               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 501 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Belgia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Belgia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks 21. märtsil 2019. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Belgiat ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Belgia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Belgia tagama allpool esitatud soovitustes 1–3 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)2019. aasta aruanne Belgia kohta
                  2
                avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Belgia edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)Belgia esitas oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi 26. aprillil 2019. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  4
               .

               (6)Belgia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Oma 2019. aasta stabiilsusprogrammis kavandab valitsus parandada järk-järgult nominaalset eelarvepositsiooni ning saavutada 2022. aastaks 2018. aasta puudujäägi (0,7 % SKPst) asemel taseme 0,0 % SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  5
                nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on tasakaalus struktuurne eelarvepositsioon, ei ole kavas saavutada 2019 aasta stabiilsusprogrammiga hõlmatud perioodi jooksul. Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutas 2014. aastal haripunkti tasemel peaaegu 107 % SKPst ja vähenes seejärel 2018. aastal tasemele 102 % SKPst; 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastaks 94 % tasemeni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2020. aastast, ei ole täpselt kirjeldatud; komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt halvendab see eeldatavat struktuurset eelarvepositsiooni 2020. aastal, kui poliitikat ei muudeta.

               (7)Komisjon esitas 5. juuni 2019 ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 3 kooskõlas koostatud aruande, kuna Belgia ei täitnud 2018. aastal võlareeglit. Pärast kõigi asjaomaste tegurite hindamist jõuti aruandes järeldusele, et praeguse analüüsi põhjal ei ole lõplikult selge, kas aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 sätestatud võlakriteerium on täidetud või mitte.

               (8)Belgia kinnitas oma 2019. aasta stabiilsusprogrammis, et ta esitas 2019. aasta eelarvekavas taotluse ennetuslikus osas ette nähtud paindlikkuse kasutamiseks, järgides „Ühiselt kokku lepitud seisukohta, mis käsitleb stabiilsuse ja kasvu pakti kehtivate nõuete paindlikumat kasutamist,“ mille majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu kiitis heaks veebruaris 2016. Belgia taotles keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast ajutist kõrvalekaldumist mahus 0,5 % SKPst, tingituna riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust positiivselt mõjutavatest suurtest struktuurireformidest. Need struktuurireformid on pensionireform, maksukoormuse nihutamine, äriühingu tulumaksu reform, tööturureform, samuti avaliku halduse reform. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosis kinnitatakse, et Belgia järgib 2019. aastal minimaalset sihttaset, mis tähendab kindlusvaru eelarvepuudujäägi kontrollväärtuse (3 % SKPst) suhtes. Kõik meetmed on praeguseks seadusega vastu võetud, välja arvatud avaliku halduse reform. Arvestades meetmete iseloomu, eelkõige maksukoormuse nihutamist ja äriühingu tulumaksu reformi, on nende mõju lühiajalises perspektiivis endiselt ebakindel eriti seetõttu, et nende mõju eelarvele ei ole neutraalne, mis on eelarvepositsiooni halvendanud. Sellegipoolest on meetmed suurendanud majanduse kasvupotentsiaali, vähendanud töötuse määra ja makromajandusliku tasakaalustamatuse ohtu, avaldades seega positiivset mõju võla jätkusuutlikkusele keskpikas ja pikas perspektiivis. Selle põhjal võib praegu hinnata, et Belgia vastab tingimustele, mille kohaselt võib 2019. aastal lubada taotletud ajutist kõrvalekaldumist mahus 0,5 % SKPst, tingimusel et ta rakendab piisavalt kokkulepitud reforme, mille rakendamist jälgitakse Euroopa poolaasta raames.

               (9)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Belgial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ( ) ei ületaks 2019. aastal 1,8 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Kuna Belgia vastab tingimustele, mille kohaselt võib struktuurireformide klausli alusel lubada taotletud ajutist kõrvalekaldumist (0,5 % SKPst), tohib nõutavat struktuurset kohandust 2019. aastal vähendada 0,1 %ni SKPst, mis vastab esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale, mis ei ületa 2019. aastal 2,8 %. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohasekt on oht, et 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes kaldutakse soovitatud kohandamisest keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas märkimisväärselt kõrvale.

               (10)Võttes arvesse, et Belgia valitsemissektori võla suhe SKPsse on üle 60 % ja prognoositav SKP lõhe on 0,1 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2020. aastal ületada 1,6 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste nõuete maatriksist. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2020. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Peale selle ei järgi Belgia esmapilgul arvatavasti 2019. ja 2020. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2019. aastast tuleks võtta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vajalikke meetmeid. On oluline, et juhuslikke tulusid kasutataks valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks alandamiseks. Belgia riigi rahanduse jätkusuutlikkus keskpikas ja pikas perspektiivis on jätkuvalt ohus mitme teguri koosmõju tõttu, milleks on kõrge võla suhe SKPsse ja vananemisega seotud kulude, eelkõige pensionide ja pikaajalise hooldusega seotud kulude prognoositud suurenemine. Pensionireformide pakett kehtestati õigusaktiga 2015. aastal ja seaduslik pensioniiga tõuseb alates 2025. aastast 65. eluaastalt 66. eluaastale ja alates 2030. aastast 67. eluaastale. Samuti muudeti rangemaks ennetähtaegset pensionile jäämist võimaldavad vanuse ja tööstaažiga seonduvaid nõuded. Sellele vaatamata suurenevad 2070. aastaks avaliku sektori kulutused pensionidele 2,9 protsendipunkti võrra SKPst, kusjuures järgmise kahe aastakümne jooksul on kasv kõige suurem. Lisaks on mitme suure riigiteenistujate rühma ennetähtaegselt pensionile jäämise tingimused endiselt standardtingimustest soodsamad. Avaliku sektori kulutused pikaajalisele hooldusele peaksid prognooside kohaselt 2070. aastaks suurenema 1,7 protsendipunkti võrra SKPst ehk keskmisest rohkem, kuigi näitaja on juba niigi üks kõrgeimaid ELis. Pikaajalise hoolduse korralduse killustatus, mis tuleneb pädevuste jaotusest erinevate haldustasandite vahel, mõjutab teatavaid kulutuste tõhususe aspekte ja seega ei ole veel päris selge, milline on ülesannete hiljutise üleandmine täielik mõju. Juhtimise tugevdamine aitaks saavutada tõhususe soovitud kasvu. Tundub, et hooldusteenuseid saaks veelgi optimeerida, et suurendada pikaajalise hoolduse süsteemi kulutõhusust.

               (11)Avaliku sektori kulutuste struktuuri ja tõhusust saab parandada, et võimaldada teha rohkem avalikke investeeringuid. Vaatamata kogukulutuste hiljutisele vähenemisele Belgias on nad osana SKPst euroala suurimate hulgas. Avaliku sektori kulutuste kõrge tase viitab sellele, et täiendavateks kulupõhisteks eelarvekohandusteks on veel ruumi. Arvestades avaliku sektori kulutuste kõrget taset, tekitavad teatavate poliitikameetmete tulemused ja teatavate avalike teenuste kvaliteet küsimusi kulutõhususe kohta. Kulutuste analüüs ja poliitika hindamine saaksid aidata Belgial avaliku sektori kulutusi prioriseerida ja nende tõhusust suurendada. Kulutuste analüüsi võiks kasutada ka selleks, et hinnata, kui tõhus on avaliku sektori kaudne toetus ettevõtete teadus- ja arendustegevusele, mille suhe SKPsse on üks kõrgemaid Euroopa Liidus ja mille kasv jätkus ka eelmisel aastal. Föderaalsed ja piirkondlikud ametiasutused on hiljuti väljendanud huvi integreerida kulutuste analüüs oma eelarvemehhanismi.

               (12)Eelarve koordineerimine üksuste vahel ei ole praegu piisavalt paindlik, et luua võimalusi avaliku sektori investeeringuteks suuremahulistesse projektidesse. Eelarve tulemuslik koordineerimine on väga oluline sellises föderaalses liikmesriigis nagu Belgia, kus suur osa kulutustega seotud pädevusest on delegeeritud piirkondliku tasandi valitsusasutustele. Kuigi 2013. aastal sõlmiti koostööleping, puudub endiselt kõigil valitsustasanditel iga-aastaste eesmärkide osas ametlik kokkulepe, mis raskendab eelarve koordineerimist. Erinevalt eelmistest stabiilsusprogrammidest, mille puhul koordineerimiskomitee võttis eelarvekursi teadmiseks, kiitsid kõik valitsustasandid 2018. aasta stabiilsusprogrammi üldise eelarvekursi heaks ja toetasid eelarve-eesmärkide saavutamist 2020. aastaks. Kuigi selline heakskiitmine suurendas üldise eelarvekursi usaldusväärsust, puudus kõigil valitsustasanditel iga-aastaste eesmärkide osas ametlik kokkulepe. Kui aga kokkulepe kõigil valitsustasanditel puudub, võib see ohustada üldise kursi elujõulisust keskpika perioodi eesmärgi täitmisel. Lisaks takistab see kõrgema rahandusnõukogu avaliku sektori laenuvajaduste osakonnal nende eesmärkide täitmist tõhusalt kontrollida. 2019. aasta stabiilsusprogramm sisaldas üksnes soovituslikke üld- ja vahe-eesmärke, sest nii föderaalsel kui ka piirkondade ja kogukondade tasandil toimusid 26. mail 2019 valimised.

               (13)Hiljutise majanduskasvu tulemusena on saavutatud viimase kümne aasta suurim töökohtade ja tööhõive kasv. Sellegipoolest on mitteaktiivsete või töötute tööturule tagasi toomise näitajad madalad ja Belgia ei püsi strateegias „Euroopa 2020“ seatud tööhõive eesmärgi 73,2 % saavutamise graafikus. Piirkondade vahel püsivad tööturul suured erinevused. Brüsselis on noorte töötus oluliselt üle liidu keskmise. Tööturul osalemise määr on madal eelkõige madala kvalifikatsiooniga, rändetaustaga, eakamate töötajate ja puuetega inimeste puhul, mis osutab sellele, et tööturule integreerimist takistavad nii struktuursed kui ka sellistele rühmadele omased tegurid, aga ka sellele, et praegused aktiveerimismeetmed ei ole kõigi elanikkonnarühmade jaoks võrdselt tõhusad. Vanemaealiste töötajate (55–64aastased) tööhõive määr jääb alla ELi keskmise ning lõhe liidu keskmisega jätkab üle 60aastaste puhul kasvamist. Rändetaustaga inimeste, eriti naiste puhul esineb endiselt suurem tööpuudus, madalam aktiivsuse määr, suurem palgavaesus ja ülekvalifitseeritus. Ehkki uute saabujate integreerimiseks ja diskrimineerimise vastu võitlemiseks on võetud mõningaid meetmeid, puudub endiselt kooskõlastatud lähenemisviis rändetaustaga inimeste probleemide lahendamiseks. Tööturul vähese osalemisega tegelemiseks on reformi „Jobs Deal“ raames võetud meetmeid, kuid nende mõju tuleb veel hinnata.

               (14)Tööhõivet takistavad ka töötuks olemise rahalised stiimulid. Kuigi maksukoormuse nihutamine vähendas maksukiilu, on see keskmiselt endiselt suur kõigi palgasaajate puhul, välja arvatud väga madalapalgalised (viiskümmend protsenti keskmisest palgast). Belgia on endiselt ainus liikmesriik, kus töötushüvitised ei ole ajaliselt piiratud, kuigi need vähenevad järk-järgult. Haigus- ja töövõimetushüvitiste saajate ning leibkonna teise palgasaaja täistööajaga tööle asumist pärsivad rahalised stiimulid. Eelkõige on üksikvanemate (ja vähemal määral lastega paaride) rahalised stiimulid (täiskohaga) tööle asumiseks piiratud, sest tööle asumisega kaasneksid kulud ja hüvitised tühistataks. Lisaks võivad tekkida koordineerimisprobleemid, sest vastutus sotsiaalkaitse eest on jagatud föderaalse, piirkondliku ja kohaliku tasandi vahel. Sotsiaalkindlustussüsteem ei hõlma kõiki töötavaid inimesi ja mõnel sotsiaalkaitse puudub.

               (15)Jätkuvalt on probleemiks haridustulemuste halvenemine ja märkimisväärsed erinevused haridussüsteemis. Põhioskusi mittevaldavate noorte osakaalu saaks vähendada eelkõige prantsuskeelses kogukonnas, kus selliste noorte osakaal on üle OECD keskmise. Haridustulemused sõltuvad palju sotsiaal-majanduslikust olukorrast ja rändetaustast. Õpetajatele tuleks mitmekesisusega toimetulekuks pakkuda rohkem tuge ning nende täienduskoolitusi on jätkuvalt vaja kohandada. Haridustulemuste parandamiseks ja erinevuste kaotamiseks tuleb hoogustada reforme, et edendada teadmistepõhist, jätkusuutlikku ja kaasavat majanduskasvu ning sotsiaalset kaasatust. Prantsuskeelses kogukonnas on põhjaliku koolireformi „Pact for Excellence“ rakendamine käimas. Selle eesmärk on parandada põhioskusi, tõhusust ja juhtimist ning kõrvaldada ebavõrdsus. Õpetajate töökorraldust, ühist tuumõppekava, koolijuhtide staatust ja uute õpilaste prantsuse keele oskuse parandamist käsitlevad dekreedid on vastu võetud ja neid hakatakse kohaldama septembris 2020. Flaamikeelne kogukond hakkab keskhariduse reforme ellu viima alates õppeaastast 2019/2020, kuid õpilaste varane diferentseerimine on endiselt probleem. Nimetatud reformide ja meetmete mõju sõltub ka nende tulemuslikust rakendamisest ja seirest. Lisaks muutis föderaalne parlament kohustuslikku kooliiga, vähendades seda kuuelt aastalt viiele. Arvestades juba niigi suuri haridusele tehtavaid kulutusi, tuleb reformide elluviimisel pöörata rohkem tähelepanu süsteemi tõhususe ja tulemuslikkuse suurendamisele, aga ka selle suutlikkusele pakkuda tulevikus vajalikke ja tööturu vajadustele vastavavaid oskusi.

               (16)Oskuste mittevastavus tööturu vajadustele ja vähene tööalane liikuvus takistavad töökohtade loomist ja tootlikkuse kasvu. Kuigi piirkondlikul ja föderaalsel tasandil on võetud meetmeid, et tegeleda oskuste nappusega ja suurendada töötute aktiveerimist, sealhulgas reformi „Jobs Deal“ raames, esineb mitmes sektoris, eelkõige info- ja kommunikatsioonitehnoloogia, aga ka ehitus- ja tervishoiusektoris tööjõupuudus. Ehitussektori kasvu pärsib oskuste ja tööjõu nappus. Mõnes sektoris on suur vajadus töötajate ümber- ja täiendusõppe järele. Täiskasvanute osalemine hariduses ja koolituses ning nende tööalane liikuvus on väike. Kehv keeleoskus on oluline probleem eriti Brüsselis, kus umbes 50 % tööpakkumiste puhul nõutakse kooskõlas riikliku reformikavaga nii prantsuse kui ka hollandi keele oskust. Kolmanda taseme hariduse omandanute osakaal on suur, kuid teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika erialade lõpetanute arv on liiga väike. Kolmanda taseme hariduses oli Belgia 2016. aastal teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika erialade lõpetanute osas ELis 26. kohal ning uute õpilaste (eriti naiste) osakaal on nendel erialadel väike. Flandrias on edenenud teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika tegevuskava 2012–2020 üldine rakendamine, kuid kõnealustel erialadel tehnilise ja kutseõppe ning teise taseme koolituse läbinud lõpetajate arv on alates 2010. aastast püsinud muutumatuna. Prantsuskeelne kogukond ei ole välja töötanud teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika erialade strateegiat ega rakendanud hiljuti vastu võetud koolide digiõppe strateegiat. Spetsialistide puudus, kellel on ettevõtlusalased teadmised teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika valdkonnas, pidurdab idufirmade arengut. Digioskuste üldine tase on hea, kuid ei parane. Riiklikus reformikavas tuuakse esile Flandria ja Valloonia vahelist kokkulepet töötajate piirkondadevahelise liikuvuse parandamiseks.

               (17)Teadus- ja arendustegevus on koondunud vähestesse tööstusharudesse ning innovatsiooni levik ülejäänud majanduses on ebapiisav, mis lõppkokkuvõttes mõjutab tootlikkuse kasvu. Tundub, et muudes piirkondades ja kogukondades kui Flandria on avaliku sektori teadusuuringute tase liidu keskmisest madalam. Teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni tasemes esineb samuti piirkondlikke ja allpiirkondlikke erinevusi. Riiklike strateegiliste investeeringute paktis nähakse digitaliseerimist paljulubava perspektiivina, mis peaks suurendama Belgia tootlikkust ja innovatsioonisuutlikkust. Selleks tuleb investeerida digitaristusse ja võtta reaalseid meetmeid 5G edukaks kasutuselevõtuks, samuti investeerida inimkapitali ja ettevõtlusvaimu ning kiirendada digitehnoloogia kasutuselevõttu eelkõige nendes ettevõtetes, kus on seni esinenud mahajäämus.

               (18)Maanteetaristu kvaliteet halveneb, sest avaliku sektori taristuinvesteeringud on olnud aastate jooksul väikesed. Piirkondade ja kohalike omavalitsuste seisukohast ei ole aga ulatusliku ja tiheda võrgu säilitamine kulutõhus. Belgia maanteed on liidus kõige rohkem ülekoormatud. Raudteetaristu on tihe ja hea kvaliteediga, kuid selle lõplik valmimine ja ajakohastamine tekitab jätkuvalt probleeme; lisaks on taristu ülekoormatud eeskätt Brüsseli linna ning Antwerpeni ja Zeebrugge sadamate ümbruses. Linnalähiliinide taristusse ja signalisatsioonisüsteemidesse on kavandatud mahukaid investeeringuid, kuid nende elluviimist takistavad eelkõige piirkondlikud eelarvevahendite eraldamise eeskirjad. Alternatiivse ühistranspordi ja vähese CO2-heitega transporditeenuste pakkumist ja nõudlust piiravad ka konkurentsi moonutavad ja takistavad stiimulid, aga ka investeeringud omamaistesse raudtee-reisijateveoteenustesse ja linnadevahelistesse bussiteenustesse. Kasvavaid liiklusummikuid saab osaliselt selgitada ka üha suurema arvu sõiduautodega, mille omamist stimuleerivad maksuvabad teed, ametiautodele kehtivad soodustused ja madalad keskkonnamaksud. Kinnisvaratehingute kõrge maksustamine ja ametiautode süsteem mõjutavad negatiivselt liikuvust. Raudteeteenuste kvaliteet on halvenenud – linnade ning linna- ja maapiirkondade vahelise ühistranspordi tõhustamiseks on eelkõige ruumi Valloonias, kus tööotsijatele valmistab suurt muret raske juurdepääs töökohtadele. Kooskõlas riikliku reformikavaga tehakse kõigis piirkondades olulisi investeeringuid ja reforme, samuti edeneb föderaalse ja piirkondliku tasandi koostöö tulemusena linnalähedase raudteevõrgu väljakujundamine Brüsseli ümbruses. Belgia võttis vastu seaduse omamaiste raudteeteenuste avamise kohta, kuid selliste reisijateveoteenuste osakaal, mida osutatakse otselepingute alusel avaliku teenindamise kohustuse raames, on Belgias endiselt väga suur. Bussiveoteenuseid osutavad eraettevõtted ei tohi linnadevahelisi bussiteenuseid pakkuda. Taksosid reguleerivad eeskirjad on piirkonniti ebaühtlased. Kuigi piirkonnad on välja töötanud oma liikuvuskavad, takistab keeruline kooskõlastamissüsteem ühtse liikuvusalase tulevikuvisiooni saavutamist Belgias, ning võimalik, et ka piirilinnade ja -piirkondadega. Raudteede reguleerimisasutus saaks oma tegevust veelgi edasi arendada.

               (19)Energiasüsteemi ümberkujundamise toetamiseks on vaja märkimisväärseid investeeringuid. Enne energianormide kehtestamist valminud hoonete renoveerimine aitab täita 2020. ja 2030. aastaks seatud heitkoguste vähendamise eesmärke. Alternatiivkütuse kasutamine on üsna tagasihoidlik. Vaja on suuri investeeringuid elektritootmisse, samuti ülekandevõimsusesse, arukatesse võrkudesse, energia salvestamisse ja energiatõhususse.

               (20)Valitsuse jõupingutustest hoolimata on ettevõtete regulatiivne ja halduskoormus suur ja pärsib ettevõtlust. Idufirmade ja väikeettevõtete maksustamist on leevendatud, kuid finantsinvesteeringute puhul on see endiselt keeruline. Belgia on reforminud oma äriühinguõigust, vähendades eri ettevõtlusvormide arvu, hõlbustades õigusalast elektroonilist suhtlust, leevendades miinimumkapitali nõudeid ja reformides kooskõlas riikliku reformikavaga ka maksejõuetust käsitlevaid õigusakte, et hõlmata eelkõige vabad elukutsed. Kõigile nendele jõupingutustele vaatamata venib ehituslubade väljastamine, vara registreerimine on kulukas ja kohtumenetlused on pikad. Haldusõiguses on probleeme, mis on tingitud ressursside nappusest ja pikkadest menetlustest, mis põhjustavad suuri viivitusi eelkõige ehituslubade, aga ka hankemenetluste puhul. Lisaks on kliima-, energia-, digitaal- ja transpordipoliitika koordineerimine keerukas ja mitte alati tõhus. Tolli- ja turujärelevalveasutuste koostöö ei ole optimaalne, mis suurendab Belgia piiri kaudu nõuetele mittevastavate kaupade ELi sisenemise ohtu. Mõju hindamine võiks olla poliitikakujundamisse paremini integreeritud. Ettevõtetele suunatud avalike digiteenuste kvaliteet on madal. Digitaliseerimise puudumine kohtusüsteemis on tõsine probleem, eriti andmete kogumisel. Digipööre õigusemõistmises on oluline tingimus kohtusüsteemi kvaliteedi edasiseks parandamiseks, näiteks protsesside ajakohastamiseks ning inim- ja rahaliste ressursside paremaks juhtimiseks kohtutes.

               (21)Majanduskasvu ja tootlikkust pärsivad konkurentsi- ja investeerimistõkked mitmes äriteenuste valdkonnas. Uute teenuseosutajate turule sisenemise määr on tugevasti alla ELi keskmise, samas on kasumimäärad ELi keskmisest kõrgemad. Vastavalt komisjoni piirangute taseme näitajale on raamatupidajaid, maksunõustajaid, arhitekte ja kinnisvaramaaklereid reguleeriv Belgia õigusraamistik oluliselt piiravam kui ELi keskmine. Hiljuti vastu võetud õigusaktiga kehtestati patendivolinikele rangemad nõuded. Föderaalse planeerimisbüroo hinnangul aitaks regulatiivse koormuse ulatuslik vähendamine õigus-, raamatupidamis- ja arhitektuuriteenuste valdkonnas suurendada tööviljakust. Lisaks kõrgetele registreerimistasudele on ka kinnisvaratehingutelt makstavad notaritasud märkimisväärsed. Käsitöö ja kaubanduse kutsealade reformid on olnud piirkonniti ebaühtlased. Jaemüügisektoris on endiselt tegevuspiiranguid, mis takistavad selle tootlikkust ja pärsivad investeeringuid. Konkurents jaemüügikettide sektoris ei ole optimaalne peamiselt suure kontsentratsiooni, aga ka väheste uute turuletulijate ja sealt väljujate tõttu. Jaemüügisektori piirangute taseme näitaja põhjal on Belgia kuues kõige piiravam liikmesriik jaemüüjate tegevuskeskkonda sekkumise poolest. Riiklikus reformikavas käsitletakse hiljutisi Brüsseli reforme, mille eesmärk on hõlbustada jaekaubandusettevõtete asutamist. Telekommunikatsiooniturgu iseloomustab suur kontsentreerumine (mida on veelgi võimendanud hiljutised ülevõtmised) ja nõrk konkurents. Seda ilmestavad ka püsiteenuste suhteliselt kõrged hinnad võrreldes teiste liikmesriikidega. Püsivõrkude jaeturgu iseloomustavad turgu valitsevate operaatorite ja kaabellevivõrgu operaatorite geograafiliselt määratletud duopolid. See võib teatavatel operaatoritel takistada püsitelefoni ja mobiiltelefoni ühilduvusteenuse pakettide pakkumist. Riiklikus reformikavas märgitakse, et vastu on võetud majandusõiguse reform, mille tulemusena peaks paranema konkurentsiõiguse järgimine ja Belgia konkurentsiameti toimimine. Sellega tagatakse tõhusamad menetlused ja vähendatakse ohtu, et kohtule „Cour des Marchés/Marktenhof“ esitatakse edasisi vaidlusi. Belgia konkurentsiameti ressursid on piiratumad kui teiste liikmesriikide konkurentsiasutustel.

               (22)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  6
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Belgial kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               (23)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Belgia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Belgiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (24)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  7
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Belgial võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2020. aastal 1,6 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Kasutada juhuslikke tulusid, et vähendada kiiremini valitsemissektori võla suhet SKPsse. Jätkata reforme, et tagada pikaajalise hoolduse ja pensionisüsteemide jätkusuutlikkus, sealhulgas ennetähtaegselt pensionile jäämise piiramise kaudu. Parandada avaliku sektori kulutuste struktuuri ja tõhusust eelkõige kulutuste analüüside ja eelarvepoliitika koordineerimise kaudu kõigil valitsustasanditel, et luua võimalusi avaliku sektori investeeringuteks.

               2.Kaotada töötamist pärssivad tegurid ning suurendada aktiivse tööturupoliitika tulemuslikkust, eelkõige madala kvalifikatsiooniga, vanemaealiste ja rändetaustaga töötajate puhul. Parandada haridus- ja koolitussüsteemi tulemuslikkust ja kaasavust ning tegeleda oskuste mittevastavuse probleemiga.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas säästvale transpordile, sealhulgas raudteetaristu ajakohastamisele, üleminekule vähese CO2-heitega majandusele ja energiasüsteemi ümberkujundamisele, teadusuuringutele ja innovatsioonile, eriti digitaliseerimisele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Võidelda kasvavate liikuvusprobleemidega, tugevdades stiimuleid ja kõrvaldades takistused, et suurendada pakkumist ja nõudlust ühis- ja vähese heitega transpordi puhul.

               4.Vähendada regulatiivset ja halduskoormust, et stimuleerida ettevõtlust ja kõrvaldada konkurentsitõkked teenuste, eelkõige telekommunikatsiooni-, jaekaubandus-, ja kutsealaste teenuste valdkonnas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1000 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (6)

                        SWD(2019) 1000 final.

                     (7)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 507 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Iirimaa 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Iirimaa 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Iirimaad ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Iirimaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Iirimaa tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 3 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitab investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine ja maksumeetmete kasutuselevõtmine järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist, riigi rahanduse parandamist ja agressiivse maksuplaneerimise vastast võitlust.

               (3)2019. aasta aruanne Iirimaa
                  3
                kohta avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Iirimaa edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019
                  4
               . Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Iirimaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige avaliku ja erasektori kõrge võlatase ning netoväliskohustuste suur maht muudavad Iirimaa negatiivsete šokkide suhtes haavatavaks, kuid voomuutujad on jätkuvalt paranenud. Erasektori võlatase on endiselt kõrge, kuid tänu majanduskasvule jätkub selle vähenemine. Ettevõtlussektori võlakoormust mõjutab jätkuvalt hargmaiste ettevõtjate tegevus. Kodumajapidamiste võlatase on üldjoontes majanduse põhinäitajatega kooskõlas, kuigi see on netotuluga võrreldes kõrge. Valitsemissektori võlg peaks prognooside kohaselt jätkuvalt vähenema ja eelarvepuudujääk läheneb tasakaalus eelarvepositsioonile. Eluasemehinnad on juba mitu aastat kasvanud kiires tempos, kuid viimasel ajal on kasv aeglustunud. Eluasemehinnad on suures osas tingitud eluasemete nappusest ja ülehindamise kohta puuduvad selged tõendid. Viivislaenude maht on küll endiselt suur, kuid see on jätkuvalt vähenenud, kuigi pikaajaliste võlgnevuste maht väheneb aeglasemas tempos.

               (4)Iirimaa esitas 17. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 29. aprillil 2019 oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (6)Iirimaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. 2019. aasta stabiilsusprogrammis eeldab valitsus, et nominaalne eelarvepositsioon paraneb 2019. aastal 0,2 %-ni SKPst ja jätkab seejärel järk-järgult paranemist, jõudes 2023. aastal 1,3 %-ni SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  7
                nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, kavatsetakse saavutada 2020. aastaks. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2019. aastal 61,1 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2023. aastal 51,6 %-ni SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Kuid meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2020. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Iirimaal saavutada 2019. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärk. Selleks ei tohi valitsemissektori esmaste netokulude
                  8
                nominaalne kasvumäär 2019. aastal ületada 7,0 %, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni lubatud halvenemisele 0,3 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt järgib Iirimaa 2019. aastal soovitatud eelarvekohandust.

               (8)Iirimaa peaks saavutama 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Tuginedes komisjoni 2019. aasta kevadprognoosile on see kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude maksimaalse nominaalse kasvumääraga 3,7 %
                  9
               , mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,7 % SKPst. Prognoositakse, et Iirimaa saavutab oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Prognoosi põhjal jätkub kindlalt koguvõla vähenemine ja võlareegel täidetakse probleemideta. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Iirimaa täidab 2019. ja 2020. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded. Pidades silmas erinevusi SKP ja sisemajanduse toodangu mõõtmise vahel Iirimaal ning selle mõju valitsemissektori võla suhtele SKPsse, Iirimaa praegustele tsüklilistele tingimustele ja suurenenud välisriskidele, oleks oluline kasutada kõiki juhuslikke tulusid üldise valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks vähendamiseks.

               (9)Riigi rahanduse olukord on toodangu jõulise kasvu najal paranenud, kuid säilib tulude kõikuvuse oht ja on vaja kasutada võimalusi muuta need majanduse kõikuvusele ja šokkidele vastupanuvõimelisemaks. Tulude stabiilsust majanduse volatiilsuse ajal parandaks makskulude ulatuse ja arvu piiramine ning maksubaasi laiendamine. Kuigi Iirimaa on suurendanud turismialase tegevuse suhtes kohaldatavat madalamat käibemaksu, on mõned hiljutised maksumeetmed keskendunud kärbetele ja soodustustele. Iirimaal on peale selle potentsiaali parandada maksusüsteemi toetust keskkonnaeesmärkidele. Sellised jõupingutused võiksid hõlmata fossiilkütuste toetuste vähendamist ja investoritele tugevama hinnasignaali andmist, võttes kohustuse kehtestada CO2-maksu suurendamise kava järgmiseks kümnendiks.

               (10)Agressiivse maksuplaneerimise tõkestamine on maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmise juures esmatähtis, nagu märgiti ka 2019. aasta euroala käsitlevas soovituses. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate välismõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Iirimaa on võtnud meetmeid agressiivse maksuplaneerimise vastu, kuid litsentsitasude ja dividendimaksete suur osakaal SKPs viitab sellele, et Iirimaa maksueeskirju kasutavad ära agressiivset maksuplaneerimist viljelevad ettevõtjad. Kuna maksude kinnipidamine Iirimaal asuvate ettevõtete poolt välismaale (s.o ELi residentidelt kolmandate riikide residentidele) makstavatelt litsentsitasudelt ja dividendidelt on piiratud, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka vastuvõtvas jurisdiktsioonis.

               (11)Püsivad vananemisega seotud ohud pikaajalisele riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Tervishoiule tehtavad kulutused peaksid prognooside kohaselt suurenema 4,1 %-lt SKPst 2016. aastal 5,1 %-le SKPst 2070. aastal, saavutades tipu 5,2 %-ga 2063. aastal. Kuigi Iirimaal on tervishoiusüsteemi aspekte, mis toimivad hästi või mida on parandatud , ei ole süsteem tõhus, nõudluse rahuldamine tekitab raskusi ning ravi ei ole kooskõlastatud ja integreeritud. Nõudluse suurenemisega toimetulekuks kiitis Iirimaa valitsus heaks Sláintecare rakendusstrateegia ja asutas Sláintecare programmi rakendamise büroo, eesmärgiga järgmise 10 aasta jooksul Iirimaa tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandeteenuseid põhjalikult reformida ja ajakohastada. Kavandatud reform kujutab endast usaldusväärset tulevikunägemust sellest, kuidas muuta tervishoiusüsteem kõigile kättesaadavaks ja jätkusuutlikuks, vastata vananeva elanikkonna nõudmistele ja suunata hooldus kogukonda, pöörates rohkem tähelepanu ennetustegevusele. Selle positiivne mõju seisneb tõenäoliselt aktiivravist sõltumise vähenemises, mistõttu tervishoid muutub kulutõhusamaks. Programmi rakendamine on aga ohus, kuna tervishoiusüsteem ei suuda lühikeses perspektiivis toime tulla tervisekindlustusturu dubleerimisega ega tõhusalt hallata oma eelarvet, tulemuslikkust ja tööjõudu. Sláintecare programmi elluviimiseks pikas perspektiivis tuleb ohjata ka lühiajalisi kulusid.

               (12)Hoolimata valitsuse jõupingutustest piirata riiklike pensionidega seotud kulutusi, peaks pensionisüsteemi üldine puudujääk pikas perspektiivis märkimisväärselt suurenema, sest pensionikulud suurenevad 5 %-lt SKPst 2016. aastal 6,6 %-le SKPst 2070. aastal, haripunktiga 7,5 % 2053. aastal. Iirimaa pensionisüsteemi rahalise jätkusuutlikkuse tugevdamiseks on määrava tähtsusega esitatud pensionireformi kava kiire ja õigeaegne rakendamine.

               (13)Iirimaa tootlikkuse ja pikaajalise kaasava majanduskasvu suurendamiseks on vaja suuremaid investeeringuid oskustesse, haridusse ja koolitusse ning sotsiaalsesse kaasatusse. Tööturu pingestumine ning suurenev oskuste nappus ja nende tööturu vajadustele mittevastavus teatavates sektorites nõuavad jõupingutusi, et jõuda potentsiaalsete töötajate mitteaktiivsete rühmadeni ja investeerida alakasutatud inimkapitali. On võimalik edendada täiendusõpet ning viia õppekavad ja kutseõpe paremini vastavusse tööturu vajadustega. Elementaarsete digioskustega tööjõu väike osakaal nõuab täiendavaid investeeringuid täiskasvanute koolitusse ja oskuste täiendamisse töökohal. Investeerimine kvaliteetsetesse ja taskukohastesse lastehoiuteenustesse ning riikliku lastehoiukava rakendamine aitab tõsta naiste tööhõive suhteliselt madalat määra. Puuetega inimeste tööturul osalemise määr on üks madalamaid Euroopas. Madala tööhõivega leibkondades elavate inimeste arv on endiselt üks ELi suuremaid ning viitab integreeritumate ja sihipärasemate aktiveerimisstrateegiate vajadusele selle konkreetse rühma toetamiseks.

               (14)Majanduskrahhile järgnenud lahjad investeeringuaastad vähendavad taskukohaste eluasemete ja sotsiaaleluruumide kättesaadavust ning asjakohase taristu kättesaadavust puhta transpordi ja energeetika, veevarustuse ja ülikiire lairibaühenduse valdkonnas ning see omakorda takistab äriinvesteeringuid. Lisaks on maanteetranspordist tulenevad kasvuhoonegaaside heitkogused viimase viie aasta jooksul oluliselt suurenenud. Parem taristu koos ruumilise planeerimisega võib aidata oluliselt parandada eluasemete pakkumist, suurendada erainvesteeringuid, suurendada tootlikkuse kasvu ja tagada tasakaalustatud piirkondliku majandusarengu. Tulevikukindel ühenduvus ja piisavad digioskused on jätkuvalt väga olulised, et kohalikud ettevõtted saaksid digitehnoloogiat tõhusalt kasutada ning et riigi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia sektor oleks elujõuline. Endiselt on suuri probleeme juurdepääsuga ülikiirele lairibaühendusele, seda eriti maapiirkondades. Lisaks on Iirimaa edukaks üleminekuks vähese CO2-heitega ja keskkonnasäästlikule majandusele olulised taristuinvesteeringud puhtasse energeetikasse, puhtasse ühistransporti ja veevarustusse ning suuremad jõupingutused energiatõhususe, taastuvenergia ja ringmajanduse valdkonnas.

               (15)Kuigi riikliku arengukava elluviimisega alustamine võib lõpuks viia täiendava põhitaristu loomiseni, võib ehitussektori vähene suutlikkus osutuda takistuseks selle õigeaegsele valmimisele. Lisaks võib meretranspordi ja energiaühenduste mitmekesistamine Euroopa mandriosaga suurendada majanduse vastupanuvõimet välistele vapustustele. Iirimaa ei ole seni suutnud vähendada oma majanduskasvu seost kasvuhoonegaaside ja õhusaasteainete heitkogustega. Kasvuhoonegaaside heitkogused on pidevalt suurenenud, eelkõige transpordi, põllumajanduse, energeetika ja tehiskeskkonna valdkonnas. Edusammude puudumine selles valdkonnas muudab Iirimaa jaoks ELi kohustuste täitmise raskemaks, suurendades samas ka tulevaste meetmete kulusid.

               (16)Kestev vähene pakkumine koos kasvanud nõudlusega lükkab jätkuvalt kinnisvara hinnatõusu tagant. Ehkki eluasemed ei paistnud 2017. aastal ülehinnatud, on taskukohasus probleemiks muutumas. Puudujääk eluasemete pakkumises mõjutab ka sotsiaaleluasemeid, kuna viimase kümne aasta investeeringud ja ehitusmahud on ebapiisavad. Kuigi aastane nõudlus on hinnanguliselt 72 000 ühikut, valmib 2019. aastal vaid 10 000 ühikut. Lisaks toetatakse Iirimaa eluasemetoetuse või rendimajutuse kava kaudu veel 17 000 isikut, kuid see võib suurendada üüri suurenemist erarenditurul, kus pakkumine on juba piiratud. Suures hulgas sotsiaalkodudes on vabu kohti, eelkõige Dublini piirkonnas, osaliselt on põhjuseks iganenud pärimistavad. Olukorda raskendab veelgi asjaolu, et ei pakuta piisavas valikus sotsiaalmaju ning taskukohane ja kulupõhine üürimajutus on väga piiratud. See on toonud kaasa erakorralist majutust kasutavate inimeste ja perekondade arvu pideva kasvu ning kodutute arvu kerkimise uutesse kõrgustesse 2019. aasta veebruaris.

               (17)Selleks et riigis toetada jõulisemat ja vastupanuvõimelisemat majanduskasvu, on ülioluline edendada kohalike ettevõtete innovatsioonipõhist tootlikkust. Ettevõtete teadus- ja arendustegevuse kulude kasv jätkub, kuid jääb alla ELi keskmise ja on tugevalt koondunud välisomanduses olevatesse ettevõtetesse. Iirimaa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete paremaks toetamiseks tuleks kasutada võimalust pöörata rohkem tähelepanu innovatsioonipoliitikale. Peamine riiklik teadus- ja arendustegevuse toetusvahend Iirimaal on endiselt kaudne toetus (nt maksuvähendused), mis moodustab riiklikust toetusest 80 %. Tugevamad seosed rahvusvaheliste ja kohalike ettevõtete vahel võivad aidata parandada innovatsiooni majanduses tervikuna. Lisaks suurendaks innovatsioonipotentsiaali ka tihedam koostöö ettevõtete ja riiklike teaduskeskuste vahel.

               (18)Kuigi riikliku teadus- ja arendustegevuse madal tase tekitab jätkuvalt muret (1,05 % SKPst võrreldes ELi keskmise 2 %-ga), kujutab hiljuti vastu võetud Iirimaa tulevaste töökohtade 2019. aasta programm endast paljulubavat raamistikku innovatsiooni ja tehnoloogiliste muutuste stimuleerimiseks ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate tootlikkuse suurendamiseks. Strateegia täielik rakendamine sõltub siiski avaliku sektori teadusuuringu- ja innovatsioonikulutuste märkimisväärsest suurendamisest ning hiljuti vastuvõetud programmi raames võetavatest konkreetsetest poliitikameetmetest. Praegusel kujul puuduvad selles ulatuslikus meetmete loetelus mitmeid olulised üksikasjad ja täpsed rakendamiskuupäevad. Näiteks ei ole 2019. aastaks kavandatud tegevuste puhul kindlaks määratud meetmeid pikaajaliste omakapitaliinvesteeringuvõimaluste suurendamiseks, et toetada kohalikke ettevõtteid äritegevuse laiendamisel; poliitikameetmed, mille eesmärk on stimuleerida väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid investeerima uutesse tehnoloogiatesse, hõlmavad nii maksuvähendusi kui ka muid stiimuleid, et julgustada väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid investeerima innovatsiooni, kuid nende meetmete suhteline suurus ei ole endiselt teada. Kuigi strateegias tunnistatakse lairibataristu olulisust tootlikkuse jaoks, ei ole kavandatud konkreetseid meetmeid ja väljundeid, et kaotada lõhe Iirimaa ja teiste ELi riikide vahel seoses tulevikukindlate lairibavõrkude kasutuselevõtmisega kooskõlas ELi gigabitiühiskonna eesmärkidega 2025. aastaks.

               (19)Piirkondlikud erinevused Iirimaal on märkimisväärsed ja on viimase kümne aasta jooksul suurenenud. Arvestades SKPd elaniku kohta, on Iirimaal on võrreldes teiste ELi liikmesriikidega suhteliselt suured piirkondlikud majanduslikud erinevused. Aastatel 2000–2016 suurenes lõuna- ja idapiirkonnas SKP elaniku kohta 74 % võrra, 63 protsendipunkti rohkem kui piiri-, keskmaa- and läänepiirkonnas, ning kasv kiirenes pärast 2012. aastat. Lõuna- ja idapiirkonnas oli 2016. aastal SKP elaniku kohta 2,6 korda suurem kui piiri-, keskmaa- ja läänepiirkonnas. Dublini piirkond, kus elab 40 % Iirimaa elanikkonnast, panustas aastatel 2000–2016 SKP kasvu 62 protsendipunkti.

               (20)Ettevõtlust takistavad regulatiivsed tõkked (eelkõige teatavad ärikinnisvara ja õigusteenustega seotud eeskirjad) mõjutavad negatiivselt äriühingu turule sisenemist ja sealt lahkumist ning seega Iiri kohalike ettevõtete tootlikkust. Probleemiks on ka jaeturgudele sisenemise tõkked. Iirimaa kuulub nende viie riigi hulka, kus jaemüügiettevõtete asutamiseks tuleb täita kõige rohkem menetlusnõudeid. Jaemüüjad puutuvad kokku menetluslike takistustega, mis muudavad uute kaupluste avamise aeganõudvamaks ning suurendavad avamisega seotud kulusid, ning millel võib olla negatiivne mõju turu struktuurile ja dünaamikale.

               (21)Uut õigusteenuste reguleerimise seadust ei ole veel rakendatud, sest normide kehtestamisel esineb jätkuvalt märkimisväärseid viivitusi, kuigi ettevalmistavad konsultatsioonid juba käivad. Vaidlusküsimustes otse advokaadi juurde pääsemise või juriidilistel isikutel erinevates õigusbüroodes partneriks saamise võimaluste suhtes valitseb jätkuvalt ebakindlus. Teisest küljest tuleb mitmel kutsealal tegutsevate büroode puhul vältida üleliia keerukaid tegevus- ja juhtimiseeskirju. Suurim prioriteet on tähtajatute reformide jõuline rakendamine. Iirimaa tulevaste töökohtade 2019. aasta programmis esitatud ülesanne 2.3 („Ambition 2.3“) on suunatud õigusteenuste kuludega seotud probleemide lahendamisele, kuid ainus 2019. aastaks kavandatud eemärk on kirjas esialgsena ja selle ajastus on ebamäärane. Viivitused selle reformi rakendamisel on seotud õigusteenuste kõrge hinnaga Iirimaal, mis on kahjulik eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning üksikisikutele. Kuna õigusteenused on teiste äriteenuste jaoks oluline sisend, tõstavad piirangud selles sektoris ka muude teenuste (nt kindlustus) hinda.

               (22)Viivislaenude suhtarvud on jätkuvalt langenud ning need vähenesid kuni 2018. aasta kolmanda kvartalini 3,4 protsendipunkti, jõudes 7,8 %-ni aastas. Pangad liiguvad kindlalt oma vähendamiseesmärkide täitmise suunas ja seda toetavad portfellimüük, restruktureerimisalased jõupingutused ja kinnisvarahindade tõus. Pikaajaliste hüpoteeklaenude võlgnevused (tähtajaks tasumata üle 2 aasta) on endiselt suhteliselt suured ning seetõttu on viivislaenude suhtarv üle euroala keskmise. Viivislaenude lahendamise sotsiaalse ja majandusliku mõju (sealhulgas haavatavatele leibkondadele avalduva mõju) leevendamiseks on tehtud mitmeid algatusi ja koostatud seaduseelnõusid, näiteks eelnõu „ei nõusolekuta müügile“ („no consent, no sale“). 2018. aastal hakkas tarbimislaenude jaoks täielikult toimima krediidiregister, mis on väga oluline selleks, et hinnata, kas laenuvõtjad on võimelised oma võlgu teenindama. Maksejõuetusmenetluste ning kohtulike ja kohtuväliste võimaluste kasutamine võlgnevuste lahendamiseks on endiselt piiratud. Jätkuvalt on probleemiks paralleelselt pikaajaliste hüpoteeklaenuvõlgade edasise vähendamisega haavatavaid leibkondi toetavate algatustesse panustamine, ilma et tekitataks põhjendamatuid takistusi viivislaenude tasumisel, ning see nõuab jätkuvat järelevalvet.

               (23)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  10
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Iirimaal kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               (24)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Iirimaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Iirimaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Iirimaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (25)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, et Iirimaa täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (26)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. riikliku reformikava ja 2019. stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 kuni 3.

               SOOVITAB Iirimaal võtta aastatel 2019–2020 järgmisi meetmeid.

               1.Saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2020. aastal. Kasutada juhuslikke tulusid, et vähendada kiiremini valitsemissektori võla suhet SKPsse. Piirata maksukulutuste ulatust ja arvu ning laiendada maksubaasi. Jätkata tööd, et leida lahendus maksusüsteemi elementidele, mida võidakse ära kasutada agressiivseks maksuplaneerimiseks, ning keskenduda eelkõige välismaale tehtavatele maksetele. Lahendada vananemisega seotud kulude eeldatava suurenemise probleem, suurendades tervishoiusüsteemi kulutasuvust ja viies täielikult ellu kavandatud pensionireformid.

               2.Pakkuda aktiivset personaalset toetust integreerumisel ja hõlbustada oskuste täiendamist, eelkõige haavatavate rühmade ja madala tööhõivega leibkondades elavate inimeste puhul. Suurendada taskukohase ja kvaliteetse lastehoiuteenuse kättesaadavust.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas vähese CO2-heitega majandusele ja energiasüsteemi ümberkujundamisele, kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisele, säästvale transpordi-, vee- ja digitaristule ning eluasemete ja sotsiaaleluruumide kättesaadavusele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Rakendada meetmeid, sealhulgas neid, mis on ette nähtud tulevaste töökohtade strateegias, et mitmekesistada majandust ja parandada Iirimaa ettevõtete – eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate – tootlikkust, kasutades teadusuuringute ja innovatsiooni edendamiseks rohkem otseseid rahastamisvahendeid ning vähendades ettevõtlust piiravaid seadusandlikke tõkkeid.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1006 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (8)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja. Iirimaa kulude kasvu eesmärk kajastab kohandust, mille eesmärk on korrigeerida moonutust potentsiaalse kasvu 10-aastases viitemääras, mille põhjustas erakordselt kiire SKP reaalkasv 2015. aastal. Võttes eeskuju Iirimaa ametiasutuste 2017. aasta eelarvearvutustest, on komisjon kasutanud 2014. ja 2016. aasta potentsiaalsete kasvumäärade keskmist.

                     (9)

                        Nagu 2019. aastal, kajastab kulude kasvu eesmärk kohandust, mille eesmärk on korrigeerida moonutust potentsiaalse kasvu 10-aastases viitemääras, mille põhjustas erakordselt kiire SKP reaalkasv 2015. aastal.

                     (10)

                        SWD(2019) 1006 final.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 506 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Eesti 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Eesti 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Eestit ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Eesti rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Eesti tagama allpool esitatud soovituses 3 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitab investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist.

               (3)27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Eesti kohta
                  2
               . Selles hinnati Eesti edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)Eesti esitas oma 2019. aasta riikliku reformikava 30. mail 2019 ja oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi 30. aprillil 2019.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  4
               .

               (6)Eesti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2019. aasta stabiilsusprogramm on koostatud eeldusel, et poliitikat ei muudeta. Valitsuse kavade kohaselt kujuneb valitsemissektori eelarvepuudujääk, mis 2018. aastal oli 0,6 % SKPst, järgmiselt: 2019. aastal 0,2 % SKPst, 2020. aastal 0,3 % SKPst ja 2022. aastal 0,7 % SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  5
                nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, ei ole kavas saavutada 2019. aasta stabiilsusprogrammiga hõlmatud perioodi jooksul. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks vähenema 2022. aastaks 5,3 %-le. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik. Kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks vajalikke meetmeid ei ole kindlaks määratud, mis kujutab endast riski tulueeldustele.

               (7)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Eestil tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär
                  6
                ei ületaks 2019. aastal 4,1 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Pidades silmas komisjoni 2018. aasta sügisprognoosi, milles nähti ette, et eelarvepositsioon on 2019. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgile lähemal, ja kooskõlas nõutava kohanduse korrigeerimise eeskirjadega, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ületada 4,9 %, mis vastab 2019. aastal aastasele struktuursele kohandusele 0,3 %. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2019. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale.

               (8)Võttes arvesse, et Eesti prognoositav SKP lõhe on 2020. aastal 2,7 % ja prognoositav SKP kasv jääb allapoole hinnangulist potentsiaalset kasvumäära, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2020. aastal ületada 4,1 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksist. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2020. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et 2019. aastal tuleks võtta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vajalikke meetmeid.

               (9)Rahapesu tõkestamine on suurte rahapesuskandaalide taustal muutunud Eesti jaoks prioriteediks. Eesti on tugevdanud oma rahapesuvastast raamistikku ja mitteresidentide hoiuste osakaal Eesti pangandussektoris on märkimisväärselt vähenenud. Siiski on veel probleeme. Eesti valitsus kehtestas täiendavad meetmed ja suunised selle kohta, kuidas rahapesu tõkestamist veelgi tugevdada, kuid Riigikogu ei ole veel vastu võtnud seadusandlikku algatust, mille eesmärk on suurendada rahapesuvastase järelevalve suutlikkust. Kui need meetmed vastu võetakse, tuleks pöörata tähelepanu nende tulemuslikule rakendamisele.

               (10)Oskuste nappus ja nende tööturu vajadustele mittevastavus on äriinvesteeringute peamised takistused ja pärsivad tootlikkuse kasvu. Viimastel aastatel on Eesti viinud ellu ulatuslikud reformid, kuid tööturu suundumused ja tööealise elanikkonna vähenemine kujutavad endast haridus- ja koolitussüsteemile pikaajalisi probleeme. Nende probleemide hulka kuuluvad haridussüsteemist varakult lahkunud noorte jätkuvalt suur osakaal, koolivõrgustiku puudulik ümberkorraldamine, kõrghariduse ning kutsehariduse ja -õppe ebapiisav vastavus tööturu vajadustele ning õpetajate vananemisega ja selle elukutse vähese atraktiivsusega seotud probleemid. Kuigi täiskasvanuõppes osalemine on paranemas, ei toimu töötajate täiendus- ja ümberõpe piisavalt kiiresti, et hoida sammu tööturu suundumustega. Kindlaks tehtud vajalike oskuste nappuse keskmes on ebapiisav innovatsioonisuutlikkus. Hoolimata info- ja kommunikatsioonitehnoloogia spetsialistide suurest osakaalust, pakuvad ettevõtted vähe digitaaloskuste koolitusi. Haridus- ja koolitussüsteemi viimine paremasse kooskõlla tööturu vajadustega, sealhulgas karjäärinõustamisesse investeerimise, haridussüsteemist varakult lahkumise vähendamise ja oskuste vajaduste parema prognoosimise kaudu, aitaks tagada, et inimestel oleksid vajalikud oskused. Lisaks aitaks haridus- ja koolitussüsteemi suutlikkust suurendada õpetajate töötingimuste ja õpetamise kvaliteedi parandamine ning sellise hariduspoliitika edendamine, mis võtab arvesse demograafilisi ja majanduslikke suundumusi.

               (11)Olukorra paranemisest hoolimata on vaesus, sotsiaalne tõrjutus ja sissetulekute ebavõrdsus endiselt suured, eriti eakamate hulgas. 2017. aastal oli ligikaudu 42 % 65aastastest ja vanematest inimestest vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus, Euroopa Liidu keskmine on aga 15 %. Sotsiaalhüvitised ei ole vaesuse vähendamisel endiselt tõhusad ja sotsiaalne turvavõrk on nõrk. Kvaliteetsete ja taskukohaste sotsiaalteenuste pakkumist takistab tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandeteenuste vähene koordineerimine ning omavalitsuste väga erinev suutlikkus teha kindlaks sotsiaalteenuste vajadused ja neid teenuseid pakkuda. Lisaks peavad inimesed katma suure osa ametiasutuste osutatavate teenuste kuludest. Eesti avaliku sektori kulutused pikaajalisele hooldusele olid alla poole ELi keskmisest (0,6 % SKPst võrreldes 1,6 %ga SKPst 2016. aastal). Mitteametlike hooldajate koormuse leevendamiseks ei ole kehtestatud ennetavaid meetmeid ega tugisüsteemi. Rahuldamata ravivajadusega inimeste osakaal on endiselt üks ELi suuremaid (11,7 %), mis osutab tervishoiu kättesaadavuse ja tervishoiusüsteemi tulemuslikkusega seotud probleemidele. Need probleemid osutavad vajadusele pakkuda integreeritud viisil taskukohaseid ja kvaliteetseid sotsiaal- ja tervishoiuteenuseid ning töötada välja terviklik pikaajalise hoolduse raamistik. Sotsiaalset kaasatust toetavad investeeringud, sealhulgas sotsiaaltaristusse, edendaksid kaasavat majanduskasvu.

               (12)Sooline palgalõhe oli 2017. aastal endiselt üks liidu suuremaid (25,6 %) ja pisut suurem kui eelmisel aastal. Lisaks on lapsevanemaks olemise mõju naiste tööhõivele oluliselt üle liidu keskmise (vastavalt 25,2 % ja 9,0 %). Pika vanemapuhkuse tõttu edeneb naiste karjäär sageli aeglasemalt. Kuigi naiste haridustase on meeste omast kõrgem, töötavad naised enamasti väiksema palgaga majandussektorites ja kutsealadel. Hiljutised meetmed suurendasid vanemapuhkuse ja -hüvitise süsteemi paindlikkust, et hõlbustada lapsevanemate naasmist tööturule. Lapsehoiuteenuste kasutamine on paranemas. Selliste teguritega nagu majandustegevus, elukutse, vanus, töökogemus või tööaeg on põhjendatav vaid osa soolisest palgalõhest ning seletamatu palgalõhe on 20 % (ELi keskmine on 11,5 %). Sellise suure soolise palgalõhe põhjuseid võiks aidata paremini mõista tasustamise läbipaistvus. Jätkuv investeerimine lapsehoidu ja aktiivsetesse tööturumeetmetesse soodustaks naiste tööhõivet. Lisaks on laiemas kontekstis jätkuvalt oluline sotsiaalpartnerite kaasamine ja nende suutlikkuse suurendamine.

               (13)Eesti kui hõredalt asustatud äärealariigi puhul on hästi toimiv ja ühendatud transpordisüsteem majandustegevuse ja ekspordi seisukohast esmatähtis. Eesti transporditaristu puhul on probleeme ühenduvuse ja säästlikkusega. Raudtee- ja kombineeritud transport on endiselt vähe arenenud. Lisaks on maanteetranspordist tulenev kasvuhoonegaaside heide viimase viie aasta jooksul suurenenud. Edasised uuenduslikud ja säästlikud lahendused võivad aidata lahendada liiklusummikute ja ühistranspordiga seotud probleeme. Eesti elektrisüsteemi sünkroniseerimine Euroopa mandriosa võrguga on esmatähtis, et tagada elektrienergia varustuskindlus kogu Läänemere piirkonnas. Taristuinvesteeringud aitaksid parandada Eesti ettevõtete konkurentsivõimet.

               (14)Kuna teadus- ja arendustegevuse investeeringute tase on madal, eriti erasektoris, on Eesti tootlikkus maha jäänud. Kuigi avaliku sektori kulutused teadus- ja arendustegevusele olid 2017. aastal pisut alla ELi keskmise, oli ettevõtete investeeringute maht üksnes 0,61 % SKPst, mis on ligikaudu pool ELi keskmisest. Enda hinnangul teadus- ja innovatsioonitegevusega tegelevate ettevõtete osakaal on väike, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete hulgas. Teadus- ja arendustegevusega mitteseotud innovatsioonikulutused on vähenemas ning teadusasutuste ja ettevõtete koostöö on puudulik. Mõned nendest teguritest pärsivad riigi innovatsiooni tulemuslikkust ja tootlikkust. Sihipärasemad investeeringud teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni, sealhulgas ettevõtete digitaliseerimisse ja automatiseerimisse, suurendaksid Eesti tootlikkust ja konkurentsivõimet. Sama aitaks teha uurimisteemade parem prioriseerimine majanduse jaoks olulistes valdkondades. Eesti ametiasutused on välja töötanud ja rakendanud mitu meedet, et kõrvaldada puudused teadus- ja innovatsioonisüsteemis, kuid nende mõju on seni olnud piiratud.

               (15)Endiselt on probleeme ressursi- ja energiatõhususe valdkonnas. Eesti ökoinnovatsioonitulemused ei kajasta täielikult riigi potentsiaali ning Eesti ökoinnovatsiooni koondnäitaja 60 on ELi keskmisest 40 % madalam. Hoolimata mõningatest viimaste aastate edusammudest on Eesti näitajad ressursitootlikkuse vallas ligikaudu kolm korda nõrgemad kui ELi keskmine ning vahe ülejäänud ELiga on suurenemas. Ainult väike osa Eesti väikestest ja keskmise suurusega ettevõtetest astub samme oma ressursitõhususe ja keskkonnasõbralikkuse parandamiseks. Lisaks on majandus väga energiamahukas ning energiatarbimise tase on oluliselt üle ELi keskmise. Kõik Eesti piirkonnad on ressursi- ja energiatõhususe parandamisel maha jäänud. Taastuvenergia osakaal transpordisektoris on Eestis 0,4 %, mis on oluliselt alla riikliku eesmärgi (10 %). Ressursi- ja energiatõhususe edendamine, eelkõige ehitussektoris, ja ringmajanduse toetamine, sealhulgas investeeringute suurendamise kaudu, aitaks veelgi kaasa konkurentsivõimelisema ja jätkusuutlikuma majanduse kujundamisele.

               (16)Maksejõuetusmenetlus kestab Eestis umbes kolm aastat ja sissenõudmismäär on pisut üle 40 %. See hoiab tööjõudu ja rahalisi vahendeid kinni vähetootlikes ettevõtetes. See vähendab motivatsiooni investeerida ettevõtetesse ja pakkuda neile rahastamist. Maksejõuetusraamistiku reformimine oleks oluline, et lühendada maksejõuetusmenetluste kestust ja suurendada võlausaldajate jaoks sissenõudmismäära. Eelkõige võiks see hõlmata maksejõuetuseelsete ja -järgsete restruktureerimismenetluste kasutamise soodustamist ning ettevõtete jupikaupa likvideerimise vältimist.

               (17)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  7
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Eestil kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               (18)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Eesti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Eestile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Eesti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

               (19)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               SOOVITAB Eestil võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2020. aastal 4,1 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Tagada rahapesuvastase raamistiku tulemuslik järelevalve ja jõustamine.

               2.Tegeleda oskuste nappuse probleemiga ja edendada innovatsiooni, parandades haridus- ja koolitussüsteemi suutlikkust ja vastavust tööturu vajadustele. Parandada sotsiaalse turvavõrgu piisavust ning juurdepääsu taskukohastele ja integreeritud sotsiaalteenustele. Võtta meetmeid soolise palgalõhe vähendamiseks, sealhulgas palkade läbipaistvuse suurendamise kaudu.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas säästvale transpordi- ja energiataristule, sealhulgas ühendused, teadusuuringute ja innovatsiooni edendamisele ning ressursi- ja energiatõhususele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (6)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (7)

                        SWD(2019) 1005 final.

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 508 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Kreeka 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Kreeka 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Kreeka 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Kreeka 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Kreekat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Kreeka rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Kreeka tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitavad euroala soovitust täita reformid, mis on kooskõlas programmijärgsete kohustustega ja, keskenduvad investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele.

               (3)27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Kreeka kohta
                  3
               . Selles hinnati Kreeka edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019
                  4
               . Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Kreekal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Avastatud tasakaalustamatus oli eelkõige seotud valitsemissektori suure võla, negatiivse rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni, pankade bilansis leiduvate viivislaenude suure osakaalu ja endiselt kõrge töötuse määraga. Lisaks sellele vajavad viimastel aastatel alustatud põhjalikud institutsioonilised ja struktuurireformid majanduse ja riigi moderniseerimiseks palju aastaid järjepidevat rakendamist, enne kui nende mõju täielikult avaldub.

               (4)Kreeka esitas 26. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2019 oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega,
                  6
                esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)Kreeka suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavat osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. Ühtlasi peaks Kreeka säilitama usaldusväärse eelarvepositsiooni, mis tagab nõukogu 30. juuni 2017. aasta otsuses (EL) 2017/1226 sätestatud esmase eelarveülejäägi eesmärgi (3,5 % SKPst) saavutamise 2018. aastal ja keskpikas perspektiivis
                  7
               . 2018. aasta kevadel ei andnud nõukogu Euroopa poolaasta raames Kreekale riigipõhist soovitust, sest määruse (EL) nr 472/2013
                  8
                artikli 12 alusel oli Kreeka Euroopa poolaasta järelevalvest ja hindamisest vabastatud, sest ta rakendas sel ajal makromajanduslikku kohandamisprogrammi . Programmijärgne raamistik tähendab Kreeka jaoks tugevdatud järelevalve kasutuselevõtmist koos Kreeka integreerimisega majandus- ja sotsiaalpoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta raamistikku, maksimeerides samal ajal tugevdatud järelevalve ja Euroopa poolaasta protsesside koosmõju.

               (7)Valitsuse 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk jääma 2019.–2022. aastal 1,1 % ja 1,7 % vahele SKPst. Valitsus on seadnud oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks struktuurse eelarveülejäägi 0,25 % SKPst alates 2020. aastast. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  9
                nähtub, et seda keskpika perioodi eelarve-eesmärki kavatsetakse kogu programmiperioodil ületada ning et eelduste kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema kuni 153,3 %ni 2022. aastal. Eelarveprognooside aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumi on kinnitanud sõltumatu asutus ja see stsenaarium on optimistlik. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2019. aastal ülejäägis 1,9 % SKPst ja 2020. aastal 0,8 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Valitsemissektori koguvõlg püsib prognoosi kohaselt vähenemiskursil ning järgib 2019. aastal üleminekuaja võlareeglit ja 2020. aastal võlareeglit. Tuginedes komisjoni 2019. aasta kevadprognoosile ja arvestamata seetõttu tähtpäeva järgselt võetud uusi meetmeid, peaks Kreeka prognoosi kohaselt üldiselt täitma stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid 2019. ja 2020. aastal. Samadele andmetele tuginedes leiti, et Kreeka saavutab tõhustatud järelevalve raames jälgitava esmase eelarveülejäägi eesmärgi 3,5 % SKPst.

               (8)Stabiilsusprogramm ja komisjoni 2019. aasta kevadprognoos ei sisalda uusi alalisi meetmeid, mis kuulutati välja ja võeti vastu peatselt pärast nende esitamiskuupäevi ja tähtpäevi. Komisjoni hinnangul ületab nende meetmete mõju eelarvele 1,0 % SKPst 2019. aastal ja järgnevatel aastatel. Samuti ollakse seisukohal, et nende uute meetmete vastuvõtmine põhjustab riski seoses esmase eelarveülejäägi kokkulepitud eesmärgiga, mida on jälgitud tõhustatud järelevalve raamistiku alusel ja mis kehtestati 30. juuni 2017. aasta otsusega (EL) 2017/1226. Peale selle vähendavad uued meetmed eelduste kohaselt struktuurset eelarvepositsiooni, mis seab kahtluse alla keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise 2020. aastal. Kuid 2019. aasta sügisel tehakse uus hindamine, mis hõlmab netokulude kasvumäära suhtes kohaldatava võrdlusaluse läbivaatamist 2020. aastal. Ehkki valitsemissektori võlg peaks prognoosi kohaselt püsima languses, võivad mõned riskid ohustada võla vähendamise sihttasemest kinnipidamist. Seda tuleb äsja vastu võetud uute meetmete tõttu sügisel uuesti hinnata. Pärast finantsabiprogrammi edukat lõpuleviimist Euroopa stabiilsusmehhanismi raames kehtib Kreeka suhtes Euroopa poolaastasse integreeritud programmijärgne järelevalveraamistik ning määruse (EL) nr 472/2013 kohane tugevdatud järelevalve. Kreeka tõhustatud järelevalve aktiveerimisel
                  10
                tunnistatakse asjaolu, et Kreeka peab võtma keskmise aja jooksul jätkuvalt meetmeid, et tegeleda makromajandusliku tasakaalustamatuse allikate või võimalike allikatega, viies samal ajal ellu struktuurireforme eesmärgiga toetada kindlat ja jätkusuutlikku majanduskasvu. Kreeka võttis 22. juunil 2018 eurorühma ees kohustuse jätkata kõigi peamiste programmi raames vastu võetud reformidega kuni nende lõpuleviimiseni. Lisaks on Kreeka võtnud kohustuse rakendada erimeetmeid eelarvepoliitika, sealhulgas struktuurse eelarvepoliitika, sotsiaalse heaolu, finantsstabiilsuse, töö- ja tooteturgude, erastamise ja avaliku halduse valdkonnas. Kreeka on kohustatud esitama kord kvartalis aruande edusammude kohta tõhustatud järelevalve alla kuuluvate kohustuste täitmisel ning positiivne aruanne võib kord kuue kuu tagant tuua kaasa võlakergendusmeetmed, mille väärtus on 0,7 % SKPst aastas. 2019. aasta aprillis otsustas eurorühm teha poliitikaga seotud tingimustel põhinevate võlameetmete esimese osamakse 970 miljoni euro väärtuses. Kolmas tõhustatud järelevalve aruanne Kreeka edusammude kohta kohustuste täitmisel avaldati 5. juunil 2019.

               (9)Ettevõtluskeskkonda ja institutsioonide kvaliteeti, eelkõige kohtusüsteemi tõhusust parandavad reformid suurendaksid Kreeka majanduslikku vastupanuvõimet, parandaksid maksedistsipliini ning avaldaksid tugevat mõju investeerimisotsustele ja ettevõtjate ligimeelitamisele. Hiljutistest edusammudest hoolimata esineb Kreeka kohtusüsteemis ikka veel probleeme ja ebatõhususi, kuna kohtuotsusteni jõudmise aeg on sageli liiga pikk ja pooleliolevad kohtuasjad piiravad kohtute suutlikkust. Seega on selles valdkonnas äärmiselt tähtis võtta täiendavaid sihipäraseid meetmeid, et lihtsustada ühtlasi finantssüsteemi sujuvat toimimist ning aidata ära kasutada investeerimispotentsiaali.

               (10)Mitu aastat alainvesteerimist on põhjustanud Kreekas suuri investeerimislünki. Majanduskasvu soodustavate investeeringute suurendamine on tähtis pikaajalise majanduskasvu toetamiseks ja piirkondliku ebavõrdsuse vähendamiseks. Riigiaruandes on esitatud avaliku ja erasektori investeeringute prioriteetsed valdkonnad.

               (11)Haridusse ja koolitusse suunatud investeeringute suurendamine on väga tähtis Kreeka tootlikkuse tõstmise, pikaajalise kaasava majanduskasvu ja innovaatiliste majandusharude kasvutõkete kõrvaldamise seisukohast. Kreeka haridussüsteemis on mitu probleemi, nagu vahendite nappus, vähene sõltumatus, põhioskuste (sh digioskuste) puudulik omandamine ja oskuste püsiv mittevastavus tööturu vajadustele. Haridussüsteemi kvaliteedi parandamiseks vajalik aruandlus ja järelevalve on kõigil tasanditel suuresti puudulik. Jätkusuutliku majanduse toetamiseks on tähtis kvaliteetse ja kaasava hariduse ja koolituse edendamine, tihedamate sidemete loomine hariduse ja tööturu vajaduste vahel, kutseõppe ja koolituse atraktiivsemaks muutmine ning elukestvas õppes osalemise suurendamine.

               (12)Väga palju on pikaajalisi töötuid, kelle osakaal Kreeka töötute hulgas oli 2018. aastal 70 %, ning muret tekitab ka noorte suur töötus ja naiste madal tööjõus osalemise määr. Meetmete võtmisel tuleks keskenduda tööväljavaadete parandamisele, tööturul osalemise edendamisele ja töökohtade loomise tingimuste täiustamisele. Tulemuslik sotsiaaldialoog ja vastutustundlik sotsiaalpartnerlus soodustaksid Kreekas püsivate reformide elluviimist ja nende omaksvõttu, mis aitaks kaasa tööturu paremale toimimisele.

               (13)Kreekat iseloomustab sissetulekute suur ebavõrdsus ja sotsiaalsiirete mõju vaesuseriski vähendamisele on seal ELi nõrgim (15,83 % 2017. aastal võrreldes ELi keskmisega 33,98 %). Investeerimises tuleks keskenduda juurdepääsu parandamisele kaasavatele, taskukohastele ja kvaliteetsetele sotsiaalteenustele ning päevakeskuste rajamisele. Enim puudust kannatavate isikute toetamine ja vaesuse ohus olevate laste, puuetega inimeste, rändajate ja pagulaste sotsiaalse sidususe suurendamine koos piirkondlike erinevuste arvessevõtmisega suurendaks Kreekas sotsiaalset kaasatust.

               (14)Kreeka tegi 2017. aastal algust esmatasandi tervishoiusüsteemi ulatusliku reformiga, mis on väga tähtis juurdepääsu tagamiseks ning nõuab jätkuvat investeerimist kohalike tervishoiuüksuste (nn TOMYde) avamise kaudu.

               (15)Kreeka transpordisüsteemiga on suuri probleeme. See tugineb suuresti maanteedele ja on väga sõltuv naftast; kõik peamised ühendusteed paiknevad Ateena-Thessaloníki maantee ümbruses. Transpordikulud on ikka veel suured, samal ajal kui teenuste kvaliteet, ohutusstandardid ja intelligentsete transpordisüsteemide kasutuselevõtu tase on madal. Mitmeliigilise transpordi arendamiseks ning piirkondliku integratsiooni ja linnaarenduse edendamiseks läheb vaja uusi investeeringuid.

               (16)Tahkete jäätmete ning linna- ja tööstusreovee käitlus on peamine valdkond, mis vajab lisainvesteeringuid, et ühtlustada riigi keskkonnakaitse standardid ülejäänud ELiga. Tahkete jäätmete käitlus on jätkuvalt suur struktuurne probleem, sest Kreeka tugineb endiselt suuresti prügilatesse ladestamisele ja mehaanilis-bioloogilisele töötlemisele, mitte aga kaasaegsematele töötlusviisidele. Peale selle moodustab ringlusse võetavate olmejäätmete osakaal vaid ligikaudu kolmandiku ELi keskmisest. Investeeringuid on vaja ka paremaks reoveekäitluseks, põhjavee sooldumise tõkestamiseks ning meetmete jaoks, mis takistavad üleujutusi ja taastavad jõgede loomuliku veevoolu.

               (17)Mahajäänud taristud suurendavad ettevõtete ja majapidamiste energiakulusid ning piiravad taastuvenergia kasutuselevõttu. Eriti keeruline on Kreekas saarte elektrivarustus ja ühendus naaberriikidega. Turu laienemisele aitaks kaasa kaubandusliku gaasitaristu areng. Nii gaasi- kui ka elektriturgude reformimisel tuleks uusi taristuvõimalusi ära kasutada.

               (18)Majanduse ja ühiskonna digiüleminek on jätkuvalt keeruline; juurdepääs kiiretele lairibavõrkudele on piiratud ning digioskused tublisti alla ELi keskmise. Iseäranis on Kreekal vaja investeerida info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse, et kompenseerida muu hulgas investeeringute langust majanduskriisi ajal. Kiire lairibaühenduse puudulikkus on märkimisväärseks kitsaskohaks aktiivsetele ekspordile orienteeritud ettevõtjatele. Investeeringud innovatsiooni ja oskustesse on tootlikkuse kasvu soodustamiseks ebapiisavad ning digioskuste puudumine laiema üldsuse seas takistab inimestel töö leidmist ja ühtlasi uuenduslike ettevõtjate arengut.

               (19)Riiklikul ja piirkondlikul tasandil on vaja uuendatud aruka spetsialiseerumise strateegiaid ja täiendavaid meetmeid teadus- ja innovatsioonisüsteemi suurimate puuduste kõrvaldamiseks, et stimuleerida turule orienteeritud investeeringuid teadus- ja arendustegevusse, kuna selliste investeeringute vähesus pärsib Kreeka kasvupotentsiaali. Edusamme teaduse tipptasemel takistavad avaliku teadus- ja arendustegevuse vähene intensiivsus, tulemuspõhise rahastamissüsteemi puudumine ning teadusasutuste ja ettevõtete koostöö nõrkus. Suuremaid investeeringuid on vaja ka selleks, et tõsta tehnoloogia arengutaset, arvestades, et võrreldes teiste liikmesriikidega antakse Kreekas välja väga vähe patente, ning et kasutada täiel määral ära idu- ja kasvufirmade potentsiaali.

               (20)Valdkondadeüleselt on vaja investeeringuid mahajäänud linnapiirkondade, saarte ja mägismaade taaselustamiseks, et taastada majanduskriisi ajal kadunud ja väärtust kaotanud füüsiline ja inimkapital. Ateena-Pireuse ja Thessaloníki linnastute ja peamiste perifeersete linnakeskuste (Patras, Irákleio, Lárisa, Ioánnina, Agrínio ja Chalkída) mahajäänud ja/või hääbuva tööstusega piirkondade jätkusuutlik ümberkujundamine on üks konkreetsetest lühikese ja keskmise tähtajaga prioriteetidest. Pikemaajaliste prioriteetide seas on jätkusuutlike tootlike tegevuste arendamine, liikuvus- ja julgeolekusüsteemide ajakohastamine, energiatõhusus ja taastuvenergia, keskkonnakaitse ning vastupanuvõime suurendamine looduslike riskide ja sotsiaalmajanduslike kriiside suhtes. Sekkuda tuleks ka sotsiaalse kaasatuse, rändajate integreerimise, oskuste omandamise ja töötuse vähendamise ning kultuuritegevuse valdkonnas, et suurendada mahajäänud piirkondade atraktiivsust. Nende probleemide lahendamine integreeritud linnauuendusstrateegiate kaudu annaks maksimaalseid võimalusi parimate majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste tulemuste saavutamiseks.

               (21)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  11
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Kreekal kõnealuseid vahendeid kindlaks määratud sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada haldussuutlikkust vahendite haldamisel.

               (22)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Kreeka majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Komisjon hindas ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava. Lisaks nende asjakohasusele Kreeka eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele. See kajastab vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (23)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, et Kreeka täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (24)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta riikliku reformikavaga ja 2018. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2. Lisaks sellele aitavad need soovitused rakendada esimest nelja euroala soovitust,

               SOOVITAB Kreekal võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Jõuda majanduse kestliku elavnemiseni ja kõrvaldada ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, jätkates ja viies lõpule reformid kooskõlas programmijärgsete kohustustega, mis võeti eurorühma 22. juuni 2018. aasta kohtumisel.

               2.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas säästvale transpordile ja logistikale, keskkonnakaitsele, energiatõhususele, taastuvenergiale ja võrkude ühendamise projektidele, digitehnoloogiale, teadus- ja arendustegevusele, haridusele, oskustele, tööalasele konkurentsivõimele, tervishoiule ning linnapiirkondade uuendamisele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi ja vajadust tagada sotsiaalne kaasatus.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1007 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Nõukogu 30. juuni 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2017/1226, millega muudetakse rakendusotsust (EL) 2016/544, millega kiidetakse heaks Kreeka makromajanduslik kohandamisprogramm (2015/1411) (ELT L 174, 7.7.2017, lk 22).

                     (8)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel (ELT L 140, 27.5.2013, lk 1).

                     (9)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (10)

                        Komisjoni 11. juuli 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1192, mis käsitleb tõhustatud järelevalve kasutuselevõtmist Kreeka suhtes (ELT L 211, 22.8.2018, lk 1), ja komisjoni 20. veebruari 2019. aasta rakendusotsus (EL) 2019/338, mis käsitleb Kreeka üle tehtava tõhustatud järelevalve pikendamist (ELT L 60, 28.2.2019, lk 17).

                     (11)

                        SWD(2019) 1007 final.