title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Iirimaa 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/65

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Iirimaa 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/16)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Iirimaad ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu soovituse nõukogu soovituse kohta, milles käsitletakse euroala majanduspoliitikat. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle 8. märtsil 2016 vastu (3). Kuna Iirimaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Iirimaa tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Iirimaa kohta. Selles hinnati Iirimaa edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Põhjaliku analüüsi tulemused esitas komisjon 8. märtsil 2016. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Iirimaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on tähtis tegeleda netoväliskohustuste ning era- ja valitsemissektori võla suure mahuga, mis põhjustavad edusammudest hoolimata haavatavust.

               (3)

               29. aprillil 2016 esitas Iirimaa oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

               (5)

               Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist kohaldatakse Iirimaa suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. Eeldusel et poliitikat ei muudeta, kavatseb valitsus 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt järk-järgult parandada valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni, kuni saavutatakse ülejääk 0,4 % SKPst 2018. aastal. Keskpika perioodi läbivaadatud eelarve-eesmärk – struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst – on kavas saavutada 2018. aastal. Aastane muutus ümberarvutatud (5) struktuurses eelarvepositsioonis (0,1 % SKPst 2016. aastal) ei taga siiski piisavat arengut keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2016. aastal 88,2 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2017. aastal 85,5 %-ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt varitseb oht, et 2016. aastal kaldutakse mõnevõrra kõrvale soovitatud eelarvekohandusest, samas kui 2017. aastal peaks Iirimaa vastama nõuetele, eeldusel et poliitikat ei muudeta. Iirimaa peaks eeldatavasti nii 2016. kui ka 2017. aastal järgima võlareegliga seotud üleminekukorda. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes arvamusel, et Iirimaa täidab eeldatavasti üldjoontes stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid. Siiski tuleb võtta täiendavaid meetmeid, et tagada sätete järgimine 2016. aastal.

               (6)

               Maksubaasi laiendamiseks tehtud jõupingutused on tagasihoidlikud ning hiljutised maksumeetmed keskendusid kärbetele ja soodustustele. Tuleks teha täiendavaid jõupingutusi, et maksusüsteem oleks tõhusam ja majanduskasvu soodustav. Iirimaa ametiasutused kasutavad maksukulude läbivaatamiseks jooksvat programmi ja läbivaatamise tulemused avaldatakse aastaaruandes. Kuid läbivaatamismenetlus ei hõlma käibemaksuga seotud maksukulusid ja maksubaasi saaks laiendada vähim moonutavate maksude suurendamise kaudu.

               (7)

               Tervishoiusüsteemi kõige suuremad probleemid on kulutõhusus, võrdne juurdepääs ja jätkusuutlikkus. Reformi konkreetsed suunad edenevad, kuid kulud ravimitele, eelkõige ühest tarnijast sõltuvate ravimitega seotud suured kulud avaldavad jätkuvalt survet kulutõhususele. Finantsjuhtimine ja teabesüsteemid on nõrgad, probleeme on endiselt esmatasandi arstiabile ebavõrdse juurdepääsuga. Ligikaudu 40 %-l elanikkonnast on tasuta juurdepääs perearstiteenusele, samas kui ülejäänud kannavad kõik kulud ise. Tervishoiusüsteemi ulatusliku reformi ümber valitseb suur ebakindlus, kuna puudub tervisekindlustussüsteemi üldine mudel.

               (8)

               Tuleks tegeleda taristu vajadustega, et edendada kestlikku ja tasakaalukat majanduskasvu tulevikus. Pärast 2008. aasta haripunkti (5,2 % SKPst) langesid avaliku sektori investeeringud 2013. aastal kõigest 1,8 %-ni SKPst, enne mõningast taastumist 2014. aastal, mil need olid siiski kõvasti alla ELi keskmise. Lisaks näib, et majanduskriis on valitsemissektori üldkulutuste struktuuris toonud kaasa struktuursed muutused, mille tõttu on toimunud üleminek investeerimiskulutustelt jooksevkulutustele. Aastatel 2010–2013 olid kapitalikulutused keskmiselt vaid 4,8 % kogukulutustest, mis on vähem kui pool pikaajalisest keskmisest 1995.–2008. aastal. Valitsemissektori investeeringute jõuline vähendamine seitsme aasta jooksul on negatiivselt mõjutanud taristu kvaliteeti ja piisavust ning mittemateriaalsete investeeringute rahastamist valitsuse poolt. Peamised kitsaskohad on eluasemed, vesi, ühistransport ja kliimamuutuste leevendamise suutlikkus. Nõudlus uute eluasemete järele riigi peamistes linnapiirkondades ületab praegu suurelt pakkumise. Selle tulemusena tõusid 2014. aastal elamukinnisvara ja üürihinnad linnapiirkondades järsult, enne kui hinnatõus 2015. aastal aeglustus. Praegu puuduvad tõendid ülehindamise kohta, kuid ehitussektorit ja eluasemete pakkumist piiravad kitsendused, sealhulgas mõned avaliku sektori taristuga seotud kitsendused võivad tekitada tasakaalustamatuse ohu, kui neid ei lahendata. Valitsemissektori kulutuste struktuurimuutus on mõjutanud ka avaliku sektori toetust teadus- ja arendustegevusele ja innovatsioonile, jäädes 2014. aastal alla 2007. aasta taset. Iirimaa avaliku sektori kulutused teadus- ja arendustegevusele protsendina SKPst on liidus 22. kohal. See on negatiivselt mõjutanud VKEde konkurentsivõimet.

               (9)

               Tööpuuduse määr on langenud alla ELi keskmise ja 2016. aasta märtsis oli see 8,6 %. Kuid muret tekitavad pikaajaline töötus ja madala tööhõivega kodumajapidamised. Kuigi pikaajalise töötuse määr on viimastel aastatel langenud, oli pikaajaliste töötute osakaal 2015. aasta neljandas kvartalis jätkuvalt suur (56,3 %), mis ületab ELi keskmist näitajat 48,3 %. 2014. aastal (kõige värskemad võrreldavad andmed) oli väga madala tööhõivega kodumajapidamistes elavate inimeste osakaal suurim ELis (21,1 %) ja seda eeskätt üksikvanemaga kodumajapidamiste puhul. Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate laste osakaal (vanuses 0–17) vähenes 2014. aastal 30,3 %-ni, olles siiski suurem kui ELi keskmine 27,8 %. Vastav AROPE näitaja (suhtelise vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse määr) on üksikvanemaga kodumajapidamiste puhul (2014. aastal 62,5 %) palju kõrgem kui ELi keskmine 48,2 %.

               (10)

               Iirimaa on hakanud rakendama programmi JobPath, et tegeleda pikaajaliste töötute vajadustega, samuti töötab ta välja aktiveerimisstrateegiat, et julgustada inimesi, kellel on potentsiaali ja soovi tööjõuturul aktiivsemalt osaleda. Endiselt on probleemiks tööhõiveteenuste laiendamine nendele, kes tavaliselt on tööturult välja jäetud, sealhulgas puudega ja hoolduskohustustega inimesed. Üldiselt on hoolekandesüsteem toiminud hästi, võttes arvesse majanduskriisi mõju vaesusele ja ebavõrdsusele, kuid kaasavat majanduskasvu takistavad tegurid on alles. Mõningaid edusamme on tehtud hüvitiste vähendamisel, kuid probleeme on jätkuvalt teatavate kodumajapidamiste tööturult kõrvalejäämisega. Lastehoiu netokulud, arvutatud protsendina palgast, on Iirimaal ühed liidu kõrgemad: teisel kohal kahe vanemaga perede puhul ja kõige kõrgemad üksikvanemate puhul. Samuti valmistab jätkuvalt probleeme lastehoiuteenuste kvaliteet. Näiteks 2014. aastal jäi nende kõrgkoolilõpetanute osakaal, kes töötavad alusharidus- ja lastehoiusektoris (15 %), tublisti alla soovitatud taseme. Oskuste mittevastavus nõudlusele püsib ja mõnes piirkonnas on tekkinud oskuste nappus, samas kui täiend- ja ümberõppe võimalused on ebapiisavad, ning haridusele tehtavate kulutuste vähendamine võib tulevikus avaldada negatiivset mõju haridustulemustele.

               (11)

               Erasektori suur finantsvõimendus annab tunnistust langenud väärtusega laenude probleemidest. 2015. aasta juuni lõpus oli erasektori konsolideerimata võlg 266,3 % SKPst, s.o kõvasti üle euroala keskmise. Kuigi viivislaenude suhtarv on tänu majanduse elavnemisele ja restruktureerimismeetmetele vähenenud, oli see 2015. aasta lõpus jätkuvalt üks euroala suurimatest – üle 16 % kõigist omamaistest pangalaenudest. Lisaks oli 14,7 % hüpoteegimahust 2015. aasta lõpu seisuga võlgnevustega, samal ajal kui üle kahe aastase võlgnevusega kontod moodustasid peaaegu 10 % hüpoteeklaenude kogujäägist. Kuigi edusamme tehakse, on enamik hüpoteekide restruktureerimisest ajutine, mistõttu esineb oht, et makseviivitused korduvad, eelkõige makromajandusliku olukorra halvenemise või negatiivse välismõju korral. Omamaiste pankade antud kommertskinnisvaralaenud ning VKEde ja ärilaenud on jätkuvalt murekohad, kus viivislaenude määr on vastavalt 37,3 % ja 13,8 %. Kuigi edusamme tehakse, nõuab nende kontode jätkusuutlik restruktureerimine palju rohkem aega ja suuremaid jõupingutusi. Seni on leidnud vähe kasutust füüsilise isiku maksejõuetuse menetlus, pankrot, audiitori määramine (Iiri õiguse kohane kohtukaitse raskustes olevatele äriühingutele) ja muud vahendid võla osaliseks vähendamiseks, mis olid ette nähtud kodumajapidamiste ja ettevõtete majandusliku elujõulisuse taastamiseks. Keskse krediidiregistri kasutuselevõtt on olnud aeglane, olgugi et see on hädavajalik mõistlike laenuandmistavade toetamiseks.

               (12)

               Õigusteenuste reguleerimise 2015. aasta seadus on allkirjastatud, kuid menetluse lõppetapis tehti õiguselukutsete suhtes järeleandmisi, mis vähendas tunduvalt reformi esialgseid eesmärke. Uue raamistiku rakendamine on alles algusjärgus ja on veel vara öelda, kas see soodustab konkurentsi ja vähendab kulusid. Õigusteenused on sisendiks kõigis majandussektorites ja nende kulud mõjutavad Iirimaa konkurentsivõimet. Kulude tegelik vähendamine on võimalik ainult siis, kui kavandatud õigusraamistiku konkurentsi soodustavad ja kulude vähendamisele suunatud sätted kehtestatakse avaliku konsultatsiooni järel seaduses või lisatakse õigusteenuste reguleerimisasutuse väljaantavatesse eeskirjadesse.

               (13)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Iirimaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Iirimaale esitatud soovituste alusel võetud meetmeid. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Iirimaa eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada Euroopa Liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (14)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (15)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 3,

         SOOVITAB Iirimaal võtta aastatel 2016–2017 järgmisi meetmeid.

               1.

               Korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki ja saavutada 2016. ja 2017. aastal eelarve aastane kohandamine 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Kasutada headest majandus- ja finantstingimustest, samuti varade müügist saadud juhuslikke tulusid, et kiirendada võla vähendamist. Vähendada, muu hulgas maksubaasi laiendamisega, haavatavust majanduse kõikumiste ja majandusšokkide suhtes. Suurendada kulutuste kvaliteeti, eelkõige suurendades tervishoiu kulutõhusust ja seades esikohale valitsemissektori kapitalikulutused teadus- ja arendustegevusele ning avalikule taristule, eeskätt transpordi, veeteenuste ja eluasemete valdkonnas.

               2.

               Laiendada ja kiirendada aktiviseerimispoliitika rakendamist, et suurendada kodumajapidamiste tööhõivet ja vähendada laste vaesusriski. Võtta meetmeid tööhõive stimuleerimiseks hüvitiste ja täiendavate toetuste järkjärgulise kaotamisega. Parandada kvaliteetsete, taskukohaste ja täisajaga lastehoiuteenuste kättesaadavust.

               3.

               Viia lõpule jätkusuutlik restruktureerimine, et vähendada viivislaene, tagada kodumajapidamiste võla jätkusuutlikkus ja ergutada laenuandjaid vähendama ülemäärase finantsvõimendusega, kuid elujõuliste ettevõtete võlga. Kiirendada täielikult toimiva keskse krediidiregistri kasutuselevõttu ja kanda sellesse igat liiki laenuandjad ja -võtjad.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Komisjon on teinud struktuurse eelarvepositsiooni ümberarvutuse lähenemisprogrammist saadud teabe põhjal ja ühiselt kokkulepitud metoodikat järgides.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


				|

		52014DC0402

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Belgia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0402 final */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Belgia 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.
novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6
lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4]
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhised soovitused.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013
vastu soovituse Belgia 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta. Komisjon esitas kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013[5] 15. novembril 2013 arvamuse Belgia 2014. aasta
eelarvekava kohta[6].
(5)
Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[7]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[8]
milles nimetati Belgiat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning
majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL)
nr 1176/2011 (makromajanduse tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise
kohta) artikli 5 alusel Belgia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused[9]. Komisjoni analüüsi
põhjal võib järeldada, et Belgias esineb jätkuvalt makromajanduslik
tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja millega seoses tuleb võtta
poliitikameetmeid. Eriti tuleb pöörata tähelepanu muutustele kaupade välises
konkurentsivõimes, sest olukorra järjepidev halvenemine ohustaks
makromajanduslikku stabiilsust.
(8)
Belgia esitas 30. aprillil 2014 nii oma 2014. aasta
riikliku reformikava kui ka 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et
võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja
samal ajal.
(9)
2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud
eelarvestrateegia eesmärk on saavutada eelarve struktuurne tasakaal 2016.
aastaks ja täita sellele järgneval aastal keskpika perioodi eesmärk. Programmis
kinnitatakse eelmist keskpika perioodi eesmärki 0,75 % SKPst, mis kajastab
stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid, kuid selle saavutamine on edasi lükatud
aastasse 2017 ehk aasta hilisemaks kui eelmise aasta programmis sätestatud
eesmärk. Kavandatud aastased edusammud keskpika perioodi eesmärgi saavutamise
suunas on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis nõutud kohandusega. Programmi
kohaselt jõutakse programmiperioodil üldiselt kulueesmärgi saavutamiseni. Võlg
on 2013. aastal 101,5 % SKPst, mis on üle aluslepingus sätestatud
kontrollväärtuse 60 % SKPst, ning programmi kohaselt peaks see 2017. aastal
järk-järgult vähenema ligikaudu 93 %-ni SKPst. Kokkuvõttes on programmi
eesmärgid kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Programmi
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mille on
koostanud sõltumatu institutsioon (föderaalne planeerimisamet) on usutav.
Kasvuprognoosid on sarnased komisjoni 2014. aasta kevadprognoosiga. Seni
puuduvad eelarvepoliitilist suunda toetavad meetmed. Komisjoni kevadprognoosi
kohaselt 2014. aastal struktuurset paranemist ei toimu ning eeldusel, et
poliitikat ei muudeta, järgneb 2015. aastal struktuurse eelarvepositsiooni
halvenemine. See seab ohtu eesmärkide saavutamise ning võib viia ajavahemikul 2014-2015
märkimisväärse kõrvalekaldumiseni keskpika perioodi eesmärkidest. Lisaks
sellele ei täida Belgia komisjoni kevadprognoosi kohaselt võlareeglit 2014. ega
ka 2015. aastal. Nõukogu on programmi hindamise ja komisjoni kevadprognoosi
alusel jõudnud kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97 arvamusele, et
Belgia on 2013. aastal suutnud viia valitsemissektori eelarve puudujäägi
allapoole 3 % SKPst, kuid on siiski tõsine oht, et ennetusliku osa nõuded
jäävad 2014. aastal täitmata.
(10)
Belgia on teinud märkimisväärseid edusamme
struktuursema koordineerimise korra kasutuselevõtmises. 2013. aasta lõpus
sõlmitud eelarve koordineerimist käsitleva koostööleppega võetakse
keskvalitsuse tasandil kasutusele struktuurse eelarvetasakaalu reegel
(määratletud kooskõlas keskpika perioodi eesmärgiga), mida nõutakse fiskaalkokkuleppes.
Ühtlasi vormistatakse sellega väljakujunenud koordineerimistavad, muutes i)
valitsustevahelise konsultatiivkomitee rolli protsessis ametlikuks ja ii)
kõrgema rahandusnõukogu nõuandva rolli selgemaks. Lisaks sellele nähakse
koostööleppega ette kõrgema rahandusnõukogu järelevalverolli tugevdamine
konkreetse korrigeerimismehhanismi kasutuselevõtmise kaudu juhuks, kui
kokkulepitud eesmärkidest oluliselt kõrvale kaldutakse. 2014. aastast kaugemale
ulatuvate eesmärkide siduvaks muutmiseks võib vaja olla täiendavaid
kokkuleppeid.
(11)
Kuigi Belgia on viimasel ajal suutnud
valitsemissektori võla kasvu piirata, on 101,5 % SKPst moodustav
võlakoormus suur ning lisaks sellele on pensionimaksetega tulevikus seotud
märkimisväärsed kohustused. Et neid katta, hoides samal ajal kõrget
elatustaset, tuleb eelarvekulud kontrolli all hoida, majandustegevuse ja
tööhõive määra suurendada ning rahvusvahelist konkurentsivõimet parandada.
Belgias esineb olulisi probleeme igas nimetatud valdkonnas. Kuigi Belgia on astunud
õiges suunas samme, mille tulemusi on oodata järgnevatel aastatel, on siiski
vaja veelgi ambitsioonikamat tegutsemist, seda eelkõige seetõttu, et reforme
viiakse läbi ka kaubanduspartnerite juures.
(12)
Belgias on üldine maksustamistase üks ELi
kõrgemaid, tööjõu maksukoormus on suur ning tulemuseks on üks suurimaid
maksukiile Euroopa Liidus. Terve rida maksusüsteemi erijooni on keskkonda
kahjustavad (nt ametiautode maksustamine). On võetud teatavaid sihtmeetmeid, et
vähendada konkreetsete rühmade tööjõukulusid ja tasandada madalaima palgaga
töötajate bruto- ja netopalga vahelist lõhet. Siiski ei ole toimunud
maksukoormuse olulist ümbersuunamist valdkondadesse, mis majanduskasvu vähem
pärsivad. Käivitatud on esimesed arutelud ulatusliku maksureformi üle, mis toetaks
riigi rahanduse jätkusuutlikkust, edendaks konkurentsivõime ja tööhõive kasvu
ning keskkonnahoidu. Selline maksureform peaks vähendama tööjõu maksukoormust,
lihtsustama maksusüsteemi, suurendama käibemaksu tõhusust, laiendama
maksubaasi, vähendama maksukulusid, täitma õigustühimikud ja järk-järgult
kaotama keskkonnakahjulikud toetused.
(13)
Elanikkonna vananemine avaldab Belgias eeldatavasti
väga tõsist mõju, prognoosi kohaselt suurenevad vananemisega seotud kulud
ajavahemikul 2010–2060 rohkem kui 8 % võrra SKPst, kusjuures suurimad
kuluartiklid on pensionid ja pikaajaline hooldus. Hiljuti algatatud eakate
sotsiaalkindlustuse reform peaks avaldama positiivset mõju nende tööhõivele.
Probleemi suurust arvesse võttes on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse saavutamiseks
vaja siiski täiendavaid jõupingutusi. Samal ajal tuleb säilitada eakate
sotsiaalkindlustushüvitiste piisavus. On vaja täiendavaid meetmeid, et siduda
ametlik pensioniiga eeldatava keskmise eluea arenguga, vähendada lõhet ametliku
ja tegeliku pensioniea vahel ning parandada riiklike kulutuste kulutõhusust
pikaajalise hoolduse puhul.
(14)
Belgia probleem on tööjõu pidev alarakendamine.
Majandustegevuse ja tööhõive määrad on allpool ELi keskmist ja püsivad
muutumatutena, samal ajal on pikaajalise töötuse osa töötuse kogumääras
jätkuvalt suur. Enamasti on tööjõu suur maksukiil koos hüvitiste süsteemiga
see, mis tekitab märkimisväärse töötuse ja tööturult kõrvalejäämise ohu enamiku
töötajate kategooriate jaoks. Kuigi madalapalgaliste töötajate töötuse ohtu on
meetmete abil vähendatud, on kõigi muude kategooriate puhul see oht suurenenud
ning tööturult kõrvalejäämise oht endiselt valdav. Kuna tööjõukulud on
jätkuvalt suured, püütakse värbamispoliitikaga riske minimeerida ning eelkõige
kannatavad selle all väljastpoolt tulijad, nagu noored, madala
kvalifikatsiooniga või sisserändaja taustaga inimesed, kelle tööjõus osalemise
määr (koos vanemaealiste töötajatega) jääb allapoole ELi keskmist. Tugev
sisemine kaitse, mis töökohavahetuse korral tähendab õigustest (nt lahkumishüvitis,
ennetähtaegne pension, tööstaažiga seotud hüvitis) ilmajäämist, ei soodusta
kutsealast liikuvust töökohtade ja valdkondade vahel. Selline inertsus vähendab
aktiivsete tööturumeetmete tõhusust Belgias ja viib olukorrani, kus mõnes
piirkonnas ja valdkonnas valitseb suur tööpuudus ning teistes on olukord
tööturul pingeline ja oskuste nappus ohustab majanduskasvu. Eelmisel aastal
kasvas jõudsalt noorte töötus, kuid piirkonniti ja rühmiti on siin suuri
erinevusi. Oskuste tööturu nõudlusele mittevastavuse
struktuurse probleemi lahendamine peab toimuma käsikäes põletava koolist
väljalangemise ja haridussüsteemist kvalifikatsioonita lahkuvate noorte
probleemi lahendamisega. Kuues riigireform annab võimaluse
tööhõivepoliitika tõhusust suurendada ja seda täpsemalt suunata tingimusel, et
föderaal- ja piirkondliku tasandi koostöö tiheneb.
(15)
Belgia konkurentsivõime, sh mittekulupõhine
konkurentsivõime on jätkuvalt languses. Eeskätt väheneb rahvusvahelise
konkurentsivõime eelduseks olev tootmissuutlikkus ja see kajastub tootjate
kasumimarginaalide kokkukuivamises ja töökohtade kadumises. Belgias on ostujõu
säilitamiseks tavapäraselt kasutatud palkade indekseerimist. Üldise palgakasvu
järske tõuse on siiski korrigeeritud liiga hilja ja ebapiisavalt. Valitsuse kehtestatud
palganorm ei anna alati võimalust võtta piisavalt arvesse valdkondlikku
tootlikkuse arengut ega kohaliku tööturu tingimusi. Selle tulemusena on palgad
kasvanud kiiremini kui tootlikkus ning tagajärjeks on töökohtade ja
konkurentsivõime kadu. Belgia peaks koostöös sotsiaalpartneritega ja kooskõlas
oma tavadega reformima palkade kujundamise süsteemi, et lubada palkade suuremat
valdkondlikku jaotust ja viia palgad vastavusse tootlikkuse arenguga.
Jaekaubanduse hinnad on kõrgemad kui naaberriikides, samas aga pärsivad
kutseteenustele seatud piirangud uuenduslike ärimudelite kujunemist ja
investeeringuid. Elektrienergia jaotustariifid on ühed
kõrgeimad Euroopas ja nende kavandatud regionaliseerimine üksnes süvendab
ebakindlust lõppkasutajate kantavate jaotuskulude arengu osas, kuna praegune
külmutatud tariif ei kata jaotusvõrkude üha suurenevaid kulutusi. Kui riik soovib säilitada kõrged palgad ja luua samal ajal uusi
töökohti, peab ta tootma ja maailmaturul müüma senisest keerukamaid ja suurema
lisandväärtusega kaupu. Belgial puuduvad kiiresti kasvavad ettevõtted
innovaatilistes sektorites. Innovatsiooni toetamist peetakse keerukaks ja see
on äärmiselt killustunud. Kui suure lisandväärtusega tegevust ka alustatakse,
ohustab selle kasvu sageli piisavate oskustega töötajate puudumine.
(16)
Prognoosi kohaselt ei suuda Belgia täita eesmärki
vähendada 2020. aastaks 15 % võrra kasvuhoonegaase ELi heitkogustega
kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites. On tehtud küll mõningaid
algatusi, kuid puudub sidus juhtimine ning ebaselgeks jääb ka eelkõige
transpordi- ja ehitussektori heite vähendamiseks rakendatud meetmete kogumõju.
Elektrienergia käibemaksu vähendamine võib veelgi kahjustada selles valdkonnas
tehtavaid jõupingutusi. Föderaalvalitsuse ja piirkondade vahelistel
läbirääkimistel koostöö- ja koormuse jagamise kokkuleppe üle ei saavutatud
üksmeelt jõupingutuste selge jaotuse osas. Liiklusummikud on Belgia majanduse
jaoks koormavamad kui enamiku muude riikide puhul. Probleemi tõsidus nõuab
terviklikku poliitilist lahendust, mis hõlmab ajaliselt diferentseeritud
ummikumaksu potentsiaali arvestamist, ametiautode ja kütuseostukaartide
erakasutuse soodusmaksustamise läbivaatamist ning ühistranspordi tõhususe
parandamist.
(17)
Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult
Belgia majanduspoliitikat. Hinnangu on saanud stabiilsusprogramm ja riiklik
reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust
Belgia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga
ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust
tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse
otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.
(18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Belgia stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[10] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1.
(19)
Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja
kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja
stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu
soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2, 4 ja 5.
(20)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka
kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu
esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro.
Belgia peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Belgial võtta ajavahemikus 2014-2015
järgmisi meetmeid:
1.           Tugevdada
ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise järgselt 2014. aasta
eelarvemeetmeid, võttes arvesse tekkivat lõhet 0,5 % SKPst. Sellekohane
arvutus põhineb komisjoni 2014. aasta kevadprognoosil ja osutab märkimisväärse
kõrvalekalde ohule võrreldes stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Tugevdada 2015.
aastal oluliselt eelarvestrateegiat, et tagada keskpika eesmärgi saavutamiseks
vajalik nõutav kohandamine 0,6 % ulatuses SKPst, mis kindlustaks ka
võlareegli täitmise. Teha keskpika perioodi eesmärgi saavutamise järel
kavandatud iga-aastane struktuuriline kohandus keskpika perioodi eesmärgi
suunas mahus, mis vastab vähemalt nõutavale iga-aastasele struktuurilisele
kohandusele 0,5 % SKPst, ning heades majandustingimustes või vajaduse
korral suuremaski mahus, et tagada võlareegli täitmine ja viia
valitsemissektori võla suhe SKPsse püsivalt langustendentsi. Tagada
valitsemissektori kõigi tasandite tasakaalustatud panus eelarve-eeskirjade, sh
struktuurse eelarvetasakaalu reegli täitmisse siduva vahendi kaudu, milles esitatakse
eelarve-eesmärkide selge jaotus keskpikal kavandamisperioodil.
2.           Parandada kogu maksusüsteemi
tasakaalustatust ja õiglust ning valmistada ette ulatuslik maksureform, et
suunata tööjõu maksukoormus rohkem majanduskasvu soodustavatesse valdkondadesse,
lihtsustada maksusüsteemi, kaotada õigustühimikud, suurendada käibemaksu
tõhusust, laiendada maksubaasi, vähendada maksukulusid ja kaotada järk-järgult
keskkonnakahjulikud toetused.
3.           Hoida kontrolli all tulevaste
elanikkonna vananemisega, eriti pensionide ja pikaajalise hooldusega seotud
avaliku sektori kulutuste kasv, suurendades jõupingutusi, et vähendada lõhet
tegeliku ja seadusjärgse pensioniea vahel, kiirendada ennetähtaegselt
pensionile jäämise võimaluste vähendamist, edendada aktiivsena vananemist,
siduda ametlik pensioniiga ja tööstaažiga seotud nõuded eeldatava keskmise
eluea muutustega ning parandada riiklike kulutuste kulutõhusust pikaajalise
hoolduse puhul.
4.           Suurendada tööjõus osalemise
määra, vähendades eelkõige rahalisi stiimuleid, mis motiveerivad mitte töötama,
lihtsustades tööturule juurdepääsu ebasoodsas olukorras olevate rühmade, nagu
noorte ja sisserändaja taustaga töötajate jaoks, parandades kutsealast
liikuvust ning tegeledes oskuste nappuse, oskuste ja tööturu nõudluse vahelise
ebakõla ja koolist väljalangemise probleemiga. Tugevdada kogu riigis
riigiasutuste, riiklike tööhõiveametite ja haridusasutuste vahelist koostööd,
et pakkuda noortele varakult nende vajadustele vastavat tuge.
5.           Taastada konkurentsivõime,
jätkates koostöös sotsiaalpartneritega ja kooskõlas oma tavadega palkade
kujundamise süsteemi, sh palkade indekseerimise reformimist, et tagada palkade
vastavus majanduslikele tingimustele ja tootlikkuse arengule valdkondlikul
ja/või ettevõtte tasandil ning näha vajaduse korral ette palkade automaatne
korrigeerimine. Suurendada konkurentsi jaemüügisektoris, kaotades ülemäärased
piirangud teenuste, sh kutseteenuste valdkonnas ning tegeledes elektrienergia
jaotuskulude edasise suurenemise ohuga. Edendada innovatsiooni, luues ühtlustatud
motivatsioonikavad ja vähendades haldustakistusi. Jätkata koordineeritud
haridus- ja koolituspoliitika suunda, püüdes vähendada oskuste ja tööturu
nõudluse vahelist ebakõla ja kaotada piirkondlikke erinevusi koolist
väljalangemises.
6.           Tagada, et 2020. aasta
eesmärk vähendada kasvuhoonegaase heitkogustega kauplemise süsteemi
mittekuuluvates sektorites, eriti transpordi- ja ehitussektoris, saaks
täidetud. Tagada, et transpordisektori panus on kooskõlas liiklusummikute
vähendamise eesmärgiga. Saavutada üksmeel föderaal- ja piirkondlike üksuste
jõupingutuste ja koormuse selge jaotuse osas.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2014) 402 final.
[4]               ,P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[5]               ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.
[6]               C(2013) 8000 (final)
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 75 final.
[10]             Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele
2.


Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0107

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005-2008  /* SEK/2006/0107 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 1.2.2006SEK(2006) 107 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. 2005. aastal muudeti pakti esimest korda. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid sooviti tugevdada nii pakti tõhusust ja selle mõju majandusele kui ka tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid peavad esitama (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid peavad esitama (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Austria esitas esimese stabiilsusprogrammi novembris 1998. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 18. veebruaril 1999 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama, majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgid seoses eelarveseisundiga ja esitama poliitilised meetmed nende saavutamiseks ja hoidmiseks, sealhulgas asjakohased prognoosid majanduse kohta. Pakti reformimise järel peaks keskmise pikkusega perioodi eesmärk olema iga liikmesriigi puhul erinev, pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust, sealhulgas jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske. Reformi osaks on ka vajadus luua majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini abil korrastatum lähenemine eelarvepoliitikas majandustsükli jooksul, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskmise pikkusega perioodi eesmärkidest või sellele eesmärgile suunatud kohandamiskavas tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosi, tegevusjuhendit[2], potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat ning 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Austria hiljuti esitatud ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja võtnud alljärgneva hinnangu põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase arvamuse esitamiseks.Hinnang1.  Austria esitas oma viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2005–2008 30. novembril 2005. Programmis on üldjoontes järgitud uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri[3].2.  Oma 18. jaanuari 2005. aasta arvamuses eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2004–2008, kutsus nõukogu Austriat üles eelarve kohandamiskavas põhirõhku asetama programmiperioodi algaastatele ning kirjeldama üksikasjalikumalt konkreetseid meetmeid, mille abil oleks võimalik eelarvet oluliselt stabiliseerida programmi viimasel kahel aastal.3.  Viimasel kümnendil oli Austria majanduse reaalkasv keskmiselt 2,2% aastas, mis on vastavuses kogu euroala kasvutempoga. Kuigi töökohtade loomine pole Austrias olnud nii hoogne kui euroalal, on töötuse tase siiski üks madalamaid kogu ELis. Riigi rahanduses saavutati 2001. ja 2002. aastal ülejäägis või tasakaalulähedane eelarveseisund. Kuid hiljutisi arenguid on iseloomustanud tagasilangemine puudujäägiseisundisse (1,2% ja 1% SKTst vastavalt 2003. ja 2004. aastal).4.  Ajakohastatud programmis eeldatakse SKT reaalkasvu suurenemist 1,75%lt 2005. ja 2006. aastal 2,5%le 2008. aastal. Eeldatust aeglasem majanduskasv 2005. ja 2006. aastal, mille tulemuseks on suurenev negatiivne SKT lõhe, arvatakse olevat põhjustatud tagasihoidlikumast rahvusvahelisest kaubandusest ja kõrgematest naftahindadest. Majandustegevuse taaselavnemine programmi viimastel aastatel peaks eeldatavasti toetuma investeeringute kasvule ja eratarbimise suurenemisele. Nii lühiajaline kui keskmise pikkusega perioodi stsenaarium põhineb usutavatel kasvueeldustel. Kuid ootused tööhõive suurenemise suhtes tunduvad mõnevõrra liiga optimistlikud. Inflatsioon peaks eelduste kohaselt vähenema 2,3%lt 2005. aastal 1,5%le 2008. aastal, mis tundub usutav.5.  Esialgsete tulemuste kohaselt oli valitsemissektori puudujääk 2005. aastal 1,7% SKTst, mis on 0,2 protsendipunkti madalam kui ajakohastatud programmis kavandatud ja 0,1 protsendipunkti madalam kui komisjoni talituste prognoosides. Kavandatust parem tulemus saavutati tänu eeldatust parematele arengutele tulude poolel, hoolimata märkimisväärsetest maksukärbetest. Kavandatud kulusid ületati samuti, kuid väiksemal määral.6.  Programmis kirjeldatakse eelarvestrateegiat kolmeharulisena. Esiteks on selle eesmärk tasakaalus eelarve majandustsükli jooksul. Teiseks nähakse strateegiaga ette maksukoormuse vähenemine 40%le SKTst 2010. aastal. Kolmandaks kavandatakse selles potentsiaalse SKT kasvu, toetades investeeringuid teadustegevusse, haridusse ja infrastruktuuri. Ajakohastatud programmis nähakse ette valitsemissektori puudujäägi vähenemist 1,9%lt SKTst 2005. aastal 0%le 2008. aastal. Eelarve kohandamine tasakaalu suunas on kavandatud programmi lõpuaastatele, 2006. aastaks prognoositakse vaid tagasihoidlikku paranemist, pärast seda aga peaks toimuma kaks suhteliselt arvestatavamat sammu arengus. Esmase tasakaalu areng on samasugune. Prognooside kohaselt peaks see tõusma 1,1%lt SKTst 2005. aastal 2,7%le perioodi lõpuks. Kuna tulud peaksid prognooside kohaselt aastatel 2005–2008 vähenema 0,9 protsendipunkti võrra SKTst, kavatsetakse planeeritud stabiliseerimine saavutada kulude kärpimise teel. Kulude suhe SKTsse peaks vähenema 2,8 protsendipunkti võrra. Kulude kahandamine peaks toimuma muude esmaste kulude ja sotsiaalsiirete kategoorias. Eelmise programmiga võrreldes ajakohastatud programmis üldiselt kinnitatakse kavandatud riigi rahanduse kohandamist pisut ebasoodsama makromajandusliku stsenaariumi taustal.7.  Struktuurne tasakaal (st eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) peaks prognooside kohaselt paranema keskmiselt ligikaudu 0,5 protsendipunkti võrra SKTst aastas, arvestades kogu programmiperioodi jooksul valitsevat negatiivset SKT lõhet. Programmis seatakse eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärgiks stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav eesmärk struktuurne tasakaal 0% SKTst ning selle saavutamist kavandatakse 2008. aastaks. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes 1,5% puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka ülemäärase puudujäägi korral kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see asub stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu pikaajalises plaanis.8.  Ajakohastatud programmis prognoositud eelarveseisundi areng tundub usutav ainult 2005. ja 2006. aastal, mil see põhineb seadusekohastel meetmetel, eelkõige maksukärbetel. Eelarve tasakaalustamist 2007. ja 2008. aastaks ei ole ajakohastatud programmis esitatud meetmetes täielikult tõendatud. Lisaks sõltub prognoositud positiivne areng suures osas Austria riikliku stabiilsuse pakti tõhususest. Varasem kogemus selle paktiga ei võimalda täielikult kindel olla, kas selle eesmärkidest kinni peetakse. Kavandatud kulueesmärkide saavutamine on eelarvestrateegia üks peamisi riske, mida on juba rõhutatud ka hinnangutes varasemate ajakohastatud programmide kohta.9.  Seda riskihinnangut silmas pidades ei pruugi programmi eelarvealased põhimõtted olla piisavad, et tagada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamine 2008. aastaks. Kuid nagu eespool välja toodud, on programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutavast märkimisväärselt ambitsioonikam. Kui eelarvestrateegia viiakse ellu programmist kinni pidades, võib seda pidada asjakohaseks, et saavutada programmiperioodi lõpuks struktuurne eelarveseisund, mida võib pakti kohaselt sobivaks pidada. Lisaks tundub programmi eelarvestrateegia tagavat piisava kindlusvaru, et programmiperioodi jooksul ei ületataks puudujäägiläve 3% SKTst, kui tsüklilised kõikumised ei ole tavapärasest suuremad. Eelarve kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamiseks on täielikult kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles sätestatakse, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peaks struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas, ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem. Kuigi komisjoni talituste prognooside kohaselt on kohandamine aeglasem kui programmis kavandatud, on see siiski kooskõlas pakti nõuetega, arvestades et kogu programmiperioodi jooksul on SKT lõhe negatiivne.10.  Eeldatav võla suhe peaks 2005. aastal olema jõudnud 63,4%ni SKTsse, mis on üle asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 60% SKTst. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 3,9 protsendipunkti võrra, jõudes seega taas kontrollväärtusest madalamale tasemele. Esmase tasakaalu osakaal peaks programmiperioodi jooksul märkimisväärselt suurenema, kuid intressimaksete ja SKT nominaalkasvu osakaal peaks eeldatavasti enam-vähem samaks jääma. Võla suhte prognoositud arengut ohustavad riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalus. Teisalt võivad kavandatust suuremad puudujäägid ohustada programmis esitatud kohandamiskavast kinnipidamist. Samuti ei käsitleta ajakohastatud programmis erastamise potentsiaali Austrias. Seda riskihinnangut arvestades tundub võla suhe kontrollväärtuse suunas piisavalt vähenevat.11.  Austria rahanduse jätkusuutlikkusega seoses on vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist tulenevad riskid madalad. Võla suhe, mis praegu on rohkem kui 60% SKTsse, peaks prognooside kohaselt langema ning jääma kontrollväärtusest madalamaks kuni aastani 2050, eeldusel et kavandatud eelarve stabiliseerimine ellu viiakse. Austria hiljutine pensionireform peaks märkimisväärselt toetama riiklike kulutuste suurenemise ohjeldamist tulevikus. Kuid kui riigi rahanduse struktuurset puudujääki ei korrigeerita, võib see ohustada riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Et vähendada ohte riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele, tuleb rangelt ellu viia riigi rahanduse kavandatud stabiliseerimine keskmise pikkusega perioodil.12.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Eelkõige on meetmed kooskõlas suunistega, mis soovitavad majandusliku ja rahandusliku jätkusuutlikkuse tagamist ja toetavad tõhusat vahendite eraldamist, et kindlustada suurem majanduskasv ja tööhõive. Kuid riskid, mis ohustavad eelarve arengut tulevikus, võivad muuta riigi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi raskemini saavutatavaks.13.  Austria riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 19. oktoobril 2005 tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, nimetatakse riigi rahanduse jätkusuutlikkuse saavutamist Austria põhiülesandeks. Kuid selles ei tooda välja tulevasi meetmeid selle väljakutsega toimetulekuks. Selles suhtes on stabiilsusprogramm üksikasjalikum, andes teavet mõne meetme kohta, mis peaksid kaasa aitama riigi rahanduse stabiliseerimisele. Riiklikus reformiprogrammis esitatud mikromajanduslikes ja tööhõivet käsitlevas valdkondades kavandatud meetmete mõju eelarvele peegeldub üldjoontes ka stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides. Viimases esitatakse meetmed, mille eesmärk on avaliku halduse ja tervishoiusüsteemi tõhustamine. See täiendab neid ettepanekutega teha muutusi riigi rahanduse institutsioonilistes aspektides, nimelt tehakse ettepanek viia Austria eelarvemenetlust reguleerivates õigusaktides läbi kaks laiaulatuslikku reformi, mis seisnevad keskmise pikkusega perioodi eelarveraamistiku kehtestamises 2007. aastast ning üleminekus toodangule orienteeritud eelarvelt eesmärkidele orienteeritud eelarvele alates 2011. aastast. Need meetmed on kooskõlas ka riiklikus reformiprogrammis kehtestatud prioriteetidega.Eespool toodud hinnangut silmas pidades võib programmiperioodiks kavandatud ambitsioonika struktuurse kohandamiskava heaks kiita. Kuid Austria peaks tagama, et programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk saavutatakse ajakohastatud programmi lõpuks, täpsustades ja viies ellu meetmed, mis toetavad programmi kaheks viimaseks aastaks kavandatud eelarve stabiliseerimist.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[4], eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:14.  Viimasel kümnendil oli Austria majanduse reaalkasv keskmiselt 2,2% aastas, mis on vastavuses kogu euroala kasvutempoga. Kuigi töökohtade loomine pole Austrias olnud nii hoogne kui euroalal, on töötuse tase siiski üks madalamaid kogu ELis. Riigi rahanduses saavutati 2001. ja 2002. aastal ülejäägis või tasakaalulähedane eelarveseisund. Kuid hiljutisi arenguid on iseloomustanud tagasilangemine puudujäägiseisundisse (1,2% ja 1% SKTst vastavalt 2003. ja 2004. aastal).15.  Oma 18. jaanuari 2005. aasta arvamuses eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2004–2008, kutsus nõukogu Austriat üles eelarve kohandamiskavas põhirõhku asetama programmiperioodi algaastatele ning kirjeldama üksikasjalikumalt konkreetseid meetmeid, mille abil oleks võimalik eelarvet oluliselt stabiliseerida programmi viimasel kahel aastal.16.  Esialgsete tulemuste kohaselt oli valitsemissektori puudujääk 2005. aastal 1,7% SKTst, mis on 0,2 protsendipunkti madalam kui ajakohastatud programmis kavandatud ja 0,1 protsendipunkti madalam kui komisjoni talituste prognoosides. Kavandatust parem tulemus saavutati tänu eeldatust parematele arengutele tulude poolel, hoolimata märkimisväärsetest maksukärbetest. Kavandatud kulusid ületati samuti, kuid väiksemal määral.17.  Nõukogu kontrollis [14. veebruaril 2006] Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab aastaid 2005–2008. Programmis on üldjoontes järgitud uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri.[5]18.  Ajakohastatud programmis eeldatakse SKT reaalkasvu suurenemist 1,75%lt 2005. ja 2006. aastal 2,5%le 2008. aastal. Eeldatust aeglasem majanduskasv 2005. ja 2006. aastal, mille tulemuseks on suurenev negatiivne SKT lõhe, arvatakse olevat põhjustatud tagasihoidlikumast rahvusvahelisest kaubandusest ja kõrgematest naftahindadest. Majandustegevuse taaselavnemine programmi viimastel aastatel peaks eeldatavasti toetuma investeeringute kasvule ja eratarbimise suurenemisele. Nii lühiajaline kui keskmise pikkusega perioodi stsenaarium põhineb usutavatel kasvueeldustel. Kuid ootused tööhõive suurenemise suhtes tunduvad mõnevõrra liiga optimistlikud. Inflatsioon peaks eelduste kohaselt vähenema 2,3%lt 2005. aastal 1,5%le 2008. aastal, mis tundub usutav.19.  Programmis kirjeldatakse eelarvestrateegiat kolmeharulisena. Esiteks on selle eesmärk tasakaalus eelarve majandustsükli jooksul. Teiseks nähakse strateegias ette maksukoormuse vähenemist 40%ni SKTst 2010. aastal. Kolmandaks kavandatakse selles potentsiaalse SKT kasvu, toetades investeeringuid teadustegevusse, haridusse ja infrastruktuuri. Ajakohastatud programmis seatakse eesmärgiks valitsemissektori puudujäägi vähenemine 1,9%lt SKTst 2005. aastal 0%le 2008. aastal ning esmase ülejäägi kasv 1,1%lt SKTst 2,7%le. Kuna tulud peaksid prognooside kohaselt aastatel 2005–2008 vähenema 0,9 protsendipunkti võrra SKTst, kavatsetakse planeeritud stabiliseerimine saavutada kulude kärpimise teel. Kulude suhe SKTsse peaks vähenema 2,8 protsendipunkti võrra. Kulude kahandamine peaks toimuma muude esmaste kulude ja sotsiaalsiirete kategoorias. Eelmise programmiga võrreldes ajakohastatud programmis kinnitatakse üldiselt kavandatud riigi rahanduse kohandamist pisut ebasoodsama makromajandusliku stsenaariumi taustal.20.  Programmiperioodi jooksul peaks ühiselt kokkulepitud metoodika alusel programmis esitatud andmete põhjal arvutatud struktuurne tasakaal (st eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) prognooside kohaselt paranema keskmiselt ligikaudu 0,5% SKTst aastas. Programmis seatakse eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärgiks stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav eesmärk struktuurne tasakaal 0% SKTst ning selle saavutamist kavandatakse 2008. aastaks. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see asub stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu pikaajalises plaanis.21.  Ajakohastatud programmis prognoositud eelarveseisundi areng 2005. ja 2006. aastal tundub usutav, sest see põhineb seadusekohastel meetmetel, eelkõige maksukärbetel. Eelarve tasakaalustamist 2007. ja 2008. aastaks ei ole ajakohastatud programmis esitatud meetmetes täielikult tõendatud. Peaaegu pool kulukärbest plaanitakse saavutada kategoorias muud esmased kulud ja programmis ei selgitata, kuidas seda täpselt kavatsetakse teha. Lisaks sõltub prognoositud positiivne areng suures osas Austria riikliku stabiilsuse pakti tõhususest. Varasem kogemus selle paktiga ei võimalda täielikult kindel olla, kas selle eesmärkidest kinni peetakse.22.  Seda riskihinnangut silmas pidades ei pruugi programmi eelarvealased põhimõtted olla piisavad, et tagada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamine 2008. aastaks. Kuid nagu eespool välja toodud, on programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutavast märkimisväärselt ambitsioonikam. Kui eelarvestrateegia viiakse ellu programmist kinni pidades, võib seda pidada asjakohaseks, et saavutada programmiperioodi lõpuks struktuurne eelarveseisund, mida võib pakti kohaselt sobivaks pidada. Lisaks tundub programmi eelarvestrateegia tagavat piisava kindlusvaru, et programmiperioodi jooksul ei ületataks puudujäägiläve 3% SKTst, kui tsüklilised kõikumised ei ole tavapärasest suuremad. Eelarve kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamiseks on täielikult kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles sätestatakse, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peaks struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas, ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem. Kuigi komisjoni talituste prognooside kohaselt on kohandamine aasta keskmisest aeglasem kui programmis kavandatud, on see siiski kooskõlas pakti nõuetega, arvestades et kogu programmiperioodi jooksul on SKT lõhe negatiivne.23.  Eeldatav võla suhe peaks 2005. aastal olema jõudnud 63,4%ni SKTsse, mis on üle asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 60% SKTst. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 3,9 protsendipunkti võrra, jõudes seega taas kontrollväärtusest madalamale tasemele. Võla suhte prognoositud arengu riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalus. Teisalt võivad kavandatust suuremad puudujäägid ohustada programmis esitatud kohandamiskavast kinnipidamist. Samuti ei käsitleta ajakohastatud programmis potentsiaalseid erastamistulusid. Seda riskihinnangut arvestades tundub võla suhe kontrollväärtuse suunas piisavalt vähenevat.24.  Austria rahanduse jätkusuutlikkusega seoses on vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist tulenevad riskid madalad.[6] Võla suhe, mis praegu on rohkem kui 60% SKTsse, peaks prognooside kohaselt langema ning jääma kontrollväärtusest madalamaks kuni aastani 2050, eeldusel et kavandatud eelarve stabiliseerimine ellu viiakse. Austria hiljutine pensionireform peaks märkimisväärselt toetama riiklike kulutuste suurenemise ohjeldamist tulevikus. Kuid kui riigi rahanduse struktuurset puudujääki ei parandata, võib see ohustada riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Et vähendada ohte riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele, tuleb rangelt ellu viia riigi rahanduse kavandatud stabiliseerimine keskmise pikkusega perioodil.25.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega ajavahemikuks 2005–2008. Eelkõige on meetmed kooskõlas suunistega, mis soovitavad majandusliku ja rahandusliku jätkusuutlikkuse tagamist ja toetavad tõhusat vahendite eraldamist, et kindlustada suurem majanduskasv ja tööhõive. Kuid riskid, mis ohustavad eelarve arengut tulevikus, võivad muuta riigi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi raskemini saavutatavaks.26.  Austria riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 19. oktoobril 2005, nimetatakse riigi rahanduse jätkusuutlikkuse saavutamist Austria põhiülesandeks. Kuid selles ei tooda välja tulevasi meetmeid selle väljakutsega toimetulekuks. Selles suhtes on stabiilsusprogramm üksikasjalikum, andes teavet mõne meetme kohta, mis peaksid kaasa aitama riigi rahanduse stabiliseerimisele. Riiklikus reformiprogrammis esitatud mikromajanduslikes ja tööhõivet käsitlevas valdkondades kavandatud meetmete mõju eelarvele peegeldub üldjoontes ka stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides. Viimases esitatakse meetmed, mille eesmärk on avaliku halduse ja tervishoiusüsteemi tõhustamine. See täiendab neid ettepanekutega teha muutusi riigi rahanduse institutsionaalsetes aspektides, nimelt tehakse ettepanek viia Austria eelarvemenetlust reguleerivates õigusaktides läbi kaks laiaulatuslikku reformi, mis seisnevad keskmise pikkusega perioodi eelarveraamistiku kehtestamises 2007. aastast ning üleminekus toodangule orienteeritud eelarvelt eesmärkidele orienteeritud eelarvele alates 2011. aastast. Need meetmed on kooskõlas ka riiklikus reformiprogrammis kehtestatud prioriteetidega.Eespool toodud hinnangut silmas pidades kiidab nõukogu programmiperioodiks kavandatud ambitsioonika struktuurse kohandamiskava heaks. Kuid nõukogu arvates peaks Austria siiski tagama, et programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk saavutatakse ajakohastatud programmi lõpuks, täpsustades ja viies ellu meetmed, mis toetavad programmi kaheks viimaseks aastaks kavandatud eelarve stabiliseerimist.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP nov 2005 | 2.4 | 1.7 | 1.8 | 2.4 | 2.5 |KOM nov 2005 | 2.4 | 1.7 | 1.9 | 2.2 | puudub |SP nov 2004 | 1.9 | 2.5 | 2.5 | 2.2 | 2.4 |THHI inflatsioon (%) | SP nov 2005 | 2.0 | 2.3 | 2.1 | 1.7 | 1.5 |KOM nov 2005 | 2.0 | 2.2 | 2.1 | 1.7 | puudub |SP nov 2004 | 2.1 | 1.8 | 1.4 | 1.5 | 1.6 |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP nov 20051 | -0.2 | -0.7 | -1.1 | -0.9 | -0.5 |KOM nov 20053 | -0.2 | -0.7 | -1.0 | -0.9 | puudub |SP nov 20041 | -1.3 | -0.8 | -0.4 | -0.1 | 0.2 |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP nov 2005 | -1.0 | -1.9 | -1.7 | -0.8 | 0.0 |KOM nov 20052 | -1.0 | -1.8 | -1.8 | -1.4 | puudub |SP nov 2004 | -1.3 | -1.9 | -1.7 | -0.8 | 0.0 |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP nov 2005 | 2.1 | 1.1 | 1.2 | 2.0 | 2.7 |KOM nov 2005 | 1.9 | 1.0 | 1.0 | 1.4 | puudub |SP nov 2004 | 1.9 | 1.2 | 1.3 | 2.2 | 2.9 |Tsükliliselt kohandatud tasakaal = struktuurne tasakaal (% SKTst) | SP nov 20051 | -0.9 | -1.6 | -1.2 | -0.4 | 0.2 |KOM nov 2005 | -0.9 | -1.5 | -1.3 | -1.0 | puudub |SP nov 20041 | -0.9 | -1.7 | -1.6 | -0.8 | -0.1 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP nov 2005 | 63.6 | 63.4 | 63.1 | 61.6 | 59.5 |KOM nov 20052 | 63.7 | 63.6 | 63.5 | 62.8 | puudub |SP nov 2004 | 64.2 | 63.6 | 63.1 | 61.6 | 59.1 |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoosid puudujäägi ja võla suhte kohta on kohandatud vastavalt stabiilsusprogrammi prognoosidele; suhted on ümber arvutatud uute SKT-andmete alusel. 3 Kooskõlas prognoositava potentsiaalse kasvuga 1,9%, 2,2%, 2,2% ja 2,1% vastavalt aastatel 2004–2007. Allikas: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad järgmisel veebisaidil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.[3] Selles on esitatud kõik juhendis sätestatud kohustuslikud ja enamik vabatahtlikke andmeid. Üks väike puudus on puuduv maksukoormuse kalkulatsioon tabelis 2.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Selles on esitatud kõik juhendis sätestatud kohustuslikud ja enamik vabatahtlikke andmeid. Üks väike puudus on puuduv maksukoormuse kalkulatsioon tabelis 2.[6] Pikaajalist jätkusuutlikkust käsitlevad üksikasjad on esitatud komisjoni talituste poolt koostatud programmi tehnilises hinnangus, mis avaldatakse veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: Komisjoni soovitus (EL) 2015/976, 19. juuni 2015, tropaanalkaloidide toidus esinemise seire kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               23.6.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 157/97

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2015/976,
   19. juuni 2015,
   tropaanalkaloidide toidus esinemise seire kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „amet”) teaduskomisjon (CONTAM-komisjon) võttis vastu arvamuse toidus ja söödas esinevate tropaanalkaloidide kohta (1).

               (2)

               Tropaanalkaloididest on kõige paremini uuritud (–)-hüostsüamiini ja (–)-skopolamiini. Atropiin on (–)-hüostsüamiini ja (+)-hüostsüamiini ratseemiline segu, millest üksnes (–)-hüostsüamiin-enantiomeeril on antikolinergiline toime.

               (3)

               Tropaanalkaloidide esinemine ogaõuna (Datura) perekonna taimedes on hästi teada. Harilik ogaõun (Datura stramonium) on laialdaselt levinud parasvöötmes ja troopikas ning seetõttu on ogaõuna seemneid leitud lisandina linaseemnete, sojaubade, sorgo, päevalilleseemnete, hirsi ja tatra hulgas ning nendest valmistatud toodetes. Sorteerimise ja puhastamisega ei ole ogaõuna seemneid sorgost, hirsist ega tatrast võimalik kergesti eemaldada.

               (4)

               On vaja rohkem andmeid tropaanalkaloidide esinemise kohta toidus. Samuti on vaja mõista põllumajandustingimusi, mille puhul tropaanalkaloidid satuvad põllumajandustoodetesse.

               (5)

               Seepärast on asjakohane soovitada teha tropaanalkaloidide toidus esinemise seiret,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid toidukäitlejate aktiivsel kaasabil teostama tropaanalkaloidide toidus esinemise seiret; eelkõige tuleks kontrollida järgmisi tooteid:

                           —

                           teraviljad ja eelkõige teraviljatooted (tähtsuse järjekorras):

                                       —

                                       tatar, sorgo, hirss, mais ja nendest saadud jahu;

                                       —

                                       teraviljapõhine imiku- ja väikelapsetoit;

                                       —

                                       hommikusöögihelbed;

                                       —

                                       jahvatatud teraviljasaadused;

                                       —

                                       inimtoiduks ettenähtud terad;

                           —

                           gluteenivabad tooted;

                           —

                           toidulisandid, teed ja taimeteed;

                           —

                           kaunviljad (kaunadeta), kuivatatud kaunviljad, õliseemned ja neist saadud tooted.

               2.

               Määratavate tropaanalkaloidide hulka peavad kuuluma vähemalt atropiin ja skopolamiin ning võimaluse korral tuleks hüostsüamiini enantiomeerid määrata eraldi, samuti tuleks määrata muid tropaanalkaloide.

               3.

               Kontrollitavast partiist võetud proovide esindavuse tagamisel peaksid liikmesriigid järgima proovivõtu korda, mis on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 401/2006 (2).

               4.

               Analüüsimeetoditest tuleks eelistada kõrgefektiivset vedelikkromatograafiat koos massispektromeetriaga (HPLC-MS/(MS)) või, kui see ei ole võimalik, gaaskromatograafiat koos massispektromeetriaga (GC-MS).
               Atropiini (hüostsüamiini enantiomeeride ratseemiline segu) ja skopolamiini määramispiir (LOQ) peaks põllumajandustoodete, toidu koostisosade, toidulisandite ja taimeteede puhul olema eelistatavalt alla 5 μg/kg ja mitte üle 10 μg/kg ning kasutamisvalmis toitude (nt hommikusöögihelbed) puhul peaks see eelistatavalt olema madalam kui 2 μg/kg ning teraviljapõhise imiku- ja väikelapsetoidu puhul 1 μg/kg.

               5.

               Olulise tropaanalkaloidisisalduse kindlakstegemise korral peaksid liikmesriigid toidukäitlejate aktiivse kaasabiga uurima, milliste põllumajandustingimuste puhul võivad tropaanalkaloidid sattuda toidusse.

               6.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et analüüsitulemusi esitatakse ametile korrapäraselt ning hiljemalt 2016. aasta oktoobriks ameti andmevormil kooskõlas ameti juhistega toidu ja sööda standardproovi kirjelduse kohta (3) ning ameti täiendavate erinõuetega aruannete esitamise kohta.

      Brüssel, 19. juuni 2015

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti teaduslik komisjon (CONTAM-komisjon), 2013. Scientific Opinion on Tropane alkaloids in food and feed (Toidus ja söödas leiduvaid tropaanalkaloide käsitlev teaduslik arvamus). EFSA Journal 2013;11(10):3386, 113 lk doi:10.2903/j.efsa.2013.3386.

      (2)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 401/2006, 23. veebruar 2006, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid mükotoksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes (ELT L 70, 9.3.2006, lk 12).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: Nõukogu soovitus, 17. veebruar 2015 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2013

text:
               24.2.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 66/2

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   17. veebruar 2015,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2013
   (2015/C 66/02)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (2),
   võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa) (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas üheksas Euroopa Arengufond (üheksas EAF), eriti selle artikli 32 lõiget 3,
   võttes arvesse 27. märtsi 2003. aasta finantsmäärust, mida kohaldatakse 9. Euroopa Arengufondi suhtes (4), eriti selle artikleid 96–103,
   olles läbi vaadanud üheksanda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2013. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning eelarveaastat 2013 käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta koos selles sisalduvate komisjoni vastustega (5),
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 32 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu üheksanda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               Eelarveaastal 2013 on komisjon üheksanda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses üheksanda EAFi meetmete rakendamisega eelarveaastal 2013.

      Brüssel, 17. veebruar 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. REIRS

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.

      (4)  ELT L 83, 1.4.2003, lk 1.

      (5)  ELT C 398, 12.11.2014, lk 289.


				|

		52014DC0415

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Läti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0415 final - 2014/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Läti 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil
2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhised soovitused.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse Läti
2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Läti ajakohastatud
lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta.
(5)
13. novembril 2013 võttis komisjon vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[4]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta 2014 algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[5]
milles ei nimetatud Lätit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks prioriteedid finantsstabiilsuse, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu hoogustamise tagamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
Läti esitas 29. aprillil 2014 oma 2014. aasta
riikliku reformikava ja 30. aprillil 2014 oma 2014. aasta
stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)
2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud
eelarvestrateegia eesmärk on vähendada järk-järgult valitsemissektori
nominaalset eelarvepuudujääki ja säilitada struktuurne eelarvepositsioon, mis
on kooskõlas keskpika perioodi eesmärgiga, võttes arvesse süsteemse
pensionireformi mõjust tingitud lubatud ajutist kõrvalekallet keskpika perioodi
eesmärgist. Programmis on keskpika perioodi eesmärki muudetud: varasema
-0,5 % asemel on uus eesmärk -1,0 %, mis kajastab stabiilsuse ja
kasvu pakti eesmärke. Läti programmis kavandatud valitsemissektori
eelarvepositsioon osutab (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni
järkjärgulisele halvenemisele, kuigi see jääb siiski pensionireformi
rakendamisega seotud lubatud piiridesse. Võttes arvesse lubatud kõrvalekallet
keskpika perioodi eesmärgist, on kavandatud struktuurne eelarvepuudujääk kuni
2016. aastani kooskõlas pakti nõuetega. Ümberarvutatud struktuurse
eelarvepuudujäägi kavandatud suurenemine 2017. aastal viib kõrvalekaldumiseni
keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast. Kokkuvõttes
on programmis sätestatud eelarvestrateegia enamasti kooskõlas stabiilsuse ja
kasvu pakti nõuetega. Valitsemissektori võlg jääb tunduvalt alla 60 % SKPst
kogu programmiperioodi vältel, kahanedes 2017. aastaks 31 %ni SKPst.
Programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mida
sõltumatu institutsioon ei ole ametlikult kinnitanud, on usutav. Majanduskasv
jääb programmiperioodi jooksul eeldatavasti ligikaudu 4 % juurde aastas ja
hinnatõus on prognoosi kohaselt mõõdukas. Programmi eelarvestsenaariumis
nähakse ette valitsemissektori tulude ja kulude osakaalu järsk vähenemine SKPs,
mis kajastab mitmeid kulude sihipärasele piiramisele suunatud tulusid
vähendavaid meetmeid. Rahastamise suurendamine mitmes poliitikavaldkonnas
kujutab endast ohtu programmis kavandatud kulutuste vähendamisele. Komisjoni
2014. aasta kevadprognoosi kohaselt vastab eelarvepoliitika 2014. aastal küll
pakti nõuetele, kuid 2015. aastal tekib kõrvalekaldumise oht. Nõukogu on
programmi hindamise ja komisjoni prognoosi põhjal jõudnud kooskõlas nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1466/97 arvamusele, et 2014. aastal kajastab struktuurse
eelarvepuudujäägi kõrvalekalle keskpika perioodi eesmärgist süsteemse
pensionireformi mõju, kuid 2015. aastal tekib oht kalduda kõrvale nõutud
kohandamiskavast.
(9)
Läti on astunud samme väikese sissetulekuga
inimeste ja ülalpeetavate isikutega perekondade maksukoormuse alandamiseks ning
kinnisvara- ja keskkonnamaksude suurendamiseks, kuid nende maksude tase ja
ülesehitus ei mõjuta piisavalt ettevõtjate käitumist ning kehtima jäävad ka
mõned keskkonnakahjulikud toetused. Kuigi ametiasutused on teinud mõningaid
edusamme maksukohustuse täitmise parandamises ja deklareerimata
majandustegevuse osakaalu vähendamises, eelkõige riskihindamise tõhustamise ja
pettusevastaste sanktsioonide karmistamise kaudu, pakub maksupettuste ja
maksudest kõrvalehoidumise vastane võitlus endiselt väljakutseid.
Tarbimismaksudest saadav tulu moodustab küll märkimisväärse osa kõigist
maksutuludest, kuid maksukuulekuse paranemise korral on sellel piisavalt kasvuruumi.

(10)
Hoolimata algsest ambitsioonikast
kõrgharidusreformi kavast ei ole Läti teinud mingeid edusamme rahvusvaheliselt
tunnustatud akrediteerimissüsteemi loomises, plaan uue rahastamismudeli
kasutuselevõtmiseks on ebaselge, kõrgkoolide ühendamine on soiku jäänud ning
võõrkeelte kasutamine on endiselt piiratud. Ning seda kõike hoolimata
asjaolust, et kõrgharidusreformi järele on tungiv vajadus – vähenevat rahvaarvu
arvesse võttes on kõrgkoole liiga palju, süsteem pakub liiga palju erinevaid
õppeprogramme ning kõrgkoolid ei ole piisavalt atraktiivsed ei välisüliõpilaste
ega õppejõudude jaoks. Teadusasutuste esimese sõltumatu hindamise tulemused
näitavad, et hinnatutest ainult 10 % võib pidada kõrgetasemelisteks
rahvusvahelisteks uurimiskeskusteks. 2012. aastal oli Lätis teadus- ja
arendustegevuse kulude osakaal SKPst ainult 0,66 % ning Läti ei suuda
täita oma strateegia „Euroopa 2020” eesmärki jõuda teadus- ja arendustegevuse
kulude puhul 1,5 %ni SKPst.
(11)
Läti on edukalt tegelenud tööpuuduse probleemiga
ning see on märkimisväärselt vähenenud. Noorte töötuse määr on siiski suhtelist
kõrge ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte kaasamiseks on vaja meetmeid.
Kuigi Läti on võtnud meetmeid oskuste nõudlusele mittevastavuse probleemi
lahendamiseks ja kutseõppe kvaliteedi parandamiseks, vajavad need teemad siiski
jätkuvalt tähelepanu; eelkõige tuleks parandada praktikasüsteemi kvaliteeti
ning arendada välja terviklik kutsenõustamissüsteem. Aktiivsete tööturumeetmete
kohaldamisala on jätkuvalt piiratud ning need on liigses sõltuvuses avaliku
sektori tööprogrammidest.
(12)
Tööealise elanikkonna vaesus on endiselt väga suur.
Läti on astunud mõningaid samme sotsiaalabi reformimiseks ja on läbi viinud
sotsiaalkindlustussüsteemi ulatusliku hindamise, mis annab kindla aluse tõenduspõhise
reformi elluviimiseks. Mitmeid lastega seotud toetusi on oluliselt suurendatud
ja tõstetud on ka üksikisiku tulumaksu maksuvaba künnist seoses
ülalpeetavatega. Vaesuse vähendamise osas on sotsiaalkaitsealased tulemused
siiski nõrgad ning tõhusa sotsiaalse turvavõrgustiku loomine jätkuv väljakutse.
Suur osa elanikkonnast on vaesus- või sotsiaalse tõrjutuse riski äärel ning
laste hulgas on see osakaal veelgi suurem. Vaesus- ja sotsiaalse
tõrjutuse risk on suurim lastega perede, töötute, puudega inimeste ja
maapiirkondade elanike seas. Läti sotsiaalkaitsekulude osakaal SKPst on ELi
väikseim. Juurdepääsu tervishoiuteenustele takistab nende hind, sh peab
patsient maksma suure osa oma taskust, valitseb mitteametlik maksmine ning
selle kõige tulemusena jäävad suure osa elanikkonna tervishoiuvajadused
täitmata. Süsteemi tõhususe suurendamises, kulutõhusa rahastamise tagamises ja
haiguste ennetamise meetmete edendamises on veel pikk tee käia.
(13)
Läti on teinud edusamme oma elektrituru
konkurentsile avamises ja 2015. aasta alguses laiendatakse seda ka
kodumajapidamiste sektorile. Läti ühines 2013. aasta juunis piirkondliku
Skandinaavia-Balti elektrituruga Nord Pool Spot. Vaja on täiendavat lõimumist
ELi energiaturu ühendustega, kuna Läti sõltub praegu impordist ja piiriülene
elektriühendus Eestiga on enamasti ülekoormatud. Seepärast on energiataristu
väljaarendamine äärmiselt tähtis ja Läti peab lahendama taristu puudujääkide
kõrvaldamisega seotud probleemid. Teatavat edu on saavutatud ka maagaasi sektoris, kus Läti seim kiitis
heaks energiaseaduse muudatused, määrates kindlaks gaasituru järkjärgulise
avamise alates aprillist 2014. Turu täielik avamine lükati siiski edasi
aastasse 2017. Läti on kasutusele võtnud tasakaalustatud poliitikameetmed
energia säästmiseks peamistes majandussektorites ning lähematel aastatel peaks
rohkem kui 70 % energiasäästust tulema ehitussektorist. Transpordi,
ehitiste ja küttesüsteemide energiatõhusust tuleks siiski veelgi parandada.
(14)
Läti on märkimisväärselt parandanud kohtusüsteemi
suutlikkust, et vähendada kohtuasjade kuhjumist ja menetluste pikkust.
Kohtuasjade märkimisväärne kuhjumine ohustab äritegevust ning seepärast tuleb
lõpule viia reformid kohtusüsteemi tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks, seda
ka maksejõuetus-, vahendamis- ja vahekohtumenetluste osas. Läti on kavandanud
ambitsioonikaid avaliku halduse reforme, kuid nende rakendamine kulgeb
aeglaselt ning ei hõlma kohalikke omavalitsusi; riigiettevõtete reformi on
samal ajal oluliselt edasi lükatud. Konkurentsiseadust on
vaja muuta, et anda konkurentsinõukogule suurem institutsiooniline ja
finantssõltumatus sekkumaks tulemuslikult avalik- või eraõiguslike isikute
konkurentsi piiravasse tegevusse.
(15)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames põhjalikult
hinnanud Läti majanduspoliitikat. Hinnangu on saanud stabiilsusprogramm ja
riiklik reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades
silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes
1–5.
(16)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Läti
stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[6]
selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.
(17)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka
kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu
esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro.
Läti peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Lätil võtta ajavahemikus
2014-2015 järgmisi meetmeid:
1.           Säilitada
2014. aastal stabiilne eelarvepositsioon ja tugevdada alates 2015. aastast
eelarvestrateegiat, et kõrvalekalle keskpika perioodi eesmärgist piirduks
ainult süsteemse pensionireformi mõjuga. Jätkata jõupingutusi madala
sissetulekuga inimeste maksukoormuse vähendamiseks, tuues samal ajal omandi- ja
keskkonnamaksud majanduskasvu teenistusse ning parandades maksukuulekust ja
maksude kogumist.
2.           Kiirendada kõrgharidusreformi
rakendamist, asutades eelkõige sõltumatu akrediteerimisasutuse ja luues
rahastamismudeli, millega tunnustatakse kvaliteeti. Pakkuda kutsenõustamist
hariduse kõigil tasanditel, parandada kutseõppe ja -koolituse kvaliteeti,
tugevdades praktikasüsteemi, ning parandada noorte tööalast konkurentsivõimet,
võttes kasutusele meetmed mittetöötavate ja mitteõppivate ning töötukassas
arvelevõtmata noorte kaasamiseks. Astuda samme integreerituma ja terviklikuma
teadusuuringute süsteemi saavutamiseks, muu hulgas rahastamise suunamise kaudu
rahvusvahelise konkurentsivõimega teadusasutustele.
3.           Jätkata sotsiaalabisüsteemi
ja selle rahastamise reformi, et tagada parem katvus, hüvitiste piisavus,
tööhõive suurendamine ja sihtotstarbelised sotsiaalteenused. Laiendada
aktiivsete tööturumeetmete mõju. Lihtsustada juurdepääsu tervishoiuteenustele
ning parandada süsteemi kulutõhusust ja kvaliteeti.
4.           Kiirendada
naaberliikmesriikidega piiriüleste gaasi- ja elektriühenduste arendamist, et
mitmekesistada energiaallikaid ja soodustada konkurentsi Baltimaade
energiaturgude parema integreerimise kaudu. Jätkata jõupingutusi transpordi,
ehitiste ja küttesüsteemide energiatõhususe suurendamiseks.
5.           Viia lõpule kohtusüsteemi
reform, sh pooleliolevad maksejõuetus-, vahendus- ja
vahekohtumenetlusraamistike reformid, et tagada ettevõtte- ja tarbijasõbralik
õiguskeskkond. Tugevdada avaliku halduse reformi, rakendades muu hulgas
riigiettevõtete juhtimise reformi ja suurendades konkurentsinõukogu
institutsioonilist ja finantssõltumatust.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2014) 415 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.