise seisuga lõppeb
eelarveaastal 2018/19. Lähenemisprogramm ei sisalda stabiilsuse ja kasvu paktis
sätestatud keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Valitsemissektori eelarve
puudujääk on eelarveaastal 2014/15 hinnanguliselt 5,0 % SKPst, olles
langenud selle tasemeni haripunktist 11,4 % SKPst 2009/10. aastal. See ei
ole vastavuses tähtajaga, mille nõukogu on määranud ülemäärase eelarvepuudujäägi
korrigeerimiseks. Programmi kohaselt korrigeeritakse ülemäärane
eelarvepuudujääk tasemel 2,4 % SKPst eelarveaastal 2016/17, seega kaks
aastat pärast nõukogu seatud tähtaega. Programmist ilmneb, et valitsemissektori
struktuurne (ümberarvutatud) eelarvepuudujääk väheneb 2014/15. aastal 0,3
protsendipunkti võrra 4,4 %-ni SKPst. Eelarvekava ei ole piisav,
saavutamaks aasta keskmist konsolideerimismäära, mida soovitatakse ülemäärase
puudujäägi korrigeerimiseks. Järgmistel aastatel on programmis ette nähtud
(ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni iga-aastane paranemine 2015/16.
aastal 0,8 ja 2016/17. aastal 1,3 protsendipunkti võrra. Kokkuvõttes vastab
programm stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele ainult osaliselt. Seni on
konsolideerimine tuginenud peamisel kulude kärpimisele, seepärast võiks kaaluda
maksubaasi laiendamisest saadavat võimalikku tulukasvu. Ühendkuningriigis on
saamata jäävate maksude osakaal suur, eriti kaudsete maksude puhul.
Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kasvama
2015/16. eelarveaastal 93,1 protsendini ning seejärel 2018/19. aastal kahanema
uuesti 86,6 protsendini. Ühendkuningriigi eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on usutav. Võimalikud eelarveprognoosidega seotud
riskid tulenevad oodatust madalamast majanduskasvust, mis on tingitud sellest,
et piiratud palgad kahandavad eratarbimist ja ebakindlus takistab
investeeringuid. Sellele vaatamata on prognoosid kooskõlas komisjoni 2014.
aasta kevadprognoosiga: ka viimases ei oodata, et ülemäärane puudujääk saaks
korrigeeritud nõukogu seatud tähtajaks. Peale selle jääb komisjoni prognoosi
põhjal (korrigeeritud) muutus struktuurilises eelarvepositsioonis ajavahemikus
2010–2014 igal aastal keskmiselt 0,6 % võrra SKP-st alla nõutava taseme
ning eeldatavalt esineb see puudus ka 2015. aastal. Lähtudes programmile antud
hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas nõukogu määrusega
(EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et selleks, et tagada ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse alusel esitatud soovituse järgimine, on vaja
täiendavaid meetmeid.
(11)
Ühendkuningriik on võtnud meetmeid nii
eluasemesektori nõudluse kui ka pakkumise poolel. Ehkki uute eluasemete
pakkumine on kasvanud, on see endiselt madal ja on nõudlusest tugevasti maha
jäänud. Koostoimes madalate intressimäärade ja hüpoteeklaenude leebemate
tingimustega (nt laenu ja sissetuleku suurem kordaja) on see ajanud elamuhinnad
mõnedes Ühendkuningriigi osades, eriti Londonis, kõrgeks. Ebapiisav pakkumine
on juba ammu olnud struktuurset laadi ja see jätkub tõenäoliselt ka veel
keskpika aja jooksul. Tuleb võtta meetmeid, et täiendavalt elavdada elamute
pakkumist, luues sobivad stiimulid, et kasvatada pakkumist kohalikul tasandil.
Ametiasutused peaksid jätkuvalt jälgima eluasemehindu ja hüpoteeklaenude taset
ning olema valmis võtma sobivaid meetmeid, sealhulgas vajaduse korral kohandama
laenutagatiskava Help to Buy 2. Tuleb suurendada selliste makrotasandi
usaldatavusnõuete kohaldamise läbipaistvust ja nende mõju, mida
rahanduspoliitika komitee võib kehtestada eluasemehindade ülemäärase tõusu ja
hüpoteeklaenukoormuse leevendamiseks. Eluasemeturu moonutuste vähendamiseks
tuleks kaaluda maa- ja omandimaksu reforme. Praegu ei too kinnisvara väärtuse
kasv kaasa kõrgemat omandimaksu, sest kinnisvarakatastrit ei ole alates 1991.
aastast uuendatud ning kohalike maksude (council tax) süsteemis kehtivate
maksumäärade ja -vahemike regressiivsuse tõttu on suurema väärtusega
kinnisvaralt tasutavad maksud suhtarvudes madalamad kui väiksema väärtusega kinnisvaralt
tasutavad maksud.
(12)
Ühendkuningriik tegeleb jätkuvalt tööpuuduse ja
vaeghõive probleemidega ning konkreetsemate küsimustega, mis on seotud noorte
tööpuudusega. Noortele tööturul vajalike oskuste ja töökogemuste andmine ja
õpipoisiõppekohtade pakkumise suurendamine on olulised proovikivid. See
selgitab, miks projekti „Youth Contract” pakutavate palgatoetuste kasutamine on
prognoositust endiselt madalam. Tööturul valitseb oskuste nõudlusele
mittevastavus ja ametiasutused üritavad anda tööjõule uusi oskusi, et lahendada
töötuse probleemi ja ühtlasi leevendada kvaliteetsete kutse- ja tehniliste
oskuste puudust. Õpipoisiõppe programmide kvaliteeti on püütud küll parandada,
aga vaja on edasisi jõupingutusi. Peale selle on kvalifikatsioonisüsteem endiselt
keerukas ja vajab ühtlustamist, et hõlbustada üldist kvalifikatsiooni
tunnustamist ja paremini kaasata tööandjaid.
(13)
Ametiasutused tegelevad madalate tööstiimulite
probleemiga, eriti sotsiaaltoetuste saajate hulgas, võttes kasutusele
toetusprogrammi „Universal Credit”, mille abil jääb tööle siirduvatel inimestel
kätte senisest suuremas mahus hüvitisi. Programmil „Universal Credit” võib küll
olla positiivne mõju tööhõivele, aga palju sõltub selle tegelikust
rakendamisest ja tugiteenustest, sealhulgas muude hüvitiste koosmõjust.
Keskendumine tööle naasmisele kajastub ka asjaolus, et paljude tööealistele
suunatud hüvitiste ja maksukrediitide iga-aastasele kohandusele kehtib kuni
2016. aastani piirmäär 1 %.
(14)
Ühendkuningriigil tuleb jätkuvalt tegeleda
lastevanemate tööhõive suurendamise probleemiga ning parandada kvaliteetse ja
taskukohase lastehoiu kättesaadavust. Riik võtab jätkuvalt kasutusele kavasid,
millega muudetakse lastehoid taskukohaseks niihästi osalise tööaja kui ka
täistööajaga töötavate vanemate jaoks, arvestades erinevat sissetuleku taset.
Siiski on lastehoiu hinnad ELi ühed kõige kõrgemad ning on jätkuvalt
probleemiks leibkonna teise palgasaaja ja üksikvanemate jaoks.
(15)
Mis puutub rahastamisvõimalustesse, siis ehkki
krediiditurgudel on tingimused 2013. aasta jooksul paranenud, on laenumahu kasv
endiselt nõrk ja senise poliitika edu tõestamiseks on vaja rohkem aega.
Eelkõige on laenude kättesaadavus probleemiks VKEdele. Kui suurfirmad saavad
end rahastada otse hulgiturul ja saada kasu Ühendkuningriigis pakutavatest
hästi arenenud finantsteenustest, peavad VKEd oma välisrahastust hankima
peamiselt pankadelt. Edusamme on tehtud möödunudaastase soovituse alal, mis
käsitles panganduskonkurentsi suurendamist uute pankade (nn konkureerivate
pankade) loomise teel (üks neist on näiteks TSB, mis küll ei ole veel täiesti
iseseisev).
(16)
Detsembris 2013 avaldas Ühendkuningriik
ajakohastatud riikliku taristukava: taristu planeerimise, rahastamise,
finantseerimise ja väljaehitamise pikaajalise ja strateegilise kontseptsiooni.
Selles on ette nähtud tulevikku vaatav kapitaliinvesteeringute arendamise plaan
aastani 2020 ja kauemaks, kokku 375 miljardi naelsterlingi ulatuses (ligikaudu
460 miljardit eurot). Suur osa sellest plaanist (340 miljardit naelsterlingit
ehk ligikaudu 420 miljardit eurot) puudutab investeeringuid energia- ja
transpordisektorisse. Umbes kolmveerand neist summadest tuleb kava kohaselt
eraallikatest, ülejäänu aga riiklikest vahenditest. Ehkki kava näol on tegemist
asjakohase algatusega, on endiselt kahtlusi erasektorist tuleva rahastuse osas,
samuti õiguskindluse ja õigeaegsete projekteerimislubade osas. Tarvis on
rangeid mehhanisme, millega maandada finantseerimis- ja teostusriske, tagades
samas taristu kavandatud ja tegelike kulutuste läbipaistvuse.
(17)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames
Ühendkuningriigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud. Ta on hinnanud
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on võetud arvesse
kõnealuste dokumentide asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja
juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist,
lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa
poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
allpool esitatud soovitustes 1–6.
(18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Ühendkuningriigi lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[8] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1.
(19)
Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja
kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi
läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu
soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2, 3, 5 ja 6,
SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta
ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:
1.           Tugevdada
eelarvestrateegiat, püüdes korrigeerida ülemäärast puudujääki jätkusuutlikult
ja kooskõlas nõukogu poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus antud
soovitustega. Ajada diferentseeritud, majanduskasvu soodustavat eelarvekärbete
poliitikat, eelistades kapitalikulutusi. Et aidata kaasa eelarve
konsolideerimisele, tuleks kaaluda tulude suurendamist maksubaasi laiendamise
teel. Leevendada taristuga seotud struktuuriliste kitsaskohtade, oskuste
nõuetele mittevastavuse ja VKEde rahastamisvõimaluste probleeme, et soodustada
nii kaupade kui ka teenuste ekspordi kasvu.
2.           Suurendada selliste
makrotasandi usaldatavusnõuete kohaldamise läbipaistvust ja nende mõju, mida
Inglismaa keskpanga rahanduspoliitika komitee kehtestab eluasemesektori suhtes.
Võtta asjakohased meetmed, et reageerida kinnisvarahindade kiirele tõusule
piirkondades, mis annavad märkimisväärse osa Ühendkuningriigi majanduskasvust,
eelkõige Londonis, näiteks kohandades laenutagatiskava Help to Buy 2, ning
maandada kõrge hüpoteeklaenukoormusega seotud riske. Kõrvaldada moonutused
omandi maksustamiselt, ajakohastades korrapäraselt kinnisvara katastrijärgset
väärtust, ning vähendada kohalike maksude süsteemis kehtivate määrade ja vahemike
regressiivsust. Jätkata jõupingutusi, et suurendada elamispindade pakkumist.
3.           Jätkata projektiga „Youth
Contract”, eelkõige parandades oskusi, mis vastavad tööandjate vajadustele.
Tagada tööandjate kaasatus, keskendudes oskuste ja tööturu nõudluse omavahelise
vastavuse parandamisele keerukamate ja kõrgema tasemega oskuste pakkumise ning
õpipoisiõppe ulatuslikuma pakkumise teel. Vähendada väheste põhioskustega
noorte hulka.
4.           Jätkata jõupingutusi, et
vähendada laste vaesust vähese sissetulekuga leibkondades, tagades, et programm
„Universal Credit” ja muud sotsiaalhoolekande reformid tooksid kaasa piisavad
hüvitised ja selged tööstiimulid ning tugiteenused. Parandada taskukohase
kvaliteetse lastehoiu kättesaadavust.
5.           Jätkata jõupingutusi, et parandada
VKEde rahastuse kättesaadavust pankadest ja pangavälistest allikatest. Tagada
Briti äripanga Business Bank tulemuslik toimimine ja toetada konkureerivate
pankade senisest suuremat kohalolekut.
6.           Võtta jätkumeetmeid riikliku
taristukava suhtes, suurendades planeerimisprotsesside prognoositavust ja
tagades selguse rahastamiskohustuste asjus. Tagada läbipaistvus ja
aruandekohustus, andes järjepidevat ja ajakohast teavet taristukava rakendamise
kohta.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2014) 429 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[5]               COM(2013) 800 final.
[6]               COM(2013) 790 final.
[7]               SWD(2014) 91 final.
[8]               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Prantsusmaa 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/36

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Prantsusmaa 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/09)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Prantsusmaad ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Prantsusmaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Prantsusmaa tagama allpool esitatud soovitustes 1–4 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               22. veebruaril 2017 avaldati 2017. aasta aruanne Prantsusmaa kohta. Selles hinnati Prantsusmaa edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017. Komisjoni analüüsi põhjal võis järeldada, et Prantsusmaal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige iseloomustavad Prantsusmaad nõrk konkurentsivõime ning suur ja kasvav valitsemissektori võlg tootlikkuse aeglase kasvu tingimustes. Meetmete võtmine on eriti oluline selleks, et vähendada võimalikku kahjulikku mõju Prantsusmaa majandusele ning selle suurust ja piiriülest tähtsust arvestades ka võimaliku negatiivse mõju ülekandumist teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse.

               (4)

               28. aprillil 2017 esitas Prantsusmaa oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Prantsusmaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Kooskõlas nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovitusega loodab valitsus oma 2017. aasta stabiilsusprogrammis ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldada ja saavutada valitsemissektori eelarvepuudujääk 2,8 % SKPst 2017. aastaks. Valitsemissektori eelarvepuudujääk peaks ootuste kohaselt langema veelgi ja jõudma 2020. aastaks 1,3 %-le SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne ülejääk 0,4 % SKPst, on kavas saavutada 2019. aastaks. Ümberarvutatud (5) struktuurne eelarvepositsioon peaks jõudma -1,2 %-ni SKPst siiski 2020. aastal ja seega ei saavutataks keskpika perioodi eesmärki programmiperioodi lõpuks. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2018. aasta 95,9 %-lt SKPst 93,1 %-le SKPst 2020. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)

               10. märtsil 2015 soovitas nõukogu Prantsusmaal korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2017. aastaks ja saavutada valitsemissektori eelarvepuudujääk 2,8 % SKPst, et võtta arvesse struktuurse eelarvepositsiooni paranemist 0,9 % SKPst 2017. aastal. Tuginedes komisjoni 2017. aasta kevadprognoosile, prognoositakse, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk jõuab 2017. eelarveaastal 3,0 %-ni SKPst kooskõlas aluslepingus sätestatud kontrollväärtusega, kuid see on suurem nõukogu soovitatud eesmärgist. Eeldusel et poliitikat ei muudeta, peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk ulatuma 3,2 %-ni SKPst, ületades nii aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse ja ohustades ülemäärase puudujäägi püsivat korrigeerimist. Soovitatud eelarve kohandamise saavutamist ei oodata ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlemise perioodi jooksul, sest Prantsusmaa kasutatav konsolideerimisstrateegia toetub peamiselt tsükliliste tingimuste paranemisele ning madalate intressimäärade jätkumisele, mis mõlemad on ametiasutuste kontrolli alt väljas.

               (8)

               Kui korrigeerimine saavutatakse siiski õigeaegselt ja püsivalt, hakataks 2018. aastal Prantsusmaa suhtes kohaldama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. Võttes arvesse eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Prantsusmaa veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 0,4 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude (6) nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 1,2 % 2018. aastal. See vastaks struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst aastas. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. On ka oht, et Prantsusmaa ei täida 2018. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda, sest struktuurne puudujääk peaks eelduste kohaselt suurenema 0,5 % võrra SKPst, mitte paranema minimaalseks lineaarseks struktuurseks kohanduseks nõutavas ulatuses 0,4 % SKPst. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Prantsusmaa peab olema valmis võtma 2017. aastal eesmärkide täitmiseks täiendavaid meetmeid. Samuti peab Prantsusmaa olema alates 2018. aastast valmis võtma stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises 2017. aasta Euroopa poolaasta kohta, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneva 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii majanduse praeguse elavnemise tugevdamisele kui ka Prantsusmaa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Prantsusmaa tsüklilist olukorda.

               (9)

               Prantsusmaa avaliku sektori kulutuste suhe SKPsse on üks liidu suurimaid. Kulude suhe SKPsse peaks 2017. aastal eeldatavasti jõudma 56,2 %-ni SKPst, mis on liidu omast 9,7 protsendipunkti kõrgem. Prantsusmaa on järginud kulupõhist konsolideerimisstrateegiat, mille aluseks on peamiselt langevad intressimäärad ja avalike investeeringute kärped. Keskpikas perspektiivis on madalate intressimäärade kestmajäämine siiski ebatõenäoline ja tulusate avaliku sektori investeeringute kärpimine võib tulevast majanduskasvu vähendada. Kulude läbivaatamisega on leitud terve rida võimalusi tõhususe suurendamiseks, mida ei ole veel ära kasutatud. Kulude läbivaatamisega selgitati välja vaid murdosa (vähem kui 2 %) 2015.–2017. aastale kavandatud kulude 50 miljardi euro suurusest kokkuhoiust. Vaid osa nendest on 2016. aasta eelarve tegelike meetmetega ellu viidud. 2017. aasta eelarveseaduse meetmete aluseks olid juba 2015. aasta kulude läbivaatamisel välja selgitatud võimalused. Kui kaasata läbivaatamisse rohkem kuluvaldkondi ja rakendada mitmeaastast strateegiat, võiks kulude läbivaatamisest saavutatud kokkuhoid märkimisväärselt suureneda ja väljaselgitatud kokkuhoiuvõimalused saaks täies ulatuses konkreetseteks eelarvemeetmeteks kujundada.

               (10)

               Suured sotsiaalmaksed koos kõrge maksutasemega koormavad ettevõtjaid ja võivad heidutada erasektori investeeringuid ning vähendada ettevõtete kasvu ja uute töötajate palkamist. Tööjõukulude vähendamise meetmeid rakendatakse jätkuvalt ja 2016. aasta aprillist algas tööandjate sotsiaalmaksete vähendamise teine etapp vastavalt solidaarsuse ja vastutuse paktile. Lisaks on valitsus suurendanud 2017. aastaks konkurentsivõime ja tööhõive maksusoodustust (Crédit d’impôt pour la compétitivité et l’emploi – CICE) 6 %-lt 7 %-le. Tööjõu maksukiilu vähendamise meetmed on 2013. aastast parandanud Prantsusmaa konkurentsivõimet, kuid varasemast kuhjunud kahjum on endiselt tasandamata. 2015. aastal oli Prantsusmaal keskmise palga puhul osana tööandja tasutavatest tööjõu kogukuludest tasutavad sotsiaalmaksed liidu suurimad. Samas on see osa langenud. Hiljutised hindamised osutavad nende meetmete positiivsele mõjule tööhõivele ja ettevõtete kasumimarginaalile, kuid nende meetmete poolt palkadele, investeeringutele, tööhõivele ja ettevõtete kasumimarginaalile avalduva mõju täielikuks analüüsiks on tarvis täiendavaid hindamisi. Hiljutised hindamised osutavad ka sellele, et tööjõukulude vähendamise kavade konsolideerimine ja nende kasutamine sotsiaalmaksete alaliseks vähendamiseks aitaks optimeerida nende mõju tööhõivele ja investeeringutele.

               (11)

               Keskmine tegelik äriühingu tulumaksu määr oli 1. juuli 2016. aasta seisuga 38,4 % ning seega liidu kõrgeim. Muud tootmisele kehtestatud maksud on samuti erakordselt kõrged. Prantsusmaa on siiski vastu võtnud meetmeid seadusjärgse äriühingu tulumaksu määra vähendamiseks 28 %-le 2020. aastal. Samal ajal langeb maksukoormus muude liikmesriikidega võrreldes vähem tarbimisele. Arvutatuna protsendina kogu maksundusest, oli Prantsusmaa 2014. aastal liidus tarbimisest saadava maksutulu alal 27. kohal. Käibemaksusüsteemi iseloomustab keskmise suurusega standardmäär ja madalaid vähendatud maksumäärasid kohaldatakse laialt. Maksusüsteemi keerukus võib takistada hästi toimiva ettevõtluskeskkonna saavutamist. Prantsusmaal on suur maksukoorem koos paljude maksusoodustuste, vähendatud maksumäärade ja arvukate maksustamissüsteemidega, mille tulemuseks on üha suuremad nõuete täitmisega seotud kulud ja ebakindlus, eelkõige ettevõtjate jaoks. Kogu maksukulu on Prantsusmaal märkimisväärne: rohkem kui 3 % SKPst. Maksuhaldurite maksude kogumisega seotud halduskulud on samuti kõrged ja ületavad liidu keskmist.

               (12)

               2016. aastal vähenes töötuse määr 10,1 %-ni. Töötus on suurem noorte, madala kvalifikatsiooniga isikute ja väljaspool liitu sündinute hulgas. Käimasolevatel juhtimisreformidel on keskne roll koolitusvõimaluste ühitamisel töövõimaluste ja majanduse vajadustega. Samal ajal on tööotsijatel, madalama kvalifikatsiooniga töötajatel ja VKEde töötajatel püsivaid raskusi koolitusvõimaluste leidmisel. Nende osaluse ning pakutava koolituse asjakohasuse tagamiseks võib olla tarvis tugevdada olemasolevaid meetmeid ja tasakaalustada ressursse. Noortel ja nende seas vähima kvalifikatsiooniga isikutel on endiselt raskusi tööturule sisenemisel. Õpipoisiõppe toetamiseks võetud meetmed on selles kontekstis siiani positiivseid tulemusi andnud. Kuid pakutav esialgne kutseharidus ja -õpe ei ole iseäranis koolides ja mõnedes teenindussektorites piisavalt töövõimalustega seotud. Ebasoodsast keskkonnast õpilasi suunatakse sagedamini esialgsesse kutseõppesse, mis põhjustab suure osa varajastest lahkumistest haridussüsteemist ja suurendab hariduslikku ebavõrdsust. Sotsiaal-majandusliku staatuse mõju õpitulemustele on OECD riikide hulgas suurim.

               (13)

               2016. aastal oli vaid 54,5 % väljaspool ELi sündinutest tööga hõivatud. Väljaspool ELi sündinud naiste tööhõive (45,4 %) oli üks liidu madalaimaid. 2016. aastal tõusis väljaspool ELi ja Prantsusmaal sündinute tööhõive erinevus 17,5 protsendipunktile (naiste puhul oli see 23,7 protsendipunkti). Väljaspool ELi sündinute kehvad tulemused halvendavad üldist tööhõive taset ja kujutavad endast tööjõu järjepidevat alakasutust. Teise põlvkonna sisserändajatel on ka raskusi tööhõives, mida ei selgita erinevused vanuses, haridustasemes ega oskustes. Ka õpitulemuste erinevused on püsivad, sest teise põlvkonna sisserändajad jõuavad tulemustes järele vaid osaliselt. Selle küsimusega tegelemiseks on vaja laiapõhjalist strateegiat, sealhulgas eelkõige keeleoskusele, oskuste täiendamisele ja koolitusele suunatud konkreetseid meetmeid, tööalast nõustamist ja muud aktiivset sihipärast tööturupoliitikat. Tööturul osalemise edendamisel on keskne roll tegelikul võimalusel kasutada teenuseid, samuti väljaspool ELi sündinute ja teise põlvkonna sisserännanute värbamist mõjutavate diskrimineerivate tavade vastastel meetmetel.

               (14)

               2013. aastast on Prantsusmaal miinimumpalga puhul järgitud indekseerimisnorme. Madala inflatsiooni ja aeglase palgatõusu taustal on miinimumpalk kasvanud aeglasemalt kui selle kujundamise aluseks olevad palgad. Kuigi miinimumpalk on mediaanpalgaga võrreldes kõrge, on miinimumpalgaga kaasnevaid tööjõukulusid vähendatud vabastusega sotsiaalmaksetest. Miinimumpalga tõus toob kaasa palgatõusu suurema osa töötajate kategooriates ja võib nii tekitada palkade kasvusurvet. Kuigi miinimumpalkade indekseerimine on oluline töötajate ostujõu säilitamiseks, võib praegune indekseerimismehhanism tuua kaasa palkade üldise kohandamise viibimise. Lisaks on praeguse suure töötuse juures oht, et miinimumpalgaga seotud tööjõukulud vähendavad madala kvalifikatsiooniga isikutel töö saamise võimalusi. Sõltumatute ekspertide rühm hindab igal aastal Prantsusmaa miinimumpalka ja esitab selle muutuste kohta mittesiduvaid arvamusi. Seni on nende arvamust erakorraliste tõusude kohta alati arvesse võetud ning see mängib olulist rolli selliste erakorraliste tõusude kontrolli all hoidmisel.

               (15)

               2016. aasta augusti seadusega töö, sotsiaalse dialoogi ja ametialaste arenguvõimaluste tagamise kohta kehtestas Prantsusmaa meetmed, millega parandada ettevõtete suutlikkust kohanduda majanduse tsüklitega ja vähendada killustatust. Seadusega täpsustatakse majanduslikel põhjustel vallandamiste norme, laiendatakse suurema osa äriühingu tasandi kokkulepete kohaldamisala ja tõhustatakse kollektiivläbirääkimisi. Püsivalt kõrge töötuse tase ohustab töötushüvitiste süsteemi jätkusuutlikkust. Selles küsimuses jõudsid sotsiaalpartnerid 2017. aasta märtsis kokkuleppele uue töötushüvitise konventsiooni osas, mille valitsus heaks kiitis ja millega soovitakse iga-aastast puudujääki 1,2 miljardi euro võrra vähendada.

               (16)

               Kuigi Prantsusmaa õigusloome tulemuslikkus on üldjoontes paranenud, on ettevõtluskeskkond endiselt peamiste konkurentidega võrreldes keskmisel positsioonil. Pidevatest lihtsustamistest olenemata on ettevõtete regulatiivne koormus endiselt suur ning õigusaktid muutuvad kiiresti. See on üks peamine erainvesteeringuid pidurdav tegur. Lihtsustamisprogrammi raames on Prantsusmaa tegelenud ettevõtetele avalduva bürokraatia vähendamisega, kuid ühte viiendikku enne 2016. aastat heaks kiidetud meetmetest ei ole 2017. aasta maiks ikka veel ellu viidud. Samal ajal piiravad künnised endiselt ettevõtete arengut, mõjutades nende majandus- ja turutulemusi. Teatavat töötajatekünnist ületavate ettevõtete suhtes kehtivad suuremad sotsiaal- ja maksukohustused võivad heidutada neid laienemast suuruseni, mis võimaldaks neil eksportida ja innovatsiooniga tegelda. Künnistest tulenev mõju võib mõjutada ettevõtete tootlikkust, konkurentsivõimet ja rahvusvahelistumist. Empiirilised tõendid näitavad, et 10 ja 50 töötaja künnised on tööandjatele eriti kulukad. Samas iseloomustab Prantsuse majandust neid künniseid ületavate ettevõtete ebaproportsionaalselt väike osa, mis osutab nende kahe fenomeni vahelisele sidemele.

               (17)

               Konkurents teenuste pakkumisel on paranenud paljudes sektorites, kuid mõnes majanduslikult olulises sektoris, nagu raamatupidamine, arhitektuur, majapidamisteenused, majutus ja toitlustus, takso- ja autoüüriteenused, on konkurents endiselt kasin ja/või esinevad regulatiivsed tõkked. Nende teenuste puhul esineb endiselt takistusi, eriti liigseid regulatiivseid nõudeid, ja need heidutavad konkurentide turule tulekut ja piiravad tõhusat konkurentsi. Nende takistuste vähendamine võimaldaks olemasolevatel või uutel ettevõtetel uut tehnoloogiat ja digitaalarengut kasutades oma konkurentsivõimet suurendada ja/või turule siseneda ning pakkuda tarbijatele madalamaid hindu ja kvaliteetsemaid teenuseid. Selleks algatas komisjon jaanuaris 2017 osana teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketist vastastikuse hindamise, kutsudes liikmesriike hindama teatavatele kutsealadele juurdepääsu piiravaid takistusi.

               (18)

               Innovatsioon Prantsusmaal jääb alla Euroopa innovatsiooniliidrite taset. Süsteemi keerukust ei ole veel leevendatud ja üldine koordineerimine valmistab raskusi. Ebakõla avaliku toetuse ulatuse ning Prantsusmaa keskpäraste innovatsioonitulemuste vahel tekitab küsimusi avalike toetusmehhanismide tõhususe kohta. Eelkõige ei ole riikliku teadustegevuse ja ettevõtete vaheline koostöö optimaalne, mistõttu kahjustub innovatsioonisüsteemi majanduslik panus.

               (19)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Prantsusmaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi, 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Prantsusmaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (20)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (21)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4,

         SOOVITAB Prantsusmaal võtta aastatel 2017–2018 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tagada, et järgitakse nõukogu 10. märtsi 2015. aasta otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames. Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist, ja tagada Prantsusmaa riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Vaadata põhjalikult läbi kuluartiklid, et saavutada suuremat tõhusust ja hoida kokku kulusid.

               2.

               Konsolideerida tööjõukulusid vähendavad meetmed, et tõhustada neid maksimaalselt ja eelarveneutraalsel viisil ning võimendada nende mõju tööhõivele ja investeeringutele. Laiendada üldist maksubaasi ja võtta täiendavaid meetmeid äriühingu tulumaksu seadusjärgse määra kavandatud vähendamise rakendamiseks.

               3.

               Parandada tööotsijate, eriti madala kvalifikatsiooniga töötajate ja sisserändajataustaga isikute juurdepääsu tööturule, sealhulgas vaadates läbi kutsehariduse ja -õppe süsteemi. Tagada, et miinimumpalga muutused oleksid kooskõlas töökohtade loomise ja konkurentsivõimega.

               4.

               Veelgi vähendada ettevõtete halduskoormust, sealhulgas jätkates lihtsustamisprogrammi. Jätkata konkurentsi takistavate tegurite kõrvaldamist teenustesektoris, sealhulgas äriteenuste sektoris ja reguleeritud kutsealadel. Lihtsustada ja tõhustada riiklikke innovatsiooni tugikavasid.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, mille komisjon on arvutanud ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades, pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist.

      (6)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.