				|

		52013DC0367

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Ungari 2013. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0367 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Ungari 2013. aasta
riiklikku reformikava
ning esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Riigipead ja valitsusjuhid
võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe,
millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja
euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid,
vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta
liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia
„Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste
rakendamisele.
(4)       6. juulil 2012 võttis nõukogu
vastu soovituse Ungari 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[6] ning see sündmus märkis 2013.
aasta majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta algust. Samuti 28.
novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu
häiremehhanismi aruande[7],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida,
nimetati ka Ungarit.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       10. aprillil 2013 avaldas
komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Ungari suhtes läbi viidud
põhjaliku analüüsi[8]
tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Ungaris esineb
makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja millega seoses tuleb
võtta otsustavaid poliitikameetmeid. Selleks et vähendada olulisi majanduse
toimimisele avalduva negatiivse mõju riske, tuleb eelkõige pöörata jätkuvalt
erilist tähelepanu suure negatiivse rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni
käimasolevale kohandamisele. Praegune investeerimispositsioon on suuresti
tingitud erasektori finantsvõimenduse vähenemisest avaliku sektori kõrge
võlataseme ja nõrga majanduskeskkonna tingimustes.
(8)       24. aprillil 2013 esitas
Ungari oma 2013. aasta lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja 22.
aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse
nende kahe programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)       Lähtudes 2013. aasta
lähenemisprogrammile määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel antud hinnangust, on
nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium on mõnevõrra optimistlik. Ungari ametivõimude kasvuprognoosid
aastateks 2013 ja 2014 – vastavalt 0,7 % ja 1,9 % – on ligikaudu pool
protsendipunkti kõrgemad kui komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis. Programmis
visandatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada, et liigne eelarvepuudujääk
oleks 2012. aastaks jätkusuutlikult korrigeeritud ning et jätkuvalt järgitaks
keskpika perioodi eesmärki. Ungari võttis aastal 2012 ette märkimisväärse
eelarve konsolideerimise ning saavutas eelarvepuudujäägi alal 1,9 %
SKP-st, mis ületas nõukogu soovitatud puudujäägialast eesmärki, milleks oli
2,5 % SKP-st. Osaliselt tulenes see täiendavatest ühekordsetest tuludest
0,2 % SKP-st lisaks tuludele, mis olid teada juba komisjoni soovituse
ajal. Ent 2012. ja järgnevate aastate parandusmeetmed, eeskätt 2012. aasta
sügisel välja kuulutatud meetmed, keskendusid peamiselt tulude poolele,
eelkõige valitud sektoritele, mistõttu tekkis küsimusi konsolideerimise
jätkusuutlikkuse kohta. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt on vaja
täiendavaid jõupingutusi niihästi 2013. kui ka 2014. aastal, et jätkusuutlikult
korrigeerida liigset eelarvepuudujääki. Pärast kevadprognoosi avaldamist võttis
valitsus vastu uue korrektsioonipaketi ning komisjoni uuendatud hinnangu
kohaselt peaks puudujääk uute meetmete korral nii 2013. kui ka 2014. aastal
jääma alla 3 % SKP-st. Programmiga muudeti keskpika perioodi eesmärk
-1,5 %-protsendiliselt struktuurselt eelarvepositsioonilt -1,7 protsendile
SKP-st. Uus keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti
nõuetele. Aastal 2012 sai Ungari kirja struktuurse eelarvepositsiooni
-0,7 % SKP-st, mis on tublisti üle tema muudetud keskpika perioodi
eesmärgi, ning komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis on ette nähtud, et struktuurne
eelarvepositsioon püsib vastavuses keskpika perioodi eesmärgiga kogu
prognoosiperioodi jooksul ning on 2013. aastal -1,1 % ja 2014. aastal
-1,8 %. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi järel kehtestatud meetmete
põhjal võiks struktuurne eelarvepositsioon püsida ka 2014. aastal ülalpool
keskpika perioodi eesmärki. Valitsemissektori kulude kasv aastatel 2013 ja
2014, arvestamata riigi omal äranägemisel võetavaid tulumeetmeid, on üldjoontes
vastavuses SKP võimaliku keskpika perspektiivi kasvu kontrollmääraga, kuid
2015. ja 2016. aastal ületab ta seda eeldatavasti oluliselt. Seega nendel kahel
aastal kulutuste sihttaset ei järgita. Valitsuse kavade kohaselt väheneb
valitsemissektori võla suhe SKP-sse kogu programmiperioodi vältel pidevalt,
2012.aasta 79,2 protsendilt 2014. aastaks 77,2 protsendile ning 2016. aastaks
73,4 protsendile, jäädes seega üle 60 % SKP-st. Komisjoni 2013. aasta
kevadprognoosis, kus võeti arvesse konsolideerimiskavasid mõjutavaid riske,
oodati siiski 2014. aastal ainult marginaalset vähenemist 78,9 protsendini, mis
oleks uute parandusmeetmete korral olnud umbes 0,5 protsendipunkti madalam.
Ungaris on alates 2013. aastast üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi
täitmisega ja vastavalt komisjoni 2013. aasta kevadprognoosile teeb ta 2013. ja
2014. aastal piisavalt edusamme võlakriteeriumi täitmise poole.
(10)     Keskpika perioodi
eelarveraamistik on ikka veel ainult orienteeriv, mis tähendab, et eelarve
planeerimise horisont keskendub ainult käimasolevale eelarveaastale. Peale
selle ei ole eelarvenõukogule antud ülesanded ja analüütilised ressursid
vaatamata hiljutistele täiustustele ikka veel võrdväärsed tema enneolematu
vetoõigusega ja vajadusega teha arvuliste eelarvereeglite täitmise kohta
süstemaatiliselt järelhindamisi. Keskpika perioodi eelarveraamistiku
tugevdamine ja eelarvenõukogu volituste laiendamine aitaks muuta hiljuti ümber
kujundatud eelarve juhtimise raamistiku kindlamaks ja usaldatavamaks.
(11)     Ungari finantssektor kaotab
oma finantsvõimendust väga kiiresti, osaliselt tingituna mõningatest
poliitikameetmetest, millel on olnud tugev negatiivne mõju pankade
kasumlikkusele ja mis aitavad karmistada laenutingimusi. Toimetulek portfelli
kvaliteedi halvenemisega on finantssektori üks suurimaid probleeme, mis tuleneb
üha suuremast hulgast viivislaenudest. Viimastel aastatel on valitsus
kehtestanud mitu meedet, et aidata välisvaluutas laenu võtnuid, kusjuures
mitmel juhul ei ole pangandussektori huvirühmadega konsulteeritud. Ent need
meetmed pole mitte alati olnud suunatud raskustes laenuvõtjatele. Rea meetmete
vastuvõtmine lühikese aja jooksul võib suurendada laenuvõtjate moraaliriski,
sest jätkuvalt eeldatakse, et valitsus aitab alati välja. Üleilmne finantskriis
on näidanud, millises ulatuses võib olemasolev pangandussüsteem sundida riigivõime
finantsstabiilsuse kaitse huvides tegutsema. Esimeses Ungarile antava
finantsabi programmis rõhutati vajadust kehtestada tänapäevane
järelevalvesüsteem, sealhulgas finantsinspektsioonile antavad mõjusad
erakorralised volitused ja vaidluste lahendamise mehhanism. Ehkki viimase kolme
aasta jooksul on Ungari finantsinspektsiooni volitusi oluliselt laiendatud, ei
ole seadusandja andnud talle piisavaid järelevalvevolitusi.
(12)     Ungari ei ole täitnud 2012.
aasta soovitust kehtestada moonutusi vältiv ja stabiilne äriühingute
maksustamise raamistik ning on suurendanud valitud ettevõtlussektorite
maksukoormust, kehtestades uusi täiendavaid sektoripõhiseid lisamakse. Ehkki
uus väikeettevõtete maks, mis kehtestati osana töösuhete kaitse seadusest, on
soodsa struktuuriga, takistab mitmete erinevate maksumäärade olemasolu eri
ettevõtlussektorites vahendite tulemuslikku eraldamist ning mõjutab
investeeringuid ja laene. Vähendatud sotsiaalkindlustusmaksete kehtestamine
töösuhete kaitse seaduse alusel on tööjõu maksukiilu vähendamisel samm õiges
suunas. Ent madalapalgaliste maksukiil on siiski suur ja soovitav oleks
süsteemi niiviisi täiustada, et see oleks paremini suunatud kõnealusele
rühmale. Ungari kavatseb ka tegelda puuduliku maksukuulekusega, kehtestades
mitmesuguseid meetmeid, nagu kõikide kassaaparaatide ühendamine
maksuhaldusasutustega. Energiamaksude suhtes võetud meetmed ei ajenda vähendama
energia tarbimist ning neil esineb moonutavaid tagajärgi.
(13)     Madal tööhõive määr on seotud
väga madala tööturul osalemise määraga. Noorte töötuse määr on tõusnud 2001.
aasta 11 protsendilt 2012. aastal 28,1 protsendile. Ühiskondliku töö
programmile kulub suurem osa eelarvevahendeid, millest pikaajalistele töötutele
antakse sotsiaaltoetuste asemel tööga seotud sissetulekut, ent selle
pikaajaline kasu tööalase konkurentsivõime tõstmisel ei ole seni tõendust
leidnud. Ungari on tugevdanud aktiivset tööturupoliitikat, kuid mõnedel
ebasoodsamas olukorras olevatel inimestel peaks olema neile parem juurdepääs
ning täiskasvanute osalemine elukestvas õppes on endiselt üks ELi madalamaid.
Viimase viie aasta jooksul on naiste tööhõive määr jäänud ligikaudu samale
madalale tasemele. Et õhutada naisi tööturul osalema, on valitsus laiendanud
lapsehoiuasutusi ja edendanud paindlikku töökorraldust. Sotsiaalne olukord
läheb üha halvemaks: 31 % elanikkonnast elab vaesuse või sotsiaalse
tõrjutuse riskis ning suure materiaalse puuduse tingimustes elavate inimeste
protsent on kõrge. Vaesusmäär on ebaproportsionaalselt kõrge ebasoodsamas seisundis
olevatel territooriumidel ja kogukondades, eelkõige romade hulgas.
(14)     Ärikeskkond on Ungaris viimase
kolme aasta jooksul pidevalt halvenenud „tänu” reale meetmetele, sealhulgas
investoritele kehtestatud piirangutele ja ebastabiilsele õigusraamistikule,
eelkõige teenindussektoris. Hiljutised piirangud, mis mõjutavad
ebaproportsionaalses ulatuses välisinvestoreid, on koondunud peamiselt
teenindussektorisse, sealhulgas jaemüügisektorisse. Nn lihtsa riigi programm
hõlmas 114 meedet ettevõtete halduskoormuse vähendamiseks ligikaudu 500
miljardi Ungari forinti võrra, kuid selle rakendamises on olnud mõningaid
viivitusi. Riigihangetel püsib visalt madal konkurents, ehkki 1. jaanuaril 2012
jõustus uus seadus. Korruptsioonivastase võitluse programm on Magyary programme
keskne element. Ent see programm ei tegele ei selle valdkonna ebapiisava
õiguskaitsega ega parteide rahastamise rangema kontrolliga, mis on olulist
muret tekitav valdkond. Pealegi ei ole enamikku välja kuulutatud samme veel
ette võetud. Problemaatiline on ka rakendatud meetmete järelevalve puudumine.
Ungaris aastatel 2012 ja 2013 toimunud sündmused on suurendanud muret
kohtusüsteemi sõltumatuse üle. Innovatsiooniliidu tulemustabelis on Ungari
paigutatud mõõdukate uuendajate hulka. Teadusse ja arendusse investeerivad
peamiselt välisomandis olevad ettevõtted.
(15)     Ungaril on õnnestunud
vähendada koolist väljalangejate arvu. Kuna piirkonniti on ikka veel suuri
erinevusi, võivad tsentraliseeritud riikliku haridussüsteemi uued elemendid,
kui neid hoolikalt ei rakendata, avaldada negatiivset mõju ning suurendada
sotsiaalset ebavõrdsust ja segregatsiooni. Ehkki kõrgharidust alustavate
tudengite arv on viimastel aastatel oluliselt kasvanud, on vaja teha veel
pingutusi, et jõuda ELi keskmise tasemeni ja täita strateegias “Euroopa 2020”
riigile ette nähtud eesmärk. On kahtlane, kas käimasolev kõrgharidusreform
suudab parandada ebasoodsamas olukorras olevate õppurite pääsu kõrgharidusse.
(16)     Ühiskondliku transpordi
kulutasuvuse ja toimimise parandamisele suunatud Szell Kalmani plaanis
sisalduvate meetmete rakendamises esineb suuri viivitusi ja kõikehõlmava
transpordistrateegia puudumine raskendab transpordisüsteemi rahalist
jätkusuutlikkust. Ungari on küll piisavalt suurendanud elektrivõrguühendusi oma
naabritega, nagu soovitati aastal 2012, kuid energiasektori reguleeriva asutuse
puudulik sõltumatus energiatariifide kehtestamisel ja reguleeritud
energiahindade suur osakaal tekitavad endiselt probleeme.
(17)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames põhjalikult hinnanud Ungari majanduspoliitikat. Hinnatud on
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitatud on põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Ungari eelarve- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi
panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–7.
(18)     Võttes arvesse kõnealust
hindamist, on nõukogu Ungari lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[9] selle kohta kajastub eelkõige
soovituses 1.
(19)     Nõukogu on komisjoni
põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava
ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Nõukogu soovitused, mis on esitatud
määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud
soovitustes 1, 2, 3, 4, 5 ja 7,
SOOVITAB Ungaril võtta ajavahemikus
2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Rakendada usaldatav ja
majanduskasvu toetav eelarvestrateegia, nähes ette vajalikud meetmed, mis
keskenduvad kulutuste kärpimisele, ning säilitada tugev eelarvepositsioon,
järgides programmiperioodi kestel keskpika perioodi eesmärki. Lähtudes
eelnimetatud meetmetest, viia valitsemissektori võlatase kindlalt langusesse,
mh selleks, et vähendada kuhjunud makromajanduslikku tasakaalustamatust.
Kindlustada keskpika perioodi eelarveraamistikku, muutes selle siduvamaks ja
sidudes selle tihedalt arvuliste eelarvereeglitega. Laiendada eelarvenõukogu
volitusi, sealhulgas arvuliste eelarvereeglite täitmise süstemaatilise
järelkontrolli ning korrapäraste makromajanduslike eelarveprognooside ja
suuremate poliitiliste seaduseelnõude eelarvemõju hindamiste kaudu.
2.           Aidata taastada tavapärane
majandusele laenude andmine, eelkõige parandades finantssektori kapitali
akumulatsiooni võimet, muu hulgas seeläbi, et vähendatakse praegu sellele
kehtestatud lisakoormust. Parandada portfelli kvaliteeti, eemaldades pankade
bilansist rämpsvarad, konsulteerida tihedalt huvirühmadega uute poliitiliste
algatuste küsimustes ja hoolitseda selle eest, et uued poliitikameetmed ei
halvendaks laenuvõtjate moraaliriski. Tugevdada finantsregulatsiooni ja
-järelevalvet, eelkõige andes Ungari finantsinspektsioonile mõjusamad
erakorralised volitused ja kehtestades pangakriiside lahendamise korra.
3.           Tagada stabiilne,
tasakaalustatum ja ennustatavam äriühingute maksusüsteem. Ratsionaliseerida
äriühingute maksustamine; majanduskasvu ja tööhõive soodustamise nimel viia
miinimumini vahendite eraldamises esinevad moonutused, mille on põhjustanud
sektoripõhised maksud. Jätkata tööd, et muuta tööjõu maksustamine
tööhõivesõbralikumaks, leevendades madalapalgaliste maksukoormust muu hulgas
sellega, et täpsustada töösuhete kaitse seaduse toetuskõlblikkuskriteeriume ja
viia maksustamise raskuspunkt keskkonnamaksudele. Kiirendada nende juba välja
kuulutatud meetmete täielikku rakendamist, mille eesmärk on parandada
maksukuulekust ja vähendada maksukuulekuskulusid.
4.           Lahendada noorte töötuse
probleem, näiteks noortegarantii abil. Tugevdada aktiivse tööturupoliitika
meetmeid ja täiendada riigi tööturuasutuse kliendiprofiili koostamise süsteemi.
Vähendada ühiskondliku töö programmi domineerimist tööhõivemeetmetes ja tugevdada
töötute aktiveerimise elementi. Võimendada koolitusprogramme, et suurendada
osalemist elukestvas õppes. Jätkata lastehoiuasutuste laiendamist, et õhutada
naisi tööturul osalema. Tagada, et riikliku sotsiaalse kaasatuse strateegia
eesmärgid peavoolustataks kõikides poliitikavaldkondades, et vähendada vaesust,
eelkõige laste ja romade hulgas.
5.           Luua toetav ärikeskkond,
eelkõige taastada välismaiste otseinvesteeringute tegijatele atraktiivne
keskkond, muutes õigusraamistiku stabiilsemaks ja soodustades turul
konkurentsi. Tagada halduskoormuse vähendamiseks kavandatud meetmete kiire
rakendamine, parandada konkurentsi riigihangete alal ja võtta piisavalt
meetmeid korruptsiooni vastu. Lahendada kohtusüsteemi sõltumatuse probleemid.
Kaotada hiljuti kehtestatud takistused teenindussektoris, sealhulgas
jaemüügiteenuste alal. Pakkuda sihtotstarbelisi stiimuleid, et toetada
uuendusmeelseid ettevõtteid.
6.           Rakendada riiklik strateegia
koolist väljalangevuse vastu ning tagada, et haridussüsteem annaks kõikidele noortele
tööturul olulised oskused, pädevused ja kvalifikatsiooni. Parandada kaasava
tavahariduse kättesaadavust, eelkõige romade hulgas. Toetada üleminekut ühest
haridusetapist teise ja haridusest tööturule. Rakendada kõrgharidusreform, mis
võimaldab kolmanda taseme hariduse rohkematele inimestele, eelkõige
ebasoodsamas olukorras olevatele tudengitele.
7.           Järk-järgult
kaotada reguleeritud energiahinnad ja tagada samas majanduslikult haavatavamate
tarbijate tõhus kaitse. Astuda täiendavaid samme, et tagada riigi reguleeriva
asutuse sõltumatus. Tagada riigi omandis olevate transpordisektori ettevõtete
rahaline jätkusuutlikkus, vähendades nende tegevuskulusid ja suurendades
tulusid.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2013) 367 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 119 final.
[9]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 15. veebruar 2016, mis käsitleb pikaajaliste töötute integreerimist tööturule

text:
               20.2.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 67/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   15. veebruar 2016,
   mis käsitleb pikaajaliste töötute integreerimist tööturule
   (2016/C 67/01)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292 koostoimes artikli 148 lõikega 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Töötuse määr tõusis liidus ajalooliselt kõrgeimale tasemele pärast 2008.–2009. aasta finants- ja majanduskriisi. Praegu on see alanemas, kuid pikaajalise töötuse määr on endiselt väga kõrge. Pikaajaline töötus mõjutab iga liikmesriiki erineval määral, eriti kuna kriisi mõju on olnud erinev ning liikmesriikide makromajanduslik olukord, majandusstruktuur ja tööturu toimimine on erinevad.

               (2)

               Pärast aastaid kestnud väikest majanduskasvu ja vähest töökohtade loomist mõjutas pikaajaline töötus (mis Eurostati määratluse kohaselt tähendab inimeste arvu, kes on tööta ja kes on aktiivselt otsinud töökohta vähemalt ühe aasta jooksul) 2014. aastal enam kui 12 miljonit töötajat ehk 5 % liidu aktiivsest elanikkonnast, kellest 62 % olid olnud tööta vähemalt kaks järjestikust aastat.

               (3)

               Pikaajaline töötus mõjutab asjaomaseid isikuid, vähendab majanduste kasvupotentsiaali liidus, suurendab sotsiaalse tõrjutuse riski, vaesust ja ebavõrdsust ning kasvatab sotsiaalteenuste ja riigi rahanduse kulusid. Pikaajalise töötuse tagajärjel kaob sissetulek, vähenevad oskused ning suurenevad terviseprobleemid ja leibkondade vaesus.

               (4)

               Kõige kergemini võivad pikaajalisteks töötuteks muutuda väheste oskuste või madala kvalifikatsiooniga isikud, kolmandate riikide kodanikud, puudega inimesed ja ebasoodsas olukorras olevad vähemused, näiteks romad. Samuti on olulisel kohal isiku eelnev töökogemus, kuna mõnes riigis on võtmetähtsusega elementideks, mis selgitavad pikaajalise töötuse püsimist, sektoripõhised ja tsüklilised aspektid.

               (5)

               Igal aastal heitub edutute tööotsingute tõttu ligikaudu viiendik liidu pikaajalistest töötutest, kes muutuvad seetõttu mitteaktiivseks. Kuna tööturule integreerimise takistused on mitmekesised ja sageli kumulatiivsed, tuleb tööturule integreerimise puhul kasutada üksikjuhtumipõhist personaalset lähenemisviisi ja teenuste koordineeritud osutamist.

               (6)

               Pikaajalised töötud moodustavad liidus poole kõigist töötutest, kuid vähem kui viiendiku aktiivsetes tööturumeetmetes osalejatest. Seetõttu saab töötushüvitisi vaid väike osa pikaajalistest töötutest (keskmiselt 24 %).

               (7)

               Inimkapitali tehtavaid investeeringuid tuleks parandada ja tõhustada, et pakkuda suuremale arvule inimestele häid ja asjakohaseid oskusi ja pädevusi, vähendada oskuste nappust ning luua alus sujuvale üleminekule õppimiselt tööle ja tööalase konkurentsivõime säilimisele. Haridus- ja koolitussüsteemide toimimise ja asjakohasuse parandamine aitab vähendada uute töötute lisandumist. Selleks tuleks haridus- ja koolitussüsteeme ajakohastada ning teha seda kooskõlas Euroopa poolaastaga, nõukogu 12. mai 2009. aasta järeldustega, mis käsitlevad strateegilist raamistikku üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal („ET 2020”), (1) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta soovitusega 2006/962/EÜ võtmepädevuste kohta elukestvas õppes (2).

               (8)

               Kooskõlastatud tööhõivestrateegia väljaarendamise eesmärgil kutsutakse 2015. aasta liikmesriikide tööhõivepoliitika suunistes (3) üles märkimisväärselt vähendama pikaajalist ja struktuurset töötust terviklike ja üksteist toetavate strateegiatega, mis hõlmavad personaalset aktiivset toetust tööturule naasmiseks.

               (9)

               Kuigi liikmesriigid on pädevad valima nende konkreetse olukorraga sobivaid tööturumeetmeid, kutsutakse suunistes liikmesriike üles edendama tööalast konkurentsivõimet, investeerides inimkapitali tõhusate ja tulemuslike haridus- ja koolitussüsteemide kaudu, millega suurendatakse tööjõu oskusi. Lisaks kutsutakse suunistes liikmesriike konkreetselt üles edendama töökohal õppimise süsteeme, näiteks duaalset õpet, ning ajakohastama kutsealast koolitust. Suunistes kutsutakse liikmesriike üldisemalt üles võtma arvesse kaitstud paindlikkuse põhimõtteid ja tugevdama aktiivseid tööturumeetmeid, suurendades nende tulemuslikkust, sihipärasust, ulatuslikkust, hõlvatust ning koosmõju sissetulekutoetuse ja sotsiaalteenuste pakkumisega.

               (10)

               Käesoleva soovitusega kavandatavad meetmed peaksid olema täielikult kooskõlas Euroopa poolaasta raames esitatud riigipõhiste soovitustega ning nende rakendamine peaks toimuma stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirju täielikult järgides.

               (11)

               Komisjoni 3. oktoobri 2008. aasta soovitus 2008/867/EÜ tööturult tõrjutud isikute aktiivse kaasamise kohta (4) sisaldab integreeritud ja terviklikku strateegiat tööturult tõrjutud isikute aktiivseks kaasamiseks, milles on ühitatud piisav sissetulekutoetus, kaasavad tööturud ja heatasemeliste teenuste kättesaadavus. Selle eesmärk on hõlbustada töövõimeliste isikute püsivat, kvaliteetset tööhõivet ning tagada neile inimväärseks eluks vajalikud vahendid.

               (12)

               Euroopa Sotsiaalfond on liidu peamine rahastamisvahend, mille abil võideldakse pikaajalise töötuse vastu. Liikmesriigid on ajavahemikuks 2014–2020 eraldanud märkimisväärseid rahalisi vahendeid, et toetada pikaajaliste töötute integreerimist tööturule. Euroopa Sotsiaalfondi rahastatavaid meetmeid saab täiendada ka teiste fondide, näiteks Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi abil, tegutsedes kooskõlas ajavahemikuks 2014–2020 kehtestatud asjakohaste investeerimisprioriteetidega, toetades eelkõige töökohtade loomist ning riiklike tööturuasutuste ja kutsehariduse, oskuste omandamise ja elukestva õppe ajakohastamist. Seoses sellega tuleks tulevastes asjaomastes aruteludes kaaluda, kuidas tõhustada pikaajaliste töötute integreerimist tööturule.

               (13)

               Nõukogu 20. detsembri 2012. aasta soovituses mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise kohta (5) kutsutakse üles võtma meetmeid, et anda üksikisikutele võimalus tõendada väljaspool ametlikku haridus- ja koolitussüsteemi omandatud oskusi.

               (14)

               Euroopa Ülemkogu 14.-15. märtsi 2013. aasta järeldustes rõhutati, et töötuse küsimusega tegelemine on suurim sotsiaalne väljakutse ning et pikaajalise töötuse vähendamine ja vanemate töötajate tööturul täieliku osalemise tagamine on väga oluline.

               (15)

               Euroopa Parlament on seisukohal, et pikaajaline töötus on üks suuremaid majanduskasvu takistusi.

               (16)

               Pikaajalisest töötusest kõige rohkem mõjutatud inimeste tööturule integreerimiseks tuleks teha intensiivsemaid jõupingutusi, võttes arvesse liikmesriikide tavasid. Samal ajal tuleks parendada töötute registreerimist tööturuasutustes ja teistes pädevates asutustes, et leevendada toetusmeetmete vähest hõlvatust. Riigid, kus on kõrge registreeritud pikaajaline töötus, võivad tegeleda esmajärjekorras juba registreeritud töötutega.

               (17)

               Tulemuslikkuse ja tõhususe seisukohalt võiks eelistada ennetavat lähenemisviisi. Ennetus- ja aktiveerimismeetmeid, mis keskenduvad peamiselt töötuse algusperioodile, tuleks tugevdada ja vajaduse korral täiendada. Registreeritud pikaajaliste töötute puhul tuleks võtta erimeetmeid hiljemalt selleks ajaks, mil nad on töötud olnud 18 kuud, kuna just siis muutuvad paljudes liikmesriikides pikaajalistele töötutele pakutavad toetusmehhanismid ja -teenused.

               (18)

               Pikaajaliste töötute toetamiseks kasutatava personaalse lähenemisviisi raames tuleks käsitleda takistusi, mis põhjustavad püsivat pikaajalist töötust, ning ajakohastada ja täiendada registreerumisel toimunud algset hindamist. Personaalse lähenemisviisi kaudu suunatakse pikaajalised töötud selliste individuaalsetele vajadustele piisavalt vastavate toetusteenuste juurde nagu võlanõustamine, rehabiliteerimine, sotsiaalabiteenused, hooldusteenused, sisserändajate integreerimine ning eluaseme- ja transporditoetus, mille eesmärk on tegeleda takistustega töö leidmisel, ning antakse kõnealustele isikutele vahendid konkreetsete eesmärkide saavutamiseks, mis aitavad neil tööd leida.

               (19)

               Tööandjate kaasamine pikaajaliste töötute integreerimisse on väga oluline ning seda tuleks toetada tööturuasutuste osutatavate sihipäraste teenuste kaudu, millega kaasnevad sihipärased rahalised stiimulid ja sotsiaalpartnerite kaasamine. Suurem tööandjate osalemine koos töökohtade loomise edendamise meetmetega võib veelgi suurendada integratsioonimeetmete tulemuslikkust.

               (20)

               Hiljutistes poliitikaalgatustes, näiteks nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovituses noortegarantii loomise kohta, (6) kutsutakse üles kasutama partnerlust kui sotsiaal- ja tööhõivepoliitika elluviimise uut meetodit. Teenuste koordineeritud osutamine on väga oluline, seda eelkõige liikmesriikides, kus pikaajaliste töötute toetamiseks ettenähtud ülesanded on jagatud avalike tööturuasutuste, sotsiaalhoolekandeasutuste ja kohalike omavalitsuste vahel.

               (21)

               Tööturule integreerimise lepingud koostatakse selliselt, et need kajastaksid pikaajalise töötu olukorda, ja neis tuleks esitada üksikasjalik pakett personaalsetest meetmetest, mis on kättesaadavad riiklikul tasandil (näiteks tööturgu, haridust, koolitust ja sotsiaalabiteenuseid puudutavad meetmed), ning mille eesmärk on toetada pikaajalisi töötuid ja anda neile vahendid, et ületada nende tööleasumist pidurdavad konkreetsed takistused. Sellistes lepingutes tuleks määratleda pikaajalise töötu ja teenuseosutaja(te) pakkumis(t)e eesmärgid, ajakavad ja kohustused ning märkida kättesaadavad integratsioonimeetmed.

               (22)

               Käesolevas soovituses kavandatavate meetmete puhul tuleks võtta arvesse liikmesriikide erinevusi ning nende erinevaid lähtepositsioone makromajandusliku olukorra, pikaajalise töötuse ning selle kõikumiste, institutsionaalse korralduse, piirkondlike erinevuste ja tööturul osalejate suutlikkuse valdkonnas. Kõnealuste meetmetega tuleks täiendada ja tugevdada praegu paljude liikmesriikide kasutatavat poliitilist lähenemisviisi, kehtestades eelkõige selliseid paindlikke elemente nagu personaalne lähenemisviis ja teenuste koordineeritud osutamine, ning kaasates tööandjaid.

               (23)

               Käesolevas soovituses järgitakse, tugevdatakse ja edendatakse põhiõigusi, eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 29 ja 34 sätestatud põhiõigusi,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA LIIKMESRIIKIDEL:
   Toetada tööotsijate registreerumist ja integreerimismeetmete suuremat keskendumist tööturu vajadustele, muu hulgas tööandjatega tihedamate sidemete kaudu.
   Pakkuda registreeritud pikaajalistele töötutele personaalset hindamist.
   Teha pikaajalistele töötutele konkreetne pakkumine tööturule integreerimise lepingu sõlmimiseks hiljemalt siis, kui töötuks jäämisest on möödunud 18 kuud. Käesoleva soovituse kohaldamisel käsitatakse tööturule integreerimise lepinguna registreeritud pikaajalise töötu ja ühtse kontaktpunkti vahelist kirjalikku lepingut, mille eesmärk on lihtsustada kõnealuse isiku üleminekut tööhõivesse tööturul.
   Sel eesmärgil on vaja teha järgmist:

      Registreerumine

               1)

               Innustada tööotsijate registreerumist tööturuasutustes, eelkõige parandades teavitamist kättesaadava toetuse kohta.

      Personaalne hindamine ja lähenemisviis

   Tööturuasutused osutavad asjaomastele isikutele personaalset nõustamist, tehes seda koos teiste partneritega, kes toetavad tööturule integreerimist.

               2)

               Tagada, et registreeritud pikaajalistele töötutele pakutakse põhjalikku personaalset hindamist ja nõustamist hiljemalt siis, kui töötuks jäämisest möödub 18 kuud. Hindamine peaks hõlmama nende tööalase konkurentsivõime aspekte, takistusi töö leidmisel ja varasemaid tööotsinguid.

               3)

               Teavitada registreeritud pikaajalisi töötuid majanduse eri sektorites ning asjakohasel juhul eri piirkondades ja teistes liikmesriikides olemasolevatest tööpakkumistest ja kättesaadavast toetusest, tehes seda eelkõige Euroopa tööturuasutuste võrgustiku (EURES) kaudu.

      Tööturule integreerimise lepingud

   Noortegarantiiga hõlmamata registreeritud pikaajalistele töötutele pakutakse tööturule integreerimise lepingut hiljemalt siis, kui nende töötuks jäämisest on möödunud 18 kuud. Leping peaks minimaalselt hõlmama personaalset teenusepakkumist, mille eesmärk on töökoha leidmine, ning ühtse kontaktpunkti kindlaksmääramist.

               4)

               Võtta registreeritud pikaajaliste töötute vajadusi arvesse tööturule integreerimise lepingus, mis ühendab eri organisatsioonide pakutavaid asjakohaseid teenuseid ja meetmeid.

                           a)

                           Tööturule integreerimise lepingus peaksid olema üksikasjalikult esitatud eesmärgid, ajakavad ja kohustused, mida registreeritud pikaajaline töötu peab täitma, näiteks aktiivsed jõupingutused töökoha leidmiseks, sobivate tööpakkumiste vastuvõtmine ning osalemine haridus- ja koolitusprogrammis või ümberõppe või tööhõive meetmetes.

                           b)

                           Tööturule integreerimise lepingus peaks samuti olema märgitud teenuseosutaja(te) pakkumine või pakkumised pikaajalisele töötule. Sõltuvalt kättesaadavusest liikmesriikides ja lähtudes registreeritud pikaajalise töötu individuaalsetest asjaoludest võiks tööturule integreerimise leping samuti sisaldada abi tööotsingutel ja pärast tööle asumist, mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimist, rehabilitatsiooni, nõustamist ja juhendamist, haridust, kutseharidust ja koolitust, töökogemust, sotsiaalabiteenuseid, alusharidust ja lapsehoidu, tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse teenuseid, võlanõustamist ning eluaseme- ja transporditoetust.

                           c)

                           Tuleks pidevalt jälgida, kas tööturule integreerimise leping vastab registreeritud pikaajalise töötu individuaalse olukorra muutustele, ning vajaduse korral tuleks lepingut kohandada kõnealuse isiku tööhõivele ülemineku tõhustamiseks.

               5)

               Kehtestada vajalik kord, et tagada järjepidevus ja määrata ühtne kontaktpunkt, mis vastutab registreeritud pikaajalise töötu toetamise eest teenuste koordineeritud pakkumise kaudu, mis hõlmab kättesaadavaid tööhõive- ja sotsiaalabiteenuseid. Kontaktpunkt võiks tugineda institutsioonidevahelisele koordineerimise raamistikule ja/või sisalduda olemasolevates struktuurides.
               Hõlbustada registreeritud pikaajalise töötu saadud toetusi ja personaalseid hindamisi käsitleva asjakohase teabe sujuvat ja turvalist edastamist asjakohaste teenuseosutajate vahel, järgides seejuures andmekaitsealaseid õigusakte, et tagada seeläbi teenuste osutamise järjepidevus.
               Võimaldada paremat asjakohase teabe levitamist kaasatud teenuseosutajatele vabade töökohtade ja koolitusvõimaluste kohta ning tagada, et kõnealune teave jõuab pikaajaliste töötuteni.

      Tihedamad sidemed tööandjatega

               6)

               Julgustada ja arendada partnerlusi tööandjate, sotsiaalpartnerite, tööhõiveteenistuste, valitsusasutuste, sotsiaalteenuste ning haridus- ja koolitusteenuste osutajatega, et pakkuda teenuseid, mis vastaksid paremini ettevõtete ja registreeritud pikaajaliste töötute vajadustele.

               7)

               Töötada välja tööandjatele suunatud teenused, näiteks vabade töökohtade seire, töölesuunamisel osutatav toetus, töökohal läbiviidav nõustamine ja väljaõpe ning toetus pärast töölesuunamist, et lihtsustada registreeritud pikaajaliste töötute kutsealast taasintegreerimist.

               8)

               Keskendada rahalised stiimulid registreeritud pikaajaliste töötute töötamisvõimaluste suurendamise eesmärgil kavadele, millega toetatakse integreerimist tööturule, näiteks värbamistoetused ja sotsiaalkindlustusmaksete vähendamine.

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA LIIKMESRIIKIDEL JA KOMISJONIL:

      Hindamine ja järelevalve

               9)

               Jälgida tööhõivekomitees, sotsiaalteenuste osutamise ja sissetuleku kindlustamise osas tihedas koostöös sotsiaalkaitsekomiteega, käesoleva soovituse rakendamist Euroopa poolaasta raames mitmepoolse järelevalve ja indikaatorite ühise hindamisraamistiku abil. Jälgimise käigus peaks uurima, millises ulatuses on registreeritud pikaajalised töötud naasnud tööturule, kas nende integreerimine tööturule on kestlik ning samuti tööturule integreerimise lepingute kasutamist. Jälgimisse peaks olema kaasatud ka avalike tööturuasutuste võrgustik.

               10)

               Innustada avalike tööturuasutuste toimimise hindamist seoses registreeritud pikaajaliste töötute tööturule integreerimise ning kogemuste ja heade tavade vahetamisega Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta otsusega nr 573/2014/EL avalike tööturuasutuste koostöö tõhustamise kohta (7) asutatud Euroopa tööturuasutuste võrgustiku vastastikuse õppimise protsessi raames.

               11)

               Teha koostööd, et parimal võimalikul viisil kasutada Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi, Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Maaelu Arengu Põllumajandusfondi, tehes seda kooskõlas programmiperioodiks 2014–2020 kindlaks määratud asjakohaste investeerimisprioriteetidega.

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA KOMISJONIL:

               12)

               Toetada ja koordineerida selliste äriühingute vabatahtlikke algatusi ja liite, kes osalevad pikaajaliste töötute tööturule jätkusuutlikul integreerimisel.

               13)

               Toetada sotsiaalse innovatsiooni projekte pikaajaliste töötute tööturule integreerimiseks, tehes seda eelkõige liidu tööhõive ja sotsiaalse innovatsiooni programmi (EaSI) jao „Progress” kaudu.

               14)

               Hinnata koostöös liikmesriikidega ja pärast asjaomaste sidusrühmadega konsulteerimist käesoleva soovituse järelmina võetud meetmeid ning esitada nõukogule hiljemalt 15. veebruariks 2019 aruanne kõnealuse hindamise tulemuste kohta.

      Brüssel, 15. veebruar 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. H. P. VAN DAM

      (1)  ELT C 119, 28.5.2009, lk 2.

      (2)  ELT L 394, 30.12.2006, lk 10.

      (3)  Nõukogu 5. oktoobri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1848 liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 268, 15.10.2015, lk 28).

      (4)  ELT L 307, 18.11.2008, lk 11.

      (5)  ELT C 398, 22.12.2012, lk 1.

      (6)  ELT C 120, 26.4.2013, lk 1.

      (7)  ELT L 159, 28.5.2014, lk 32.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Läti 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/83

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Läti 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/20)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Lätit ei nimetatud ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle 8. märtsil 2016 vastu (3). Kuna Läti rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Läti tagama selle soovituse täieliku ja õigeaegse rakendamise.

               (2)

               2016. aasta aruanne Läti kohta avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Läti edusamme nõukogus 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel ja talle strateegiaga „Euroopa 2020“ ettenähtud eesmärkide saavutamisel.

               (3)

               14. aprillil 2016 esitas Läti oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

               (5)

               Oma 2016. aasta stabiilsusprogrammis taotles Läti 2017. aastaks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikust kohandamiskavast 0,5 % ulatuses SKPst, et võtta arvesse suuremaid struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele, eelkõige käimasolevat tervishoiusektori reformi, mis põhineb aastate 2014–2020 tervishoiustrateegial. Reformi üksikasjad on kokkuvõtlikult esitatud stabiilsusprogrammis. Selle eesmärk on suurendada 2020. aastaks tervishoiusektori avalikku rahastamist 4 %-ni SKPst, võrrelduna 2015. aasta 3 %-ga SKPst. Reformi täielik rakendamine suurendab eeldatavasti 2023. aastaks tööhõivet 0,6 % ja tõstab SKP taset 2,2 %, mis avaldab pikas perspektiivis positiivset mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Positiivne mõju majanduskasvule ja riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele on hinnangu kohaselt usutav. Praegu võib Lätit pidada 2017. aastaks taotletud ajutise kõrvalekaldumise tingimustele vastavaks, juhul kui ta rakendab kokkulepitud reformid piisavas ulatuses. Selle üle toimub Euroopa poolaasta raames järelevalve. Lubatud ajutise kõrvalekalde suurus sõltub siiski sellest, kas järgitakse minimaalset sihttaset (st struktuurset eelarvepuudujääki 1,7 % SKPst). Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosist nähtub, et 2017. aastal on ruumi täiendava ajutise kõrvalekalde jaoks 0,1 % ulatuses SKPst.

               (6)

               Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus järk-järgult parandada valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni, et see jõuaks 2019. aastal 0,5 %-ni SKPst. Kavandatavas keskpika perioodi eelarve-eesmärgi – struktuurse eelarvepuudujäägi 1 % SKPst – saavutamiseks vajalikus kohandamiskavas on arvestatud taotletud kõrvalekaldeid, mis on 2017. ja 2018. aastal seotud süsteemse pensionireformiga ning aastatel 2017–2019 tervishoiusektori ulatuslikuma struktuurireformiga. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2016. aastal 40 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2018. aastal 38 %-ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Toetudes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, osutab üldhinnang mõningase kõrvalekalde riskile 2016. aastal, ja kui poliitikat ei muudeta, siis ka 2016. ja 2017. aastal koosvõetuna. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Läti täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti sätted. Siiski tuleb võtta täiendavaid meetmeid, et tagada sätete järgimine 2016. aastal.

               (7)

               Tööjõu pakkumist piirab tööealise elanikkonna vähenemine ja kulupõhist konkurentsivõimet ohustab tootlikkuse suurenemisest kiirem palgakasv. Seetõttu tuleb võtta meetmeid tööalase konkurentsivõime suurendamiseks ja inimkapitali parandamiseks.

               (8)

               Läti vaesusriski ja sotsiaalse tõrjutuse määr on üks ELi kõrgemaid. Tehakse ettevalmistusi miinimumsissetuleku määra kehtestamiseks, kuid selle rakendamine ei ole kindel ja kuna see nõuab eelarvest suuri kulusid, jääb selle kohaldamise mõju tagasihoidlikuks. Sotsiaalabi piisavus ei ole alates 2009. aastast paranenud, mille tõttu ei ole vaesus tegelikult vähenenud. Miinimumsissetuleku määra reformiga soovitakse vähendada sotsiaalabi killustatust ja stimuleerida tööleasumist.

               (9)

               Aktiveerimismeetmete hõlmavus on endiselt madal, eriti pikaajaliste töötute puhul. See raskendab tööturule tagasipöördumist, võttes arvesse, et ka tervisenäitajad on halvad ja sotsiaalteenused ebapiisavad. Tööhõivet võimaldaks suurendada aktiveerimismeetmete laialdasem rakendamine.

               (10)

               Tervishoiu kasina avaliku sektori poolse rahastamise, tervishoiusüsteemi struktuursete puuduste, omast taskust suurte summade maksmise vajaduse ja kesise kulutasuvuse tõttu jäävad suure osa elanikkonna tervishoiuvajadused rahuldamata. Kui tervishoiuteenuste osutamist kriitiliste juhtumite korral peetakse esmatähtsaks, siis samal ajal on piiratud rahastamise tõttu võimalused pakkuda üldisi tervishoiuteenuseid tagasihoidlikud.

               (11)

               Läti on teinud edusamme kõrgharidussüsteemi reformimisel. Eelkõige on loodud stiimulid kvaliteedi parandamiseks ning rajatud sõltumatu akrediteerimissüsteem. Parandada tuleb aga kutseharidust ja -koolitust, eelkõige reformides õppekavu ja luues õigusraamistiku töölõppimise jaoks, et parandada nende kvaliteeti ja kättesaadavust. Kutseharidusseaduse kohaselt võivad õpipoisiõppe tüüpi kavade arengule kaasa aidata sotsiaalpartnerid.

               (12)

               Investeerimist on pidurdanud innovatsiooniprobleemid, puudulik ettevõtluskeskkond ja tööjõu kahanemine. Vähene innovatsioon ja killustatud teadusbaas takistavad kõrgema lisandväärtusega ja teadmistepõhiste valdkondade kiiret ja tõhusat laienemist Lätis. Investeerimist pidurdavad ka investorite vähene kaitse maksejõuetusmenetluse käigus, millele lisandub avaliku halduse vähene tõhusus.

               (13)

               Valitsus on võtnud meetmeid, et vähendada riigi teadusbaasi killustatust, parandada selle kvaliteeti ja suurendada ettevõtete innovatsioonivõimet. Teatavast edust hoolimata on investeeringud, mida avalik ja erasektor teevad teadusesse ja innovatsiooni, väga väikesed võrreldes ELi keskmisega. Jätkata tuleb teadusbaasi konsolideerimist, teadustöötajate arvu suurendamist ja teaduse kvaliteedi parandamist. Selleks et luua erasektorile stiimulid innovatsiooni investeerimiseks, tuleks täielikult ellu viia aruka spetsialiseerumise strateegiast lähtuvad reformid ja kasutada kõiki muid olemasolevaid poliitilisi vahendeid.

               (14)

               Äriringkondades levinud arusaama kohaselt takistab investeerimist maksejõuetusmenetlus, kuna varade tagastamise määrad on madalad ja puudub pankrotihaldurite järelevalve.

               (15)

               Läti on teinud mitu edukat algatust kohtusüsteemi kvaliteedi ja tõhususse parandamiseks. Ent ametiisikute huvide konfliktide vältimise kord, mis on küll kõikehõlmav, on keerukas ja jäik, kuna peamiseks peetakse formaalset nõuete täitmist, mitte asjaolude kaalumist iga juhtumi puhul eraldi. Lisaks nõrgendavad korruptsiooni vastu võitlemise ja ennetamise bürood sisepinged, mis kahjustavad büroo tasakaalu ning õõnestavad üldsuse usaldust selle tegevuse suhtes ja büroo enda soovi käsitleda kõrgetasemelisi juhtumeid esmatähtsana.

               (16)

               Investeerimiskeskkonda ei aita soodsamaks muuta ka avaliku halduse üldine vähene tõhusus, mis tuleneb eelkõige suhteliselt suurest personali voolavusest, avaliku teenistuse reformi venimisest ja nõrgast projektijuhtimisest. Avaliku sektori töötasud ei ole vajalikul määral seotud tööülesannetega.

               (17)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Lätile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

         SOOVITAB Lätil võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada, et kõrvalekalle keskpika perioodi eelarve-eesmärgist 2016. ja 2017. aastal ei ületaks süsteemse pensionireformi ja tervishoiusektori ulatusliku struktuurireformiga seotud lubatud kõrvalekallet. Vähendada madalapalgaliste maksukiilu, kasutades selleks maksukoormuse nihutamist majanduskasvu soodustaval viisil keskkonna- ja omandimaksudele ning parandades maksukuulekust.

               2.

               Parandada sotsiaalabi piisavust ja tõhustada meetmeid, millega sotsiaalabi saajatel aidatakse leida ja säilitada tööd, sh suurendades aktiveerimismeetmete hõlmavust. Kiirendada kutsehariduse õppekavade reformi, koostöös sotsiaalpartneritega kehtestada õigusraamistik töölõppimise jaoks ja suurendada nende pakkumist. Parandada tervishoiusüsteemi kättesaadavust, kvaliteeti ja kulutasuvust.

               3.

               Jätkata teadusasutuste konsolideerimist ning luua erasektorile stiimulid innovatsiooni investeerimiseks. Tugevdada huvide konfliktide ennetamise korda ning luua õiguslik raamistik, mis hõlmab kõiki avaliku sektori töötajaid. Parandada pankrotihaldurite aruandekohustuslikkust ja avaliku sektori järelevalvet nende üle.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Luksemburgi 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/67

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Luksemburgi 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/15)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Luksemburgi ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Luksemburgi rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Luksemburg tagama allpool esitatud soovituses 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Luksemburgi kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Luksemburgi edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid.

               (4)

               28. aprillil 2017 esitas Luksemburg nii oma 2017. aasta riikliku reformikava kui ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Luksemburgi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas 2017. aastal vähendada valitsemissektori nominaalset eelarveülejääki 1,6 %-lt SKPst 2016. aastal 0,2 %-ni SKPst 2017. aastal ja suurendada seda järk-järgult 2021. aastaks 1,2 %-ni SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk (struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst) täidetakse kogu programmiperioodi kestel varuga. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jääma oluliselt allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 60 % SKPst. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on usutav, välja arvatud 2018. aastal, kui see on märkimisväärselt optimistlik, ja 2021. aastal, kui see on märkimisväärselt ettevaatlik. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2017. aastal ülejäägis 0,4 % SKPst ja 2018. aastal ülejäägis 0,1 % SKPst ning üldiselt kooskõlas 2017. aasta stabiilsusprogrammiga ja keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Luksemburg täidab 2017. ja 2018. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (7)

               Võttes arvesse vananemisega seotud kulude prognoositavat suurenemist, tekitab eelarve pikaajaline jätkusuutlikkus endiselt muret. 2012. aasta pensionireformi kohaselt tuleks pensionisüsteemi jätkusuutlikkust jälgida ja hinnata iga 5 aasta järel alates reformi vastuvõtmisest. Valitsus algatas esimese hindamise juba 2016. aastal. Kuigi hindamise tulemustest ilmnes, et pensionisüsteemi puhul on ülejääk endiselt suur ning see võimaldas koguda arvestatava pensionireservi, prognoositakse, et pärast 2023. aastat muutub pensionisüsteemi tegevuslik saldo väljamaksete ja sissemaksete suhte poolest negatiivseks. Viimaste muudetud Eurostati rahvastikuprognooside kohaselt ei ole rahvastiku prognoositud kasv nii suur, kui varem arvati. See mõjutab sõltuvusmäära, mis suureneb arvatust kiiremini ning toob kaasa suuremad prognoositavad riiklikud kulutused pensionidele. Edasiminekut ei ole toimunud varemalt nõukogu poolt 2016. aastal antud soovituse osas siduda seadusjärgne pensioniiga oodatava elueaga. Luksemburg on ainus liikmesriik, kus seadusjärgset pensioniiga ei ole 2013.–2060. aastal kavas tõsta. Luksemburgis on ülalpeetava elanikkonna osakaalu prognoositav kasv 2060. aastaks liidu suurim. Luksemburg on ennetähtaegselt pensionile jäämise osas teinud vähe edusamme. 2015. aasta juulis esitati parlamendile seaduseelnõu ennetähtaegselt pensionile jäämise kavade muutmiseks, kuid seda ei ole veel heaks kiidetud. Üldiselt on ennetähtaegselt pensionile jäämine väga levinud ning stiimulid kauem töötamiseks endiselt piiratud. Pärast demograafiliste väljavaadete läbivaatamist seisab Luksemburg silmitsi uute riskidega seoses pikaajalise hoolduse kulutustega. Nende tase osakaaluna SKPst on juba praegu liikmesriikide üks kõrgemaid ning 2060. aastaks prognoositakse nende suurenemist 1,5 %-lt 3,2 %-le SKPst (mis ületab praeguse taseme rohkem kui kaks korda). Pikaajalise hoolduse kindlustust käsitlev reformikava on parlamendis arutamisel.

               (8)

               Luksemburgi ametiasutused teostasid ulatusliku maksureformi, mis jõustus jaanuaris 2017. Nimetatud reformiga kehtestati muudatused peamiselt otsese maksustamise valdkonnas nii üksikisikute kui ka ettevõtete puhul eesmärgiga vähendada järk-järgult äriühingu tulumaksumäära (konkurentsi suurendamiseks) ning muuta üksikisiku tulumaks astmelisemaks (õigluse suurendamiseks). Samas on oht, et teatavate maksukulude suurenemine kahandab maksubaasi. Maksutulude prognoositavuse parandamiseks on võimalik maksubaasi veelgi laiendada. Seda on võimalik saavutada eelkõige kehtiva madala kinnisvaramaksu läbivaatamisega ning alternatiivsete allikate ulatuslikuma kasutamisega. See võiks hõlmata suuremat sidusust keskkonnamaksude ja majanduse mitmekesistamise eesmärkide vahel.

               (9)

               Luksemburgi ametiasutused on aastakümneid püüdnud aktiivselt majandust mitmekesistada, tunnistades riske, mis kaasnevad suure sõltuvusega finantssektorist. Vähendada majanduse sõltuvust finantssektorist on keskne pikaajaline väljakutse. Selleks tuleb mitmekesistamisanalüüsi põhjal luua konkreetsed meetmed ning selgepiiriline ajakava. Võttes arvesse riigi suuri tööjõukulusid, võivad alternatiivseks majanduskasvu allikaks olla suurema lisandväärtusega töökohad. Seepärast sõltub Luksemburgi majanduse edukas mitmekesistamine suuresti sektoritest, mis on tööjõukulude taseme suhtes vähem tundlikud. Need põhinevad enamjaolt teadusuuringutel ja innovatsioonil, mis on sageli tehnoloogia- ja teadmistemahukad. Majandusarengut pärssivate olemasolevate investeerimis- ja innovatsioonitõkete vähendamine või kõrvaldamine päästaks valla innovatsioonipotentsiaali ja soodustaks mitmekesistamist. Kuigi avaliku sektori investeeringud on üle euroala keskmise, ei ole erainvesteeringuid piisavalt. Majanduskasvu väljavaadete seisukohast on oluline hoida investeeringud kõrgel tasemel.

               (10)

               Majanduskasvu väljavaadete seisukohast on oluline hoida investeeringud kõrgel tasemel. Äriteenuste sektoris valitsevad endiselt suured regulatiivsed takistused, eelkõige raamatupidajate, arhitektide, inseneride ja juristide puhul. Kõigil nendel ametialadel on käive väiksem nii ELi kui ka kogu majanduse keskmisest. Seega võivad piirangud neil ametialadel kahjustada ettevõtjate konkurentsivõimet Luksemburgis. Takistuste hulka kuuluvad arhitektidele reserveeritud tegevusalade lai ulatus, lihtsate ülesannete, nagu näiteks palgaarvestuse või maksudeklaratsioonide ettevalmistamise reserveerimine kõrge kvalifikatsiooniga spetsialistidele, õigusnõustamise reserveerimine juristidele ning juristidele kehtivad õigusliku vormi ja osaluse piirangud, ametite ühildamatuse eeskirjad ja multidistsiplinaarsed piirangud, mis võivad olla ebaproportsionaalsed aluspõhimõtete, näiteks kutseala sõltumatuse ja vastava järelevalvekorra seisukohalt.

               (11)

               Negatiivse mõju vältimiseks on vaja sihipäraseid aktiivse tööturupoliitika ja elukestva õppe programme, eelkõige eakamate töötajate jaoks, kelle tööhõive määr on endiselt üks ELi madalamaid. Nende tööalase konkurentsivõime ja tööturul osalemise parandamiseks on võetud meetmeid. Töövõimetute töötajate ümberliigitamise seadust on rakendatud alates 1. jaanuarist 2016 ning see on suurendanud selliste töötajate võimalusi jääda tööturule kauemaks. Kuid pärast sotsiaalpartneritega konsulteerimist koostatav terviklik strateegia tuleb veel esitada. Parlamendile 2014. aasta aprillis esitatud „tööea pakti“ seaduseelnõu, mille eesmärk on ergutada üle 150 töötajaga ettevõtteid säilitama töösuhte eakamate töötajatega, ei ole ikka veel vastu võetud. Sellise poliitika õnnestumiseks on endiselt vaja pakkuda eakamatele töötajatele aktiivse tööturupoliitika ja elukestva õppe kaudu võimalusi oskuste täiendamiseks. Oskustesse investeerimine on digiteerimisest täieliku kasu saamiseks ja konkurentsivõime säilitamiseks esmatähtis.

               (12)

               Kinnisvara vähese pakkumise probleemi leevendamiseks on vastu võetud märkimisväärne meetmete pakett, kuid selle tegelik mõju ei ole veel avaldunud. Asjaolu, et ehitamiseks ei ole võimalik kasutada selleks sobivat maad, mis on peamiselt eraomandis, tundub olevat elamispinnavarude suurendamisel üks peamisi takistusi. Piiratud elamispinna pakkumine koos suure nõudlusega on kaasa toonud elamispinnahindade pideva kasvu. See aitab selgitada kodumajapidamiste võlakoormuse suurenemist, mis tuleneb peamiselt hüpoteeklaenudest. Lisaks on hoolimata märkimisväärsetest investeeringutest transporditaristusse endiselt probleemiks ka liiklusummikud. Selle põhjuseks on suuresti ka asjaolu, et piiriüleste töötajate puhul takistab naaberriikide maksupoliitika moodsate tööviiside, näiteks teletöö levikut. Nii elamispinna kui ka liikuvusega seotud probleemid lisavad majanduse mitmekesistamise ja konkurentsivõime suurendamise jõupingutustele tõenäoliselt veelgi survet. Need võivad osutuda takistuseks ka kõrge kvalifikatsiooniga töötajate tööturule meelitamisel.

               (13)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Luksemburgi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Luksemburgile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Luksemburgi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (14)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, (5) et Luksemburg täidab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded,

         SOOVITAB Luksemburgil võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Tugevdada majanduse mitmekesistamist, kaotades sealjuures takistused investeeringutele ja innovatsioonile. Kõrvaldada regulatiivsed piirangud äriteenuste sektoris.

               2.

               Tagada pensionisüsteemi pikaajaline jätkusuutlikkus, piirata ennetähtaegset pensionile jäämist ja suurendada eakamate inimeste tööhõive määra.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Euroopa keskpanga soovitus, 26. oktoober 2005, Euroopa Liidu Nõukogule Central Bank and Financial Services Authority of Ireland [Iiri keskpanga] välisaudiitorite kohta (EKP/2005/10)

text:
               10.11.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 277/30

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   26. oktoober 2005,
   Euroopa Liidu Nõukogule Central Bank and Financial Services Authority of Ireland [Iiri keskpanga] välisaudiitorite kohta
   (EKP/2005/10)
   (2005/C 277/10)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurosüsteemi riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Praeguste Central Bank and Financial Services Authority of Ireland [Iiri keskpanga] välisaudiitorite volitus on lõppenud ja seda ei uuendata. Seetõttu on vaja määrata välisaudiitor alates 2005. majandusaastast.

               (3)

               Iiri keskpank on valinud oma välisaudiitoriks alates 2005. majandusaastast Deloitte & Touche ja ning EKP leiab, et valitud audiitor vastab ametikohale nimetamise tingimustele.

               (4)

               Välisaudiitorite volitus on kolmeks aastaks ja seda võib uuendada,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Iiri keskpanga välisaudiitoriks soovitatakse alates 2005. majandusaastast Deloitte & Touche kolmeaastaseks perioodiks, mida võib uuendada.

      Frankfurt Maini ääres, 26. oktoober 2005

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET