Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0834

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009  /* SEK/2005/0834 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 22.6.2005SEK(2005) 834 (lõplik)Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009(esitanud komisjon)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et osalevad liikmesriigid, kes on võtnud kasutusele ühisraha, pidid esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsusprogrammid 1. märtsiks 1999. Vastavalt selle määruse artiklile 5 pidi nõukogu kontrollima iga stabiilsusprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, esitas nõukogu arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt määrusele peavad liikmesriigid esitama oma iga-aastased ajakohastatud stabiilsusprogrammid, et nõukogu saaks need samuti vastavalt samale menetlusele läbi vaadata. Portugal esitas esimese stabiilsusprogrammi aastateks 1999–2002 30. detsembril 1998 ja nõukogu andis sellele hinnangu 8. veebruaril 1999. Programmi on ajakohastatud igal järgneval aastal.-  Portugali ametiasutused esitasid viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi 9. juunil 2005. Ajakohastatud programm hõlmab ajavahemikku 2005–2009 ja selle esitas 20. veebruari 2005. aasta üldvalimiste järel ametisse astunud valitsus. Valitsus kiitis programmi heaks 2. juunil vastavalt Portugali siseriiklikele menetlustele (eelarvestabiilsuse seadus) ja parlament arutas seda 9. juunil 2005. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2005. aasta kevade majandusprognoose, võttes arvesse tegevusjuhendit,[2] potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamine“, mille Euroopa Ülemkogu 22. märtsil 2005 heaks kiitis.[3] Selle hinnangu alusel võib tõdeda järgmist: Ajakohastatud programm vastab andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[4] Programmis ei ole siiski esitatud riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse prognoose, leidub vaid viide valitsuse poolt loodavale töörühmale, kes hakkab hindama sotsiaalkindlustussüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust.-  Ajakohastatud stabiilsusprogrammi aluseks on vajadus parandada valitsemissektori eelarvepuudujääki, mis 2005. aastaks prognoositud 6,2%ga SKTst ületab tublisti 3% SKTst. Selle prognoosi, mis järgneb 2,9% puudujäägile SKTst aastatel 2002–2004, esitasid Portugali ametiasutused hiljuti pärast arutelusid Eurostatiga ja see on oluliselt halvem kui eelmises ajakohastatud programmis 2005. aastaks prognoositud 2,2% SKTst. Halvenemist saab põhjendada oodatust madalama majanduskasvu, kulude kasvu ümberhindamise, eelarves ettenähtud kulude ületamise ja eelmises programmis kavandatud ühekordsete meetmete võtmata jätmisega[5] ning uue valitsuse poolt 2005. aasta juunis vastuvõetud parandusmeetmetega, mis moodustavad umbes 0,6% SKTst. Puudujäägi vähendamiseks on ajakohastatud programmis kavandatud strateegia, mis näeb ette struktuuriliste meetmete rakendamise ulatuslike ühekordsete ja ajutiste meetmete asemel ning see viitab eelarvestrateegia muutusele, võrreldes eelmiste ajakohastatud programmidega. Prognoositakse, et valitsemissektori puudujääk paraneb järgmistel aastatel pidevalt, kuid jääb vähemalt 2007. aastani kõrgemaks kontrollväärtusest 3% SKTst.-  Programmi makromajanduslikus stsenaariumis prognoositakse SKT reaalkasvu tõusmist 1%lt 2004. aastal ja 0,8%lt 2005. aastal 1,4%ni 2006. aastal, 2,2%ni 2007.aastal, 2,6%ni 2008. aastal ja 3,0%ni 2009.aastal. Sellise kasvuprofiili aluseks on sisemaise nõudluse kasv. Välismajanduse panus jääb eelduste kohaselt enam-vähem neutraalseks, kaldudes kergelt positiivses või negatiivses suunas. 2005. ja 2006. aasta kasvuprognoosid jäävad pisut madalamaks komisjoni talituste prognoosides kavandatust ja neis on arvesse võetud viimaseid arengusuundi. Järgnevatel aastatel ületab prognoositav SKT kasv tugevalt komisjoni talituste ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika kohaselt leitud suundumusi. Toodangumahu tühik väheneb programmiperioodi jooksul ja peaks perioodi lõpuks kaduma. Ei saa siiski välistada, et eelarve stabiliseerimine võib avaldada kasvule suuremat mõju, kui programmis vaikimisi eeldatakse. Teisest küljest võib mulje, et jätkusuutmatu eelarveseisundiga tegeletakse, soodsa ilminguna usaldust suurendada. Lisaks võib nõrk konkurentsivõime Portugali teravdunud konkurentsiga ekspordituru taustal ohustada välismajandussektori netopanust majanduskasvule. Eeldatav majandustegevuse elavnemine sõltub seepärast oluliselt tootlikkuse ja konkurentsivõime struktuuriliste probleemide käsitlemisest ja usalduse taastamise suutlikkusest. Üldiselt tunduvad 2007.–2009. aasta kasvuprognoosid eelmiste aastate kogemusi silmas pidades kajastavat optimistlikke eeldusi ja sisaldavad seega teatud riske. Programmi 2005. ja 2006. aasta inflatsiooniprognoos tundub ka olevat tagasihoidlik, võttes arvesse kaudsete maksude kavandatud tõstmist.-  Ajakohastatud programmis eeldatakse valitsemissektori puudujäägi jõudmist 6,2%ni SKTst 2005. aastal pärast 2,9% puudujääki SKTst 2003. ja 2004. aastal[6] (kui ühekordsed ja ajutised meetmed välja jätta, oleksid need määrad vastavalt 5,4% ja 5,2% SKTst). Prognoositakse, et puudujääk langeb 4,8%ni SKTst 2006. aastal, 3,9%ni 2007. aastal ja 2,8%ni 2008. aastal. 2009. aastaks prognoositakse programmis puudujäägimäära jätkuvat langemist 1,6%ni SKTst. Prognoositakse, et esmane tasakaal järgib sarnast arengut: -3,3% 2005.aastal, -1,6% 2006. aastal ja -0,5% 2007. aastal. Esmased eelarveülejäägid suurusega 0,7% ja 1,8% tekivad eeldatavalt 2008. ja 2009. aastal. Programmis keskendutakse meetmetele, millel mõju avaldub keskpikas perspektiivis, ega toetuta eelarvetasakaalu säilitamise vahendina ulatuslikele ajutistele meetmetele. Seega toimub stabiliseerimine kogu programmiperioodil raskuspunktiga algusaastatel, sest märkimisväärne stabiliseerimine viiakse läbi 2006. aastal. Komisjoni talituste arvutused, milles kohaldatakse programmis sisalduva teabe suhtes ühiselt kokkulepitud metoodikat, näitavad tsükliliselt kohandatud puudujäägi suurenemist 5,3%ni SKTst 2005. aastal, kuid selle järkjärgulist langemist 1,4%ni 2009. aastal. Üksikasjalikud tulude ja kulude prognoosid 2009. aastani näitavad, et stabiliseerimisele aitavad kaasa nii maksudest saadava tulud kui ka esmased kulud, eelkõige just esmastest kuludest tulenev ja järkjärguliselt suurenev panus. Programmiperioodi alguses toetub stabiliseerimine peamiselt suurenevatele tuludele, mis tulenevad kõrgematest maksumääradest (eriti käibemaksu tavamäära tõusmisest 19%lt 21%ni), madalamatest maksusoodustustest ja tõhustatud maksude kogumisest, mis kõik kompenseerivad osaliselt eelnevaid ühekordseid tulusid. Järgnevatel aastatel eeldatakse, et kulude piiramisest tulenev suurenenud panus saadakse alalise loomuga meetmete arvelt, milleks on näiteks avaliku halduse reform, sealhulgas palkade korrastamine ja muudatused sotsiaalkindlustussüsteemi alla kuuluvates pensioniskeemides, mille mõju eelarvele avaldub peamiselt keskpikas perspektiivis. Investeeringute osa kogu valitsemissektori kulutustes peaks programmiperioodi jooksul vähehaaval langema.-  Eelarveprognoose mõjutavad mitmed riskitegurid. Esiteks võib majandustegevuse elavnemine olla oodatust aeglasem, eriti alates 2007. aastast. Teiseks võib kulude ja tulude areng olla kavandatust vähem soodne. Kõrgemad maksumäärad suurendavad tõepoolest maksudest kõrvalehoidumist ja suurem osa lubatud kulude piiramisest tuleb alles õigusaktidega rakendada. Valitsus kavatseb 2005. aasta kohta esitada paranduseelarve juuni lõpuks. Järgnevate aastate puhul võib kulude reform siiski rohkem aega võtta ja selle tulemusel võib reformide lühi- ja pikaajaline mõju jääda oodatust väiksemaks. Sellisel juhul võib valitsuselt nõuda lisameetmete võtmise lubaduse täitmist, et vältida puudujäägi ületamist 3% SKTst pikema aja jooksul kui kavandatud. Isegi kui ettenähtud kavast peetakse kinni, ei paku programmi eelarvealased põhimõtted tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral piisavat varu puudujäägiläve ületamise suhtes. Samuti ei ole need piisavad, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärgi, tasakaalulähedase eelarveseisundi saavutamine programmiperioodi lõpuks.-  Võla suhe SKTsse ületas asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse 2003. aastal ja tõusis 61,9%ni 2004. aastal. Ajakohastatud programmi kohaselt tõuseb võla suhe 66,5%ni SKTsse 2005. aastal ja jõuab 2007. aastal kõrgeima taseme 67,8%ni ning langeb seejärel 64,5%ni 2009. aastal. Koguvõla areng võib olla prognoositust halvem, arvestades ohte majandustegevusele ja valitsemissektori kavandatud eelarvepuudujäägile ning toetudes varasemale kogemusele võlga suurendavate varude muutuste kohandamiste puhul, eelkõige finantsinstrumentide tekkimise tõenäosusele.-  Portugali riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse puhul on mõned ohud, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Edasiste meetmete puudumisel ohustab suur puudujääk ja võla kasvav suhe SKTsse riigi rahanduse jätkusuutlikkust ja seega on tasakaalulähedase eelarveseisundi õigeaegne saavutamine kohustuslik. Praeguseks läbiviidud struktuurireformid, eriti pensioni- ja tervishoiuvaldkonnas, peaksid vähendama elanikkonna vananemise mõju eelarvele. Need reformid ei tundu olevat piisavad jätkusuutlikkuse tagamiseks. Ajakohastatud programmis esitatud reformid, eriti riigiteenistujate pensionireserv, võiks sellele põhjaliku rakendamise korral kaasa aidata.-  Ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika vastab osaliselt riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Vastavalt soovitustele nähakse programmis ette riigi rahanduse stabiliseerimine suures osas kulude poolel, kuigi progresseeruvas suunas, ega toetuta märkimisväärsetele ühekordsetele või ajutistele meetmetele. Lisaks viitavad programmi prognoosid täitumise korral tsükliliselt kohandatud tasakaalu paranemisele (välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed) rohkem kui 0,5% ulatuses SKTst igal aastal. Programmis ei kavandata siiski puudujäägi vähendamist alla 3% SKTst enne 2008. aastat ja kavandatud kulude piiramine ei ole piisav stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks, milleks on tasakaalulähedane eelarveseisund programmiperioodi lõpuks.-  Pidades silmas ajakohastatud programmis esitatud 2005. ja järgnevate aastate puudujäägi ja võlanäitajaid, algatas komisjon 22. juunil Portugali suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse. Kui nõukogu otsustab ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu üle Portugalis, esitab ta ka soovituse ülemäärase puudujäägi parandamiseks; kõnealune soovitus sisaldab muu hulgas tähtaega ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks.Eespool esitatust lähtudes peaks Portugal: i) piirama eelarveseisundi halvenemist 2005. aastal lubatud parandusmeetmete range täitmise tagamisega; (ii) saavutama ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutliku parandamise esimesel võimalusel, võttes olulisi meetmeid 2006. aastal, mille tulemuseks on märkimisväärne langus igal aastal, ja rakendama jõuliselt valitsemissektori kulude vähendamiseks kavandatud meetmeid; kasutama igat võimalust eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamiseks, eelkõige varude loomine prognoositust väiksema majanduskasvu eelarveliste mõjude käsitlemiseks; (iii) suunama koguvõla suhte kindla vähenemiseni, nii et võla areng kajastaks puudujäägi vähendamisel saavutatud edu, ja vältima võlga suurendavaid finantstehinguid; (iv) ohjama kulude arengut, võimaluse korral teatavate kululiikide lõikes kohustuslike piirmäärade kehtestamisega laiapõhjalise reformiprogrammi raames, millega täiustatakse riigi rahanduse kvaliteeti ja tagatakse selle pikaajaline jätkusuutlikkus; (v) tagama valitsemissektori andmete töötlemise jätkuva täiustamise.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[7] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  […] kontrollis nõukogu Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2005–2009. Programm on kooskõlas andmenõuetega, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta[8]. Programmis puuduvad prognoosid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta. Seepärast palutakse Portugalil tagada täielik vastavus tegevusjuhendis esitatud andmenõuetele.2.  Ajakohastatud stabiilsusprogrammi aluseks on vajadus parandada valitsemissektori eelarvepuudujääki, mis 2005. aastaks prognoositud 6,2%ga SKTst ületab tublisti 3% SKTst. Selline prognoos järgneb 2,9% puudujäägile SKTst aastatel 2002–2004 vastavalt Portugali ametiasutuste hiljutisele aruandele, kus kajastatakse arutelusid Eurostatiga, ning on oluliselt halvem eelmises ajakohastatud programmis 2005. aastaks prognoositud 2,2% SKTst. Seda halvenemist saab põhjendada oodatust madalama majanduskasvu, kulude kasvu ümberhindamise, eelarves ettenähtud kulude ületamise ja eelmises programmis kavandatud ühekordsete meetmete võtmata jätmisega ning uue valitsuse poolt 2005. aasta juunis vastuvõetud parandusmeetmetega, mis moodustavad umbes 0,6% SKTst. Puudujäägi vähendamiseks on ajakohastatud programmis kavandatud strateegia, mis näeb ette struktuuriliste meetmete rakendamise ulatuslike ühekordsete ja ajutiste meetmete asemel ning see viitab eelarvestrateegia muutumisele, võrreldes eelmiste ajakohastatud programmidega. Prognoositakse, et valitsemissektori puudujääk paraneb järgmistel aastatel pidevalt, kuid jääb vähemalt 2007. aastani kõrgemaks kontrollväärtusest 3% SKTst.3.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette, et SKT kasvab järk-järgult 0,8%lt 2005. aastal 3%ni 2009. aastal ja vahepealsete aastate kasvumäärad on vastavalt 1,4%, 2,2% ja 2,6%. Olemasoleva teabe alusel on programmi esimese perioodi kasvuprognoosid usutavad, kuid järgnevate aastatega seostub rohkem riske. Tootlikkuse ja konkurentsivõime ning usalduse taastamiseks võetavad struktuurilised meetmed on kavandatud kasvu saavutamisel keskse tähtsusega. Programmi 2005. ja 2006. aasta inflatsiooniprognoos tundub olevat tagasihoidlik, võttes arvesse kaudsete maksude kavandatud tõstmist.4.  Programmi eesmärk on viia valitsemissektori eelarvepuudujääk alla kontrollväärtuse 3% SKTst 2008. aastaks. Valitsemissektori eelarvepuudujääk langeb oodatavalt 6,2%lt SKTst 2005. aastal 4,8%ni 2006. aastal, 3,9%ni 2007. aastal, 2,8%ni 2008. aastal ja 1,6%ni 2009. aastal. Komisjoni talituste arvutused, milles kohaldatakse programmis sisalduva teabe suhtes ühiselt kokkulepitud metoodikat, näitavad, et tsükliliselt kohandatud puudujääk, mis suureneb 5,3%ni SKTst 2005. aastal, langeb järk-järgult kuni 1,4%ni 2009. aastal. Stabiliseerimine toimub kogu programmiperioodi jooksul raskuspunktiga algusaastatel, sest märkimisväärne stabiliseerimine viiakse läbi 2006. aastal. Programmiperioodi alguses toetub stabiliseerimine peamiselt suurenevatel tuludel, mis tulenevad kõrgematest maksumääradest (eriti käibemaksu tavamäära tõusmisest 19%lt 21%ni), madalamatest maksusoodustustest ja tõhustatud maksude kogumisest, mis kõik kompenseerivad osaliselt eelnevaid ühekordseid tulusid. Järgnevatel aastatel eeldatakse, et kulude piiramisest tulenev suurenenud panus saadakse alalise loomuga meetmete arvelt, milleks on näiteks avaliku halduse ümberkujundamine, palkade korrastamine ja muudatused sotsiaalkindlustussüsteemi alla kuuluvates pensionikavades, mille mõju eelarvele avaldub peamiselt keskpikas perspektiivis. Investeeringute osa kogu valitsemissektori kulutustes peaks programmiperioodi jooksul vähehaaval langema.5.  Programmis kavandatud tulemus eelarve puhul on seotud mitmete riskidega. Esiteks võib majandustegevuse elavnemine toimuda oodatud aeglasemalt, sõltuvalt eelarve stabiliseerimismeetmete efektiivsest mõjust ja arvestades rahvusvahelise konkurentsi eeldatavat suurenemist Portugali eksporditurgudel. Teiseks võivad tulude tõstmise ja kulude piiramise meetmed osutuda kavandatust vähem tõhusaks või võtta soovitud tulemuste saavutamiseks rohkem aega. Kõrgemad maksumäärad suurendavad maksudest kõrvalehoidumist ja suurem osa lubatud kulude piiramisest tuleb alles õigusaktidega rakendada. Seda hinnangut silmas pidades võib valitsuselt nõuda täita lubadust võtta lisameetmeid, et vältida puudujäägi ületamist 3% SKTst kavandatust pikema aja jooksul. Isegi kui ettenähtud kavast peetakse kinni, ei paku programmi eelarvealased põhimõtted tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral piisavat varu puudujäägiläve ületamise vastu vähemalt 2009. aastani. Samuti ei ole see piisav, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärgi, tasakaalulähedase eelarveseisundi saavutamine programmiperioodi jooksul. Tundlikkuse analüüs näitab, et puudujääk on 2009. aastal ikkagi 3% tasemel või sellele väga ligidal, juhul kui peaks toimuma ebasoodne makromajanduslik areng.6.  Võla suhe SKTsse ületas asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse 2003. aastal ja tõusis 61,9%ni 2004. aastal. Ajakohastatud programmi kohaselt tõuseb võla suhe 66,5%ni SKTsse 2005. aastal ja tipneb 67,8%ga 2007. aastal ning langeb seejärel 64,5%ni 2009. aastal. Koguvõla areng võib olla prognoositust halvem, arvestades ohte majandustegevusele ja eelarve-eesmärkidele ning toetudes varasemale kogemusele võlga suurendavate varude muutuste kohandamiste osas, eelkõige finantsinstrumentide tekkimise tõenäosusele.7.  Portugali riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse puhul on mõned ohud, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Praeguseks läbiviidud struktuurireformid, eriti pensioni- ja tervishoiuvaldkonnas, peaksid vähendama elanikkonna vananemise mõju eelarvele. Need reformid ei tundu olevat piisavad jätkusuutlikkuse tagamiseks. Ajakohastatud programmis esitatud reformid, eriti riigiteenistujate pensionireserv, võiks sellele põhjaliku rakendamise korral kaasa aidata. Valitsus on tellinud aruande, et hinnata sotsiaalkindlustussüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust.8.  Ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika vastab osaliselt riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Vastavalt soovitustele nähakse programmis ette riigi rahanduse stabiliseerimine suures osas kulude poolel ega toetuta suurtele ühekordsetele või ajutistele meetmetele. Programmi prognoosid viitavad täitumise korral ka tsükliliselt kohandatud tasakaalu paranemisele (välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed) rohkem kui 0,5% ulatuses SKTst igal aastal. Programmis ei kavandata siiski puudujäägi vähendamist alla 3% SKTst enne 2008. aastat ja kavandatud kulude piiramine ei ole piisav stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks, milleks on tasakaalulähedase eelarveseisundi programmiperioodi lõpuks.9.  Pidades silmas ajakohastatud programmis esitatud 2005. ja järgnevate aastate puudujäägi ja võlanäitajaid, algatas komisjon 22. juunil Portugali suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse. Kui nõukogu otsustab ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu üle Portugalis, esitab ta ka soovituse ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks; kõnealune soovitus sisaldab muu hulgas tähtaega ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks.* * *Eespool esitatust lähtudes soovitab nõukogu Portugalil:(i) piirata eelarveseisundi halvenemist 2005. aastal, tagades lubatud parandusmeetmete range rakendamise;(ii) saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlik parandamine esimesel võimalusel, võttes olulisi meetmeid 2006. aastal, mille tulemuseks on märkimisväärne langus igal aastal, ja rakendades jõuliselt valitsemissektori kulude vähendamiseks kavandatud meetmeid; kasutada igat võimalust eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamiseks, eelkõige varude loomine prognoositust väiksema majanduskasvu eelarveliste mõjude käsitlemiseks;(iii) suunata koguvõla suhe kindla vähenemiseni, nii et võla areng kajastaks puudujäägi vähendamisel saavutatud edu, ja vältida võlga suurendavaid finantstehinguid;(iv) ohjata kulude arengut, võimaluse korral teatavate kululiikide lõikes kohustuslike piirmäärade kehtestamisega laiapõhjalise reformiprogrammi raames, millega täiustatakse riigi rahanduse kvaliteeti ja tagatakse selle pikaajaline jätkusuutlikkus;(v) tagada valitsemissektori andmete töötlemise jätkuv täiustamine.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprojektsioonide võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP juuni 2005 | 1.0 | 0.8 | 1.4 | 2.2 | 2.6 | 3.0 |KOM aprill 2005 | 1.0 | 1.1 | 1.7 | – | – | – |SP jaan 2004 | 1.0 | 2.5 | 2.8 | 3.0 | – | – |THHI inflatsioon (%) | SP juuni 2005 | 2.5 | 2.5 | 2.9 | 2.5 | 2.5 | 2.4 |KOM aprill 2005 | 2.5 | 2.3 | 2.1 | – | – | – |SP jaan 2004 | 2.0 | 2.0 | 2.0 | 2.0 | – | – |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP juuni 2005 | -2.9 | -6.2 | -4.8 | -3.9 | -2.8 | -1.6 |KOM aprill 2005 | -2.9 | -4.9 | -4.7 | – | – | – |SP jaan 2004* | -2.8 | -2.2 | -1.6 | -1.1 | – | – |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP juuni 2005 | -0.1 | -3.3 | -1.6 | -0.5 | 0.7 | 1.8 |KOM aprill 2005 | -0.1 | -2.0 | -1.6 | – | – | – |SP jaan 2004 | 0.1 | 0.9 | 1.5 | 2.0 | – | – |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP juuni 20051 | -2.2 | -5.3 | -3.8 | -3.1 | -2.3 | -1.4 |KOM aprill 2005 | -2.0 | -3.9 | -3.7 | – | – | – |SP jaan 20041* | -1.7 | -1.3 | -0.9 | -0.7 | – | – |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP juuni 2005 | 61.9 | 66.5 | 67.5 | 67.8 | 66.8 | 64.5 |KOM aprill 2005 | 61.9 | 66.2 | 68.5 | – | – | – |SP jaan 2004* | 60.0 | 59.7 | 58.6 | 57.0 | – | – |Märkus: 1Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel * Sealhulgas ühekordsed ja ajutised meetmed. Allikad: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, leiduvad järgmisel veebisaidil:{0><}0{>http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10. juulil 2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] Vt Euroopa Ülemkogu 22.–23. märtsi 2005. aasta Brüsseli istungi eesistujariigi järeldusi (7619/05) ning majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet Euroopa Ülemkogule (7423/05).[4] Portugali ametiasutused esitasid ajakohastatud programmi detsembris 2004 ja järgisid seega esitamise nõutavat tähtaega. Pidades silmas Portugalis eelseisvaid üldvalimisi, otsustati kõnealust programmi mitte hinnata, vaid oodata uue valitsuse esitatavat ajakohastatud programmi.[5] Märtsis 2005 ametisse astunud valitsus määras keskpanga juhataja üldvastusalasse kuuluva ajutise komisjoni ülesandeks 2005. aasta riigi rahanduse olukorra hindamise. Mai keskel esitas komisjon järeldused, prognoosides 2005. aastaks seniste tegevuskavade järgmise korral puudujäägi 6,8% SKTst.[6] Eurostat teatas 18. märtsi 2005. aasta pressiteates nr 34/2005 jätkuvatest aruteludest Eurostati ja Portugali vahel Portugali esitatud tekke- ja kassapõhiste andmete järjepidevuse kohta aastatel 2001–2004. Portugali ametiasutuste järgnevalt esitatud teabe näitab piiratud ülespoole korrigeerimist aastate 2000, 2002 ja 2003 puhul ja annab tulemuseks 2,9% SKTst kõikide nimetatud aastate kohta. Eurostat vaatab praegu kõnealuseid korrigeerimisi läbi.[7] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[8] Portugali ametiasutused esitasid ajakohastatud programmi detsembris 2004 ja järgisid seega esitamise nõutavat tähtaega. Pidades silmas Portugalis eelseisvaid üldvalimisi, otsustati kõnealust programmi siis mitte hinnata, vaid oodata uue valitsuse esitatavat ajakohastatud programmi.


title: Komisjoni soovitus,  18. jaanuar 2006 , teraviljas ja teatavates muudes taimesaadustes sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidijääkide piirnormide järgimise tagamiseks mõeldud ühenduse 2006. aasta kooskõlastatud järelevalve programmi ning riiklike 2007. aasta järelevalveprogrammide kohta  (teatavaks tehtud numbri K(2006) 11 all)   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               24.1.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 19/23

      KOMISJONI SOOVITUS,
   18. jaanuar 2006,
   teraviljas ja teatavates muudes taimesaadustes sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidijääkide piirnormide järgimise tagamiseks mõeldud ühenduse 2006. aasta kooskõlastatud järelevalve programmi ning riiklike 2007. aasta järelevalveprogrammide kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2006) 11 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2006/26/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   võttes arvesse nõukogu 24. juuli 1986. aasta direktiivi 86/362/EMÜ teraviljas sisalduvate ja selle pinnal esinevate pestitsiidijääkide piirnormide kehtestamise kohta, (1) eriti selle artikli 7 lõike 2 punkti b,
   võttes arvesse nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiivi 90/642/EMÜ teatavates taimesaadustes, kaasa arvatud puu- ja köögiviljas, sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidijääkide piirnormide kehtestamise kohta, (2) eriti selle artikli 4 lõike 2 punkti b,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiividega 86/362/EMÜ ja 90/642/EMÜ on ette nähtud, et komisjon peaks järk-järgult välja töötama süsteemi, mis võimaldaks hinnata kokkupuudet pestitsiididega toidu kaudu. Realistlike hinnangute võimaldamiseks peaksid olema kättesaadavad andmed pestitsiidijääkide järelevalve kohta mitmetes toiduainetes, mis on Euroopas peamised toidukomponendid. On üldiselt teada, et Euroopa peamised toidukomponendid koosnevad 20–30 toiduainest. Arvestades riiklikul tasandil kättesaadavaid vahendeid pestitsiidijääkide kontrollimiseks, on liikmesriikidel kooskõlastatud järelevalve programmi raames võimalik igal aastal analüüsida üksnes kaheksa toiduaine proove. Pestitsiidide kasutamine on kolmeaastase ajavahemiku jooksul muutunud. Seega tuleks iga pestitsiidi kontrollida 20–30 toiduaines kolmeaastaste tsüklite järel.

               (2)

               Käesolevas soovituses käsitletud pestitsiidijääke tuleks kontrollida 2006. aastal, sest see võimaldab kasutada saadud andmeid selleks, et hinnata tegelikku kokkupuudet nendega toidu kaudu.

               (3)

               Igal kooskõlastatud kontrollimisel on vaja kasutada süstemaatilist statistilist lähenemist võetavate proovide arvu suhtes. Sellise lähenemise on sätestanud Codex Alimentarius’e komisjon. (3) Binomiaaljaotuse põhjal saab arvutada, et 613 proovi kontrollimine võimaldab 99 % tõenäosusega tuvastada ühe proovi, mis sisaldab pestitsiidide jääke üle määramispiiri (LOD), kui alla 1 % taimsetest toodetest sisaldab jääke üle kõnealuse piiri. Nende proovide võtmine tuleks jaotada liikmesriikide vahel vastavalt elanike ja tarbijate arvule, võttes vähemalt 12 proovi toote kohta aastas.

               (4)

               Komisjoni veebilehel on avaldatud “Pestitsiidijääkide analüüsi kvaliteedikontrolli korda” käsitlevad suunised. (4) Ollakse ühel meelel, et liikmesriikide analüüsilaborid peaksid kõnealuseid suuniseid rakendama võimalikult ulatuslikult ning need tuleks järelevalveprogrammide rakendamise kogemusi silmas pidades pidevalt üle vaadata.

               (5)

               Komisjoni 11. juuli 2002. aasta direktiiviga 2002/63/EÜ (5) on kehtestatud ühenduse proovivõtumeetodid taimsetes ja loomsetes saadustes sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide ametlikuks kontrollimiseks ja tühistatud direktiiv 79/700/EMÜ. Kõnealuses direktiivis sätestatud proovivõtumeetodid ja -toimingud hõlmavad Codex Alimentarius’e komisjoni soovitatud meetodeid ja toiminguid.

               (6)

               Direktiividega 86/362/EMÜ ja 90/642/EMÜ nõutakse, et liikmesriigid täpsustaksid oma riiklike kontrolliprogrammide koostamisel kasutatud kriteeriumid. Selline teave peaks sisaldama kriteeriume, mida kohaldatakse võetavate proovide ja tehtavate analüüside arvu kindlaksmääramisel, samuti teatamiskünniste kohaldamisel, ning kriteeriume, mille alusel teatamiskünnised on kindlaks määratud, ja akrediteerimise üksikasju vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusele (EÜ) nr 882/2004 (6) ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks. Esitada tuleb ka rikkumiste arv ja iseloom ning võetud meetmed.

               (7)

               Imikutoidu pestitsiidijääkide piirnormid määrati kindlaks vastavalt komisjoni 14. mai 1991. aasta direktiivi 91/321/EMÜ (imiku piimasegude ja jätkupiimasegude kohta) (7) artiklile 6 ning komisjoni 16. veebruari 1996. aasta direktiivi 96/5/EÜ, Euratom (imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta) (8) artiklile 6.

               (8)

               Teavet järelevalveprogrammide tulemuste kohta on eriti kohane töödelda, säilitada ja edastada elektrooniliste/infotehnoloogiliste meetoditega. Andmete edastamiseks elektronposti teel liikmesriikidelt komisjonile on välja töötatud vastavad vormid. Seepärast peaks liikmesriikidel olema võimalik saata oma aruanded komisjonile tüüpvormis. Sellist tüüpvormi täiendab tõhusaimalt komisjon suuniste väljatöötamise käigus.

               (9)

               Käesoleva soovitusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               Liikmesriike kutsutakse üles 2006. aastal võtma ja analüüsima igale liikmesriigile iga toiduaine puhul II lisaga ettenähtud arvu proove (kajastades vastavalt riigi, ühenduse ja kolmanda riigi osa liikmesriigi turul) I lisas kindlaksmääratud toiduaine/pestitsiidijäägi kombinatsioonide kohta.
               Proovivõtutoiming, sealhulgas ühikute arv, peab olema kooskõlas komisjoni direktiiviga.

               2.

               Eriti ohtlike pestitsiidide puhul, s.t ARfD määramisel (nt fosfororgaanilised estrid, endosulfaan ja N-metüülkarbamaadid) tuleb proove võtta viisil, mis võimaldab kaht laboriproovi. Kui esimene laboriproov sisaldab uuritavat pestitsiidi avastataval määral, tuleb teise laboriproovi ühikuid analüüsida eraldi. See kehtib järgmiste toiduainete puhul:

                           —

                           baklažaanid,

                           —

                           viinamarjad, (9)

                           —

                           banaanid,

                           —

                           pipar.

                     Nendest toodetest võetud mõistlikust hulgast proovidest tuleb teise laboriproovi ühikuid analüüsida eraldi, kui selliseid pestitsiide leitakse esimeses proovis, ning eriti juhul, kui see on ühe ja sama tootja toodang.

               3.

               I ja II lisaga ettenähtud proovidest peab iga liikmesriik võtma ja analüüsima:

                           a)

                           vähemalt 10 proovi köögivilja-, puuvilja- ja teraviljapõhistest imikutoitudest;

                           b)

                           teatava hulga proove mahepõllumajandustoodetest, mille arv peegeldab mahepõllumajandustoodete turuosa igas liikmesriigis (võimaluse korral vähemalt üks).

               4.

               Liikmesriike kutsutakse üles esitama I lisas kindlaksmääratud toote/pestitsiidijäägi kombinatsioonide kaupa uuritud proovide analüüsi tulemused hiljemalt 31. augustiks 2007. aastal ning seejuures märkima:

                           a)

                           kasutatud analüüsimeetodid ja saavutatud teatamiskünnised vastavalt “Pestitsiidijääkide analüüsi kvaliteedikontrolli korras” sätestatule;

                           b)

                           rikkumiste arvu ja iseloomu ning võetud meetmed.

               5.

               Aruanne tuleb koostada vormis (kaasa arvatud elektronvorm), mis vastab suunistele, mille toiduahela ja loomatervishoiu alaline komitee on andnud liikmesriikidele seoses ühenduse kooskõlastatud järelevalve programme käsitlevate komisjoni soovituste rakendamisega.
               Imikutoidust ja mahepõllumajandustoodetest võetud proovide analüüsi tulemused tuleb esitada eraldi andmelehtedel.

               6.

               Liikmesriike kutsutakse üles saatma hiljemalt 31. augustiks 2006. aastal komisjonile ja teistele liikmesriikidele direktiivi 86/362/EMÜ artikli 7 lõike 3 ja direktiivi 90/642/EMÜ artikli 4 lõike 3 alusel nõutud teabe 2005. aasta kontrolli kohta, et tagada vähemalt kontrollproovide võtmise abil vastavus pestitsiidijääkide piirnormidele, sealhulgas järgmised andmed:

                           a)

                           pestitsiidijääke käsitlevate riiklike programmide tulemused;

                           b)

                           teave liikmesriikide laboratooriumide kvaliteedikontrolli korra kohta, eelkõige teave “Pestitsiidijääkide analüüsi kvaliteedikontrolli korda” käsitlevate suuniste nende aspektide kohta, mida liikmesriik ei ole suutnud kohaldada või mille kohaldamisel on esinenud raskusi;

                           c)

                           teave analüüsilaboratooriumide akrediteerimise kohta vastavalt määruse (EÜ) nr 882/2004 artikli 12 sätetele (sealhulgas akrediteerimise liik, akrediteerimisasutus ja akrediteerimistunnistuse koopia);

                           d)

                           teave tasemekatsete ja laboritevaheliste võrdluskatsete kohta, milles laboratoorium on osalenud.

               7.

               Liikmesriike kutsutakse üles saatma hiljemalt 30. septembriks 2006. aastal komisjonile 2007. aastaks kavandatavad riiklikud järelevalveprogrammid direktiividega 90/642/EMÜ ja 86/362/EMÜ kindlaksmääratud pestitsiidijääkide piirnormide jälgimiseks, sealhulgas järgmine teave:

                           a)

                           kriteeriumid, mille alusel on kindlaks määratud võetavate proovide ja tehtavate analüüside arv;

                           b)

                           kohaldatud teatamiskünnised ja nende teatamiskünniste kindlaksmääramise kriteeriumid ja

                           c)

                           üksikasjad analüüsilaboratooriumide akrediteerimise kohta vastavalt määrusele (EÜ) nr 882/2004.

      Brüssel, 18. jaanuar 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 221, 7.8.1986, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/76/EÜ (ELT L 293, 9.11.2005, lk 14).

      (2)  EÜT L 350, 14.12.1990, lk 71. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2005/76/EÜ.

      (3)  Codex Alimentarius, Pestitsiidijäägid toiduainetes, Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; 2. köide, lk 372.

      (4)  Dokument nr SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/plant/protection/resources/qualcontrol_en.pdf

      (5)  EÜT L 187, 16.7.2002, lk 30.

      (6)  ELT L 165, 30.4.2004, lk 1, parandatud versioon ELT L 191, 28.5.2004, lk 1.

      (7)  EÜT L 175, 4.7.1991, lk 35. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/14/EÜ (ELT L 41, 14.2.2003, lk 37).

      (8)  EÜT L 49, 28.2.1996, lk 17. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/13/EÜ (ELT L 41, 14.2.2003, lk 33).

      (9)  Viinamarjade puhul loetakse ühiku (st tavalise kobara) suuruseks umbes 500 g.

      I LISA
      KONTROLLITAVAD PESTITSIIDI-/TOOTEKOMBINATSIOONID

                  Analüüsitavad pestitsiidijäägid

                  2006

                  2007 (1)

                  2008 (1)

                  Atsefaat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Atseetamipriid

                  (c)

                  (a)

                  Aldikarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Asiinfossmetüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Asoksüstrobiin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Benomüülrühm

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bifentriin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bromopropülaat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Bupirimaat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Buprofesiin

                  (c)

                  (a)

                  Kaptaan + Folpeet
                  Kaptaan
                  Folpeet

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Karbarüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Kloormekvaat (2)

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Klorotaloniil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Kloorprofaam

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Kloorpürifoss

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Kloorpürifossmetüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tsüpermetriin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tsüprodiniil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Deltametriin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diasinoon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diklofluaniid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Diklorofoss

                  (c)

                  (a)

                  Dikofool

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Dimetoaat + ometoaat
                  Dimetoaat
                  Ometoaat

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Difenüülamiin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Endosulfaan

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Fenheksamiid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Fenitrotioon

                  (c)

                  (a)

                  Fludioksoniil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Heksütiasoks

                  (c)

                  (a)

                  Imasaliil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Imidaklopriid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Indoksakarb

                  (c)

                  (a)

                  Iprodioon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Iprovalikarb

                  (c)

                  (a)

                  Kresoksiimmetüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Lambdatsühalotriin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Malatioon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Maneebrühm

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Mepanipüriim

                  (c)

                  (a)

                  Metalaksüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metamidofoss

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metidatioon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metiokarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Metomüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Müklobutaniil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Oksüdemetoonmetüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Paratioon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Penkonasool

                  (c)

                  (a)

                  Fosaloon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimikarb

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pirimifossmetüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Prokloraas

                  (c)

                  (a)

                  Protsümidoon

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Profenofoss

                  (c)

                  (a)

                  Propargiit

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Püretriinid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Pürimetaniil

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Püriproksüfeen

                  (c)

                  (a)

                  Kinoksüfeen

                  (c)

                  (a)

                  Spiroksamiin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tebukonasool

                  (c)

                  (a)

                  Tebufenosiid

                  (c)

                  (a)

                  Tiabendasool

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tolkloflossmetüül

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Tolüülfluaniid

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Triadimefoon + triadimenool
                  Triadimefoon
                  Triadimenool

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                  Vinklosoliin

                  (b)

                  (c)

                  (a)

                              a)

                              Oad (värsked või külmutatud), porgandid, kurgid, apelsinid või mandariinid, pirnid, kartulid, riis, spinat (värske või külmutatud).

                              b)

                              Baklažaanid, banaanid, lillkapsas, viinamarjad, apelsinimahl, () oad (värsked/külmutatud, ilma kaunadeta), pipar (magus), nisu.

                              c)

                              Õunad, peakapsas, porrulauk, salat, tomatid, virsikud, sealhulgas nektariinid ja sarnased hübriidid; rukis või kaer, maasikad.

         (1)  Soovituslik 2007. ja 2008. aastaks, käsitletakse nendeks aastateks soovitatud programmides.

         (2)  Kloormekvaati tuleb analüüsida teraviljas, porgandites, viliköögiviljas ja pirnides.

         (3)  Apelsinimahla puhul peavad liikmesriigid täpsustama lähteaine (kontsentraadid või värske puuvili).

      II LISA
      Iga toote puhul võetavate ja analüüsitavate proovide arv liikmesriigiti.

                  Riigi kood

                  Proovid

                  AT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  BE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CY

                  12 (1)

                  15 (2)

                  CZ

                  12 (1)

                  15 (2)

                  DE

                  93

                  DK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  ES

                  45

                  EE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  EL

                  12 (1)

                  15 (2)

                  FR

                  66

                  FI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  HU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  IT

                  65

                  IE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LU

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  LV

                  12 (1)

                  15 (2)

                  MT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  NL

                  17

                  PT

                  12 (1)

                  15 (2)

                  PL

                  45

                  SE

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SI

                  12 (1)

                  15 (2)

                  SK

                  12 (1)

                  15 (2)

                  UK

                  66

                     Proovide minimaalne üldarv: 613

         (1)  Üksiku jäägi tuvastamiseks kasutatud iga meetodi kohta võetavate proovide miinimumarv.

         (2)  Mitme jäägi tuvastamiseks kasutatud iga meetodi kohta võetavate proovide miinimumarv.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0069

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 1 Sloveenia stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009  /* SEK/2007/0069 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.1.2007SEK(2007) 69 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 1 Sloveenia stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ÜLDINE TAUST1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsussektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Sloveenia esitas esimese lähenemisprogrammi 2004. aasta mais. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004. aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.2. UUENDATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUSTKomisjon on vaadanud läbi Sloveenia 7. detsembril 2006. aastal esitatud esimese stabiilsusprogrammi[2] ning on vastu võtnud soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses (vt tabel hinnangus käsitletud põhipunktide kohta).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat uuendatud stabiilsusprogrammi raames, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  majandus- ja eelarvetulemused viimasel kümnel aastal2.  kõige värskem hinnang riigi olukorra kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (kokkuvõte nõukogu arvamusest lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta) ning3.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.2.1. Majandus- ja eelarvetulemused viimastel aastatelViimase kümne aasta jooksul on Sloveenia majandus olnud märkimisväärselt stabiilne. Suuremate tasakaalust kõrvalekaldumiste puudumine näitab, et majandus on tugev ja majandusvapustusega tegeletakse usaldusväärselt. Euro kasutuselevõtmine paneb turgude stabiilsuse ja paindlikkuse siiski proovile. Eelkõige vähendati inflatsiooni, samas tuleb hoolikalt jälgida hindade liikumist, kuigi võttes arvesse nii avaliku kui ka erasektori palgakokkuleppeid jääb palgasurve eeldatavasti kontrolli alla. Tööjõuturu arengud on olnud üldiselt positiivsed, samas esineb veel mõningaid struktuurseid puudujääke, millest annab tunnistust eelkõige vanemate töötajate vähene hõivatus. Töökohtade loomist oleks saanud soodustada täiendavate meetmetega ettevõtluskeskkonna parandamise, teadus- ja arendustegevuse edendamise ning aktiivse vananemise soodustamise valdkonnas.2.2. Eelmisele programmile nõukogu arvamuses antud hinnang14. veebruaril 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2008. Nõukogu leidis, et „programmi eesmärk on eelarve järkjärgulise kohandamise käigus hoida inflatsioonimäär ELi keskmise lähedal.” Nõukogu kutsus Sloveeniat üles „kiirendama liikumist lähenemisprogrammi keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas, eelkõige viies ellu kulutuste plaanikohase vähendamise meetmed ning alustades eelarve kohandamist kohe programmiperioodi alguses” ja „võtma riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamise meetmeid, eeskätt pensionisüsteemi osas”.2.3. Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavaleSloveenia riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 16. oktoobril 2006. Sloveenia riiklik reformikava hõlmab viiele peamisele väljakutsele – konkurentsivõimeline majandus ja kiirem majanduskasv, teadmistepõhine ühiskond, tõhus riik, kaasaegne sotsiaalne riik ja suurem tööhõive ning jätkusuutlik areng – suunatud poliitikat.Komisjoni hinnang selle programmi kõige hilisemale versioonile (võetud vastu 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande [3] osana) näitas, et Sloveenia on riikliku reformikava elluviimisel edukas. Suhteliselt soodsates makromajanduslikes tingimustes on Sloveenia võtnud asjakohaseid meetmeid teatavates olulistes valdkondades, näiteks ettevõtlus ja parem õiguslik regulatsioon, ning käivitanud enamiku peamistest tööhõivepoliitika reformidest. Aktiivse vananemise strateegia elluviimine ja takistuste kaotamine noorte tööhõive valdkonnas ei ole siiski seni olnud piisavalt kiire. Mikroökonoomika valdkonnas on uuendustegevuse ja konkurentsiraamistiku laiendamiseks vaja otsustavamaid meetmeid. Soovitav oleks ka teha rohkem pingutusi riiklike kulutuste restruktureerimisel.Hinnangus käsitletud põhipunktid Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi punkte: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja kas sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus jälgitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks[4]; majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. 7. juunil 2005. aastal Euroopa Ülemkogule saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, märkis majandus- ja rahandusministrite nõukogu, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavus tegevusjuhendile[5], milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 1 Sloveenia stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[6], eriti selle artikli 5 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja sotsiaalkomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:4.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Sloveenia esimese stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2009.5.  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalne SKT kasvab programmiperioodi jooksul stabiilselt üle 4%. Praegu kättesaadava teabe põhjal hinnates näib, et kõnealune stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.6.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsussektori eelarve puudujäägiks 2006. aastal 1,6% SKTst, võrreldes 2005. aasta detsembris ajakohastatud lähenemisprogrammi versioonis seatud eesmärgiga 1,7% SKTst. Kulude suhte kavandatud vähendamine näib üldjoontes olevat saavutatud, kuid tulude puudujääki hinnatakse majanduse tsüklilisele paranemisele vaatamata kavandatust kõrgemaks ja eelarvepuudujääki võrreldes 2005. aastaga pisut suuremaks.7.  Programmi eelarvestrateegia on suunatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele 2009. aastaks (nagu on stabiilsus- ja kasvupaktiga ette nähtud) eelarve intensiivsema stabiliseerimise teel programmi lõpuosas. Käimasoleva maksureformi ja mitmete kulusid kärpivate meetmete tõttu väheneb tulude ja kulude osakaal SKTst programmiperioodil oluliselt. Kuni 2008. aastani, kui vastavad osakaalud vähenevad enam-vähem võrdselt, kavandatakse riigieelarve üldiseks puudujäägiks ligikaudu 1,5% SKTst. 2009. aastal väheneb puudujääk 1,0%-le, kuna kulutuste vähendamine on saamatajäänud tulust suurem. Esmane tasakaal halveneb 0,1%-lt SKTst 2006. aastal–0,3%-le SKTst 2008. aastal, kuni paraneb 2009. aastal 0,3%-le SKTst. Lähenemisprogrammi viimase ajakohastatud versiooniga võrreldes lükatakse stabiilsusprogrammiga SKTst 1% suuruse nominaalse puudujäägi saavutamise eesmärk soodsama makromajandusliku stsenaariumi tõttu ühe aasta võrra edasi.8.  Programmiperioodi jooksul peaks ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) prognooside kohaselt paranema ligikaudu 0,25% võrra SKTst. Nagu ka 2005. aasta detsembri ajakohastatud lähenemisprogrammis, on stabiilsusprogrammis esitatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk saavutada struktuurne puudujääk 1% SKTst 2009. aastaks, s.t aasta hiljem kui oli ette nähtud eelmise programmiga. Programmi viivitus on tingitud suurest raudteeprojektist, mille hinnanguline maksumus 2007. aastal on 0,4% SKTst, 2008. aastal 0,5% SKTst ja 2009. aastal 0,2% SKTst. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguline puudujääk umbes 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmisega kaasnema ka kindlusvaru tagamise eesmärgi saavutamine ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab nõuetekohaselt võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.9.  Programmi eelarveprognooside seotud ohud näivad 2007. ja 2008. aastal olevat üldiselt tasakaalus, aga 2009. aastal võib eelarvetulem olla programmis kavandatust halvem. Ühest küljest tunduvad majanduskasvu ja maksutuludega seotud eeldused olevat usaldusväärsed. Lisaks on Sloveenia eelarve täitmise tulemused viimaste aastate jooksul olnud oodatust paremad, mille saavutamisele on maksude ootamatu alalaekumise korral kaasa aidanud tõhus valitsussektori kulutuste piiramisele suunatud eelarvemehhanism. Teisest küljest on kohustuslike kulutuste osakaal endiselt väga kõrge hoolimata sellest, et valitsussektori üldisi kulutusi on püütud restruktureerida. Vaja on üksikasjalikumalt määratleda 2009. aastaks kavandatud esmaste kulutuste olulise kärpimise (protsent SKTst) aluseks olevad meetmed.10.  Kõnealust riskianalüüsi arvesse võttes võivad programmi eelarvepõhimõtted olla ebapiisavad, et tagada programmis ette nähtud keskpika perioodi eesmärgi saavutamine 2009. aastaks. See tundub tagavat siiski piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et programmiperioodi jooksul ei ületataks 3%ni SKTst ulatuvat puudujäägi läve. Programmist tulenev keskpika perioodi eesmärgi poole liikumise kiirus on ebapiisav ja seda tuleb oluliselt kiirendada, et see oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, kus on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikide puhul tuleb struktuurset tasakaalu parandada aastas 0,5% võrra SKTst (kontrollnäitaja) ning kohandamine peab majanduslikult headel aegadel olema suurem ja võib majanduslikult halvematel aegadel olla väiksem. Eelkõige oodatakse häid aegu kogu programmiperioodi vältel, aga struktuurset tasakaalu kavandatakse parandada olulisel määral alles programmi viimasel aastal. Samas on oht, et 2009. aastal võib tulemus olla soovitust halvem.11.  Valitsuse koguvõlg on 2006. aastal hinnanguliselt 28,5% SKTst, mis on oluliselt väiksem asutamislepingus sätestatud 60%-lisest kontrollväärtusest. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 0,8 protsendipunkti võrra.12.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Sloveenias ELi üks suuremaid, mida mõjutab märgatavalt pensionikulutuste osakaalu oluline suurenemine SKTs. Kuigi mõningad abinõud on kasutusele võetud, aitaks elanikkonna vananemisega seotud kulutuste olulise suurenemise piiramisele suunatud edasised reformimeetmed võimude sõnul kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikust ähvardavate riskide vähendamisele. Kuigi esialgne eelarveseisund aitab kaasa võla suhte stabiliseerimisele keskpikas perioodis, ei ole väike struktuurne paranemine programmiperioodil vananemise poolt eelarvele avaldatava oodatava mõju piiramiseks piisav. Üldiselt tundub, et Sloveenia rahanduse jätkusuutlikkust võivad ähvardada suured ohud.13.  Stabiilsusprogramm hõlmab kvalitatiivset hinnangut Sloveenia 2006. aasta oktoobri reformikava üldisele mõjule keskpika perioodi fiskaalstrateegia raames. Lisaks esitatakse seal mõningast teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otsese kasu ja kulu kohta eelarves, kuid selle eelarveprognoosis ei võeta selgelt arvesse kõigi riiklikus reformikavas kavandatud tegevuste mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on riikliku reformikava meetmetega kooskõlas. Eelkõige on stabiilsusprogrammis esitatud üksikasju riiklikus reformikavas kavandatud maksureformi kohta ja sellega täiendatakse riiklikus reformikavas kavandatud tegevusi kulutusi piiravate meetmetega.14.  Programmis esitatud eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega. Eelkõige on keskpika perioodi eesmärgi poole liikumise kava ebapiisav ja seda tuleb tugevdada.15.  Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis sätestatud andmenõuete osas on programmis nõutud ja vaba teabe osas mõningaid lünki[7].Üldine järeldus on, et kuigi programmis tunnistatakse, et inflatsioonisurve ohjamine ja eelarve jätkuv stabiliseerimine on majanduse vastupanuvõime säilitamiseks vajalikud, on programmis kavandatud liikumine keskpika perioodi eesmärgi suunas vaatamata ülioptimistlikule kasvuprognoosile ebapiisav. Eespool esitatud hinnangust lähtudes peaks Sloveenia:i) kasutama häid majanduslikke tingimusi, et kiirendada keskpika perioodi eesmärgi saavutamist, tehes võimalikult kiiresti jõupingutusi eelarve kohandamiseks, jaii) võttes arvesse elanikkonna vananemisega seotud kulude eeldatavat suurenemist, parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, tugevdades käimasolevat pensionireformi lisameetmetega, mis on eelkõige suunatud vanemate töötajate osaluse suurendamisele tööjõuturul ja erapensionikavade väljatöötamise edendamisele.  Olulisemate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP detsember 2006 | 4,0 | 4,7 | 4,3 | 4,2 | 4,1 |KOM nov 2006 | 4,0 | 4,8 | 4,2 | 4,5 | Puudub |LP dets 2005 | 3,9 | 4,0 | 4,0 | 3,8 | Puudub |THHI inflatsioon (%) | SP dets 2006 | 2,5 | 2,7 | 2,7 | 2,5 | 2,2 |KOM nov 2006 | 2,5 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | Puudub |LP dets 2005 | 2,2 | 1,5 | 2,2 | 2,5 | Puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets 20061 | -1,2 | -0,5 | -0,3 | -0,1 | 0,3 |KOM nov 20065 | -1,1 | -0,3 | 0,0 | 0,4 | Puudub |LP dets 20051 | -1,2 | -0,7 | -0,3 | 0,0 | Puudub |Valitsussektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,5 | -1,6 | -1,0 |KOM nov 2006 | -1,4 | -1,6 | -1,6 | -1,5 | Puudub |LP dets 2005 | -1,7 | -1,7 | -1,4 | -1,0 | Puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | 0,4 | 0,1 | -0,1 | -0,3 | 0,3 |KOM nov 2006 | 0,3 | -0,1 | -0,2 | -0,3 | Puudub |LP dets 2005 | -0,2 | -0,3 | -0,1 | 0,2 | Puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP dets 20061 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |KOM nov 2006 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | Puudub |LP dets 20051 | -1,2 | -1,4 | -1,3 | -1,0 | Puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets 20063 | -0,9 | -1,4 | -1,4 | -1,6 | -1,1 |KOM nov 20064 | -0,9 | -1,5 | -1,6 | -1,7 | Puudub |LP dets 2005 | -0,4 | -1,4 | -1,4 | -1,0 | Puudub |Valitsussektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2006 | 28,0 | 28,5 | 28,2 | 28,3 | 27,7 |KOM nov 2006 | 28,0 | 28,4 | 28,0 | 27,6 | Puudub |LP dets 2005 | 29,0 | 29,6 | 29,8 | 29,4 | Puudub |Märkused: 1Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 2Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja ajutised meetmed. 3Programmis ei ole ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 4Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis ei ole ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 5Kooskõlas hinnangulise potentsiaalse kasvuga 3,8% aastal 2005 ja 4% aastatel 2006–2008. Allikas: lähenemisprogramm/stabiilsusprogramm (LP/SP), komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosid (KOM), komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 on sätestatud, et „hilisemas etapis [s.t pärast 1. jaanuari 1999, kui esimesed ELi liikmesriigid ühisraha kasutusele võtsid] ühisraha vastuvõtnud liikmesriik esitab stabiilsusprogrammi kuue kuu jooksul alates nõukogu otsusest selle liikmesriigi liitumise kohta ühisrahaga“. Nõukogu võttis 11. juulil 2006 vastu otsuse vastavalt asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Sloveenias 1. jaanuaril 2007. aastal (nõukogu otsus 2006/495/EÜ, ELT L 195, 15.7.2006, lk 25).[3] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta” (12.12.2006, KOM(2006) 816).[4] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus (12.10.2006, KOM(2006) 574), ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus” (European Economy nr 4/2006).[5] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide vormi ja sisu kohta”, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.[6] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Eelkõige puuduvad andmed 2006.–2007. aasta välise netotasakaalu kohta, aga ka sektoraalse tasakaalu, tööjõuturu arengute, valitsussektori üldkulude ja võlgade muutuse kohta.


				|

		52014DC0406

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Saksamaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0406 final */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Saksamaa 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi
kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.
novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6
lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
komisjoni ettepanekutele tuginedes võttis nõukogu 13.
juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhised soovitused.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse
Saksamaa 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse
Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta. Kooskõlas
määrusega (EL) nr 473/2013,[5]
esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Saksamaa 2014. aasta eelarvekava
kohta[6].
(5)
Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[7]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[8]
milles nimetati Saksamaad liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks prioriteedid finantsstabiilsuse, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu hoogustamise tagamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning ajakohastada avalikku haldust.
(7)
Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL)
nr 1176/2011 artikli 5 alusel Saksamaa suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi
tulemused[9].
Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Saksamaal esineb makromajanduslik
tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja poliitikameetmeid. Jooksevkonto
ülejääk on pidevalt olnud väga suur, mis kajastab tugeva konkurentsivõime
positiivset mõju, samas kui suur osa sääste investeeriti välismaale. Samuti on
see märk sisemajanduse tagasihoidlikust kasvust ja majandusressursside mitte
kõige tõhusamast kasutamisest. Kuigi jooksevkonto ülejäägiga ei kaasne suure
puudujäägiga võrreldavaid riske, väärib Saksamaa jooksevkonto ülejäägi
märkimisväärsus ja püsivus suurt tähelepanu. Saksamaa majanduse suurust silmas
pidades on eriti oluline võtta meetmeid, et vähendada võimalikku negatiivset
mõju riigi majanduse ning euroala toimimisele.
(8)
Saksamaa esitas 14. aprillil 2014 oma 2014.
aasta riikliku reformikava ja 8. aprillil 2014 oma 2014. aasta
stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)
2014. aasta stabiilsusprogrammis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on tagada endiselt vastavus keskpika perioodi eelarve-eesmärgile.
Programmis kinnitatakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks -0,5 % SKPst,
mis vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Stabiilsusprogrammi kohaselt
jääb (ümberarvutatud) struktuurne eelarvepositsioon 2014. aastal ja pärast seda
positiivseks ning kava kohaselt väheneb koguvõlg 76 %-ni SKPst 2014. aastal ja
seejärel väheneb jätkuvalt. Seega on programmis sätestatud eelarvestrateegia
kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Programmi eelarveprognooside
aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mida ei ole ametlikult kinnitanud
ükski sõltumatu üksus, on realistlik ja üldiselt kooskõlas komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosiga. Lähtudes programmile antud hinnangust ja komisjoni
prognoosist ning toimides kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97, on
nõukogu arvamusel, et Saksamaa riigi rahandus on üldjoontes olnud
usaldusväärne, kuna prognooside kohaselt peetakse kinni keskpika perioodi
eelarve-eesmärgist ja järgitakse võlareeglit.
(10)
Avaliku sektori tervishoiukulude ja pikaajalise
hoolduse kulude tõhususe parandamisel on Saksamaal toimunud vähene edasiminek,
vaatamata sellele, et on teatatud uutest algatustest. Kuna nende eesmärk on
parandada tervishoiu kulutõhusust, siis ei pruugi need plaanid olla piisavad
kulude edasise suurenemise katmiseks. Hiljuti vastu võetud pensionireformi
eesmärk on parandada varajase pensionilemineku tingimusi (Rente mit 63) ja
teatud rühmade pensioni suurust. Viimane hõlmab ka pensionilisa nendele, kes on
üles kasvatanud enne 1992. aastat sündinud lapsed (Mütterrente). Reform
lisab pingeid riikliku pensionisüsteemi jätkusuutlikkusele. Seda kavatsetakse
rahastada suuremate pensioniskeemi sissemaksete arvel, mis avaldab negatiivset
mõju aktiivse töötajaskonna kasutada olevale tulule. Reform võib negatiivselt
mõjutada ka pensionisüsteemi teise ja kolmanda samba kasutuselevõttu. Saksamaa
on hariduskulude suurendamisel vähe edasi liikunud. Mõned edusammud on tehtud
teadusuuringute kulude osas. Täiendavaid jõupingutusi tuleb teha kõikidel
valitsustasanditel, et täita 2015. aastaks haridusele ja teadustegevusele
mõeldud avaliku ja erasektori kogukulude eesmärk 10 % SKPst ning veelgi
julgemad järelmeetmed tuleb võtta, et jõuda järele kõige innovatiivsema
majandusega riikidele. Saksamaa on viimastel aastatel suurendanud taristuinvesteeringuid
ja nende edasiseks suurendamiseks on kavad olemas, ent täiendavad jõupingutused
on siiski vajalikud.
(11)
Saksamaa on teinud üldjoontes mõningaid edusamme
maksusüsteemi tõhususe suurendamisel ja selle muutmisel majanduskasvu soosivaks
ning on vähendanud tööjõu suurt maksukoormust. Liikumiseks majanduskasvu
soodustavama tuluallika suunas ei ole kavas võtta ühtegi ulatuslikumat meedet.
Vähendatud käibemaksumäära (praegu 7 %) kohaldamist võiks piirata ja
üldist käibemaksubaasi laiendada. Üsna vähene tulu korduvatelt omandimaksudelt
lubab oletada, et seda võiks suurendada, ning maksukoormuse jaotuse saaks muuta
õiglasemaks munitsipaalse kinnisvaramaksubaasi (Grundsteuer)
ümberhindamise abil. Saksamaale investeerimise tingimusi võiks veelgi parandada
kohaliku kaubandusmaksu (Gewerbesteuer) reformimise ja maksukogumisega
seotud halduskoormuse vähendamise abil ning ettevõtete maksustamise kallutatuse
vähendamisega laenuvahenditest finantseerimise kasuks.
(12)
Eelarveraamistiku täiendati riikliku tasakaalus
eelarve reegliga ja sõltumatu nõuandva kogu loomisega. Siiski näib, et enamik
liidumaid (Länder) vajab konkreetseid rakenduseeskirju, et tagada
põhiseaduse kohase tasakaalus eelarve reegli („võlapiduri”) tõhus kohaldamine
iga-aastase eelarvemenetluse raames. Liiduvabariigi, liidumaade ja
omavalitsuste vaheliste eelarveliste suhete kavandatud läbivaatamist tuleks
kasutada eelarvepoliitilise vastutuse ja aruandluse tugevdamiseks.
(13)
Pärast pikka palgakohandusperioodi on viimastel
aastatel palk tõusnud, kuid 2013. aastal oli reaalpalga kasv tagasihoidlikum
kui 2012. aastal. Saksamaa kavatseb kehtestada 2015. aastal üldise
miinimumpalga 8,50 eurot/tunnis, mis jõustub täielikult 2017. aastal.
Töötajatele piisava minimaalne sissetuleku tagamiseks kehtestatava üldise miinimumpalga
mõju eelkõige tööhõivele tuleb tähelepanelikult jälgida. Mõningaid jõupingutusi
on tehtud madalapalgaliste töötajate suure maksukiilu vähendamiseks. Maksukiilu
võivad uuesti suurendada vastuvõetud pensionireform ja praegused reformikavad
pikaajalise hoolduse valdkonnas, mis suurendavad sotsiaalkindlustusmakseid.
Saksamaa on saavutanud mõningast edu ebasoodsas olukorras olevate inimeste
haridusvõimaluste parandamisel, kuid seos hariduslike saavutuste ja
sotsiaalmajandusliku tausta vahel on endiselt tugev ja kestab kogu inimeste
tööelu. Hoolimata teatavast edust aktiveerimis- ja integreerimismeetmete
võtmisel on pikaajaline töötus endiselt probleem, andes märku vajadusest
täiendavate meetmete järele. Edasiminek olnud tagasihoidlik nende meetmete võtmisel,
mille abil hõlbustada üleminekut osalise tööajaga töölt sellisele, mille puhul
kehtib kohustus tasuda sotsiaalkindlustusmakseid täies ulatuses. Edusamme ei
ole tehtud nende rahaliste stiimulite vähendamisel, mis motiveerivad leibkonna
teist palgasaajat mitte töötama. Saksamaa on suutnud mõnevõrra suurendada
kohtade arvu täisajaga töötavates alushariduse- ja hoolekandeasutustes, kuid
edasiminek pikapäevarühmadega koolide osas on olnud piiratud. Samas esineb
küsitavusi lapsehoiuteenuste ja pikapäevarühmadega koolide kvaliteedi ning
piirkondlike erinevuste osas.
(14)
Valitsuse ettepanek vaadata läbi taastuvenergia
seadus on suunatud üldise energiakulude kasvu aeglustamisele, kulude
ühtlasemale jaotamisele tarbijate vahel, taastuvate energiaallikate edasise arengu
kontrollimisele ja turuintegratsiooni edendamisele. Reformi rakendamist
jälgides tuleb pöörata tähelepanu mõjule, mida reform avaldab tugisüsteemi
kulutõhususele. Täiendavaid jõupingutusi tuleb teha võrgu laiendamiseks ja
naaberriikidega koordineerimiseks.
(15)
Konkurentsi täiendavaks ergutamiseks
teenustesektoris on võetud vähe poliitikameetmeid, olgugi et teatud kutsealadel
ja piirkondades on algatatud eraldiseisvaid reforme, näiteks ehitussektori
ärilised teadaanded ja loamenetlused. Ehkki tootlikkuse kasv võib olla
teenustesektoris struktuuriliselt madalam tööstuse omast, on see eriti madal
mõnes teenuste-, eriti kutseteenuste sektoris. Turule sisenemisel ja
kutseteenuste pakkumisel eksisteerivad endiselt tõkked. Näiteks võib tuua
õigusliku vormi ja osalusstruktuuri piirangud ja kutsekvalifikatsiooni nõuded.
Kutseteenuste reguleerimiskorra mitmekesisus liidumaades lubab järeldada, et on
võimalik kindlaks määrata kõige vähem koormav regulatiivne lähenemisviis ja
seda seejärel kasutada kogu riigis. ELi riigihangete
õigusaktide raames Saksamaa ametiasutuste poolt avaldatud lepingute väärtus on
endiselt üks madalamaid ELis. Ulatuslik üleminek läbipaistvale e-hanketurule
võiks suurendada konkurentsi. Jaemüügisektoris piiravad osade liidumaade
planeerimismäärused uute ettevõtjate turuletulekut. Edasiminek raudteeturu
konkurentsi parandamisel on olnud piiratud.
(16)
Saksamaa on võtnud vähe meetmeid pangandussektori
konsolideerimiseks, eelkõige juhtimisraamistiku täiendamise osas. Liidumaa
pankade (Landesbanken) restruktureerimine on viimastel aastatel toimunud
peamiselt komisjoni riigiabiotsuste toel, kuid see valdkond on endiselt
killustunud. Täiendavalt tuleb tegeleda struktuuriliste ja juhtimisalaste
tõketega, kuna need takistavad turupõhist konsolideerimist, mille abil saaks
samuti suurendada finantssektori üldist tõhusust. Panganduse teise samba
õigusliku raamistiku läbivaatamisest oleks täiendavalt kasu avalik-õigusliku
pangandussektori konsolideerimisel.
(17)
Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames
põhjalikult Saksamaa majanduspoliitikat. Hinnangu on saanud stabiilsusprogramm
ja riiklik reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Saksamaa eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades
silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.
(18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Saksamaa stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[10] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1.
(19)
Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja
kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja
stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu
soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 kuni 4.
(20)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka
kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu
esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro.
Saksamaa peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Saksamaal võtta ajavahemikus 2014–2015
järgmisi meetmeid:
1.           Edendada
majanduskasvu toetavat eelarvepoliitikat ja säilitada usaldusväärne
eelarvepositsioon, tagades keskpika perioodi eelarve-eesmärgist kinnipidamise
kogu stabiilsusprogrammiga hõlmatud aja jooksul, ning selle et
valitsemissektori kõrge võlatase näitaks kindlat kahanemistendentsi. Kasutada
eelkõige olemasolevaid võimalusi suuremateks ja tõhusamateks investeeringuteks
taristusse, haridusse ja teadusesse. Parandada maksusüsteemi tõhusust,
laiendades eelkõige maksubaasi peamiselt tarbimise arvelt, hinnates ümber munitsipaalse
kinnisvaramaksu baasi, parandades maksuhaldust ning vaadates läbi kohaliku
kaubandusmaksu, pidades samuti silmas erainvesteeringute hõlbustamist. Teha
täiendavaid pingutusi avaliku sektori tervishoiukulude ja pikaajalise hoolduse
kulude tõhususe suurendamiseks. Tagada riikliku pensionisüsteemi
jätkusuutlikkus i) hakates maksutuludest rahastama uut kindlustusega
mitteseotud / täiendavat hüvitist (Müterrente), hoides sellega samuti
ära sotsiaalmaksete edasise suurenemise, ii) suurendada hilisema pensionilemineku
stiimuleid ning iii) suurendada osalemist teises ja kolmandas pensionisambas.
Viia lõpule võlapiduri ühetaoline rakendamine kõigis liidumaades õigeaegsete ja
asjakohaste kontrollimenetluste ning korrigeerimismehhanismide abil. Parandada
liiduvabariigi, liidumaade ja omavalitsuste vahelisi eelarvelisi suheteid
üksiti ka eesmärgiga tagada avaliku sektori investeeringute piisav tase
valitsuse kõigil tasanditel.
2.           Parandada täiendavalt
sisenõudlust toetavaid tingimusi, muu hulgas vähendades eelkõige
madalapalgalistel kõrgeid makse ja sotsiaalkindlustusmakse. Üldise
miinimumpalga kehtestamisel jälgida selle mõju tööhõivele. Parandada töötajate
tööhõivet, parandades ebasoodsas olukorras olevate inimeste haridusvõimalusi ja
rakendades tööturul julgemaid aktiveerimis- ja integreerimismeetmed eriti
pikaajaliste töötute puhul. Võtta meetmed, et vähendada fiskaalseid tegureid,
mis motiveerivad mitte töötama, eriti leibkonna teist palgasaajat, ning
hõlbustada üleminekut osalise tööajaga töölt sellisele, mille puhul kehtib
kohustus tasuda sotsiaalkindlustusmakseid täies ulatuses. Tegeleda piirkondades
täisajaga lapsehoiuteenuste ja pikapäevarühmadega koolide kättesaadavusega,
samal ajal tõstes nende üldist hariduse kvaliteeti.
3.           Hoida energiasüsteemi
ümberkorraldamise üldised kulud madalad. Jälgida eelkõige taastuvenergiaseaduse
reformi mõju taastuvenergia tugisüsteemi kulutõhususele. Suurendada
jõupingutusi riikliku ja piiriülese elektri- ja gaasivõrgustiku laiendamise
kiirendamiseks. Luua naaberriikidega tihedad suhted energiapoliitika
koordineerimiseks.
4.           Võtta julgemaid meetmeid, et
täiendavalt ergutada konkurentsi teenustesektoris, sealhulgas teatavatel
kutsealadel, vaadates selleks muu hulgas läbi olemasolevad regulatiivsed
lähenemisviisid ning püüdes leida parimad tavad kõikide liidumaade jaoks.
Määrata kindlaks põhjused, miks ELi õigusaktide kohaselt toimuvate
riigihankelepingute maksumus on madal. Suurendada jõupingutusi, et tühistada
need kehtivad planeerimiseeskirjad, mis piiravad uutel ettevõtjatel sisenemist
jaesektorisse. Võtta meetmed, et kõrvaldada püsivad tõkked konkurentsile
raudteeturul. Jätkata jõupingutusi liidumaa pankade konsolideerimiseks,
sealhulgas parandades juhtimisraamistikku.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2014) 406 final.
[4]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[5]               ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.
[6]               C(2013) 8001 (final)
[7]               COM(2013) 800 final.
[8]               COM(2013) 790 final.
[9]               SWD(2014) 78 final.
[10]             Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.