               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 511 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Horvaatia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Horvaatia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 17. detsembril 2019 vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Strateegias võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Horvaatiat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2020. aasta aruanne Horvaatia kohta
                  3
                avaldati 26. veebruaril 2020. Selles hinnati Horvaatia edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste
                  4
                täitmisel, varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Horvaatias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mis tuleneb avaliku ja erasektori võla ning välisvõla kõrgest tasemest aeglase potentsiaalse majanduskasvu tingimustes.

               (3)11. märsil 2020 kinnitas Maailma Terviseorganisatsioon COVID-19 pandeemia ametlikult ülemaailmseks pandeemiaks. Tegemist on tõsise rahvatervisealase hädaolukorraga, mis mõjutab kodanikke, ühiskondi ja majandusi. Pandeemia avaldab ränka survet riiklikele tervishoiusüsteemidele, häirib üleilmsete tarneahelate toimimist, muudab finantsturgude volatiilsust, põhjustab tarbijate nõudluse järsku langust ja avaldab negatiivset mõju paljudele sektoritele. Pandeemia ohustab inimeste töökohti, sissetulekuid ja ettevõtjate äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu tõsised tagajärjed kogu Euroopa Liidus. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  5
                milles kutsutakse üles võtma praegusele kriisiolukorrale reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik riikliku ja liidu tasandi osalejad.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud kasutusele erakorralised meetmed. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, tähtajalised ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  6
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandusliku surutise korral. Kõnealuses teatises esitas komisjon nõukogule seisukoha, et COVID-19 pandeemia tagajärjel eeldatavasti tekkiva tõsise majandusliku surutise olukorras on olemas tingimused klausli aktiveerimiseks. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas liikumise kohandamiskavast, eeldusel et selline kõrvalekaldumine ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Parandusliku osa puhul võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel ka otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kõrvale kalduda tavapäraselt kohaldatavatest eelarvekohustustest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvalt on vaja meetmeid, et piirata ja kontrollida pandeemia levikut, tugevdada riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõimet, leevendada pandeemia sotsiaal-majanduslikke tagajärgi ettevõtjatele ja eraisikutele suunatud toetusmeetmete abil ning tagada töökohtadel nõuetekohased tervise- ja ohutusnõuded, mida on vaja majandustegevuse taastamiseks. Liit peaks täielikult kasutama tema käsutuses olevaid erinevaid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi neis valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd ühiskonna ja majanduse normaalseks toimimiseks ning kestliku majanduskasvu saavutamiseks vajalike meetmete ettevalmistamiseks, integreerides neisse meetmetesse ka rohe- ja digipöörde ning võttes arvesse kõiki kriisist saadud õppetunde.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemisel. Et aga tagada kiire ja sujuv üleminek taastumisfaasi ja kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks ühtse turu normaalset toimimist takistavad erakorralised meetmed kõrvaldada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, milles sisalduvad täiustatud hankestrateegiad, erinevate tarneahelate võimalused ja mille alusel saaks luua elutähtsate tarnete strateegilised varud. Neid põhielemente tuleb järgida põhjalike kriisideks valmisoleku kavade väljatöötamisel.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  7
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakorralisi tagajärgi. Need muudatused loovad suurema paindlikkuse ning pakuvad lihtsustatud ja ühtlustatud menetlusi. Et vähendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid 2020–2021. eelarveaastal kasutada liidu eelarvest kaasrahastamist 100 %-määraga. Horvaatiat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige raskemasse olukorda sattunud üksikisikuid ja sektoreid.

               (9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on ilmselt suured ja jagunevad Horvaatia piirkondade vahel ebaühtlaselt, sest piirkondade spetsialiseerumismudelid on erinevad. Eriti kannatavad rannikupiirkonnad ja saared, mis sõltuvad suurel määral turismist. Praegune olukord nõuab seetõttu sihipäraseid poliitilisi meetmeid.

               (10)Horvaatia esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (11)Horvaatia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit.

               (12)Oma 2020. aasta lähenemisprogrammis kavandab valitsus valitsemissektori nominaalse eelarvepositsiooni halvenemist 2019. aasta sisemajanduse koguprodukti ülejäägilt (0,4 % SKPst) 2020. aastal selle puudujäägile (6,8 % SKPst), kusjuures 2021. aastaks kavandatakse puudujäägi taastumist 2,4 %le SKPst. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse pärast seda, kui see 2019. aastal langes 73,2 %le SKPst, suurenema 2020. aastal 86,7 %le. Makromajanduslikke prognoose ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiaga seotud suur ebakindlus.

               (13)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Horvaatia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt moodustasid kõnealused eelarvemeetmed 2,8 % SKPst. Kaks peamist meedet on ettevõtjatele töötajate hoidmise eest makstavad toetused ja eriti valusa löögi saanud ettevõtjatele suunatud maksuvabastused. Lisaks on Horvaatia võtnud vastu meetmed, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mille abil aidatakse toetada ettevõtjate likviidsust ning mis moodustavad 2020. aasta lähenemisprogrammis esitatud hinnangute kohaselt 1,3 % SKPst. Kõnealused meetmed hõlmavad üksikisiku ja äriühingu tulumaksu ning sotsiaalkindlustusmaksete edasilükkamist. Üldiselt on Horvaatia võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (14)Kui poliitikat ei muudeta, on Horvaatia valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –7,1 % SKPst ja 2021. aastal –2,2 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt ulatuma 2020. aastal 88,6 %ni SKPst, jäädes 2021. aastal 83,4 %ni SKPst.

               (15)Kuna Horvaatia kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud eelarvepuudujäägikriteerium ei ole täidetud.

               (16)Reageerides pandeemiale võttis Horvaatia koheselt kaugeleulatuvaid meetmeid, et kaitsta oma kodanikke ja tõkestada viiruse levikut. Pandeemia (ja sellega seonduvad piirangud) on tõsiselt häirinud äritegevust, mis omakorda on mõjutanud negatiivselt tööturgu. Komisjoni kevadprognoosi kohaselt väheneb reaalne SKP 2020. aastal 9,1 %ni ja taastub 2021. aastal 7,5 %le, samas suureneb töötuse määr prognooside kohaselt 2020. aastal 10,2 %ni ning 2021. aastal paraneb, jäädes 7,4 %le. Turismisektor, mis moodustab Horvaatia majanduses olulise osa, kannatab rängalt. Lisaks peab Horvaatia tegelema 22. märtsil 2020 Zagrebis aset leidnud maavärina tagajärgede kõrvaldamisega. Et leevendada negatiivseid majanduslikke mõjusid, võttis Horvaatia vastu ulatusliku meetmepaketi, mille hulka kuulusid järgmised meetmed: palgatoetused, maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete tasumise edasilükkamine või maksudest vabastamine, VKEde toetamine, ekspordikindlustuse täiendavad tagatised ja laenumaksete peatamine, neile lisandusid turismisektorile ja teistele väga raskesse olukorda sattunud sektoritele suunatud meetmed.

               (17)COVID-19 pandeemia paneb proovile Horvaatia tervishoiusüsteemi vastupanuvõime. Ehkki juurdepääs tervishoiuteenustele on Horvaatias üldiselt hea, on meditsiinilise abi kaugusest tingitud kättesaamatusega seotud näitajad liidu kõrgeimate hulgas. Tervishoiutöötajate ja tervishoiuasutuste geograafiliselt ühtlasem jaotus võimaldaks juurdepääsu tervishoiuteenustele lihtsustada. Vastutuse jaotust Horvaatia tervishoiuasutuste eest, mis praegu jaotub riigi valitsuse ja kohalike haldusüksuste ametiasutuste vahel, saaks parandada. Riigi valitsus peab katma kohalikele haldusüksustele kuuluvate haiglate võlad, kuid tal puudub võimalus nende juhtimist mõjutada. Riigi valitsuse ja kohalike omavalitsuste tihedam koostöö on ülimalt tähtis, et tagada esmatähtsate meditsiinitarvete tarned ja võimaldada võtta COVID-19 leviku piiramiseks vajalikke meetmeid. E-tervise vahendite kasutamine võimaldab vähendada tervishoiutöötajate ja patsientide otsekontakte ning kahandab nakatumisriske. E-retsepte kasutatakse laialdaselt, kuid digisaatekirjade ja -haiguslugude osakaal on väga madal.

               (18)Majandustegevuse aeglustumise tagajärjel on tööandjatel raskusi palkade maksmisega, mis eeldatavasti toob kaasa töötuse ja vaesustaseme suurenemise ning veelgi suurema territoriaalse erinevuse. Tavapäraselt on osalemine aktiivsetes tööturupoliitika meetmetes olnud väga väike, kuid praeguse olukorra taustal on sellised meetmeprogrammid populaarsemaks muutumas. Et toetada tööandjaid ja vähendada koondamiste arvu, tuleks soodustada neid meetmeid, aga ka muid ajakohaseid toetuskavasid, eelkõige lühiajalise töö kavasid. Lühiajaliselt aitavad need meetmed säilitada töökohti, kuid ka keskpikas perspektiivis on nende abil võimalik prognoosida majanduse taastumise faasis tekkivaid tööturuvajadusi. Horvaatia riiklik tööturuasutus peaks tugevdama oma meetmeid, millega toetada tööjõu oskuste (sh digioskuste) omandamist, töötada välja mitteaktiivse elanikkonna teavitamise strateegiaid ja võidelda deklareerimata töö vastu. Töötushüvitised ei paku koondatud töötajatele kindlustunnet, sest nii hüvitistega kaetus kui ka nende suurus jätavad soovida. Ka miinimumsissetulekut tagava toetuse suutlikkust vaesuse vähendamisel peetakse nõrgaks, sest vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse määrad, territoriaalsed erinevused ning vanuse, soo ja puudega seonduvad riskifaktorid on suured.

               (19)Muret tekitab ka internetiühenduse kättesaadavus. Horvaatia majapidamistes puudub kodune kiire internetiühendus. Umbes 70% majapidamistes on püsivõrgu lairibaühendus ning vaid 6 % neist on selle võimsus 100Mbps. See takistab kaugtöö tegemist ja distantsõpet just maapiirkondades, peamiselt haavatavate elanikkonnarühmade hulgas, näiteks ebasoodsas olukorras olevatest peredest pärit õpilaste ja puudega õpilaste hulgas. Neil rühmadel on suur oht ühiskonnast kõrvale jääda, kui digiühiskonnale üleminek toimub kiiresti. Koostöös sotsiaalpartneritega tuleks edendada digitehnoloogiat kasutavate alternatiivsete töökorralduste kasutuselevõttu, sest kaugtöö tegijate osakaal (6–7 %) on ELi keskmisest madalam.

               (20)Mõnes majandussektoris on tööjõupuudus olnud pikaajaline, seda just puuduvate oskuste tõttu. Nõutavate oskuste, sh digioskuste omandamise soodustamine esmase hariduse ja koolituse käigus ning hilisema ümber- ja täiendõppe käigus suurendaks tootlikkust ja aitaks kõrvaldada töötajate oskustes esinevaid puudujääke. Haridus- ja koolitussüsteemi kvaliteeti ja kaasamisvõimet tuleb parandada igal tasemel ning õppekava reformimist tuleb jätkata. Praeguses kriisiolukorras on digiõppe kasutamine juba näidanud oma väärtuslikkust. Digihariduse ja -koolituse taristut ja materjale ning õpetajate, õpilaste ja lastevanemate digioskusi on vaja edasi arendada.

               (21)Horvaatia peaks toetama krediidi ja muude rahastamisvahendite jätkuvat eraldamist (sh pankade välist rahastamist) elujõulistele laenajatele, keda kriis on negatiivselt mõjutanud. Horvaatia on vastu võtnud stiimuli- ja toetuskavad väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd). Tuleks jätkata jõupingutusi, et anda laenude ja tagatiste (eelkõige riiklike tagatiste) näol kiiresti ja jätkuvalt likviidsustoetust ettevõtjatele, keskendudes just VKEdele, et tulla toime kriisiga ja sillutada teed majanduse taastamiseks. Horvaatia ettevõtjad sõltuvad suurel määral pangalaenudest ja rahavoogudest, et oma rahastamisvajadusi katta. Pangandussüsteemi tuleks toetada tagatistega, et luua uusi VKEde rahastamise võimalusi ja parandada nende juurdepääsu rahastamisvahenditele. Meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. Ettevõtjate likviidsust on aidanud suurendada ka maksudest ja sotsiaalkindlustusmaksetest vabastamine või nende tasumise edasi lükkamine.

               (22)Halduskoormuse ja regulatiivsete piirangute vähendamiseks on võetud uusi meetmeid. Näiteks lubade saamise, aruandlusnõuete ja maksustamismenetlustega seonduv ikka veel kõrge regulatiivse ja halduskoormuse tase nõrgestab ettevõtjate äritegevust. Haldus- ja finantskoormuse kaardistamine edeneb, konsulteeritakse sidusrühmadega ja loodud on vastav veebisait, lisaks on võetud meetmeid kõige suuremat halduskoormust tekitavate kohustuste vähendamiseks. Erialaspetsialistide sujuva töölevõtmise ja töötamise tagamine nendele suunatud õigusraamistike ja vastavate haldusmenetluste ühtlustamise kaudu on väga vajalik, eriti just VKEde ja mikroettevõtjate, sh üksikettevõtjate jaoks. Maksutaolised lõivud vaadati läbi ja 2020. aasta mais võttis valitsus vastu esimese tegevuskava.

               (23)Selleks et soodustada majanduse taastamist, tuleb esmalt toetada põhjalikult läbitöötatud riiklike investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaseid reforme. Rohe- ja digipöördele kaasa aitamiseks peaks Horvaatia soodustama investeerimist majanduskasvu toetavatesse sektoritesse. Tänapäevane ja töökindel digitaristu on riigiasutuste ja ettevõtjate digipöörde korraldamisel esmatähtis. Digipöörde kontekstis tuleb kindlasti investeerida ka ülisuure läbilaskevõimega võrkudesse, näiteks 5G võrku. Nende investeeringutega tuleks toetada Horvaatia riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud süsinikuheite vähendamise ja energiasüsteemi ümberkujundamise eesmärkide täitmist Horvaatias. Horvaatias on veel ruumi ja võimalusi investeerida kestlikku linna- ja raudteetransporti, energiatõhususse, taastuvenergiaallikate kasutuselevõttu ja keskkonnahoiu taristusse. Mis puudutab veemajandust ja jäätmekäitlust, siis on Horvaatia näitajad ELi keskmisest tunduvalt madalamad ning Horvaatia majandusarengu säilitamiseks on vaja investeeringuid. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Horvaatial lahendada probleeme, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumil. See võimaldaks Horvaatial kõnealuse fondi vahendeid parimal viisil kasutada.

               (24)Riiklike ametiasutuste tõhusus Horvaatias on ELi keskmisest madalam. Poliitika kujundamise ja projektide väljatöötamise ning nende rakendamise võimekus on madal, see takistab rakendamise tõhusust ja kiirust, nagu näitas struktuuri- ja investeerimisfondide rakendamine kriisi ajal, samas on need fondid Horvaatia jaoks väga olulised, et leevendada kriisi tagajärgi ja toetada majanduse taastumist. Uue strateegilise planeerimise süsteemi ja väljakuulutatud riikliku arengukava rakendamine ei edene. Riiklike ametiasutuste territoriaalne killustatus on suur ja kohaliku tasandi omavalitsuste kohustused ja vahendid ei ole tasakaalus. Sellega kaasneb avalike teenuste ebaühtlane kvaliteet riigi lõikes ja kasvavad halduskulud.

               (25)Tsiviil- ja kaubanduskohtuasjade kuhjumine ja pikaajaline menetlemine mõjutab jätkuvalt ettevõtluskeskkonda ja maksejõuetuse tõhusat menetlemist, kusjuures kriminaalasjade lahendamise kvaliteedi ja tõhususega seonduvad probleemid takistavad võitlust majandus- ja finantskuritegudega. Väga vanade pooleliolevate kohtuasjade lahendamisel ja elektrooniliste suhtlusvahendite kasutamisel kohtutes on tehtud edusamme, kuid parandusteks ruumi jagub.

               (26)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (27)Horvaatia finantssektor on hästi kapitaliseeritud ja kasumlik ning pangandussektori varade kvaliteet on viimaste aastatega paranenud. Samas on tõenäoline, et finantsasutused kannatavad kokkupuute tagajärjel sektoritega, mis on COVID-19 pandeemia tõttu kõige haavatavamad. On võetud meetmeid, et leevendada piirangute negatiivset mõju ettevõtjatele. Väga tähtis on, et need meetmed oleksid ajutised, pandeemiaga otseselt seotud ja piisavad, et aidata finantsraskustega ettevõtjatel oma tegevust taastada. Sellise lähenemisviisiga toetatakse ettevõtjaid, kuid ei jäeta tähelepanuta edusamme, mida Horvaatia on teinud oma finantssektori stabiilsuse parandamiseks.

               (28)Väga oluline on jätkata jõupingutusi korruptsiooni takistamise ja korruptsioonijuhtude karistamise raamistiku tugevdamiseks, et tagada COVID-19 kriisi järgne taastumine ning saavutada rahastamisvahendite tõhus, usaldusväärne ja läbipaistev eraldamine ja jaotamine. Hoolimata mitme tegevuskava osalisest rakendamisest on korruptsiooniprobleemid ja huvide konfliktid ettevõtlusvaldkonnas laialt levinud. Ka riiklike rahastamisvahendite läbipaistva ja tõhusa kasutamise tagamiseks tuleb veelgi tugevdada korruptsiooni takistamise ja korruptsioonijuhtude karistamise raamistikku. Korruptsiooni ärahoidmise ja vastavate karistuste jaoks on vaja tõhusamaid vahendeid, eriti kohalikul tasandil. Kohapealsete ametnike ja riigiettevõtete kohalike juhtide kontrollimehhanismide tugevdamise vajadus püsib, samuti püsib vajadus tagada, et huvide konfliktidega tegeleval komisjonil oleks võimalik oma ülesandeid täita. Eeldatavasti alustatakse 2020. aastal läbipaistvuse suurendamise algatuste, näiteks kohtunike ja prokuröride varade avalikustamisega.

               (29)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Horvaatia kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (30)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Horvaatia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Horvaatiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Lisaks nende asjakohasusele Horvaatia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (31)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (32)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja käesolevat hinnangut, hindas nõukogu 2020. aasta riiklikku reformikava ja 2020. aasta lähenemisprogrammi. Käesolevates soovitustes võetakse arvesse vajadust lahendada pandeemia tagajärjel tekkinud probleeme ja aidata tasakaalustamatuse kõrvaldamist võimaldava esimese sammuna kaasa majanduse taastumisele. Soovitustes 1, 2, 3 ja 4 pööratakse otsest tähelepanu sellele, kuidas tulla toime makromajandusliku tasakaalustamatusega, mille komisjon tuvastas määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt.

               SOOVITAB Horvaatial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemide vastupanuvõimet. Edendada tervishoiutöötajate ja -asutuste ühtlasemat geograafilist jaotust, tugevdada koostööd kõigi haldustasandite vahel ning soodustada e-tervise valdkonnas tehtavaid investeeringuid.

               2.Tõhustada tööturumeetmeid ja -asutusi, viia töötushüvitised piisavale tasemele ja täiustada miinimumsissetuleku kavasid. Suurendada digitaristu ja digiteenuste kättesaadavust ja edendada oskuste omandamist.

               3.Kasutada jätkuvalt meetmeid, millega tugevdada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning füüsilisest isikust ettevõtjate likviidsust. Vähendada veelgi maksutaolisi lõive ja piiranguid kaupade ja teenuste turgu käsitlevas seadusandluses. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erasektori investeeringuid, et kiirendada majanduse taastumist. Suunata investeeringuid eelkõige rohe- ja digipöördesse, täpsemalt tuleks investeerida keskkonnataristusse, kestlikku linna- ja raudteetransporti ning puhta ja tõhusa tootmise, säästva energiatarbimise ja kiire lairibaühenduse edendamisse.

               4.Tugevdada riiklike ametiasutuste suutlikkust ja tõhusust riiklike projektide ja meetmete väljatöötamisel ja rakendamisel riigi ja kohalikul tasandil. Parandada kohtusüsteemide tõhusust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 510 final.

                     (4)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 516 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Luksemburgi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Luksemburgi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Luksemburgi ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)2020. aasta aruanne Luksemburgi kohta
                  2
                avaldati 26. veebruaril 2020. Selles hinnati Luksemburgi edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019
                  3
                vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  4
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle peaks olema demokraatlik järelevalve ja sõltumatu kohtulik kontroll.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  5
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mis on vajalikud meie ühiskonna ja majanduse normaalse toimimise taastamiseks ja kestlikuks majanduskasvuks, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kõiki kriisist saadud õppetunde.]

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud vajadust kriisiks valmisoleku kavade järele tervishoiusektoris, mis hõlmavad eelkõige täiustatud ostustrateegiaid, mitmekesiseid tarneahelaid ja oluliste varude strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  6
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Luksemburgi julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

               (9)Luksemburg esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 29. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)Luksemburgi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

               (11)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: ülejäägist 2,2 % SKPst 2019. aastal puudujääki 8,5 % SKPst 2020. aastal. Prognooside kohaselt väheneb eelarvepuudujääk 2021. aastal 3,0 %-le SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks pärast suurenemist 22,1 %ni 2019. aastal suurenema 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2020. aastal veelgi ja jõudma 28,7 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

               (12)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Luksemburg võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud üksikisikutele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 5,5 % SKPst. Meetmed hõlmavad järgmist: tervishoiuteenuste tõhustamine, raskustes olevate ettevõtete toetamine, tagastatavad laenud ja lühendatud tööaja korraldus, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjate ja piiriüleste töötajate jaoks. Lisaks on Luksemburg teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust. Need meetmed hõlmavad maksustamise edasilükkamist, laene ajutistes finantsraskustes olevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ning tagatisi. Erinevalt 2020. aasta stabiilsusprogrammist prognoosib komisjon paketi väiksemat mõju, kuna ta ei pea maksustamise edasilükkamist ja tagastatavate laenude andmist vabalt valitud meetmeteks, millel on mõju eelarvele. Ametiasutused leiavad siiski, et teataval osal otseste maksudega maksustamise edasilükkamisest oleks lõpuks mõju eelarvele, mis sisaldub eespool nimetatud summas 5,5 % SKPst. Lisaks on osa lühendatud tööaja kavadega seotud kuludest loetud automaatsete tasakaalustusmehhanismide toimimise osaks. Üldiselt on Luksemburg võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (13)Kui poliitikat ei muudeta, on Luksemburgi valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 4,8 % SKPst ja 2021. aastal 0,1 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 %. Võrreldes komisjoni prognoosidega põhineb stabiilsusprogramm nii tulude kui ka kulude puhul konservatiivsematel prognoosidel.

               (14)Kuna Luksemburg peaks 2020. aastal ületama eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

               (15)Luksemburgil on üks paremini toimivaid tervishoiusüsteeme ELis. Kuna aga 49 % arstidest ja 62 % tervishoiutöötajatest on mitteriiklikud spetsialistid, ületab süsteem suurel määral kriitilist haavatavuse läve (nagu nähtub Maailma Terviseorganisatsiooni näitajast). Sellega seoses võivad naaberriikide võimalikud ühepoolsed otsused mõjutada Luksemburgi tervishoiusüsteemi kriisi ajal. Luksemburg pidi rekordilise kiirusega võtma meetmeid oma tervishoiusüsteemi vastupanuvõime parandamiseks COVID-19 kriisi hakul, näiteks võtma kasutusele haigla meditsiinitaristu ja rajama selle ajutise laienduse ning pakkuma majutust Luksemburgis piiriülestele tervishoiutöötajatele ja nende perekondadele.

               (16)Tervishoiusüsteemis võib tulevikus esineda üha suuremaid probleeme, lisaks üha arvukamatele vabadele töökohtadele tervishoiusektoris viimastel aastatel. Eelkõige eeldatakse, et vananeva elanikkonna tõttu suureneb nõudlus tervishoiuteenuste järele ning järgmise 15 aasta jooksul jääb pensionile 59–69 % meditsiinitöötajatest. Oskuste uuenduslik kombineerimine ning ametialaste rollide arendamine, ülesannete jagamine ja asendamine mängivad tähtsat rolli tervishoiusektori atraktiivsuse säilitamisel. Üldisemalt on võimalik parandada tervishoiusüsteemi juhtimist, sealhulgas koostööd naaberriikidega, ning valitsus on just alustanud märkimisväärse reformiga. Kuigi digitaristu on Luksemburgis juba kõrgel tasemel, tehakse veel jõupingutusi, et rakendada e-tervise lahendusi, näiteks digitaalseid lahendusi teenuseosutajatele hüvitise maksmiseks. Luksemburg on väga keskendunud digitehnoloogiale, nagu superarvutid, tehisintellekt, plokiahel ja suurandmed, ning tal on potentsiaali seda võimekust edasi arendada ja teha liidu tasandil koostööd, et anda suur panus teadusuuringutesse viiruse neutraliseerimiseks ja nakkuste vähendamiseks. Luksemburg on loonud ka uue toetuskava teadus- ja arendustegevuse investeerimisprojektidele, mis käsitlevad COVID-19 tõkestamiseks loodavaid tooteid ning mida on vaja praeguse puhangu tulemuslikuks piiramiseks, töötades välja tulemusliku ravi ja vaktsiinid.

               (17)Komisjoni prognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 6,4 %ni ja väheneb 2021. aastal 6,1 %ni. Luksemburg on võtnud mitmeid meetmeid tööhõive säilitamiseks, näiteks nn osaline töötus (chômage partiel). Erilist tähelepanu tuleks aga pöörata haavatavamatele rühmadele, nagu vanemaealised ja madala kvalifikatsiooniga töötajad, võttes arvesse, et uus miinimumsissetuleku kava (REVIS, „revenu d'inclusion sociale“) on juba kaasa toonud registreeritud töötute arvu suurenemise avalikus tööturuasutuses, kuna alates 2019. aasta jaanuarist on hüvitisesaajad kohustatud end registreerima. Kõige rohkem kannataksid need haavatavad rühmad COVID-19 kriisist tingitud konkurentsi suurenemise tõttu tööturul. Teiste kriisi tõttu kannatavate haavatavate rühmade seas on näiteks ajutised töötajad ja madala kvalifikatsiooniga töötajad tervikuna. Vanemaealiste töötajate puhul on nende madal tööhõive määr Luksemburgis endiselt struktuurne probleem, mis mõjutab ka pensionisüsteemi pikaajalist kestlikkust, nagu on kirjas Luksemburgile varasematel aastatel esitatud soovitustes. Praeguses olukorras ähvardab vanemaealisi töötajaid täiendav risk, et nad vallandatakse kriisi tõttu. Nende parem kohandamine muudele töökohtadele ja sektoritele, sealhulgas oskuste täiendamise ja ümberõppe kaudu, on vajalikum kui kunagi varem. Luksemburgi tulemused sotsiaalse kaasatuse valdkonnas on ELi keskmise lähedal, kuid ebavõrdsuse ja palgavaesuse näitajad on viimastel aastatel halvenenud ning õpilaste võimalusi mõjutab endiselt tugevalt nende sotsiaal-majanduslik taust. Seejuures tuleks eelkõige toetada haavatavamaid rühmi, et tulla toime kriisi sotsiaalsete mõjudega.

               (18)Selleks et toetada ettevõtjaid COVID-19 kriisis, eelkõige VKEsid, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjaid ja mikroettevõtjaid, on Luksemburg lisanud oma stabiliseerimiskavasse mitu meedet. Jaekaubandus on üks kõige enam mõjutatud sektoreid nõudluse vähenemise ja praeguste meetmete tõttu, mis takistasid paljudel ettevõtjatel üleüldse tegutseda või piirasid nende tegevust. Regulatiivne paindlikkus aitaks kriisi järel jaemüüki elavdada. Lisaks oleks kasulik toetada väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid talitluspidevust võimaldava digitehnoloogia, näiteks e-kaubanduse kasutuselevõtmisel. Asjakohaseid meetmeid tuleks võtta kogu taastumisperioodi jooksul, kohaldades samal ajal meetmete järkjärgulist ja paindlikku kaotamist ning tehes kindlaks kõige enam mõjutatud sektorid, et töötada välja konkreetsed toetuskavad, mis võimaldaksid neil taastumisetapis järele jõuda. Nende meetmete rakendamise protsessis tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet. Selleks et toetada uute väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate teket ja seniste üleminekut majanduskasvu soodustavatesse sektoritesse, võib Luksemburgi maksejõuetusraamistiku reform pärast kriisi kõige teravamat etappi anda ettevõtjatele uue võimaluse, kui nad endast sõltumata põhjustel on silmitsi pankrotiga.

               (19)Majanduse taastamise toetuseks on tähtis keskenduda avaliku sektori töövalmis investeerimisprojektide elluviimisele ja soodustada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu eelkõige digitaal- ja rohemajanduses. Luksemburg on juba käivitanud algatusi digiülemineku ja innovatsiooni edendamiseks, kuid võrreldes keskkonna suure potentsiaaliga ja riigi püüdlusega minna üle andmepõhisele majandusele on tehnoloogiline integratsioon ettevõtlussektoris ja erainvesteeringutes ning avalike teenuste digitaliseerimine endiselt vähene. Investeeringud digiüleminekusse, kõrgema taseme digioskustesse ja innovatsiooni, sealhulgas integreeritud teadusuuringute ja innovatsioonistrateegia väljatöötamine, on tähtsad VKEde toetamiseks ning tootlikkuse ja konkurentsivõime suurendamiseks. Majanduse taastamist tuleks täiendavalt toetada ka ambitsioonikate roheliste investeeringute edendamisega lühikeses perspektiivis. Peamised sektorid täiendavate meetmete võtmiseks võiksid olla eelkõige säästev transport, sealhulgas raudteetransport, säästev ehitus, eelkõige seoses olemasolevate ja uute hoonete energiatõhususega, ning taastuvenergia. Need meetmed annaksid tugeva keskkonnasäästliku stiimuli ning toetaksid Luksemburgi 2030. aasta kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise, energiatõhususe ja taastuvenergia eesmärkide saavutamisel, aidates ühtlasi üle minna kliimaneutraalsusele. Veel on vaja kindlaks teha investeerimisvajadused ja investeeringute rahastamisallikad, võttes arvesse ka COVID-19 puhangu mõju majandusele ja riigi rahandusele. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Luksemburgil lahendada mõned probleemidest, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Luksemburgil seda fondi kõige paremini kasutada.

               (20)Luksemburg on silmitsi märkimisväärsete rahapesuriskidega, arvestades välismaiste otseinvesteeringute suurt sissevoolu ja keerukaid õiguslikke struktuure koos välismaiste sponsoritega. Need riskid on välja toodud riiklikus riskihindamises, eelkõige seoses spetsialistidega, kes osutavad teenuseid äriühingutele ja usaldusfondidele või kes osutavad investeerimisteenuseid. Puudujäägid rahapesuvastase raamistiku kohaldamisel nende spetsialistide poolt põhjustavad ebapiisavaid riskianalüüse ja kahtlastest tegevustest teatamise madalat taset. Spetsialistide järelevalve ei ole nende puuduste kõrvaldamiseks piisavalt tugev. Äriühingute jaoks on loodud tegelike tulusaajate riiklik register, et vähendada salastatust ja teha kindlaks tegelikud tulusaajad. Esitatud teabe kvaliteeti ja registri tulemuslikkust tuleb aja jooksul jälgida.

               (21)Agressiivse maksuplaneerimise tõkestamine on jätkuvalt tähtis, et parandada maksusüsteemide tõhusust ja õiglust, nagu tunnistati 2020. aasta euroala käsitlevas soovituses. Maksumaksjate agressiivse maksuplaneerimise strateegiate ülekanduv mõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Luksemburg on võtnud meetmeid agressiivse maksuplaneerimise vastu, rakendades eelnevalt kokkulepitud rahvusvahelisi ja Euroopa algatusi, kuid dividendi-, litsentsitasude ja intressimaksete suur osakaal SKPs viitab sellele, et riigi maksueeskirju kasutavad agressiivset maksuplaneerimist viljelevad ettevõtted. Enamik välismaistest otseinvesteeringutest on nn eriotstarbeliste üksuste omanduses. Kuna välismaale (st ELi residentide poolt kolmandate riikide residentidele) tehtavatelt intressi-ja litsentsitasude maksetelt makse kinni ei peeta ning teatavatel tingimustel vabastatakse dividendimaksed maksude kinnipidamisest, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka vastuvõtvas jurisdiktsioonis. Luksemburg on esitanud seaduseelnõu, millega kehtestatakse maksualast koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide ELi loetellu kantud jurisdiktsioonidele intressimaksete ja litsentsitasude mahaarvamise keeld kooskõlas riigi kohustusega kehtestada neile jurisdiktsioonidele kaitsemeetmed.

               (22)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (23)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Luksemburg kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (24)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Kuna Luksemburgi rahaühik on euro ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Luksemburg tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (25)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Luksemburgi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Luksemburgile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Luksemburgi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (26)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  7
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Luksemburgil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Parandada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, tagades tervishoiutöötajate asjakohase kättesaadavuse. Kiirendada reforme, et täiustada tervishoiusüsteemi juhtimist ja e-tervishoidu.

               2.Leevendada kriisi mõju tööhõivele, pöörates erilist tähelepanu tööturul raskes olukorras olevatele inimestele.

               3.Tagada ettevõtete, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ja füüsilisest isikust ettevõtjate likviidsust toetavate meetmete tulemuslik rakendamine. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige säästvale transpordile ja kestlikele hoonetele ning puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutusele, aidates kaasa majanduse CO-heite järkjärgulisele vähendamisele. Edendada innovatsiooni ja digiüleminekut, eelkõige ettevõtlussektoris.

               4.Tagada rahapesuvastase raamistiku tulemuslik järelevalve ja jõustamine usaldus- ja äriühinguteenuseid ning investeerimisteenuseid osutavate spetsialistide suhtes. Hoogustada meetmete võtmist seoses maksusüsteemi elementidega, mis hõlbustavad agressiivset maksuplaneerimist, eriti välismaale tehtavate maksete kaudu.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 515 final.

                     (3)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus), (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (7)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 522 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS
            milles käsitletakse Portugali 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Portugali 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Portugali ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Portugali kohta
                  3
               . Selles hinnati Portugali edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste
                  4
                täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Portugalis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustavad netoväliskohustuste suur maht, era- ja valitsemissektori võlg ning viivislaenude suur osakaal tootlikkuse aeglase kasvu tingimustes haavatavust.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon COVID-19 puhangu ametlikult üleilmseks pandeemiaks. See on raske rahvatervisealane hädaolukord kodanike, ühiskonna ja majanduse jaoks. See paneb riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekuid ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus rasked tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  5
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimisel koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja erakorralise seisukorra või võtnud kasutusele erakorralised meetmed. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajalise piiranguga ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  6
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majanduslangust, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See lubab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning võimaldab samal ajal komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Tuleb jätkuvalt rakendada meetmeid, et piirata ja kontrollida pandeemiat, tugevdada riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõimet, leevendada sotsiaal-majanduslikke tagajärgi ettevõtetele ja kodumajapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning tagada töökohal piisavad tervishoiu- ja ohutustingimused eesmärgiga alustada taas majandustegevust. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmeid, mida on vaja selleks, et taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, integreerides muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kõiki kriisist saadud õppetunde.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada kohe, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja põhivarustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamisel põhilised elemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  7
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid tegeleda COVID-19 pandeemia erakordse mõjuga. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja seostavad menetlusi. Rahavoogudega seotud surve leevendamiseks võivad liikmesriigid kasutada 2020.–2021. eelarveaastal 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Portugali kutsutakse üles neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata raskustest kõige enam mõjutatud inimesi ja sektoreid.

               (9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu Portugalis tõenäoliselt piirkondade lõikes erinevad, eelkõige suuresti turismist sõltuvates piirkondades, nagu Algarve, ning äärepoolseimates piirkondades, nagu Madeira ja Assoorid. Sellega kaasneb oluline risk, et Portugalis suurenevad piirkondlikud ja territoriaalsed erinevused, Võttes lisaks arvesse seda, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

               (10)16. mail 2020 esitas Portugal oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (11)Portugali suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareeglit. 13. juulil 2018 esitas nõukogu Portugalile soovituse tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  8
                nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 0,7 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni üldhinnang kinnitab, et 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. Võttes aga arvesse üldise vabastusklausli aktiveerimist, ei ole Portugali puhul edasised sammud märkimisväärse kõrvalekalde menetluse raames õigustatud.

               (12)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogramm ei sisaldanud vähemalt 2020. aasta makromajanduslikku stsenaariumi ega plaane valitsemissektori eelarvepositsiooni ning võla ja SKP suhte kohta. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt võib aga iga 30 tööpäeva pikkune piirangute periood – st ligikaudu 1,5 täiskuud – avaldada aastasele SKP-le negatiivset mõju mahus keskmiselt 6,5 protsendipunkti. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus. Eelarveprognoosidega on seotud riigipõhised riskid, mis on tingitud avaliku sektori suurematest tingimuslikest kohustustest, mis tulenevad mõnest avaliku sektori ettevõttest ja COVID-19ga seotud erasektorile suunatud meetmetest. Lisaks on arvestatavad olemasolevad kohustused, mis on osaliselt seotud täiendavate pankade toetamise meetmete võimaliku mõjuga eelarvele.

               (13)COVID-19 pandeemiale reageerimisel ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Portugal võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammis on nende meetmete hinnanguline mõju eelarvele esitatud kas kuu- või aastaarvestuses, esitamata 2020. aastaks prognoositud aastast koondnäitajat. Nende meetmete hulgas on ühekordne eritoetus ettevõtetele äritegevuse taasalustamiseks (508,0 miljonit eurot ehk 0,3 % SKPst), lihtsustatud skeem ajutiste töökatkestuste (koondamine) jaoks (373,3 miljonit eurot ehk 0,2 % SKPst kohaldamiskuu kohta) ning tervishoiusüsteemi isikukaitsevahendite hanked (0,1 % SKPst kohaldamiskuu kohta)
                  9
               . Komisjoni hinnangul võivad nende meetmetega seotud otsesed eelarvekulud moodustada 2020. aastal kokkuvõttes ligikaudu 2,5 % SKPst. Peale selle on Portugal andnud teada meetmetest, millel ei ole reeglina eelarvele otsest mõju, kuid mis aitavad toetada ettevõtete ja kodumajapidamiste likviidsust ning mille maht on 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt ligi 25,2 miljonit eurot ehk 12,5 % SKPst. Nende meetmete hulgas on käibemaksu, üksikisiku ja äriühingu tulumaksu ja sotsiaalmaksete edasilükkamine (7,9 miljardit eurot ehk 3,9 % SKPst) ning riigi tagatud krediidiliinid ja muud sarnased algatused (4,0 miljardit eurot ehk 2,0 % SKPst). Üldiselt on Portugali võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises, milles käsitletakse koordineeritud majanduslikke meetmeid COVID-19 puhangule reageerimiseks. Kui need meetmed täielikult rakendatakse ja kui seejärel suunatakse eelarvepoliitika ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, juhul kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab see tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse jätkusuutlikkuse.

               (14)Kui poliitikat ei muudeta, on Portugali valitsemissektori eelarvepuudujääk komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 6,5 % SKPst ja 2021. aastal 1,8 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks 2020. aastal saavutama tipptaseme 131,6 % ja langema 2021. aastal 124,4 %-le.

               (15)20. mail 2020 esitas komisjon Portugali kohta aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande, kuna prognoosi kohaselt ületatakse riigis 2020. aastal eelarvepuudujäägi kontrollväärtus, milleks on 3 % SKPst. Kokkuvõttes osutab analüüs sellele, et aluslepingu ja määruse (EÜ) nr 1467/1997 kohane eelarvepuudujäägi kriteerium ei ole täidetud.

               (16)COVID-19 pandeemia algas Portugalis 2020. aasta märtsi alguses ja pani riigi tervishoiusüsteemi suure surve alla. Selleks et haiguse levikut maksimaalselt piirata ja surmajuhte vähendada, kehtestas valitsus ajavahemikuks 2020. aasta 18. märtsist 2. maini põhiseadusekohase erakorralise seisukorra ning rakendas kiiresti mitmesugused ranged tõkestamismeetmed. Portugal võttis meetmeid tervishoiusüsteemi reageerimisvõime parandamiseks ja nakkuste kõvera tasandamiseks, et haiglaid mitte üle koormata. Riiklikud ja üleilmsed tõkestamismeetmed on enamikus sektorites majandustegevust tunduvalt vähendanud, mõjutades eriti tugevalt turismi ja sellega seotud tegevusi, ning kahjustanud Portugali sotsiaalseid ja majanduslikke väljavaateid, eriti mikro-, väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid (VKEd). 2020. aastal peaks majanduskasv aeglustuma 6,8 % ja 2021. aastal kiirenema 5,8 %.

               (17)Selleks et vähendada COVID-19 pandeemia vahetut mõju inimeste tervisele, on kulutused tervishoiusüsteemile ulatuslikud. Tuleb teha investeeringuid, et tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, tagada kriisile reageerimise võime kindlustamiseks vajalikud seadmed, tooted ja taristu, sealhulgas intensiivravi, testimine, tehnoloogia- ja meditsiinialased rakendusuuringud ning üldine juurdepääs teenustele, muu hulgas väljaspool linnapiirkondi ja äärepoolseimates piirkondades (Madeiral ja Assooridel). COVID-19 puhangu alguses oli tasapisi hakatud rakendama kava riiklikes haiglates uue juhtimismudeli kasutuselevõtuks ning aastaeelarvet oli märkimisväärselt suurendatud. Selle kindel rakendamine praegusel ajal võib aidata suurendada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet. COVID-19 on näidanud, kui haavatavad on Portugalis pikaajalise hoolduse asutused, kus nakkus- ja surmajuhtude määr on olnud kõrge. Kuigi pikaajalise hoolduse territoriaalne kättesaadavus on viimasel aastakümnel paranenud, on üldised juurdepääsumäärad madalad riigi kõigis piirkondades. Enne COVID-19 puhangut prognoositi, et pikaajaliste tervishoiukulutuste kasv osana SKPst on üks liidu suurimaid. Jätkuvad jõupingutused tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse süsteemi tõhususe ja suutlikkuse suurendamiseks on vajalikud nii praeguse kriisi kui ka elanikkonna vananemisega seotud probleemidega toimetulekuks.

               (18)Portugali tööturu areng oli alates 2014. aastast pidevalt positiivne, kuid nüüd tekivad pandeemia tõttu erakordsed tööhõiveprobleemid. Komisjoni prognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 9,7 %ni ja väheneb 2021. aastal 7,4 %ni, mis on suurem näitaja kui 2019. aasta 6,5 %. Tööhõive toetamiseks ja töökohtade kadumise riski maandamiseks on Portugal lihtsustanud ja kohandanud olemasoleva ajutiste töökatkestuste skeemi kasutamist. Liidu ja riiklike programmide sihipärane kasutamine võib aidata säilitada töökohti ja majandustegevust, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate hulgas. Taastumisetapis on personaliseeritud ja sihipärasel aktiivsel tööturupoliitikal, eelkõige täiendus- ja ümberõppel, otsustav roll selles, et tööjõud jääb töötamiseks valmis. Tööandjate, haridus- ja koolitusasutuste ning avalike tööturuasutuste vaheline koostöö on väga oluline tööle võetud inimeste arvu suurendamisel.

               (19)COVID-19 puhangu tõttu tuleb võtta meetmeid, et leevendada sotsiaalseid tagajärgi ja kaitsta haavatavaid inimesi, nii et ebavõrdsus ei kasvaks. Nende meetmete hulgas on töötushüvitiste skeemid ja sissetulekutoetus olukorrast kõige enam mõjutatud töötajatele, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele ja ebatüüpilises töösuhtes olevatele inimestele, juurdepääs teenustele ja tööturule naasmist edendavad meetmed. Sotsiaalvaldkonna riikliku erandolukorrakava rakendamine koostöös sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonnaga võib toetada kohest ja koordineeritud reageerimist kriisi sotsiaalsete tagajärgede leevendamiseks. Poliitikamuudatused (nt miinimumsissetuleku, eakate täiendava solidaarsustoetuse, pensionide ja perehüvitiste suurendamine), mille eesmärk oli peatada sotsiaalsiirete tulemuslikkuse vähenemine, mis on toimunud viimastel aastatel, on avaldanud positiivset mõju tulujaotusele. Sotsiaalsiirded (v.a pensionid) vähendasid Portugalis vaesuse ohus olevate elanike osatähtsust 2018. aastal siiski vaid 23,8 %, mis on oluliselt väiksem näitaja kui ELi keskmine 34 %. Lisaks on miinimumsissetuleku skeem piisavuse poolest üks liidu kehvematest ja selle tagatav sissetulek moodustab riigi vaesuspiirist ainult 40 %.

               (20)Pidades silmas, et vastu tuli võtta suhtlemisdistantsi meetmed, suurendab COVID-19 pandeemia oluliselt vajadust kasutada digitehnoloogiat, et tagada jätkuv juurdepääs haridusele ja äritegevusele. Portugali koolid ja koolituskeskused on suletud ja traditsiooniline, statsionaarne õpe on katkenud. Ligikaudu 6 %-l kodumajapidamistest ei ole endiselt juurdepääsu internetile, mis mõjutab hinnanguliselt 50 000 õpilast, ning juurdepääs internetile ja telekommunikatsioonivõrkudega kaetus on linna- ja maapiirkondades väga erinev. Sotsiaal-majanduslikult soodsas olukorras olevatest peredest pärit õpilastel on paremad võimalused tulla toime kaugõppest tingitud raskustega. Lisaks on Portugalis suur digioskuste puudus. 2019. aastal ei olnud 48 %-l elanikkonnast algtasemel digioskusi ja sellest ligikaudu 26 %-l ei olnud mingeid digioskusi; nende inimeste osatähtsus, kes ei ole kunagi internetti kasutanud, on ELi keskmisest kaks korda suurem. Praeguses olukorras tuleb võtta aktiivselt kasutusele e-koolitused ja teha jõupingutusi, et aidata digitaalselt tõrjutud inimestel ületada kaugõppele juurdepääsu takistavad tegurid. Kui ettevõtted võtavad kasutusele digitehnoloogia, et pakkuda alternatiivset töökorraldust ja digiteenuseid, võimaldaks see jätkata tegevust ettevõtetel, mille teenuseid saab osutada internetis, leevendades sel viisil mõnes sektoris piirangute mõju. See on eriti asjakohane Portugalis, mille majandust iseloomustavad peamiselt mikroettevõtjad, mis on koondunud traditsioonilistesse sektoritesse. Üks peamine tegur, mis takistab VKEde digitaliseerimist, on digiteadmiste lünk, mille allikas on juhtide ja töötajate digikirjaoskuse üldine madal tase.

               (21)Selleks et hoida ära välditavaid pankrotte ning võimaldada ettevõtetel šokk üle elada ja jääda konkurentsivõimeliseks, võttis Portugal vastu hulga meetmeid, mille eesmärk on toetada elujõulisi ettevõtteid ja eelkõige VKEsid, mida on mõjutanud suhtlemisdistantsi meetmete kehtestamine, mis tähendas tegevuspiiranguid ning sise- ja üleilmse nõudluse vähenemist. Need meetmed keskenduvad likviidsustoetuse andmisele muu hulgas riigi ja finantseerimisasutuste rahastatavate garantiide, otsetoetuste, maksude edasilükkamise ja sotsiaalmaksete vähendamise kaudu. Need keskenduvad eelkõige kõige enam kannatada saanud sektoritele, sealhulgas turismi- ja majutussektorile ja nendega seotud majandustegevusele ning tootmis- ja ekspordiettevõtetele. On oluline, et avaliku sektori asutused ja erasektori vahendajad rakendaksid neid meetmeid õigel ajal ja tõhusalt. Sellest tulenevalt lihtsustas Portugali valitsus krediidiliinidele juurdepääsemise protsessi, eelkõige ettevõtete esitatavaid dokumente. Nende meetmete kavandamise ja rakendamise protsessis tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet. Täiendavate poliitikameetmete eesmärk on toetada ettevõtlust ja füüsilisest isikust ettevõtjaid.

               (22)Majanduse taastumise edendamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Kasvu kiirendavad investeeringud teadusuuringute ja innovatsiooni, digitaliseerimise, ühenduvuse ja rohelise ülemineku toetamiseks aitavad taastada Portugali majandust ja suunata selle pikaajalise kestliku majanduskasvu teele. Transporditaristusse tehtavad investeeringud võivad aidata tegeleda Portugali ääremaastaatusega, eelkõige juhul, kui kõrvaldatakse augud raudteeühenduses Hispaaniaga ja lubatakse kasutada Portugali sadamate kasutamata potentsiaali. Portugali riikliku energia- ja kliimakava kohaselt on kliimapöördeks ja energiasüsteemi ümberkujundamiseks vaja palju investeeringuid. Hoonete energiatõhususe suurendamiseks ja ettevõtete energiatarbimise vähendamiseks on veel palju võimalusi. Pürenee poolsaare parem energiaühenduvus võib suurendada konkurentsi ja edendada taastuvenergia kasutamist. Investeeringutega võib toetada ka valmistumist kliimamuutuste negatiivseteks tagajärgedeks, nagu üleujutused ja metsatulekahjud, veemajanduse ja jäätmekäitluse parandamist ning ringmajanduse potentsiaali arendamist. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Portugalil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande
                  10
                D lisas käsitletud territooriumidel. See võimaldaks Portugalil kõnealust fondi võimalikult hästi kasutada.

               (23)Portugali kohtusüsteem on viimastel aastatel muutunud tõhusamaks tänu mitmele meetmele, mida jätkuvalt rakendatakse. Pandeemia ja sellest tingitud majanduslangus võivad aga suurendada kohtuvaidluste hulka, mis võib võimendada järelejäänud kitsaskohti, eelkõige haldus- ja maksukohtute pikki menetlusi ja kohtuasjade suurt kuhjumist. Kohtusüsteemi suurem tõhusus ja vastupanuvõime võivad parandada ettevõtluskeskkonda, millest saavad kasu eelkõige kodumaised VKEd ja investorid.

               (24)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastumise edendamisele, hõlmasid 9. juulil 2019 nõukogu vastuvõetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika kuni pika perioodi struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (25)Portugali pangandussüsteemi on möödunud aastatel tehtud kokkuvõttes mitmeid parandusi. Kasumlikkuse näitajad paranesid tänu sektori tõhususe suurendamiseks tehtud jõupingutustele ning eraldiste ja väärtuse alandamiste vähenemisele. Kuna kasumlikkus suurenes, jätkus pangandussüsteemis kapitali omavahendite suhtarvude paranemine. Omavahendite tase on siiski jätkuvalt ELi keskmisest allpool. Viivislaenude suhtarv jätkas mitu aastat kestnud langustrendi, kuid on siiski endiselt ELi näitajast kaks korda suurem. Sissetuleku loomise võime on madalate intressimäärade tingimustes ja endiselt suure võlakoormusega majanduses jätkuvalt probleem. Pangandussektorile tekitavad probleeme nõrgenev majandus, COVID-19 kriis ja madalate intressimääradega keskkond, mis kajastuvad ka antud laenude krediidikvaliteedis. Lisaks puutuvad Portugali pangad kokku mõningate geograafiliste piirkondadega, mis sõltuvad suurel määral tooraine, eelkõige nafta hindade arengust. Selliste piirkondadega seotud riskipositsioonid on tundlikud turu-, valuuta- ja krediidiriski suhtes ning võivad mõjutada nende piirkondadega kokkupuutuvatele ettevõtetele antud laenude krediidikvaliteeti.

               (26)On tehtud kindlaks, et üks põhitegureid, mis takistab pankadel tegeleda kiiresti suure viivislaenude osakaaluga, on pikad maksejõuetusmenetlused. Need avaldavad märkimisväärset mõju ka nende varade hinnastamisele järelturgudel, sest tulemused, mida mõõdetakse võlausaldajatele tehtud maksetena, ei ole piisavad. Viivislaenude koosseisust nähtub jätkuvalt, et ettevõtetele antud laenude osatähtsus on püsivalt suur (ligikaudu kaks kolmandikku) ja need laenud sobivad kiire, standardlähenemisviisi kasutamiseks kõige vähem. Viimastel aastatel on nii maksejõuetus- kui ka tsiviiltäitemenetlusse tehtud mitu muudatust. Edasised muudatused, eelkõige põhjendamatuid viivitusi käsitlevad muudatused, aitaksid nii võlausaldajaid kui ka laenuvõtjaid ning laenuvõtjad saaksid alustada puhtalt lehelt.

               (27)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Portugal kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (28)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Pidades silmas, et Portugal on liikmesriik, mille rahaühik on euro, ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Portugal tagama, et tema poliitika jääb kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja on kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (29)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Portugali majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Portugalile esitatud soovituste järelmeetmeid. Lisaks nende asjakohasusele Portugali eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (30)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  11
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (31)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Praegustes soovitustes võetakse arvesse vajadust tulla pandeemiaga toime ja edendada majanduse taastumist, mis on esimene vajalik samm tasakaalustamatuse korrigeerimise võimaldamiseks. Soovitused, milles käsitletakse otseselt makromajanduslikku tasakaalustamatust, mille komisjoni tegi kindlaks määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad soovitustes 1, 2, 3 ja 4,

               SOOVITAB Portugalil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et reageerida pandeemiale tulemuslikult ning toetada majandust ja taastumist. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet ja tagada võrdne juurdepääs kvaliteetsele tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele.

               2.Toetada tööhõivet ja prioriseerida töökohtade säilitamise meetmeid. Tagada piisav ja tulemuslik sotsiaalkaitse ja sissetulekutoetus. Toetada digitehnoloogia kasutamist, et tagada võrdne juurdepääs kvaliteetsele haridusele ja koolitusele ning edendada ettevõtete konkurentsivõimet.

               3.Rakendada ajutisi meetmeid, mille eesmärk on tagada ettevõtetele, eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele juurdepääs likviidsusele. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, raudteetaristule ja innovatsioonile.

               4.Suurendada haldus- ja maksukohtute tõhusust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 521 final.

                     (4)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (8)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (9)

                        Eelarvemõju on väljendatud protsendina 2020. aasta SKPst vastavalt komisjoni 2020. aasta kevadprognoosile.

                     (10)

                        SWD(2020) 251 final.

                     (11)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.