Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0147

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007  /* SEK/2005/0147 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.2.2005SEK(2005) 147 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et liikmesriigid, kes ei ole võtnud kasutusele ühisraha, peavad esitama nõukogule ja komisjonile lähenemisprogrammid. Vastavalt selle määruse artiklile 9 peab nõukogu kontrollima iga lähenemisprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, peab nõukogu esitama arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud lähenemisprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.ELiga 1. mail 2004. aastal ühinenud liikmesriigid ei osale ühisrahas, kuid eurole üleminekuks nõutakse neilt lähenemiskriteeriumide õigeaegselt täitmist, sealhulgas valitsemissektori finantsseisundi jätkusuutlikkust. Kuna valitsemissektori puudujääk oli 2003. aastal 3,9% SKTst, otsustas nõukogu 5. juulil 2004. aastal, et Poolal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja soovitas ülemäärase puudujäägi likvideerida hiljemalt 2007. aastaks kooskõlas 2004. aasta maikuu lähenemisprogrammiga. Eelkõige soovitati Poolal kohaldada jõuliselt maikuu lähenemisprogrammis kavandatud meetmeid, eelkõige meetmeid, mis sisalduvad nn Hausneri kavas. Eelkõige soovitati astuda tõhusaid samme seoses kavandatavate meetmetega 2005. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks hiljemalt 5. novembriks 2004 kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Lisaks kutsuti Poola valitsust üles eraldama valitsemissektori puudujäägi vähendamiseks võimalikke lisatulusid ja tagama võla kasvu peatamine. Komisjon tegi oma 22. detsembri 2004. aasta teatises järelduse, et Poola valitsus on astunud tõhusaid samme seoses meetmetega 2005. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks.[2]Liikmesriigid, kes ühinesid ELiga 1. mail 2004, kohustusid esitama lähenemisprogrammid 15. maiks 2004 ja esimese ajakohastatud programmi 2004. aasta lõpuks. Poola esitas esimese lähenemisprogrammi aastateks 2004–2007 17. mail 2004 ja nõukogu andis sellele hinnangu 5. juulil 2004. Poola esitas ajakohastatud lähenemisprogrammi 1. detsembril 2004. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit,[3] potentsiaalse tootmismahu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[4]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Poola esitas Euroopa Komisjonile ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2004–2007 1. detsembril 2004 pärast seda, kui ministrite nõukogu selle 30. novembril 2004 heaks kiitis. Dokument sisaldab 2005. aasta eelarve suhtes võetud meetmeid ja põhineb 2004. aasta jaanuaris kinnitatud valitsuse programmil riiklike kulutuste ratsionaliseerimiseks ja vähendamiseks (nn Hausneri kava). Programm vastab osaliselt andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta, ning on kooskõlas ESA95 süsteemiga. Valitsemissektori tulude ja kulude koosseisu käsitlevate ESA95 andmete kvaliteet ei ole täielikult kooskõlas ESA95 statistiliste standarditega. Seepärast palutakse Poolal viia andmed nõuetega vastavusse.-  Programmis esitatud makromajandusliku raamistiku kohaselt nähakse ette SKT reaalkasvu vähenemist 5,7%lt aastal 2004 5,0%ni ja 4,8%ni vastavalt 2005. ja 2006. aastal, millele järgneb tõus 5,6%ni aastal 2007. Kogu prognoositava perioodi jooksul põhineb kasv sisenõudlusel, samas kui puhaseksport muutub eeldatavasti negatiivseks alates 2005. aastast. Makromajanduslik stsenaarium aastani 2006 on usutav ja enam-vähem kooskõlas komisjoni 2004. aasta sügise prognoosiga, kuigi selles ennustatakse 2006. aastaks mõnevõrra väiksemat SKT kasvu. Seevastu tundub kasvuprognoos programmi viimaseks aastaks olevat liiga optimistlik. Prognoositud SKT kasvu kiirenemine 2007. aastal peegeldab optimistlikke prognoose nii potentsiaalse tootmismahu kui sisenõudluse kasvu osas. Programmis eeldatakse eriti potentsiaalse toodangumahu kasvu suurenemist 3,6%lt 2004. aastal 4,7%ni 2007. aastal (vastavalt komisjoni talituste arvutustele), kusjuures toodangumahu tühik programmiperioodi lõpuks eeldatakse olevat üle 2%. Samuti võib arvata, et hinnasurve võib olla suurem, kui programmis eeldatakse.-  2004. aasta jooksul kasvas Poolas inflatsioon võrreldes 2003. aasta madala tasemega, kuid viimasel ajal on kasv aeglustunud. 2004. aasta aprillist augustini täheldatud inflatsiooni suurenemise peamiseks põhjuseks olid ajutised tegurid (toiduainete ja naftahinnad, ühinemisega seotud maksude suurenemine), kuid jätkuv mõõdukas palgakasv ja zloti tugevnemine aitavad kaasa inflatsiooni vähenemisele 2005. aastal. Zlott tugevnes märgatavalt peaaegu kogu 2004. aasta jooksul, kokku euro suhtes 13% 2003. aasta detsembriga võrreldes. Ka zloti tegelik nominaalne ja reaalne vahetuskurss tugevnes 2004. aastal (võrreldes eelmise aasta lõpuga) üle 10%. Erinevus Poola ja euroala pikaajaliste riigivõlakirjade tootluse vahel suurenes 2003. aasta keskpaigast 2004. aasta keskpaigani, kuna investorites tekitas rahutust majandushalduspoliitika, kuid viimastel kuudel on erinevus taas vähenenud, olles aasta lõpuks jõudnud 200 baaspunktini. Olemasolevas raha- ja vahetuskursipoliitikas, milleks on konkreetne inflatsiooni juhtimise raamistik ujuva vahetuskursimääraga, ei ole muutusi ette näha.-  Ajakohastatud programmi aluseks oleva eelarvestrateegia eesmärgiks on valitsemissektori puudujäägi vähendamine 2007. aastaks alla 3% SKTst ja võla suhte hoidmine alla 60% SKTsse. Ajakohastatud programm näeb ette puudujäägi järkjärgulist vähendamist 5,4%lt SKTst 2004. aastal 2,2%ni SKTst 2007. aastal. Avatud pensionifondid (mille iga-aastane mõju on eeldatavasti 1,5% SKTst) kuuluvad valitsemissektori alla, mida võimaldab Eurostati antud üleminekuperiood. Eelmise programmiga võrreldes on suurim erinevus valitsemissektori 2007. aastaks kavandatud puudujäägi suurendamine 0,7 protsendipunkti võrra SKT suhtes. Rahanduse stabiliseerimiseks tuleks rakendada terviklikku meetmekogumit, mis sisaldub Hausneri kavas, mille täielikuks rakendamiseks oleks eeldatavasti tarvis eelarvelisi vahendeid 4,7% SKTst aastatel 2005–2007 (arvu on võrreldes eelmise programmiga vähendatud 0,6 protsendipunkti).-  Põhipuudujäägi vähendamine aastatel 2004–2007 3,2 protsendipunkti võrra on vähem ambitsioonikas, kui maikuu lähenemisprogrammis esitatud 4,2 protsendipunkti. Kavandatud rahanduse stabiliseerimisstrateegia sisaldab siiski mitmeid riske. 2004. aasta maikuu programmi hinnangus kirjeldatud oht, et kavandatud Hausneri kava meetmeid rakendatakse hilinemisega või ebatäielikult, on juba tõeks saamas. On jätkuvalt ebaselge, kas rakendatakse ülejäänud meetmeid, mis sisalduvad juba 2005. aasta eelarves, kuid vajavad veel seadusandlikke samme. Hoolimata sellest, et Poola parlament kaks olulist meedet tagasi lükkas, jäid kavandatud puudujäägid muutumatuks. Peaaegu pooled ajakohastatud programmis kirjeldatud meetmed, mille eesmärgiks on tulude suurendamine ja kulude vähendamine, on täpsustamata. Tingimuslikud kohustused on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse seisukohast lisarisk. Puudujäägieesmärkide saavutamine sõltub ka sellest, kas programmiperioodi jooksul saavutatakse suur SKT kasv. Lisaks kuulub ka kogumispensioni süsteem endiselt valitsemissektori alla. Kui liigitus 2007. aastal muutub, kohandatakse iga aasta puudujääginäitajaid 1,5 protsendipunkti võrra ülespoole. Lisasäästumeetmete puudumisel ei ole kindel, et suudetakse täita nõukogu soovitus viia puudujääk programmi viimasel aastal alla 3%, kuna 2007. aasta uus puudujäägieesmärk on 2,2% SKTst. Riskianalüüsi kohaselt võib tulemus eelarve osas olla prognoositust halvem.-  Prognoosi kohaselt suureneb valitsemissektori võlasuhe kumulatiivselt 2,6 protsendipunkti aastatel 2004–2006, jõudes 2006. aasta lõpuks 48%ni SKTst, ning väheneb 0,8 protsendipunkti võrra alles 2007. aastal. Komisjoni talituste 2004. aasta sügise prognoosid ennustavad vähem soodsat võla arengut. Avatud pensionifondide liigitamine valitsemissektorist väljapoole vastavalt Eurostati otsusele viiks võlasummade suurenemiseni igal aastal vahemikus 2005–2007 keskmiselt 6 protsendipunkti võrra. Võla suhe jääks seega alla 60% kontrollväärtuse isegi liigituse muutmise korral. 2004. aasta võlaprognoosi on võrreldes maikuu programmiga vähendatud 3 protsendipunkti võrra, peamiselt oodatust suurema SKT nominaalse kasvu ja zloti tugevnemisest tulenevate kursimuutuste tõttu. Ülejäänud programmiperioodi jooksul tasakaalustaks esmase tasakaalu paranemine ja suur nominaalkasv osaliselt varude muutuste korrigeerimisest tulenevat koguvõla suurenemist, mis osaliselt peegeldab eelrahastamist EL vahenditest. Võla suhte kasvu kavandatav aeglustumine ja lõpuks vähenemine sõltub samuti erastamistuludest. Tingimuslikud kohustused kujutavad samuti riski valitsemissektori võla vähendamisele. Riigi tagatised olid 2004. aasta lõpus 3,9% ja eeldatavasti nende osakaal järgnevatel aastatel suureneb. Lisaks kasvab jätkuvalt tervishoiusüsteemi tasumata võlg ning järjest enam eeldatakse riigipoolset sekkumist.-  Ajakohastatud programmis on esitatud ainult lühikirjeldus Hausneri kavas sisalduvate meetmete kohta, mille eesmärgiks on sotsiaalkulutuste vähendamine ja riiklike kulutuste haldamise parandamine. Programmis esitatud kohandamiste õnnestumine sõltub suuresti kavandatud sotsiaalkaitsereformi elluviimisest. Ajakohastatud programm täiendab meetmete enamikku sisaldanud maikuu lähenemisprogrammi selles osas, mis käsitleb meetmete mõju eelarvele. Lisaks eelarvele avaldatavale mõjule aitaksid need reformid vähendada suurt kiilu palkade maksustamises, mis on peamine takistus uute töökohtade loomisel ja ei soodusta tööturul osalemist. Samuti aitavad reformid kaasa suhteliselt kõrge seadusjärgsete kulude osakaalu vähendamisele. Tänu riigi rahanduse reformimisele ja kulude ratsionaliseerimisele eeldatakse kohustuslike (seadusest tulenevate) kulude vähenemist 42,5%lt 2003. aastal 39,3%ni 2007. aastal.-  Kuna 2020. aastast edasi pole eelarveprognoose tehtud, on väga raske hinnata Poola riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, sest elanikkonna vananemisest tulenev mõju eelarvele on tõenäoliselt suuremas osas tuntav pärast 2020. aastat. Siiski ei saa olemasoleva teabe alusel teatavaid riske välistada. Pikaajaliste eelarvesuundumuste tugevdamiseks ettenähtud tegevusliinide mõju osas on jätkuvalt palju ebakindlust.-  Kuna programmis esitatud strateegia põhineb peamiselt pensionireformi mõjul ja keskpika perioodi jooksul vajalikul eelarve stabiliseerimisel, tuleb tulevikus võtta lisareformimeetmeid, et parandada suutlikkust vananeva elanikkonnaga kohaneda. Seega peaks kavandatud meetmete edukas rakendamine, range järelevalve tingimuslike kohustuste üle ja järjekindel eelarve kavandatud stabiliseerimine keskpika perioodi jooksul toetama jätkusuutlikkust ka pikemas perspektiivis.-  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika osaliselt riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Ühest küljest vastab programm nõukogu soovitusele vähendada valitsemissektori puudujääki ning see vähendamine põhineb Hausneri kava rakendamisel. Teisest küljest ei ole programmis esitatud konkreetseid samme riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks ja tingimuslike kohustuste kasvust tuleneva probleemi lahendamiseks.-  Eespool esitatud hinnangut silmas pidades ja arvestades nõukogu poolt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel antud soovitusi, tuleks Poolal lisada riigi rahanduse kohandamismeetmeid ja vähendada 2007. aastaks kavandatud eelarvepuudujääki.Et viia puudujääk 2007. aastal usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil allapoole 3% SKTst, peaks Poola tagama Hausneri kavas sisalduvate struktuuriliste meetmete täieliku rakendamise ja võtma lisameetmeid rahanduse stabiliseerimiseks. Kui rakendamisega seotud riskid realiseeruvad, tuleks teha ka lisapingutusi alternatiivsete meetmete kasutuselevõtmiseks. Lisaks peaks Poola tegelema tingimuslike kohustuste kuhjumise küsimusega.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  17. veebruaril 2005 kontrollis nõukogu Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2007. Programm vastab osaliselt andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Valitsemissektori tulude ja kulude koosseisu käsitlevate ESA95 andmete kvaliteet ei ole täielikult kooskõlas ESA95 statistiliste standarditega. Programm ei järgi ka andmenõudeid, mis käsitlevad riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Seepärast palutakse Poolal viia andmed nõuetega vastavusse.2.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette SKT reaalkasvu vähenemist 5,7%lt 2004. aastal keskmiselt 4,9%ni 2005. ja 2006. aastal ja kasvu 5,6%le 2007. aastal. Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium küllaltki soodsaid kasvuprognoose. 2005. ja 2006. aasta kasvuprognoosid on usutavad, kuid kasvuprognoos programmi viimase aasta kohta tundub olevat liiga optimistlik. Prognoositud SKT kasvu kiirenemine 2007. aastal peegeldab optimistlikke prognoose nii potentsiaalse tootmismahu kui sisenõudluse kasvu osas. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat realistlik.3.  Nõukogu tegi 5. mail 2004. aastal otsuse, et Poolal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning soovitas selle parandada 2007. aastaks. Ajakohastatud programmi aluseks oleva eelarvestrateegia eesmärgiks on valitsemissektori puudujäägi vähendamine 2007. aastaks alla 3% SKTst ja võla suhte hoidmine alla 60% SKTsse. Ajakohastatud programm näeb ette puudujäägi vähendamist 5,4%lt SKTst 2004. aastal 2,2%ni SKTst 2007. aastal, kaasa arvatud avatud pensionifondide ülejääk (mille iga-aastane mõju on eeldatavasti 1,5% SKTst). Eelmise programmiga võrreldes on suurim erinevus valitsemissektori 2007. aastaks kavandatud puudujäägi suurendamine 0,7 protsendipunkti võrra SKT suhtes.4.  Rahanduse stabiliseerimiseks aastatel 2005–2007 tuleks rakendada terviklikku meetmekogumit, mis sisaldub Hausneri kavas, mille täielikuks rakendamiseks oleks eeldatavasti tarvis eelarvelisi vahendeid 4,7% SKTst (arvu on võrreldes eelmise programmiga vähendatud 0,6 protsendipunkti). Samal ajal rakendatakse ulatuslikku riiklikku investeerimiskava, mille tulemusel kasvavad riigi investeeringud 3,4%lt 2003 SKTst keskmiselt 4,1%ni programmiperioodi jooksul, samas kui EL keskmine 2004. aastal oli 2,4% SKTst.5.  On olemas tuntav risk, et tulemus eelarve osas võib olla programmis kavandatust halvem. 2004. aasta maikuu programmi hinnangus kirjeldatud oht, et kavandatud Hausneri kava meetmeid rakendatakse hilinemisega või ebatäielikult, on juba tõeks saamas. On jätkuvalt ebaselge, kas rakendatakse ülejäänud meetmeid, mis vajavad veel seadusandlikke samme, kuid sisalduvad juba 2005. aasta eelarves. Hoolimata sellest, et Poola parlament kaks olulist meedet tagasi lükkas, jäid kavandatud puudujäägid muutumatuks. Peaaegu pooled ajakohastatud programmis kirjeldatud meetmed, mille eesmärgiks on tulude suurendamine ja kulude vähendamine, on täpsustamata. Tingimuslikud kohustused on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse seisukohast lisarisk. Puudujäägieesmärkide saavutamine sõltub ka sellest, kas programmiperioodi jooksul saavutatakse suur SKT kasv. Lisaks kuulub ka kogumispensioni süsteem endiselt valitsemissektori alla, sest seda võimaldab Eurostati antud üleminekuperiood. Kui liigitus muutub, kohandatakse iga aasta puudujääginäitajaid 1,5 protsendipunkti võrra ülespoole. Lisasäästumeetmete puudumisel ei ole kindel, et suudetakse täita nõukogu soovitus viia puudujääk programmi viimasel aastal alla 3%, kuna 2007. aasta uus puudujäägieesmärk on 2,2% SKTst.6.  Seda riskianalüüsi arvestades ei ole programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et vähendada 2007. aastaks puudujääki alla 3% SKTst, ning lisaks ajakohastatud programmis kirjeldatud Hausneri kavale võib tarvis olla lisameetmeid.7.  Eeldatav võla suhe on 2004. aastal jõudnud 45,9%ni SKTsse, mis on alla asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmis prognoositakse, et võlasuhe suureneb kumulatiivselt 1,8 protsendipunkti aastatel 2004–2007. Kasv peatub alles programmi viimasel aastal.8.  Kuna 2020. aastast edasi pole eelarveprognoose tehtud, on väga raske hinnata Poola riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, sest elanikkonna vananemisest tulenev mõju eelarvele on tõenäoliselt tuntav pärast 2020. aastat. Siiski ei saa olemasoleva teabe alusel teatavaid riske välistada. Pikaajaliste eelarvesuundumuste tugevdamiseks ettenähtud tegevusliinide mõju osas on jätkuvalt palju ebakindlust. Kuna programmis esitatud strateegia põhineb peamiselt pensionireformi mõjul ja keskpika perioodi jooksul vajalikul eelarve stabiliseerimisel, tuleb tulevikus võtta lisareformimeetmeid, et parandada suutlikkust vananeva elanikkonnaga kohaneda. Seega peaks kavandatud meetmete edukas rakendamine, range järelevalve tingimuslike kohustuste üle ja järjekindel eelarve kavandatud stabiliseerimine keskpika perioodi jooksul toetama jätkusuutlikkust ka pikemas perspektiivis.9.  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika osaliselt riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Ühest küljest vastab programm nõukogu soovitusele vähendada valitsemissektori puudujääki ning see vähendamine põhineb Hausneri kava rakendamisel. Teisest küljest ei ole programmis esitatud konkreetseid samme riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks, eelkõige tingimuslike kohustuste kuhjumisest tuleneva probleemi lahendamise kaudu.* * *Pidades silmas eespool esitatud hinnangut ja arvestades nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel tehtud soovitusi, peaks Poola nõukogu arvates:(i) lisama riigi rahanduse kohandamismeetmeid ja vähendama 2007. aastaks kavandatud eelarvepuudujääki;10.  tagama Hausneri kavas sisalduvate struktuuriliste meetmete täieliku rakendamise ning tegema jõupingutusi alternatiivsete meetmete kasutuselevõtmiseks, juhul kui rakendamisega seotud riskid tõeks osutuvad; ja(iii) tegelema tingimuslike kohustuste kuhjumise küsimusega.Tabel: Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus.2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2004 | 5,7 | 5,0 | 4,8 | 5,6 |KOM okt 2004 | 5,8 | 4,9 | 4,5 | puudub |LP mai 2004 | 5,0 | 5,0 | 5,6 | 5,6 |THHI inflatsioon (%) | LP dets 2004 | 3,5 | 3,0 | 2,7 | 2,5 |KOM okt 2004 | 3,5 | 3,3 | 3,0 | puudub |LP mai 2004 | 2,2 | 2,8 | <3 | <3 |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP dets 2004 | -5,4 | -3,9 | -3,2 | -2,2 |KOM okt 2004 | -5,6 | -4,1 | -3,1 | puudub |LP mai 2004 | -5,7 | -4,2 | -3,3 | -1,5 |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP dets 2004 | -2,6 | -1,3 | -0,5 | 0,4 |KOM okt 2004 | -2,5 | -1,0 | -0,0 | puudub |LP mai 2004 | -2,8 | -1,1 | -0,3 | 1,3 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | LP dets 2004 | 45,9 | 47,6 | 48,0 | 47,3 |KOM okt 2004 | 47,7 | 49,8 | 49,3 | puudub |LP mai 2004 | 49,0 | 51,9 | 52,7 | 52,3 |Allikad: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise prognoosid (KOM). |[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] SEK(2004) 1630, 22.12.2004.[3] Majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Rahandus- ja majandusministrite nõukogu 10.7.2001. aastal jõustatud 27.6.2001. aasta dokument EFC/ECFIN/404/01 - REV 1.[4] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Küprose 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta

text:
               16.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 210/12

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Küprose 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
   2011/C 210/04
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt Euroopa 2020. aasta strateegiale tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (6)

               Küpros esitas 6. mail 2011 oma riikliku reformikava ja 7. mail 2011 oma 2011. aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2010–2014. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati neid kaht programmi üheaegselt.

               (7)

               Küprose majandus taastub mõõdukalt pärast viimase 35 aasta esimest majanduslangust 2009. aastal, mil SKP reaalkasv vähenes 1,7 %. Majanduslangus mõjutas tööturgu, kus töötuse määr kasvas 2010. aastal 6,5 %-ni. Halvenes ka riigi rahanduse olukord. Valitsemissektori eelarve, mis oli enne kriisi ülejäägis, saavutas 2009. aastal puudujäägi 6 % SKPst. Seda põhjustas automaatsete stabilisaatorite ja suvakohaste stimuleerivate meetmete kasutuselevõtt majanduslangusele reageerimiseks ning maksulaekumisi vähem soodustava kasvumudeli võrdlemisi suur mõju. Majandustegevus elavnes mõõdukalt 2010. aastal, mil majanduskasv oli 1 %. See positiivne näitaja saavutati peamiselt tänu laovarude suurendamisele pärast nende märkimisväärset vähenemist 2009. aastal ning tänu eratarbimise kergele taastumisele. Majanduse väljavaadete paranemine tuleb prognooside kohaselt kasuks tööturule, kus oodatakse tööhõive mõõdukat taastumist ning tööpuuduse järkjärgulist vähenemist võrreldes 2010. aasta lõpu tipptasemega.

               (8)

               Nõukogu, kelle arvamus põhineb ajakohastatud stabiilsusprogrammi hindamisel kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on seisukohal, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on kuni 2012. aastani realistlik, aga pärast seda üsna optimistlik võrreldes komisjoni talituste 2011. aasta kevadel esitatud prognoosiga. Stabiilsusprogrammis on seatud eesmärk vähendada eelarve puudujääki kooskõlas nõukogu 13. juuli 2010. aasta soovitusega 2011. aastal 4 %-ni SKPst ja 2012. aastal 2,6 %-ni SKPst ning jätkata seejärel eelarve konsolideerimist. Programmis ennustatakse, et võla suhe saavutab tipptaseme 2012. aastal ning väheneb pärast kõnealust aastat. Struktuurne eelarvepositsioon paraneb kooskõlas nõukogu 13. juuli 2010. aasta soovitusega ajavahemikul 2011–2012 aastas keskmiselt 1,5 % SKPst. Struktuurne paranemine on nii 2013. kui ka 2014. aastal prognooside kohaselt siiski aeglasem, kui on ette nähtud stabiilsuse ja kasvu paktis. Programmiperioodil ei saavutata keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurselt tasakaalus eelarve. Kui kavandatud üldine kohandamine hõlmab kulude piiramist, siis enamik 2011. aasta meetmeid võetakse tulude poolel. Programmis kavandatud konsolideerimist ohustavad teatavad riskid, mis on seotud järjepidevate kohandustega maksulaekumisi vähem soodustava kasvumudeli suunas, aasta jooksul lisaeelarvete vastuvõtmise tavaga ning selliste meetmete õigeaegse rakendamisega, mille suhtes ei ole veel sotsiaalpartneritega kokkuleppele jõutud või mida ei ole veel täpsustatud (nt jooksvate kulude piiramine). Arvestades neid riske, võib oodatust halvema makromajandusliku või eelarvepoliitilise arengu korral tekkida vajadus võtta lisameetmeid.

               (9)

               Hoolimata jooksevkonto puudujäägi vähenemisest ligikaudu 8 %-ni SKPst 2010. aastal, on see näitaja endiselt suur ja võib pärssida keskpika perioodi majanduskasvu. Avaliku sektori kulutusi tuleb rahastada kas välisvõla või erasektori säästudega. Viimasega kaasneks väiksem SKP kasv, kuna see pidurdaks eratarbimist või investeerimist. Keskpikal perioodil hakkaks puudujääk vähenema, aga ainult mõõdukas tempos. Nõukogu soovitas 13. juulil 2010 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames Küprose ametiasutustel muuta siduvamaks ka oma keskpika perioodi eelarveraamistik. Seni ei ole edusammudest teatatud. Vastavalt stabiilsusprogrammile hakatakse keskpika perioodi eelarveraamistikku täielikult rakendama alates 2014. ja mitte 2012. eelarveaastast, nagu alles hiljuti eeldati. Seetõttu avaldub selle mõju alles keskpika perioodi vältel. Uue raamistiku õigeaegne rakendamine on oluline riigi rahanduse eduka ja kestva konsolideerimise seisukohast.

               (10)

               Pangandussektor pidas üleilmsele finantskriisile ja euroala riigivõlakriisile hästi vastu ning valitsuse sekkumise järele vajadust ei olnud. Pangandussektori mõõde on võrreldes riigi majandusega suur. Pankade varade väärtus on ilma tütarettevõtjaid ja välispankade filiaale arvesse võtmata üle kuue korra suurem kui riigi SKP ning neid arvesse võttes koguni üheksa korda suurem kui SKP. Lisaks sellele on pangandussektor üsna koondunud ning pangandusturul domineerivad kolm siseriiklikku kontserni, kelle vara väärtus moodustab ligikaudu 55 % kõikide pankade, välja arvatud ühistupankade koguvarast. Rahvusvahelistel finantsturgudel endiselt varitsevate riskide tõttu on otstarbekas hallata bilanssi endiselt konservatiivselt ja teostada ranget usaldusnormatiivide täitmise järelevalvet. Pangandusjärelevalvet teostavad kaks asutust: Küprose Keskpank kommertspankade üle ning Ühistute Järelevalve- ja Arendusamet ühistupankade üle. Valitsus edendab ühtlustamistavasid nimetatud kahes järelevalveorganis. Samal ajal on järelevalve ühendamise suunas tehtava sammuna vaja tõhustada ühistupankade üle teostatava järelevalve läbipaistvust.

               (11)

               Elanikkonna vananemise pikaajaline prognoositud mõju eelarvele on ELi keskmisest tunduvalt suurem, mis on peamiselt tingitud sellest, et pensionikulutuste suhe SKPsse suureneb järgmistel kümnenditel märkimisväärselt. Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid kõrged. Aprillis 2009 alustati pensionireformi. Selle raames keskendutakse peamiselt tuludele ja reform aitab ainult vähesel määral aeglustada pensionikulude kasvu. Väga vähe edusamme on tehtud seoses tervishoiureformiga, mille eesmärk on pärssida kulude prognoositavat suurenemist riikliku tervishoiusüsteemi väljakujundamise ning riiklike haiglate autonoomseks muutmise kaudu.

               (12)

               Elukallidust kompenseeriva toetuse automaatne korrigeerimine kaks korda aastas on otseselt seotud tarbijahinnaindeksi keskmise protsendilise muutusega viimasel kuuel kuul võrreldes eelnenud kuue kuuga. Toetuse automaatset korrigeerimist toetavad tugevalt sotsiaalpartnerid ja selle üle ei ole olnud võimalik pidada arutelusid kollektiivläbirääkimiste protsessi raames. Korrigeerimise ühtse kohaldamise tõttu ei kajasta palgad aga tootlikkuse erinevust eri sektorites. Toetuse korrigeerimise puudusteks on esiteks asjaolu, et palgad on seotud ainult toodete hindade ja mitte tootlikkuse kasvuga. Teiseks saavad sellest süsteemist eelkõige kasu kõrgemapalgalised töötajad. Kolmandaks on elukallidust kompenseeriva toetuse korrigeerimisel tugev mõju riigi rahandusele, sest lisaks palkadele mõjutab see otseselt ka pensioneid, hüvitisi ja muid toetusi.

               (13)

               Tööjõu osalus tööturul on Küprosel ELi keskmisest suurem, aga samas valitseb tööturul tugev sooline ebavõrdsus. Riiklikus reformikavas on tööhõive ja majanduskasvu peamiste kitsaskohtadena esile toodud erinevusi naiste ja meeste tööhõives, lastehoiuteenuste maksumust ja kättesaadavust, paindlike tööhõivevormide nappust ja püsivaid suuri meeste ja naiste palgaerinevusi. Selles osas on riiklikus reformikavas esitatud seotud meetmed. Kesk- ja kõrghariduse omandamise tase on Küprosel kõrge, aga kutseharidus ja -koolitus ei ole kuigi populaarne. Noorte kõrge töötuse määr ja kõrgharidusega töötute suur osakaal annab märku oskuste mittevastavusest tööturu nõudlusele Küprose majanduses. Osalus elukestvas õppes on väike, pidades silmas asjaolu, et hariduse omandamise tase on riigis üldiselt hea. Eriti vähe osalevad elukestvas õppes teatavad kindlad elanikkonnarühmad (madala kvalifikatsiooniga töötajad, eakad ja töötud). Nende probleemide lahendamiseks plaanitakse riiklikus reformikavas mitmeid meetmeid, sealhulgas kavatsetakse luua hulk uusi keskharidusjärgseid kutseharidus- ja -koolitusasutusi ning samuti plaanitakse juurutada uus praktikasüsteem alates 2012.–2013. õppeaastast. Riigi strateegiline eesmärk on liikuda väikse tootlikkusega töökohtade juurest suure tootlikkusega töökohtade poole. Selle saavutamisele tuleks üldiselt suurel määral kasuks, kui riik kujundaks ümber oma haridus- ja koolitussüsteemi, eesmärgiga saavutada oskuste kombinatsioon, mis vastaks paremini tööturu nõudmistele.

               (14)

               Küpros võttis 2010. aasta juulis vastu üldseaduse teenuste direktiivi ülevõtmiseks riigi õigusesse. Riiklikust rakendusmeetmest teatamise kaudu 2011. aasta alguses on vastu võetud ning hiljuti komisjonile edastatud ka mõned valdkondlikud õigusaktid. Paraku püsivad kahtlused ülevõtmise terviklikkuse suhtes, sest mõned valdkondlikud õigusaktid sisaldavad endiselt mõningaid takistusi asutamisõiguse ja teenuste vaba osutamise õiguse kasutamisele ja neid õigusakte ei ole seni muudetud. Kõnealused takistused hõlmavad üldkohaldatavaid piiranguid, näiteks asjaolu, et kohalikud ametiasutused nõuavad luba mis tahes äritegevuse alustamiseks või et lubade kehtivusaeg on piiratud, olenemata tegevusalast ja seotud riskidest. Samuti võivad takistused olla väga konkreetsed, näiteks kohaldatakse turismiteenustele kindlaksmääratud tariife ning autorenditeenustele majandusvajaduste teste lubade andmise protsessis, koheldakse diskrimineerivalt teistest liikmesriikidest pärit ehitusettevõtjaid ning ei lubata arhitektidel ja inseneridel tegeleda oma kutsetegevusega juriidiliste isikutena.

               (15)

               Takistuseks majanduskasvule võivad olla keskkonnaga seotud piirangud ning ressursi- ja energiakasutuse küsimused. Need võivad olla seotud riigi spetsiifilise geograafilise asukohaga ja kliimamuutuste tagajärgedega, näiteks tavapärasest pikemate põuaperioodidega. Hiljuti on läbi viidud ja avaldatud taastuvenergia kasutamise toetuskavade kulutõhususe hindamine, mille alusel vaadati toetuskavad uuesti läbi. Energeetikasektori toimimist saaks oluliselt parandada, võttes kasutusele maagaasi ja hõlbustades investeerimist taastuvenergia infrastruktuuri.

               (16)

               Küpros on võtnud laiendatud euroala pakti raames hulga kohustusi. Paktiga kohustatakse riiki suurendama eelarve jätkusuutlikkust. Selleks peab riik valmistama ette raamseaduse finantskriisiga tegelemiseks ja asutama täielikult sõltumatu finantsstabiilsusfondi. Lisaks sellele on praegu käimas avaliku sektori pensionisüsteemi ümberkujundamise dialoog, mis on kavas lõpule viia 2011. aasta lõpuks. Tööhõivemeetmed hõlmavad võitlust ebaseadusliku ja deklareerimata tööga, oskuste vastavusse viimist tööturu nõudlusega ning ettevõtjate konkurentsivõime suurendamist. Konkurentsivõime edendamise meetmed on suunatud avaliku sektori palkade hoidmisele samal tasemel (palkade indekseerimise mehhanism kavandatakse ümber), väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõime suurendamisele, riikliku digiteerimisstrateegia lõpuleviimisele 2011. aastaks ning energiatõhususe ja taastuvate energiaallikate edendamisele. Kõnealused kohustused on võetud pakti neljas valdkonnas. Nende eesmärk on tagada stabiilsusprogrammis ja riiklikus reformikavas visandatud laiaulatuslikuma ümberkorralduste kava järjepidevus ja kinnitada varem väljendatud kavatsust viia ellu reforme riigi struktuuriliste puuduste kõrvaldamiseks, kuigi praeguses etapis ei määrata kindlaks ajakava avaliku sektori palkade ja pensionisüsteemi probleemidega tegelemiseks. Neid kohustusi on soovitusi koostades hinnatud ja arvesse võetud.

               (17)

               Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi, riiklikku reformikava ja laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Küprose eelarve- ja sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning ka seda, kuidas neis järgitakse ELi eeskirju ja juhiseid, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldist juhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse riigi tasandi otsustesse. Pidades silmas hindamise tulemusi, leiab komisjon, et 2011. aastaks seatud puudujäägi-eesmärgi saavutamiseks on tarvis teha rohkem jõupingutusi ning et aastaks 2012 ja sellele järgnevateks aastateks tuleb vastu võtta täiendavaid konsolideerimismeetmeid. Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamiseks on tarvis lisameetmeid pensioni- ja tervishoiusüsteemis. Samuti tuleb täiendavaid meetmeid võtta selleks, et tugevdada usaldusnormatiivide täitmise järelevalveraamistikku panganduses, kohandada palkade indekseerimise süsteemi ning parandada kutseharidust, -koolitust ja -oskusi, ettevõtluskeskkonda ja energiatõhusust.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut ja nõukogu 13. juuli 2010. aasta soovitust, mis koostati Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt, on nõukogu läbi vaadanud Küprose 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi, ja tema arvamus (3) kajastub eelkõige tema allpool punktides 1 ja 3esitatud soovitustes. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi vaadanud Küprose riikliku reformikava,

         SOOVITAB Küprosel võtta ajavahemikul 2011–2012 järgmisi meetmeid:

               1.

               Riik peaks võtma vastu vajalikud püsimeetmed 2011. aasta eelarve-eesmärgi saavutamiseks ja eelarve ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks 2012. aastaks kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses tehtud nõukogu soovitustega. Meetmeid tuleks võtta kulude rangeks kontrollimiseks ja oodatust paremat eelarvepoliitilist arengut tuleks kasutada puudujäägi ja võlataseme kiiremaks vähendamiseks. Tagada tuleks edusammud keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks (vähemalt 0,5 % SKPst aastas) ning valitsemissektori võla suhe tuleks langusesse tuua. Kiirendada tuleks kohustusliku mitmeaastase eelarveraamistiku ja parandusmehhanismide järkjärgulist kasutuselevõttu alates 2012. aasta eelarve ettevalmistamisest, kusjuures eelarveraamistikul peaks olema siduv õiguslik alus. Programmi- ja tulemuspõhine eelarvestamine tuleks esimesel võimalusel kasutusele võtta.

               2.

               Usaldusnormatiivide täitmise järelevalveraamistikku tuleks kommerts- ja ühistupankade puhul veelgi tugevdada, et tagada riskide varajane tuvastamine.

               3.

               Riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust tuleks parandada, rakendades reformimeetmeid pensioni- ja tervishoiukulude kontrollimiseks, eesmärgiga pidurdada elanikkonna vananemisega seotud kulutuste prognoositavat suurenemist. Pensioni sissemaksete tegemise aega tuleks pikendada ning pensioniiga tuleks siduda oodatava elueaga või võtta vastu muid võrreldava eelarvemõjuga meetmeid. Samal ajal tuleks kanda hoolt selle eest, et eakate inimeste vaesusrisk ei suureneks. Täiendavaid meetmeid tuleks võtta riikliku tervisekindlustussüsteemi kiiremaks juurutamiseks.

               4.

               Sotsiaalpartneritega konsulteerides ja riiklikke tavasid järgides tuleks võtta meetmeid palgaläbirääkimis- ja palkade indekseerimise süsteemi ümberkujundamiseks, et palgatõus peegeldaks paremini tööjõu tootlikkuse ja konkurentsivõime arengut.

               5.

               Täiendavaid samme tuleks astuda kutsehariduse ja –koolituse süsteemi kavandatud reformimiseks, sealhulgas sobitada haridustulemused paremini kokku tööturu nõudmistega. Selleks tuleks asutada keskharidusjärgse kutsehariduse ja –koolituse instituut. Kutsekoolitussüsteemi tõhusust tuleks suurendada, luues eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajatele, naistele ja eakamatele töötajatele stiimuleid kutsehariduses ja –koolituses osalemiseks.

               6.

               Majanduskasvu edendamiseks ja tööhõive suurendamiseks teenustesektoris tuleks valdkondlikest õigusaktidest 2011. aasta detsembriks kaotada järelejäänud sätted, mis takistavad asutamisõiguse ja teenuste vaba osutamise õiguse kasutamist.

               7.

               Suurendada energialiikide kombinatsiooni mitmekesisust ja taastuvenergiaallikate ning laiendada taastuvenergia kasutamist tuleks võtta meetmeid, millega võimaldatakse suuremat vabadust hindade kujundamisel. 2012. aastaks tuleks koostada veevarude majandamise kava ja kehtestada hinnakujundusskeem, milles kajastatakse kulutõhususe ja kulude õigluse põhimõtet. Kava ja skeemi eesmärk on tagada veevarude säästlikum majandamine.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  Ette nähtud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.


Komisjoni Soovitus, millega antakse poliitilist nõu Prantsusmaa majandus- ja eelarvepoliitika kohta


title: Soovitus Nõukogu otsusele liiase puudujäägi eksisteerimise kohta Tsehhi Vabariigis

text:
Avis juridique important

|

52004SC0831

Soovitus nõukogu otsusele liiase puudujäägi eksisteerimise kohta Tsehhi Vabariigis  /* SEK/2004/0831 lõplik */

Soovitus NÕUKOGU OTSUSELE liiase puudujäägi eksisteerimise kohta Tsehhi Vabariigis(komisjoni esitatud)SELETAV MEMORANDUM7 aprill 2004 avaldas Komisjon oma ennustused [1] 2004 kevadeks. Vastavalt nendele ennustustele, mis võtsid arvesse andmed, mis Tsehhi Vabariik edastas märtsis 2004, üldine juhtimis-puudujääk kasvas Tsehhi Vabariigis 6,4%-st STP 2002 aastal 12,9% STP 2003 aastal (5,9% STP-st välistab peamise tehingu, mis on seotud riigi garantiidega), järelikult ületab Lepingus viidatud 3% STP.[1]  Komisjoni Kevad 2004 ennustus on saadaval järgneval webi lehel:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Vastavalt sellele, algatas Komisjon liiase puudujäägi menetluse Tsehhi Vabariigi üle 12 mai 2004, võttes omaks eelnev raport, mis on Lepingu [2] Artiklis 104(3). 13 mai 2004 sai Komisjon Tsehhi Vabariigilt tegevuskava, mis kinnitas, et puudujäägi suurus aastal 2003 oli 12,9% STPst.[2]  Selle raporti kogu tekst on saadaval järgneval webi leheküljel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.EDP on reguleeritud Lepingu Artikli 104 ja Nõukogu Korraldusega (EC) Nr 1467/97, mis lausuvad, et "tuleb kiirendada liiase puudujäägi menetluse täideviimist", mis on osa Stabiilsuse ja Kasvu Paktist [3]. Kui Liikmes Riikidel on peal kitsendused, siis kõikidele maadele, mis liitusid EN 1mai 2004, peavad hoiduma liiasest puudujäägist ja sanktsioone vastavalt Artiklile 104(9) ja (11) ei saa neile peale sundida.[3]  OÜT L 209, 2.8.1997.Komisjoni raport vastavalt Lepingu Artiklile 104(3) järeldas, et Tsehhi Vabariigi puudujäägi liiasus 2003 aastal STP üle 3%, nagu viidatud Lepingus, ei järeldu mingist iseäralikust sündmusest väljaspool Tsehhi võimude kontroll-ala, ega ei ole ka mingi tõsise majandusliku allakäigu tulemus Stabiilsuse ja Kasvu Pakti mõttes, kuna reaalne STP kasv ulatus 2003 aastal 2,9%. Mis puutub 2004 tulemustesse, siis raport järeldas, et üldine riigi puudujääk arvatavasti küll väheneb, kuid siiski jääb üle 3% STP. Üksikasjalikult näeb Komisjoni Kevad 2004 ennustus ette, et üldine riigi puudujääk on 5,9% STP 2004 aastal, mis on rohkem kui 5,3% STP, mis Tsehhi võimud on vastavalt oma tegevuskavale plaaninud.Põhinedes Komisjoni Kevad 2004 ennustusele, Komisjoni raport järeldas ka, et STP-võla suhe, mis ulatus aastal 2003 37,6% STP jääb ka edaspidi alla 60%, millele on viidatud Lepingus 2004 aastal. Üksikasjalikult, Komisjoni Kevad 2004 ennustus plaanib võla suhte ulatuva 40,6% STP 2004 aastal, mis on rohkem kui 38,4%, mis on Tsehhi võimude tegevuskavas plaanitud.Lepingu Artikkel 104(4) teatab, et "Komitee, mis on määratud Artiklis 114 (sh. Majandus ja Rahandus Komitee) peab koostama oma arvamuse Komisjoni raportile." Komitee väljastas oma arvamuse 24 mai 2004 kirjutades alla määrangule, mille Komisjon oma raportis tegi. Üksikasjalikult, Komisjon järeldas, et Tsehhi Vabariigi eelarveline olukord osutab liiase puudujäägi olemasolule Artikli 104(2) kahest kriteeriumitest esimeses. Teiste asjassepuutuvate faktorite arvestamine, eriti eelarve keskmise seisu ja avaliku investeerimise suhe, ei muutnud hindamist, mis põhines nendel kriteeriumitel. Komitee järeldas ka, et on tõenäoline, et üldine riigi puudujääk jätkab Lepingus viidatud 2004 aasta väärtuse ületamist ning riigi koguvõlg jääb allapoole kui Lepingus viidatud 60% STP kuid suureneb üle 40,6% STP aastal 2004.Komisjon, olles uurinud asjasse puutuvaid faktoreid, mida esitatakse raportis ja arvestades Komisjoni arvamust, on jõudnud arvamusele, et Tsehhi Vabariigis on liiane puudujääk. See arvamus, mis on Komisjoni poolt võetud omaks 24 juuni 2004, on siinkohas suunatud Nõukogule, vastavalt Lepingu Artiklile 104(5). Komisjon soovitab, et Nõukogu otsustab vastavalt, olles seejuures vastavuses Artikliga 104(6) ja siinkohas suunab otsuse soovituse selle täide viimiseks. Lisaks, Komisjon esitab Nõukogule soovituse, et Nõukogu teeks soovituse, mis on suunatud Tsehhi Vabariigile ja mille sisuks on püüd lõpetada liiase puudujäägi situatsioon, vastavalt Lepingu Artiklile 104(7).Soovitus NÕUKOGU OTSUSELE liiase puudujäägi eksisteerimise kohta Tsehhi VabariigisEUROOPA ÜHENDUSE NÕUKOGUArvestades Euroopa Ühenduse asutamise lepingut ja eriti Artiklit 104(6), seetõttu,Arvestades soovitust Komisjonile,Arvestades Tsehhi Vabariigi poolt tehtud andmeid,Arvestades asjaolu, et:(1) Vastavalt Lepingu Artiklile 104 Liikmes Riigid peavad vältima liiast riigi puudujääki; see kehtib ka kitsendustega Liikmes Riikidele ja kõikidele riikidele, kes ühinesid EN 1 mail 2004;(2) Stabiilsuse ja Kasvu Pakt põhineb tegelikel riigi finantsidel, mis on vahendid kindlamaks stabiilsuse hindamiseks ja toetab tugevalt tööhõive loomise juhtimist;(3) Liiase puudujäägi menetlus Artiklis 104 määrab ära otsuse kas liiane puudujääk eksisteerib ja liiase puudujäägi menetluse Protokoll, mis on Lepingusse lisatud lisas, paneb paika edasised määrused liiase puudujäägi menetluse täide viimiseks. Nõukogu Korraldus (EC) Nr 3605/93 [4], mida on parandatud Nõukogu Korraldusega (EC) Nr 475/2000 [5] ja Komisjoni Korraldusega (EC) Nr 351/2002 [6], paneb paika detailsed reeglid ja definitsioonid rakendamaks eelnevalt mainitud Protokolli määrused;[4]  OÜT L 332, 31.12.1993, lk. 7.[5]  OÜT L 58, 3.3.2000, lk. 1.[6]  OÜT L 55, 26.2.2002 lk. 23.(4) Lepingu Artikkel 104(5) nõuab, et Komisjon suunaks oma arvamuse Nõukogule kui Komisjon arvab, et Liikmes Riigis ilmneb või võib ilmneda liiane puudujääk. Olles kontrollinud kõiki asjasse puutuvaid faktoreid, mis on võetud arvesse vastavalt Artiklile 104(3) ja arvestades Majanduse ja Rahanduse Komitee arvamust vastavalt Artiklile 104(4), järeldas Komisjon oma 24 juuni 2004 arvamuses, et Tsehhi Vabariigis eksisteerib liiane puudujääk;(5) Lepingu Artikkel 104(6) lausub, et Nõukogu peaks arvestama kõiki tähelepanekuid, mida asjasse puutuv Liikmes Riik soovib enne liiase puudujäägi eksisteerimise otsustamist anda, peale lõplikku määramist;(6) Lõplikku määramine viib järgnevatele järeldustele. Üldine riigi puudujääk oli aastal 2003 12,9% STP (5,9% STP-st välistab peamise tehingu, mis on seotud riigi garantiidega) Tsehhi Vabariigis, mis oli rohkem kui Lepingus viidatud 3% STP. Üldine riigi puudujäägi liiasus üle viidatud väärtuse ei olnud mingi ebatavalise sündmuse tulemus, mis ei sõltuks Tsehhi võimudest ning samuti ei olnud selle põhjuseks tõsine majanduslik allakäik, Stabiilsuse ja Kasvu Pakti mõttes. Riigi puudujääk arvatavasi jääb üle 3% STP ka aastal 2004. Üksikasjalikult, vastavalt Komisjoni Kevad 2004 ennustusele on plaanitud, et see tõuseb 2004 aastal 5,9% STP, samas kui Tsehhi Vabariigi tegevuskava näeb ette, et puudujääk oleks 5,3% STP. Võla suhe, mis oli aastal 2003 37,6%, jääb arvatavasti alla 60% STP, millele viitab aasta 2004 Leping.ON VASTU VÕTNUD SELLE OTSUSE:Artikkel 1Kogu hindamisest järgneb, et Tsehhi Vabariigis eksisteerib liiane puudujääk.Artikkel 2See otsus on suunatud Tsehhi Vabariigile.Brüssel, [5. juuli] 2004.Nõukogu nimeleesistuja[...]


title: Soovitused siseriiklikele kohtutele eelotsuse taotlemiseks

text:
               6.11.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 338/1

   SOOVITUSED
   siseriiklikele kohtutele eelotsuse taotlemiseks
   2012/C 338/01
   I —   ÜLDSÄTTED

      Euroopa Kohtu pädevus eelotsusetaotluste lahendamisel

               1.

               Eelotsusetaotlus on Euroopa Liidu õiguse põhimehhanism, mille eesmärk on anda liikmesriikide kohtutele vahend, mille kaudu tagada selle õiguse ühetaoline tõlgendamine ja kohaldamine liidus.

               2.

               Euroopa Liidu lepingu (edaspidi „ELL”) artikli 19 lõike 3 punkti b ja Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELTL”) artikli 267 alusel on Euroopa Liidu Kohus pädev tegema eelotsuseid, mis käsitlevad liidu õiguse tõlgendamist ja liidu institutsioonide, organite või asutuste õigusaktide kehtivust.

               3.

               Vastavalt ELTL artikli 256 lõikele 3 on küll teatavates põhikirjas sätestatud valdkondades ELTL artikli 267 alusel esitatud eelotsuse küsimusi pädev arutama Üldkohus. Kuna põhikirja aga selles osas kohandatud ei ole, on praegu eelotsusetaotlusi pädev lahendama ainult Euroopa Kohus.

               4.

               Kuigi ELTL artikkel 267 annab Euroopa Kohtule selles valdkonnas üldpädevuse, on esmase õiguse mitmetes sätetes selle pädevuse suhtes kehtestatud erandeid või tema pädevust ajutiselt piiratud. Eelkõige on seda tehtud ELTL artiklites 275 ja 276 ning protokolli (nr 36) Lissaboni lepingu üleminekusätete kohta (ELT C 83, 30.3.2010, lk 1) artiklis 10 (1).

               5.

               Kuna eelotsusemenetlus põhineb Euroopa Kohtu ja liikmesriikide kohtute koostööl, on selle menetluse igakülgse tõhususe tagamiseks otstarbekas anda nendele kohtutele järgmised soovitused.

               6.

               Käesolevad soovitused ei ole kohustuslikud, vaid nende eesmärk on täiendada Euroopa Kohtu kodukorra III jaotise sätteid (artiklid 93–118) ning aidata liikmesriikide kohtutel orienteeruda eelotsusetaotluse esitamise võimalustes ja anda praktilisi juhiseid selle taotluse vormi ja toime kohta.

      Euroopa Kohtu ülesanded eelotsusemenetluses

               7.

               Nagu eespool märgitud, on Euroopa Kohtu ülesandeks eelotsusemenetluses liidu õiguse tõlgendamine või selle kehtivuse üle otsustamine, kuid mitte selle õiguse kohaldamine põhikohtuasja faktilistele asjaoludele. See ülesanne jääb siseriiklikule kohtule ning seega ei lahenda Euroopa Kohus põhikohtuasjas tõusetunud faktilisi küsimusi ega siseriiklike õigusnormide tõlgendamise või kohaldamisega seotud võimalikke lahkarvamusi.

               8.

               Otsustades liidu õiguse tõlgendamise või kehtivuse üle, üritab Euroopa Kohus anda ka põhikohtuasja lahendamiseks vajaliku vastuse, kuid siseriiklik kohus on see, kes teeb selle põhjal oma konkreetsed järeldused ja vajaduse korral jätab asjassepuutuva siseriikliku õigusnormi kohaldamata.

      Otsus esitada eelotsusetaotlus

      Eelotsusetaotluse esitaja

               9.

               ELTL artikli 267 alusel võib Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse esitada põhimõtteliselt iga liikmesriigi kohus, kelle pädevuses on teha lahend menetluses, mis lõpeb kohtuotsuse jõudu omava otsusega. Euroopa Kohus tõlgendab kohtu mõistet kui liidu õiguse autonoomset mõistet ning Euroopa Kohus võtab selles küsimuses arvesse mitut tegurit, nagu tema poole pöördunud organi õiguslik alus, püsivus, tema otsuste õiguslik siduvus, menetluse võistlevus, õigusnormide kohaldamine selle organi poolt ja tema sõltumatus.

               10.

               Olenemata sellest, kas põhikohtuasja pooled seda paluvad, otsustab siseriiklik kohus üksi, kas Euroopa Kohtule eelotsusetaotlus esitada.

      Eelotsusetaotlus tõlgendamise küsimuses

               11.

               Vastavalt ELTL artikli 267 sätetele on liikmesriigi iga kohus pädev esitama Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse liidu õigusnormi tõlgendamise kohta, kui ta seda menetluses oleva asja lahendamiseks vajalikuks peab.

               12.

               Samas on kohtul, kelle otsuste peale ei saa siseriikliku õiguse kohaselt edasi kaevata, kohustus esitada Euroopa Kohtule selline küsimus, välja arvatud juhul, kui selles valdkonnas on juba olemas kohtupraktika (ja kui uus olukord ei tekita põhjendatud kahtlust selle kohtupraktika kohaldamise võimalikkuses antud asjas) või kui asjassepuutuva õigusnormi õige tõlgendus on ilmselge.

               13.

               Siseriiklik kohus võib seega juhul, kui ta leiab, et tal on Euroopa Kohtu kohtupraktika põhjal piisavalt teavet, otsustada ise liidu õiguse õige tõlgenduse üle ja selle kohaldamise üle faktilistele asjaoludele, mille ta on tuvastanud. Siiski võib eelotsusetaotluse esitamine osutuda eriti vajalikuks, kui tegemist on uue tõlgendusküsimusega, mis omab üldist tähtsust liidu õiguse ühetaolise kohaldamise seisukohast või kui olemasolevat kohtupraktikat ei saa ilmselt kohaldada antud uutele faktilistele asjaoludele.

               14.

               Selleks et Euroopa Kohus saaks hästi piiritleda põhikohtuasja vaidluse eseme ja küsimused, mis sellest tõusetuvad, on kasulik, kui siseriiklik kohus selgitab iga esitatud küsimuse kohta, miks küsitud tõlgendus on talle otsuse tegemiseks vajalik.

      Eelotsusetaotlus kehtivuse küsimuses

               15.

               Liikmesriikide kohtutel on õigus lükata tagasi neile esitatud väited õigusakti kehtetuse kohta, kuid liidu institutsiooni, organi või asutuse õigusakti kehtetuks tunnistamine on vaid Euroopa Kohtu pädevuses.

               16.

               Seega peab iga siseriiklik kohus, kui tal tekib sellise õigusakti kehtivuse osas kahtlus, esitama eelotsusetaotluse Euroopa Kohtule, märkides põhjused, miks ta leiab, et see õigusakt võib olla kehtetu.

               17.

               Kui siseriiklikul kohtul tekib tõsine kahtlus liidu institutsiooni, organi või asutuse niisuguse õigusakti kehtivuse suhtes, millel põhineb siseriiklik õigusakt, võib see kohus erandkorras jätta selle siseriikliku akti ajutiselt kohaldamata või rakendada selle suhtes muid ajutisi meetmeid. Sel juhul peab ta esitama kehtivust puudutava küsimuse Euroopa Kohtule ja märkima põhjused, miks ta leiab, et see akt on kehtetu.

      Eelotsusetaotluse esitamiseks sobiv aeg

               18.

               Siseriiklik kohus võib esitada Euroopa Kohtule eelotsusetaotluse kohe, kui ta leiab, et liidu õiguse tõlgendamist või kehtivust puudutav otsus on talle kohtuotsuse tegemiseks vajalik. Nimelt saab see kohus kõige paremini hinnata, millises menetluse staadiumis see taotlus tuleb esitada.

               19.

               Siiski on soovitav, et eelotsusetaotluse esitamine otsustatakse siseriikliku kohtumenetluse selles staadiumis, kus eelotsust taotlev kohus on võimeline määratlema kohtuasja õigusliku ja faktilise raamistiku, et anda Euroopa Kohtu käsutusse kõik vajalikud andmed, mille alusel oleks võimalik kontrollida, et põhikohtuasja vaidluses tuleb kohaldada liidu õigust. Korrakohase õigusemõistmise huvides võib ka olla soovitatav, et eelotsusetaotlus esitatakse pärast seda, kui mõlemad pooled on ära kuulatud.

      Eelotsusetaotluse vorm ja sisu

               20.

               Otsus, millega liikmesriigi kohus esitab Euroopa Kohtule ühe või mitu eelotsuse küsimust, võib olla mis tahes vormis, mida siseriiklik õigus näeb ette menetlusküsimuste lahendamiseks. Tuleb siiski silmas pidada, et see dokument on Euroopa Kohtu menetluse aluseks ja viimase käsutuses peavad olema andmed, mille põhjal ta saab eelotsusetaotluse esitanud kohtule anda kasuliku vastuse. Peale selle on eelotsusetaotlus ainus dokument, mis saadetakse põhikohtuasja pooltele ja teistele põhikirja artiklis 23 loetletud huvitatud isikutele, sealhulgas liikmesriikidele, et nad esitaksid soovi korral oma kirjalikud seisukohad.

               21.

               Vajaduse tõttu tõlkida eelotsusetaotlus kõikidesse Euroopa Liidu ametlikesse keeltesse peab taotlus olema sõnastatud lihtsalt, selgelt ja täpselt, ilma üleliigsete andmeteta.

               22.

               Eelotsusetaotluse tausta adekvaatseks kirjeldamiseks piisab üldjuhul kümnest leheküljest. Taotlus peab olema lühike, kuid piisavalt täielik ja sisaldama kogu asjakohast teavet, et nii Euroopa Kohus kui ka huvitatud isikud, kellel on õigus oma seisukohad esitada, saaksid piisavalt selge ülevaate põhikohtuasja faktilistest ja õiguslikest asjaoludest. Vastavalt kodukorra artiklile 94 peab eelotsusetaotlus lisaks Euroopa Kohtule esitatavate eelotsuse küsimuste tekstile sisaldama:

                           —

                           lühiülevaadet vaidluse esemest ja asjassepuutuvatest asjaoludest, nagu eelotsusetaotluse esitanud kohus on need välja selgitanud, või vähemalt ülevaadet faktilistest andmetest, millel eelotsuse küsimused põhinevad;

                           —

                           ülevaadet kohaldamisele kuuluvatest siseriiklikest õigusnormidest ja vajaduse korral asjakohasest siseriiklikust kohtupraktikast (2);

                           —

                           selgitust, millistel põhjustel siseriiklik kohus tõstatas liidu õigusnormide tõlgendamise või kehtivuse küsimuse ning millist seost ta nende õigusnormide ja põhikohtuasjas kohaldatavate siseriiklike õigusnormide vahel näeb.

               23.

               Kohtuasjaga seotud liidu õiguse sätted tuleb võimalikult täpselt ära näidata eelotsusetaotluses, mis vajadusel sisaldab lühiülevaadet põhikohtuasja poolte asjassepuutuvatest argumentidest.

               24.

               Kui eelotsusetaotluse esitanud kohus peab seda võimalikuks, võib ta ka märkida lühidalt oma seisukoha esitatud eelotsuse küsimustele antava vastuse suhtes. See seisukoht võib Euroopa Kohtule kasulik olla, eriti juhul, kui tal on palutud taotlus lahendada kiirendatud menetluses või kiirmenetluses.

               25.

               Lugemise hõlbustamiseks on oluline, et eelotsusetaotlus esitataks Euroopa Kohtule masinakirjas. Selleks et Euroopa Kohus saaks sellele viidata, oleks samuti väga soovitatav eelotsusetaotluse – mis peab olema kuupäevastatud ja allkirjastatud – leheküljed ja lõigud nummerdada.

               26.

               Eelotsuse küsimused tuleb välja tuua eelotsusetaotluse eraldiseisvas ja selgesti määratletud osas, eelistatavalt selle alguses või lõpus. Küsimused peavad olema arusaadavad ise, ilma et nendes oleks viidatud taotluse põhjendavale osale, mis küll annab vajaliku konteksti kohtuasja ulatuse adekvaatseks mõistmiseks.

               27.

               Eelotsusemenetluses kasutab Euroopa Kohus põhimõtteliselt eelotsusetaotluses esitatud andmeid, sealhulgas isikut tuvastada võimaldavaid andmeid või isikuandmeid. Seega tuleb eelotsusetaotluse esitanud kohtul endal eelotsusetaotluses teatud andmed kustutada või põhikohtuasjaga seotud isik või isikud või üksused anonüümseks muuta, kui ta seda vajalikuks peab.

               28.

               Pärast eelotsusetaotluse esitamist võib ka Euroopa Kohus anda anonüümsuskaitse kas omal algatusel või eelotsusetaotluse esitanud kohtu või põhikohtuasja poole taotlusel. Selle kaitse tõhususe tagamiseks tuleb vastav taotlus esitada võimalikult varases menetlusstaadiumis ja igal juhul enne, kui Euroopa Liidu Teatajas avaldatakse asjassepuutuva kohtuasja kohta teadaanne ja eelotsusetaotlus toimetatakse kätte põhikirja artiklis 23 loetletud isikutele.

      Eelotsusetaotluse mõju siseriiklikule menetlusele

               29.

               Kuigi siseriiklik kohus on pädev otsustama ajutiste meetmete üle, eriti õigusakti kehtivuse hindamiseks esitatud eelotsusetaotluse puhul (vt eespool punkt 17), toob eelotsusetaotluse esitamine siiski kaasa siseriikliku menetluse peatamise kuni Euroopa Kohtu lahendi tegemiseni.

               30.

               Eelotsusemenetluse nõuetekohaseks kulgemiseks Euroopa Kohtus ja selle tõhususe tagamiseks on eelotsusetaotluse esitanud kohus kohustatud teavitama Euroopa Kohut igast menetlusküsimusest, mis võib mõjutada viimase menetlust, eriti uute menetlusosaliste kaasamisest siseriiklikku menetlusse.

      Kohtukulud ja tasuta õigusabi

               31.

               Eelotsusemenetlus on Euroopa Kohtus tasuta, samuti ei otsusta Euroopa Kohus eelotsusetaotluse esitanud kohtu menetluses oleva kohtuasja menetlusosaliste kohtukulude üle – selles küsimuses teeb otsuse eelotsusetaotluse esitanud kohus.

               32.

               Kui põhikohtuasja poolel puuduvad rahalised vahendid ja kui siseriiklik õigus seda lubab, võib eelotsusetaotluse esitanud kohus võimaldada sellele poolele tema kulude katmiseks tasuta õigusabi eelkõige Euroopa Kohtus esindamise eest makstava tasu osas. Euroopa Kohus ise võib samuti sellist abi võimaldada, kui asjassepuutuv pool ei saa juba abi siseriiklikust süsteemist või kui sellest saadav abi ei kata Euroopa Kohtu menetlusega seotud kulusid või katab need ainult osaliselt.

      Teabe vahetamine Euroopa Kohtu ja siseriiklike kohtute vahel

               33.

               Siseriiklik kohus, kes esitab eelotsusetaotluse, saadab selle koos asjakohaste dokumentidega (eelkõige kohtutoimiku või selle koopiaga) otse Euroopa Kohtule. Taotlus saadetakse tähitud kirjaga, adresseerituna Euroopa Kohtu kantseleile (Rue du Fort Niedergrünewald, L-2925 Luxembourg).

               34.

               Kuni eelotsuse kättetoimetamiseni eelotsusetaotluse esitanud kohtule peab Euroopa Kohtu kantselei sidet selle kohtuga, kellele ta saadab menetlusdokumentide koopiad.

               35.

               Euroopa Kohus edastab oma otsuse eelotsusetaotluse esitanud kohtule. On soovitav, et viimati nimetatud kohus teavitaks Euroopa Kohut tema otsuse tagajärgedest põhikohtuasjale ning saadaks talle võimalusel ka oma lõpliku lahendi.

         II —   ERISÄTTED KIIRELOOMULISTE EELOTSUSETAOTLUSTE KOHTA

               36.

               Põhikirja artiklis 23a ja kodukorra artiklites 105–114 ette nähtud tingimustel võib eelotsusetaotluse teatud asjaoludel lahendada kiirendatud menetluses või kiirmenetluses.

      Kiirendatud menetluse või kiirmenetluse kohaldamise tingimused

               37.

               Nende menetluste kohaldamise üle otsustab Euroopa Kohus. Üldjuhul otsustatakse neid kohaldada vaid eelotsusetaotluse esitanud kohtu põhjendatud taotlusel. Erandjuhul võib Euroopa Kohus eelotsusetaotluse aga omal algatusel kiirendatud menetluses või kiirmenetluses läbi vaadata, kui see tundub kohtuasja laadi või selle eripäraseid asjaolusid arvestades vajalik.

               38.

               Vastavalt kodukorra artiklile 105 võib eelotsusetaotluse lahendada kiirendatud menetluses, kaldudes kõrvale kodukorra sätetest, kui kohtuasja laad nõuab asja lahendamist lühikese aja jooksul. Kuna see menetlus toob kaasa olulisi piiranguid kõigile menetlusega seotud isikutele, eelkõige kõigile liikmesriikidele, kellel palutakse esitada oma suulised või kirjalikud seisukohad palju lühema aja jooksul kui tavapärased tähtajad, tuleb selle menetluse kohaldamist taotleda ainult erandlikel asjaoludel, mis õigustavad seda, et Euroopa Kohus vastab esitatud küsimustele kiiresti. See, et lahend, mille eelotsusetaotluse esitanud kohus peab tegema pärast eelotsusetaotlusega Euroopa Kohtu poole pöördumist, puudutab potentsiaalselt suurt arvu isikuid või õiguslikke olukordi, ei ole iseenesest erandlik asjaolu, mis õigustaks kiirendatud menetluse kohaldamist (3).

               39.

               See nõue kehtib veelgi enam kodukorra artiklis 107 ette nähtud eelotsuse kiirmenetluse kohta. Viimati nimetatud menetlus, mida kohaldatakse vaid valdkondades, mida reguleerib ELTL kolmanda osa V jaotis, mis puudutab vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala, toob asjassepuutuvatele isikutele kaasa veelgi suuremaid piiranguid, kuna selles piiratakse muu hulgas poolte arvu, kellel on õigus kirjalikke seisukohti esitada, ja kuna see lubab eriti kiireloomulises asjas täielikult ära jätta Euroopa Kohtu menetluse kirjaliku osa. Seega tuleks selle menetluse kohaldamise taotlus esitada ainult juhul, kui on tõesti hädavajalik, et Euroopa Kohus vastaks eelotsusetaotluse esitanud kohtu küsimustele väga kiiresti.

               40.

               Kuigi käesolevas dokumendis ei saa anda selliste asjaolude ammendavat loetelu, muu hulgas vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala puudutava liidu õiguse mitmekesisuse ja arengu tõttu, võib siseriiklik kohus eelotsuse kiirmenetluse taotluse esitamist kaaluda näiteks ELTL artikli 267 neljandas lõigus sätestatud juhul, kui isik on kinni peetud või kui talt on võetud vabadus ja tema õigusliku staatuse hindamisel on eelotsuse küsimusele antav vastus määrava tähtsusega, või kui vaidlus puudutab vanema õigusi või lapse hooldusõigust ja kohtu pädevus, kelle poole liidu õiguse alusel pöörduti, sõltub eelotsuse küsimusele antavast vastusest.

      Kiirendatud menetluse või kiirmenetluse kohaldamise taotlemine

               41.

               Et Euroopa Kohus saaks kiirendatud menetluse või eelotsuse kiirmenetluse kohaldamise suhtes kiiresti otsuse langetada, tuleb vastavas taotluses täpselt märkida need õiguslikud ja faktilised asjaolud, mis tingivad asja kiireloomulisuse, näidates ära muu hulgas riskid, mis kaasnevad sellega, kui eelotsus tehakse tavalises menetluses.

               42.

               Võimalusel annab eelotsuse esitanud kohus lühidalt oma arvamuse, milline võiks olla esitatud küsimustele antav vastus. See arvamus hõlbustab põhikohtuasja poolte ja muude menetluses osalevate huvitatud isikute seisukohtade kujundamist, samuti Euroopa Kohtu otsuse tegemist, aidates nii kaasa menetluse kiirele läbiviimisele.

               43.

               Kiirendatud menetluse või kiirmenetluse kohaldamise taotlus tuleb esitada selges vormis, mis võimaldab Euroopa Kohtu kohtukantseleil kohe aru saada, et asja tuleb käsitleda eriliselt. Selleks palutakse eelotsusetaotluse esitanud kohtul täpsustada, millist nendest kahest menetlusest tuleks asjas kohaldada, ning teha taotluses viide kodukorra asjakohasele artiklile (artiklile 105, mis puudutab kiirendatud menetlust, või artiklile 107, mis puudutab kiirmenetlust). See viide peab eelotsusetaotluse esitamise otsuses olema märgitud selgelt nähtavale kohale (näiteks päisesse või eraldi kohtudokumenti). Vajadusel võib taotluse selgelt ära märkida ka eelotsusetaotluse esitanud kohtu kaaskirjas.

               44.

               Eelotsuse taotlemise otsuse osas juhitakse tähelepanu sellele, et otsuse lühidus on kiiret tegutsemist vajavas olukorras eriti oluline, kuna see aitab kaasa menetluse kiirele läbiviimisele.

      Kirjavahetus Euroopa Kohtu, eelotsusetaotluse esitanud kohtu ja põhikohtuasja poolte vahel

               45.

               Eelotsusetaotluse esitanud kohtule ja selle menetluses oleva kohtuasja pooltele teabe kiiremaks ja lihtsamaks saatmiseks palutakse kiirendatud menetlust või kiirmenetlust taotleval siseriiklikul kohtul Euroopa Kohtule edastada eelotsusetaotluse esitanud kohtu elektronposti aadressid ja võimalusel ka faksi number, mida Euroopa Kohus võiks kasutada, samuti kohtuasja poolte esindajate elektronposti aadressid ja võimalusel faksi number.

               46.

               Allkirjastatud eelotsuse taotlemise otsuse ärakirja koos kiirendatud menetluse või kiirmenetluse kohaldamise taotlusega võib Euroopa Kohtule saata eelnevalt elektronposti (ECJ-Registry@curia.europa.eu) või faksiga (+352 43 37 66). Eelotsusetaotlust ning kiirendatud menetluse ja kiirmenetluse kohaldamise taotlust saab hakata menetlema alates sellise ärakirja saamisest. Nende dokumentide originaalid tuleb aga viivitamata edastada Euroopa Kohtu kantseleile.

      (1)  Protokolli nr 36 artikli 10 lõigetes 1–3 on sätestatud, et enne Lissaboni lepingu jõustumist politseikoostöö ja kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö valdkonnas vastuvõetud liidu õigusaktide puhul jäävad Euroopa Liidu Kohtu volitused, mida ei ole muudetud, samaks maksimaalselt viieks aastaks alates Lissaboni lepingu jõustumisest (1. detsember 2009). Selle perioodi jooksul saavad nimetatud aktide suhtes eelotsusetaotluse esitada seega ainult nende liikmesriikide kohtud, kes on aktsepteerinud Euroopa Kohtu pädevust, ja iga niisugune liikmesriik peab olema määratlenud, kas Euroopa Kohtu poole pöördumise õigus on kõigil siseriiklikel kohtutel või ainult asjas lõplikku otsust tegevatel kohtutel.

      (2)  Eelotsusetaotluse esitanud kohtul palutakse esitada täpsed viited nendele tekstidele ja nende avaldamise andmetele, näiteks ametliku teataja või teatud lahendite kogumiku leheküljenumber või link internetilehele.

      (3)  Ülevaate saamiseks asjaoludest, mille esinemisel Euroopa Kohtu 19. juuni 1991. aasta kodukorra (mida on hiljem muudetud) artikli 104a alusel esitatud kiirendatud menetluse kohaldamise taotlus kas rahuldati või rahuldamata jäeti, palume tutvuda Euroopa Kohtu presidendi määrustega, mis on kättesaadavad internetilehel www.curia.europa.eu (need määrused on kättesaadavad rubriigis „Kohtupraktika”, kui otsinguvormi sisenedes valida järjest järgmised sõnad: Dokumendid – Kohtulahendite kogumikus avaldamata dokumendid – Kohtumäärused – Kiirendatud menetlus).