title: Nõukogu soovitus, 29. november 2021, milles käsitletakse põimõpet kvaliteetse ja kaasava põhi- ja keskhariduse tagamiseks 2021/C 504/03

text:
               14.12.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 504/21

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      29. november 2021,
      milles käsitletakse põimõpet kvaliteetse ja kaasava põhi- ja keskhariduse tagamiseks
      (2021/C 504/03)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 165 ja 166,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      NING ARVESTADES JÄRGMIST:

                  1.

                  COVID-19 pandeemia on mõjutanud haridus- ja koolitussüsteeme kõikjal maailmas ja kogu liidus ning pannud need enneolematu surve alla. Ühiskondlikud piirangud on kaasa toonud suuri muutusi õpetamises ja õppimises, samuti haridus- ja koolituskogukondade suhtlemises ja koostöös (1). Need on mõjutanud õpilasi, nende peresid, õpetajaid, koolitajaid ja asutuste juhte, samuti hariduse andmist toetavaid kogukonnatöötajaid, näiteks sotsiaaltöötajaid, psühholooge, muid nõustamisspetsialiste, tervishoiutöötajaid ja kultuurihariduse pakkujaid. Liikmesriigid suutsid kiiresti võtta kasutusele distantsõppelahendused ja -toe, kasutades selleks paljudel juhtudel digitehnoloogiat. On saadud kasulikke kogemusi hariduse ja koolituse andmise uute võimaluste alal; muu hulgas on märkimisväärselt kasvanud õpetajate digioskused ja -pädevused ning tihenenud sidemed koolide ja laiema kogukonna vahel. Paljudes liikmesriikides on ilmnenud aga süsteemi puudujäägid, mis seisnesid selles, et laialdaselt puudusid valmisolek ja vahendid üleminekuks teistsugusele õpetamisele ja õppimisele; see olukord tõstis esile ja süvendas olemasolevat ebavõrdsust, lünki ja vajadusi (2). Nende puudustega tuleb haridus- ja koolitussüsteemides tegeleda ning lisaks tuleks parandada kõnealuste süsteemide vastupanuvõimet, et muutuvate oludega edaspidi paremini toime tulla ja kohaneda.

                  2.

                  Nõukogu järeldustes, milles käsitletakse COVID-19 kriisiga toimetulekut hariduse ja koolituse valdkonnas, kutsutakse liikmesriike üles jätkama „kontaktõpet ja õpetamist“ ning lisaks selle pakkuma „võimalusi kaug-, digi- ja segaõppeks“, pöörates samas „täiendavat tähelepanu võrdsete võimaluste tagamisele“. Nõukogu järeldustes digiõppe kohta Euroopa teadmusühiskonnas (3) kutsutakse lisaks sellele komisjoni üles võtma „tihedas koostöös liikmesriikidega ja tõenditele tuginedes järelmeetmeid“ seoses eespool nimetatud nõukogu järeldustega, „seades eesmärgiks jõuda liidu tasandil ühisele arusaamisele lähenemisviisidest, mida rakendada tõhusate, kaasavate ja haaravate distantsõppe protsesside saavutamiseks“.

                  3.

                  Digiõppe tegevuskavas 2021–2027 esitatakse Euroopa Komisjoni visioon kvaliteetsest, kaasavast ja kättesaadavast digiõppest Euroopas. Tegevuskava kujutab endast üleskutset teha Euroopa tasandil tihedamat koostööd, et õppida COVID-19 pandeemiast ning muuta haridus- ja koolitussüsteemid digiajastule vastavaks. Tegevuskavas tuuakse esile tehnoloogia potentsiaal kättesaadavama, paindlikuma, personaliseerituma ja õpilasekesksema õppimise soodustamisel. Selle eesmärk on vähendada hariduses ja koolituses ebavõrdsust, mille põhjuseks on digioskuste- ja pädevuste, asjakohastele vahenditele juurdepääsu ja töökindla internetiühenduse puudumine. Tegevuskavas rõhutatakse ka vajadust tugevdada haridus- ja koolitussüsteemides digivõimekust.

                  4.

                  Pädevuste arendamise edendamine on üks eesmärke Euroopa haridusruumi kujundamisel, et „kasutada ära hariduse ja kultuuri kui töökohtade loomise, sotsiaalse õigluse ja kodanikuaktiivsuse tõukejõudude täielik potentsiaal. Samuti pakuvad haridus ja kultuur meile võimalust kogeda Euroopa identiteeti kogu selle mitmekesisuses“ (4). Nõukogu resolutsioonis, mis käsitleb strateegilist raamistikku üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal, et liikuda Euroopa haridusruumi loomise suunas ja kaugemale (2021–2030), (5) seatakse Euroopa haridus- ja koolitusalase koostöö peamiseks eesmärgiks liikmesriikide haridus- ja koolitussüsteemide edasiarendamise toetamine, eesmärgiga tagada kõigi kodanike isiklik, sotsiaalne ja ametialane eneseteostus, edendades samal ajal demokraatlikke väärtusi, võrdsust, sotsiaalset ühtekuuluvust, kodanikuaktiivsust ja kultuuridevahelist dialoogi, ning kestlik majanduslik heaolu, rohe- ja digiüleminek ning tööalane konkurentsivõime.

                  5.

                  Euroopa sotsiaalõiguste samba (6) esimene põhimõte näeb ette, et igaühel on õigus kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, koolitusele ja elukestvale õppele, et säilitada ja omandada oskusi, mis võimaldavad täiel määral ühiskonnaelus osaleda ja tööturul edukalt toime tulla. Samba 11. põhimõtte kohaselt on ebasoodsatest oludest pärit lastel õigus erimeetmetele, mis suurendavad võrdseid võimalusi. Nende põhimõtete tulemuslik rakendamine sõltub suuresti liikmesriikide otsusekindlusest ja tegutsemisest. ELi tasandi meetmed võivad siseriiklikke meetmeid täiendada; komisjon tutvustas oma panust Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskavas (7).

                  6.

                  Euroopa oskuste tegevuskavas (8) on määratud kindlaks meetmed, millega aidatakse üksikisikutel ja ettevõtjatel arendada ja rakendada rohkem ja paremaid oskusi, tugevdades kestlikku konkurentsivõimet ja suurendades vastupanuvõimet kriisidele reageerimiseks, tuginedes COVID-19 pandeemia käigus saadud kogemustele; samuti tehakse tegevuskavas ettepanek edendada teadus- ja innovatsioonimeetmetes teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika (STEM) valdkonna haridust.

                  7.

                  Nõukogu soovituses, millega luuakse Euroopa lastegarantii, (9) kutsutakse liikmesriike üles tagama abivajavatele (st vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevatele) lastele hea ja tasuta juurdepääsu haridusele ja koolipõhisele tegevusele. ELi lapse õiguste strateegias (10) kutsutakse üles tagama kaasavat ja kvaliteetset haridust.

                  8.

                  Kiiresti muutuvas ja omavahel tihedalt seotud maailmas vajab iga inimene laialdasi pädevusi ning tal tuleb neid kogu elu jooksul pidevalt edasi arendada. Elukestvas õppes arendatavaid võtmepädevusi käsitlevas Euroopa võrdlusraamistikus (11) määratletud võtmepädevuste eesmärk on luua alus võrdsema ja demokraatlikuma ühiskonna saavutamiseks. Võtmepädevused aitavad saavutada kaasavat ja kestlikku majanduskasvu ja sotsiaalset sidusust ning arendada edasi demokraatlikku kultuuri.

                  9.

                  Nõukogu soovituses võtmepädevuste kohta elukestvas õppes (12) märgitakse, et pädevuste arendamist hõlbustab eri õpikäsituste ja -keskkondade edendamine, sealhulgas digitehnoloogia piisav kasutamine; haridustöötajate ja teiste õpiprotsesse toetavate sidusrühmade, sealhulgas perekondade toetamine; erinevates keskkondades omandatud võtmepädevuste hindamise ja valideerimise toetamine ja arendamine kooskõlas liikmesriikide normide ja menetlustega ning koostöö tugevdamine haridus-, koolitus- ja õppe vallas kõikidel tasanditel ja eri valdkondades.

                  10.

                  Nõukogu soovituses jätkusuutlikku konkurentsivõimet, sotsiaalset õiglust ja toimetulekut toetava kutsehariduse kohta (13) esitatakse ELi ajakohastatud poliitiline visioon kutseharidusest, sealhulgas selle digitaliseerimisest ja põimõppe kasutamisest. Osnabrücki deklaratsioonis kutsehariduse ja -õppe kohta, mis võimaldab majanduse taastumist ning õiglast üleminekut digitaal- ja rohelisele majandusele, märgitakse, et digiõpe võib mängida tähtsat ja täiendavat rolli (14).

                  11.

                  Nõukogu järeldustes tuleviku Euroopa õpetajate ja koolitajate kohta (15) tunnistatakse, et õpetajad, koolitajad ja koolijuhid on hariduse ja koolituse asendamatu edasiviiv jõud, kes tuleks kaasata haridus- ja koolituspoliitika kujundamisse ja kes peaksid olema selle poliitika praktilisel rakendamisel sõltumatud, kuid kes vajavad ka toetust tervikliku lähenemisviisi näol põhikoolituse, töösse sisseelamise ja pideva kutsealase arengu suhtes.

                  12.

                  Pandeemia on suurendanud pikaajalist muret laste ja noorte füüsilise, vaimse ja emotsionaalse heaolu pärast. Kõikidele lastele ja noortele tuleks pakkuda tuge, mida nad vajavad, et viljeleda tervislikku ja aktiivset eluviisi, (16) soodustades eluaegseid positiivseid harjumusi, ning neil peaks olema võimalus osaleda mitmesugustes spordi- ja muudes füüsilistes tegevustes, mis arendavad motoorseid oskusi ning suurendavad vaimset ja emotsionaalset heaolu. Lapsed ja noored vajavad toetust vaimse ja emotsionaalse heaolu tagamiseks ka õppimise, sealhulgas keerulises olukorras õpiülesannete täitmise ajal ning turvalise ja vastutustundliku veebikäitumise õppimiseks (17). Toetust vajavad ka need õpilased, kellele oma pere, eakaaslaste või koolitöötajate toetus on pikemat aega kättesaamatu. Samuti on oluline teha kindlaks parandamist ja heastamist vajavad valdkonnad, et tegeleda mis tahes õpikaotuste ja heaolule avalduva mõjuga.

                  13.

                  Tunnistades täielikult kontaktõppe väärtust, võib eri viisidel ja eri keskkondades, sealhulgas koolis kohapeal, kodus, vabas õhus, kultuuriväärtusega paikades, töökohtades ja digikeskkonnas õppimine motiveerida lapsi ja noori tõhustama oma pädevuste laiapõhjalist arendamist. See omakorda võib aidata neid mõista formaalhariduse ja -õppe olulisust nende eluks ühiskonnas ja sellest motivatsiooni ammutada ning suurendada nende aktiivset huvi kohalike ja üleilmsete küsimuste, näiteks kestlikkuse, keskkonna ja kliimamuutustega seotud küsimuste vastu.

                  14.

                  Haridus on üks põhilisi inimõigusi ja üks lapse õigusi. Juurdepääs haridusele peab olema tagatud sõltumata hariduse andmise keskkonnast – koolis kohapeal, muus füüsilises keskkonnas, koolist eemal või nimetatud keskkondi kombineerides – ning olenemata õpilaste erinevatest isiklikest ja sotsiaalsetest oludest. Väljaspool pandeemia konteksti, tunnistades täielikult koolis toimuva ja kontaktõppe väärtust, annab põimõpe võimaluse täiustada hariduse ja koolituse kvaliteeti, asjakohasust ja kaasavust, näiteks parandada õppimisvõimalusi maapiirkondades ja äärealadel, sealhulgas äärepoolseimates piirkondades ja saartel, ning õpilaste jaoks, kes ei pruugi (ajutiselt) täisajaga koolis käia, nagu rändajate kogukondade liikmed või liikuvad töötajad, noored hooldajad, terviseprobleemidega inimesed või haiglates ja hooldusasutustes elavad inimesed, kõrgetasemelises koolituses osalevad inimesed ja kutseõppes või tasustataval tööl olevad inimesed. Kõik keskkonnad ja õppevahendid peaksid olema vähemusrühmadele, puuetega lastele ja noortele ning sotsiaalmajanduslikult ebasoodsast keskkonnast pärit lastele ja noortele võrdselt kättesaadavad ning need ei tohiks põhjustada diskrimineerimist ega segregatsiooni.

                  15.

                  Põimõppekäsitused tunnistavad kooli väärtust ühise ruumina, kus toimub isiklik ja sotsiaalne suhtlus, mis on maailma mõistmise ja mõtestamise ühe viisina oluline ka õppimiseks. Sellega seoses on oluline nii kooli arhitektuur kui ka kooliruumi kujundamine.

                  16.

                  Põimõppekäsitused võivad tänu erinevatele õppeülesannetele ja -vahenditele, mida need võivad hõlmata, edendada pädevuste laiapõhjalist arendamist. Digitehnoloogia kasutamine, sealhulgas seadmete võrguside, võib hõlbustada õpilaste omavahelist suhtlemist ning eri õppeprogrammide ja muude teabeallikate kasutamist ning toetada kontaktõpet ja õppimist erinevates keskkondades. Digi- ja andmepädevuste omandamist saab hõlbustada põimõppekäsituste abil. Teadusaparatuuri, avatud õppematerjalide, käsitöövahendite, igapäevaelus leiduvate ja kasutatavate objektide, avaldatud tekstide ning kirjutamis- ja visuaalkunstivahendite täiendav kasutamine võib toetada loovust ja isiklikku eneseväljendust nii üksikisikuna kui ka koostöös teistega.

                  17.

                  Soodsate tingimuste tagamiseks eeldavad põimõppekäsitused sidusat ja kogu süsteemi hõlmavat lähenemisviisi. See hõlmab erinevate pädevusvaldkondade teadmistega spetsialistide kaasamist ja kogukonnaga tehtava koostöö edendamist, mis soodustab ühist vastutust laste ja noorte arengu eest. Põimõppekäsituste toetamise süstemaatiliste meetmete tõhusus sõltub ka järgmiste ökosüsteemi eri elementide vaheliste suhete kindlaksmääramisest ja toetamisest: kohalikud, piirkondlikud ja riiklikud haridus- ja koolitusasutused; haridusressursside valdkond (tehnoloogia pakkujad, kirjastajad ja muude õppevahendite pakkujad); teadus-, haridus- ja koolitusasutused; kogukonnad; kodanikuühiskonna organisatsioonid ja algatused; samuti pered ja õpilased ise, olenemata nende vajadustest või võimete tasemest.

                  18.

                  Põimõppekäsitused on üldlevinud tava esmakutseõppes (18); pandeemiaga seotud piirangud on aga seadnud surve alla asutuste ja organisatsioonide suutlikkuse pakkuda töökohal õppimist ja säilitada suhtlus koolitajate ja mentoritega ning on mõjutanud töökohapõhise õppe pakkumist. Praktiliste kogemuste omandamise võimaluste vähenemine on rõhutanud juba teada olevat vajadust tagada, et kutsehariduses ja -õppes kasutataks ära digitehnoloogiat, sealhulgas digiseadmeid ja -õppeplatvorme, e-portfelle ning liitreaalsust ja virtuaalreaalsust simulatsioonide tarbeks. Samuti on see toonud veel kord esile vajaduse mõista ja koordineerida digitehnoloogia kasutamist õppimiseks eri õpikeskkondades (nt koolis kohapeal või praktika käigus), et valmistada õpilasi ette eluks ja tuleviku tööturuks.

                  19.

                  Mitteformaalse õppe tähtsus ja asjakohasus on noorsootöös, vabatahtlikus tegevuses ja kultuuritegevuses, sealhulgas rohujuure tasandi spordi valdkonnas saadud kogemuste põhjal ilmne. Mitteformaalsel õppel on oluline roll vajalike suhtlus-, väljendus-, kognitiivsete ja isiklike oskuste, sealhulgas loovuse arenemisel, mis aitab noortel täiskasvanuks saada, aktiivse kodanikuna tegutseda ja tööelu alustada (19). Uute õppimisviiside kindlaksmääramine hõlmab paremat koostööd formaalse ja mitteformaalse õppe asutuste vahel (20).

                  20.

               Käesolevas soovituses austatakse täielikult subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet. Selles tunnistatakse, et haridus- ja koolitusasutuste sõltumatuse tase on liikmesriigiti väga erinev. Mõnes liikmesriigis on haridus- ja koolitusasutustel, õpetajaharidusasutustel ning õpetajatel ja koolitajatel suur sõltumatus. Käesolevat soovitust rakendatakse vastavalt riiklikele oludele.
            Võttes arvesse mõiste „põimõpe“ järgmist määratlust:
      käesoleva soovituse kontekstis hõlmab põimõpe formaalhariduses ja -koolituses erinevaid käsitusi ning seda tuleb mõista selliselt, et kool (alghariduses ja keskhariduses, sealhulgas kutsehariduses), õpetaja ja koolitaja või õpilane kasutab õppeprotsessi suhtes rohkem kui ühte käsitust:

                  —

                  kombineerides kooli ja muid, kooliväliseid füüsilisi keskkondi (õpetaja/koolitaja juuresolekul või ruumiliselt ja/või ajaliselt eraldatud distantsõppes);

                  —

                  kombineerides erinevaid õppevahendeid, mis võivad olla digitaalsed (sealhulgas veebipõhised) ja mittedigitaalsed.

            Õpetajad, koolitajad ja koolid valivad oma professionaalset pedagoogilist hinnangut kasutades nende käsituste kasutamise ja hõlbustavad seda osana kaasavatest ja tõhusatest õppeülesannetest, mis toetavad pädevuste laiapõhjalist arendamist vastavalt õpilaste vanusele, võimetele ja oludele ning kavandatud õpiväljunditele.

         Muud füüsilised keskkonnad võivad näiteks hõlmata järgmist: kodu; haiglad (haigete või vigastatud laste puhul); ning teiselt poolt kultuuri- ja pärimusasutused; põllumajandusettevõtted, ettevõtted ja muud töökohad; loodusalad ja vabaõhualad; spordirajatised ja noortekohad.

         Distantsõpe on määratletud kui õppimine, mille puhul on õpetaja/koolitaja eraldatud õpilasest ruumis ja/või ajas, võttes arvesse riiklikke olusid.

         Veebipõhine õpe on määratletud kui õppimine, mille puhul kasutatakse digitehnoloogiat, et ühendada erinevad seadmed ning hõlbustada õpilaste ja õpetajate, koolitajate või muude haridustöötajate või muude õppijate vahelist suhtlust, sihiga omandada õpisisu või muu teave õppeprogrammide eesmärkide saavutamiseks.

         Digiõppevahendid võivad hõlmata näiteks järgmist: nutitahvlid ja projektorid koostööks klassiruumides; mobiilseadmed, tahvel- ja sülearvutid, milles on rakendused töö kavandamiseks, uurimiseks ja jagamiseks; televiisor ja raadio programmide järgimiseks; liitreaalsuse ja virtuaalreaalsuse vahendid ja rakendused tõhusama interaktiivsuse tarbeks. Digiõppevahendid ei pea alati internetti ühendatud olema,
      SOOVITAB KÄESOLEVAGA LIIKMESRIIKIDEL TEHA JÄRGMIST:

                  1.

                  Toetada COVID-19 kriisist saadud õppetundide põhjal haridus- ja koolitussüsteemide taastamist ja valmisolekut, tegeledes pandeemia tagajärgedega õpilastele, õpetajatele, koolitajatele ja teistele haridustöötajatele, töötada välja pikaajalised strateegilised põimõppekäsitused ning tugineda pandeemia ajal kasutusele võetud või katsetatud edukatele uuendustele, et jagada häid tavasid ja laiendada nende kasutamist, kooskõlas käesolevas soovituses esitatud põhimõtetega (21). Nende uuendustega ei asendata koolis kohapeal toimuvat ja kontaktõpet, vaid täiendatakse neid.

                  2.

                  Toetada õpilasi, kaaludes järgmiste meetmete võtmist:

         Vahetu reageerimisena kriisile

                  a)

                  Pakkuda sellise õpikaotuse heastamiseks, mille on põhjustanud koolide osaline sulgemine ja kontaktõppele seatud piirangud, täiendavaid õppimisvõimalusi ja sihipärast tuge õpilastele, eriti neile, kellel on õpiraskused või hariduslikud erivajadused, kes kuuluvad ebasoodsas olukorras olevatesse rühmadesse või keda õppetöös toimunud häired on muul viisil mõjutanud. See võiks hõlmata näiteks suuremat individuaalset toetust ja juhendamist, mentorlussüsteeme (sh õpilastevahelist mentorlust), kaasavaid õppimiskooslusi, klassile lisaõpetaja määramist (nt koosõpetamine), suuremat nõustamistuge, täiendavat õppeaega kooliaasta ja/või koolivaheaja jooksul, juurdepääsu täiendavatele õppekeskkondadele, nagu avalikud raamatukogud ja kogukonnaruumid, ning kooliväliseid teenuseid koos pedagoogilise toega.

                  b)

                  Pidada esmatähtsaks õpilaste ja nende perede füüsilist ja vaimset heaolu. See võiks hõlmata psühholoogilise toe tugevdamist ja vaimse tervise suuniste väljatöötamist, õpilaste heaolu tagamise ja kiusamise tõkestamise põhimõtete lisamist kooli eesmärkidesse, järelevalve- ja kvaliteeditagamisprotsesse (mis toimuvad osana regulaarsest kvaliteedi tagamisest või koolide inspekteerimisest või pandeemia kontekstis koolide olukorra erihindamise raames), spetsiaalsete töötajate määramist või kvalifitseeritud vaimse tervise spetsialistidele ning tugitöötajatele ja -teenustele juurdepääsu hõlbustamist.

                  c)

                  Edendada kõikide õpilaste ja nende perede digioskuste ja -pädevuste arendamist, võttes arvesse digilõhet ja soolist digilõhet, mille juures võideldakse kõikide stereotüüpide ja eelarvamuste, kaasa arvatud soostereotüüpide ja soolise kallutatuse vastu, ning suurendades haridus- ja koolitussüsteemide digivõimekust seeläbi, et koolide ja kogukondade tasandil julgustatakse tegema investeeringuid kättesaadavatesse seadmetesse ja ühenduvusse ning pakutakse võimalusi digioskuste ja -pädevuste edendamiseks, sealhulgas kasutades edasiõppimise parandamiseks kommunikatsioonitehnoloogiat nii iseseisvaks ja ühisõppeks kui ka enesehindamiseks. Riiklikes kavades ning taaste- ja vastupidavusrahastu kavades ette nähtud investeeringute ja reformide rakendamisega tagatakse kõigile õpilastele juurdepääs vajalikele seadmetele ja õppimisvõimalustele.

         Taastumise ning hariduse ja koolituse pikemaajalise valmisoleku toetamiseks:

                  d)

                  Uurida võimalusi töötada põhi- ja keskhariduse, sealhulgas kutsehariduse ja -õppe jaoks välja põimõppekäsitused, millest saaksid kasu kõik õpilased, ning tagada püsiv positiivne mõju õpetamisele ja õppimisele, mis on kohandatud vastavalt õpilaste vanusele, suutlikkusele, erivajadustele ja õpieesmärkidele, tunnistades samal ajal täielikult koolis kohapeal toimuva õppe ja kontaktõppe väärtust. See võiks hõlmata erinevate õppevahendite arendamise ja õppeprotsessis kasutuselevõtmise edendamist, et pakkuda võimalusi uurimistööks ja eneseväljenduseks, sealhulgas teaduspädevuse, digikirjaoskuse ja meediapädevuse arendamiseks; sellise õppe toetamist, milles on õpikogemuse rikastamiseks ühendatud erinevad keskkonnad; sobiva tasakaalu loomist ühelt poolt õpetaja ja õpilase juhitud õppe ning teiselt poolt ühisõppe ja iseseisva õppimise vahel; õppemeetodite uurimist, et muuta uued võimalused atraktiivseteks ja pakkuda paremaid õppimislahendusi nii õpilaste kui ka õpetajate jaoks.

                  e)

                  Kasutada põimõppekäsitlusi võimalusena toetada õpilaste heaolu, iseseisvust ja personaliseeritud õpet (võttes arvesse õpilaste vanust, võimeid ja konkreetseid õpivajadusi) ning arendada nende isiklikku, sotsiaalset ja õpipädevust (üks kaheksast elukestva õppe võtmepädevusest, (22) mida on edasi arendatud komisjoni koostatud Euroopa raamalgatuses LifeComp (23)).

                  3.

                  Toetada õpetajaid ja koolitajaid, kaaludes järgmiste meetmete võtmist:

         Vahetu reageerimisena kriisile:

                  a)

                  Toetada õpetajate enesehindamist digitehnoloogiate kasutamise alal, samuti õpetajatele ja koolitajatele mõeldud oskuste täiendamise kursusi ja muid erialase õppe vorme, et aidata neil õpetamise käigus kasutada ja kasutusele võtta digiprogramme ja -vahendeid (24). Töötada välja ja levitada veebipõhiseid ja koolis kohapeal kasutatavaid pedagoogilisi mooduleid ja vahendeid, et aidata õpetajatel ja koolitajatel kohandada oma õpetamismeetodeid ja -tavasid põimõppe läbiviimiseks, (25) tuginedes nende kogemustele ja tagasisidele, ning arutada nendega uute vahendite ja materjalide kasutamist, sealhulgas seda, kuidas digikeskkonnas turvaliselt ja eetiliselt toimida ning kuidas õpilasi seejuures toetada.

                  b)

                  Pöörata rohkem tähelepanu õpetajate ja koolitajate, koolijuhtide ja muude haridustöötajate heaolule ja tööelu kvaliteedile, et leevendada stressi ja hoida ära läbipõlemist. See võiks hõlmata järgmist: juurdepääsu hõlbustamist kvalifitseeritud vaimse tervise spetsialistidele ning tugitöötajatele ja -teenustele, stressi leevendamiseks vastastikuse toetamise arendamist ja/või korraldamist ning õpetajate põhikoolituse ja erialase täienduskoolituse programmide raames paremate vastupanuvõime/vaimse heaolu alaste koolitusvõimaluste pakkumist.

         Taastumise ning õpetajate ja koolitajate pikemaajalise valmisoleku toetamiseks:

                  c)

                  Integreerida põimõppekäsitus õpetajate põhikoolituse (26) ja erialase täienduskoolituse (27) programmidesse, et aidata haridustöötajatel kohandada õppe korraldust vastavalt nende tööalasele kontekstile ning aidata neil saavutada pädevus õppimise hõlbustamiseks mitmesuguste sise- ja väliskeskkondade, vahendite ja ülesannete kasutamisel.

                  d)

                  Tagada juurdepääs eksperdikeskustele ja asjakohastele vahenditele, mis suunavad ja tõhustavad põimõppekäsitusi. Toetada haridus- ja koolitustöötajaid nende konkreetsesse konteksti sobiva põimõppekäsituse arendamisel töötajate vahetuste ja vastastikuse õppimise abil, luues tugevaid koolitiime ühisõppe, võrgustike, koostööprojektide ja praktikakogukondade abil.

                  e)

                  Töötada välja suunised uute lähenemisviiside kohta hindamisele ja lõpueksamitele, sealhulgas veebis toimuvatele hindamistele ja lõpueksamitele, ning sobivad abivahendid kujundava ja kokkuvõtliku hindamise jaoks, mida saab kasutada hariduse ja koolituse erinevatel astmetel ning erinevates õppekeskkondades.

                  f)

                  Julgustada haridustöötajaid osalema uurimisprojektides ja teadusuuringutes, sealhulgas katsetama ülesannete kasutamist teistes õppekeskkondades ning digitehnoloogia kasutamist õpetamis- ja õppimisprotesside toetamiseks.

                  4.

                  Toetada koole, kaaludes järgmiste meetmete võtmist:

         Vahetu reageerimisena kriisile:

                  a)

                  Pakkuda vahendeid ja ressursse põimõppeks ning anda koolidele juhiseid selle kohta, kuidas neid saab tõhusalt kasutada (28).

                  b)

                  Võimaluse korral rakendada või värvata täiendavaid töötajaid, et koolis ja koolivälises tegevuses jääks rohkem aega individuaalseks toetamiseks.

                  c)

                  Toetada taristut ja ressursse puudutavaid tulemuslikke partnerlussuhteid eri haridus- või koolitusteenuse osutajate vahel, sealhulgas kohalike ja piirkondlike asutuste, ettevõtluse, kutseliitude, kunstide, kultuuripärandi, spordi, looduse, kõrgharidus- ja teadusasutuste, kodanikuühiskonna, haridusressursside (sealhulgas tehnoloogia, kirjastustegevus ja muud õppevahendid) ning haridusalaste teadusuuringute osas.

                  d)

                  Toetada koole nende põimõppekäsitusi puudutavate kaasamisstrateegiate ja -tavade jälgimisel ja enesehindamisel ning puuduste kõrvaldamiseks vajalike meetmete võtmisel, sealhulgas ELi vahendeid kasutades (29).

                  e)

                  Parandada lapsevanemate, eestkostjate ja perede arusaamist õppekeskkondadest, -vahenditest ja -ülesannetest süstemaatilise teabeedastamise ja juhendamise teel, neile lisakoormust loomata.

         Pikemaajalise taastumise toetamiseks ja organisatsiooniliste muutuste tegemise suutlikkuse suurendamiseks

                  f)

                  Investeerida koolide ja distantsõppekeskkondade kiiresse internetiühendusse, kuna sellest sõltub veebipõhine õpe, ning kavandada lisaks sellele tehnilise taristu hooldust ja ajakohastamist.

                  g)

                  Võimaluse korral ja vastavalt riiklikele ja piirkondlikele eeskirjadele ja oludele võimaldada piisavat autonoomiat kooli tasandil (koolinõukogude ja koolijuhtide poolt) otsuste tegemisel, et hõlbustada innovatsiooni, reageerimisvõimet ning kohalike ja piirkondlike vajadustega kohandamist.

                  h)

                  Toetada koolijuhte, kellel on organisatsiooniliste muutuste ja pidevate täiustuste läbiviimisel keskne roll, pakkudes neile spetsiaalseid erialase arengu võimalusi ja suuniseid koolijuhi rolli täitmiseks. Toetada koole ja nendega seotud haridus- ja koolitusteenuse osutajaid, et nad võtaksid oma strateegilistes plaanides ja kooli täiustamise protsessides arvesse põimõppekäsitust, mis võib hõlmata enesehindamisvahendite kasutamist.

                  i)

                  Toetada dialoogi ja võrgustikutööd eri sidusrühmade, sealhulgas perede vahel, kes osalevad koolis kohapeal ja muudes füüsilistes keskkondades ning distantsõppe vormis toimuvas õppetöös, et saada tagasisidet ja ideid edasiseks arenguks erinevatest allikatest. See peaks hõlmama ka dialoogi, suuniseid ja strateegiaid laste ja noorte turvalisuse kaitsmiseks, samuti nende andmete konfidentsiaalsuse ja kaitse ning nende julgeoleku ja eraelu puutumatuse tagamiseks digitaalses maailmas.

                  j)

                  Võimaluse korral kasutada koolide sisese ja/või välishindamise ja kvaliteedi tagamise mehhanismides õppekeskkondade ja -vahendite kombineerimist nii, et peale kooli on hõlmatud ka muude teenuseosutajate hindamine või nende kaudu toimuv hindamine.

                  5.

                  Kasutada täielikult ära ELi rahalisi vahendeid ja eksperditeadmisi, eelkõige programmi „Erasmus+“, taaste- ja vastupidavusrahastut, Euroopa Sotsiaalfond+, Euroopa Regionaalarengu Fondi (ERF), programmi „Digitaalne Euroopa“, programmi „Euroopa horisont“ ja tehnilise toe instrumenti, et viia ellu reforme ja investeerida taristusse, abivahenditesse ja pedagoogikasse eesmärgiga suurendada vastupanuvõimet ja koolide valmisolekut tulevikuks.

                  6.

                  Investeerida poliitikaküsimusi ja selliste algatuste mõju haridusökosüsteemile käsitlevatesse teadusuuringutesse ning nende küsimuste ja algatuste jälgimisse ja hindamisse, et tugineda saadud kogemustele ja saada teavet edaspidiste poliitikareformide jaoks, sealhulgas tuginedes õpilaste kogemustele ja kogutud andmetele, kui need on kättesaadavad, et töötada välja parimad tavad ja kohandatud tehisintellektilahendused paremate õppeprogrammide kavandamiseks.

                  7.

                  Võtta käesoleva soovituse rakendamiseks meetmeid ja järelmeetmeid kooskõlas riiklike ja piirkondlike haridus- ja koolitussüsteemidega. Võtta asjakohasel juhul arvesse kõiki meetmeid, mis toetavad Euroopa lastegarantii rakendamise riiklikes tegevuskavades põimõppekäsitust.

            KUTSUB KOMISJONI ÜLES SUBSIDIAARSUSE PÕHIMÕTET JA RIIGI OLUSID NÕUETEKOHASELT ARVESSE VÕTTES:

                  1.

                  Toetama – tingimusel et meetmeid kehtestatakse ja arendatakse edasi – soovituse rakendamist, hõlbustades vastastikust õppimist ja teabevahetust liikmesriikide ja kõigi asjaomaste sidusrühmade vahel järgmise kaudu:

                              i)

                              strateegiline raamistik üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal, et liikuda Euroopa haridusruumi loomise suunas ja kaugemale (2021–2030) (30);

                              ii)

                              uus Euroopa digiõppe keskus ja uus struktureeritud dialoog liikmesriikidega, mis seatakse sisse digiõppe tegevuskava 2021–2027 raames selleks, et toetada valdkondadevahelist koostööd digiõppe valdkonnas;

                              iii)

                              ELi haridus- ja koolitusalased veebiplatvormid ja -kogukonnad, sealhulgas School Education Gateway, eTwinning ning Euroopa koolidele ettenähtud veebipõhine töövahend kaasava hariduse edendamiseks ja koolist väljalangemise vastu võitlemiseks.

                  2.

                  Toetama vabatahtlikkuse alusel kasutatavate vahendite arendamist koostöös liikmesriikidega, näiteks:

                              i)

                              tõenduspõhine juhendmaterjal õppe kavandamise ja koolide korraldustavade kohta seoses põimõppekäsitusega, sealhulgas võimalike digivahendite, õppimise hindamise ja valideerimise viiside ning andmekaitse, eraelu puutumatuse ja veebiturvalisusega;

                              ii)

                              kvaliteetse digitaalse õpisisu loomine ja jagamine, samuti praegu komisjoni poolt arendatava Euroopa digitaalse õpisisu raamistiku potentsiaali uurimine.

                  3.

                  Toetama õpetajate, koolitajate ja muude haridustöötajate erialase arengu ja õppe võimalusi:

                              i)

                              pakkudes õpetajatele, koolitajatele, koolijuhtidele ja õpetajate koolitajatele School Education Gateway platvormi raames kõigile avatud e-kursusi põimõppekäsituse kohta ning edendades nende kursuste laialdast kasutamist koolide haridustöötajate seas;

                              ii)

                              jagades programmi „Erasmus+“ töötajate vahetuste, projektide ja võrgustike häid tavasid, sealhulgas eTwinningu veebikogukonna, programmi „Erasmus+“ raames loodavate „Õpetajate akadeemiate“ ja kutseoskuste tippkeskuste kaudu;

                              iii)

                              pakkudes õpetajatele uut veebipõhist abivahendit SELFIE, et aidata õpetajatel analüüsida oma digipädevusi ja kavandada nende edasiarendamist. See tugineb SELFIE abivahendile kogu kooli digiplaneerimise jaoks, mis võib aidata toetada tõhusaid põimõppekäsitusi, sealhulgas kutsehariduses ja -õppes.

                  4.

                  Tegema koostööd kõigi sidusrühmadega, sealhulgas tarkvara ja riistvara pakkujatega, et leida võimalusi digitaalse taristu ja vahendite parandamiseks ning nende kasutamiseks hariduses ja koolituses, samuti rõhutama selles kontekstis konfidentsiaalsuse ja andmekaitse tähtsust.

                  5.

                  Toetama algatusi, mille eesmärk on arendada edasi ja edendada kaasavat ja võrdsetel võimalustel põhinevat kvaliteetset haridust ja elukestva õppe võimalusi kõigi jaoks, eelkõige seoses sellistes erinevates olukordades olevate õpilaste kaasamisega, mis mõjutab nende juurdepääsu konkreetsetele õppekeskkondadele ja -vahenditele, ning selliste õpilaste kaasamisega, kes vajavad õppeprotsessis sihipärast toetust.

                  6.

                  Jätkama liikmesriikide toetamist reformide läbiviimisel, mille eesmärk on parandada haridus- ja koolitussüsteemide kvaliteeti ja kaasavust ning toetada nende digivalmidust kooskõlas digiõppe tegevuskava 2021–2027 eesmärkidega.

                  7.

                  Käsitlema põhi- ja keskkoolihariduse, sealhulgas kutsehariduse ja -õppe põimõppekäsituse arendamist Euroopa haridusruumi ja digiõppe tegevuskava 2021–2027 korrapäraste eduaruannete raames.

         Brüssel, 29. november 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            S. KUSTEC

         (1)  Nõukogu järeldused, milles käsitletakse COVID-19 kriisiga toimetulekut hariduse ja koolituse valdkonnas (ELT C 212 I, 26.6.2020, lk 9).

         (2)  Vt komisjoni talituste töödokument SWD(2021) 219 final, I osa, lk 6 (joonealune märkus 2).

         (3)  ELT C 415, 1.12.2020, lk 22.

         (4)  COM(2017) 673 final.

         (5)  ELT C 66, 26.2.2021, lk 1.

         (6)  ELT C 428, 13.12.2017, lk 10.

         (7)  COM(2021) 102 final.

         (8)  COM(2020) 274 final.

         (9)  ELT L 223, 22.6.2021, lk 14.

         (10)  COM(2021) 142 final.

         (11)  ELT C 189, 4.6.2018, lk 7.

         (12)  ELT C 189, 4.6.2018, lk 1.

         (13)  ELT C 417, 2.12.2020, lk 1.

         (14)  Heaks kiidetud 30. novembril 2020.

         (15)  ELT C 193, 9.6.2020, lk 11.

         (16)  ELi tasandil on Euroopa Komisjon näiteks käivitanud kaheaastase algatuse „Tervislik eluviis kõigi jaoks“, mille eesmärk on seostada sport ja aktiivne eluviis tervise-, toidu- ja muu poliitikaga.

         (17)  Vt Teadusuuringute Ühiskeskuse aruanne „The likely impact of COVID-19 on education: Reflections based on the existing literature and recent international datasets“ („COVID-19 tõenäoline mõju haridusele: mõtteid olemasoleva kirjanduse ja hiljutiste rahvusvaheliste andmestike põhjal“) (Di Pietro, G., Biagi, F., Dinis Mota Da Costa, P., Karpinski, Z. ja Mazza, J., 2020).

         (18)  Esmakutseõpe toimub tavaliselt keskhariduse astmes ja sellele järgnevas astmes ning eelneb tööellu astumisele. Seda pakutakse kas koolikeskkonnas (peamiselt klassiruumis) või töökeskkonnas, näiteks koolituskeskustes ja ettevõtetes, sõltuvalt riigi haridus- ja koolitussüsteemist ning majanduse struktuurist.

         (19)  Nõukogu järeldused, milles käsitletakse noorsootöö rolli selliste noortele eluks vajalike oskuste arendamise toetamisel, mis hõlbustavad noorte edukat üleminekut täiskasvanuikka, kodanikuaktiivsusesse ja tööellu (ELT C 189, 15.6.2017, lk 30).

         (20)  Nõukogu järeldused, mis käsitlevad rohujuure tasandi spordi rolli maksimeerimist valdkonnaüleste oskuste arendamisel, eelkõige noorte seas (ELT C 172, 27.5.2015, lk 8).

         (21)  Komisjoni talituste töödokumendis SWD (2021) 219 final esitatud põimõpperaamistikku saab kasutada alusena konkreetsetele meetmetele, mida kohandatakse vastavalt riigi oludele.

         (22)  Nõukogu 22. mai 2018. aasta soovitus võtmepädevuste kohta elukestvas õppes (ELT C 189, 4.6.2018, lk 1).

         (23)  LifeComp hõlmab kolme omavahel seotud pädevusvaldkonda, milleks on isikliku, sotsiaalse ja õpipädevuse valdkond. Igas valdkonnas on kolm pädevust: eneseregulatsioon, paindlikkus, heaolu (isikliku pädevuse valdkond); empaatia, suhtlemine, koostöö (sotsiaalse pädevuse valdkond); arengule orienteeritus, kriitiline mõtlemine ja õppimise juhtimine (õpipädevuse valdkond). LifeCompi pädevused on vajalikud kõigis eluvaldkondades ning neid saab omandada kogu elu jooksul formaalse, informaalse ja vabahariduse kaudu. https://ec.europa.eu/jrc/en/lifecomp

         (24)  Euroopa Komisjon käivitas 5. oktoobril 2021 uue õpetajatele mõeldud abivahendi SELFIE, mis võib aidata õpetajatel planeerida oma digipädevuste arendamist.

         (25)  School Education Gateway platvormil on juba mõned õpetajatele ja koolitajatele mõeldud põimõppe vahendid.

         (26)  Formaalõpe tunnustatud kvalifikatsiooni omandamiseks ja õpetajana töötamiseks. Õpetajate põhikoolitust pakuvad tavaliselt kõrgkoolide pedagoogikaosakonnad või sõltumatud õpetajakoolituse asutused (vt sõnastik komisjoni talituste töödokumendis SWD (2021) 219 final).

         (27)  Täiendav õpe spetsialisti karjääri mis tahes etapis eesmärgiga oma kutsealast tegevust täiustada (vt sõnastik komisjoni talituste töödokumendis SWD (2021) 219 final).

         (28)  Abivahend SELFIE võib toetada koole oma hetkeolukorra ja -vajaduste analüüsimisel ning nende kohta tõendite kogumisel. Abivahend on modulaarne ja iga kool saab seda kohandada, et võtta arvesse oma konkreetset konteksti.

         (29)  Euroopa koolidele ettenähtud veebipõhine töövahend kaasava hariduse edendamiseks ja koolist väljalangemise vastu võitlemiseks pakub koolidele hulgaliselt vahendeid ja praktilisi näiteid ning enesehindamisvahendit.

         (30)  ELT C 66, 26.2.2021, lk 1.


               15.12.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 506/109

      P9_TA(2021)0163
      ELi ja India suhted
      Euroopa Parlamendi 29. aprilli 2021. aasta soovitus nõukogule, komisjonile ja komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ELi ja India suhete kohta (2021/2023(INI))
      (2021/C 506/17)

         Euroopa Parlament,

                  —

                  võttes arvesse eelseisvat ELi ja India juhtide kohtumist, mis toimub 8. mail 2021 Portugalis Portos,

                  —

                  võttes arvesse 2004. aastal sõlmitud ELi ja India strateegilist partnerlust,

                  —

                  võttes arvesse ELi ja India 1994. aasta koostöölepingut,

                  —

                  võttes arvesse ühisavaldust ning ELi ja India strateegilist partnerlust: tegevuskava aastani 2025 (1), mis võeti vastu ELi ja India virtuaalsel tippkohtumisel 15. juulil 2020, ning teised hiljuti allkirjastatud ühisavaldused, sealhulgas terrorismivastase võitluse, kliima ja energeetika, linnastumise, rände ja liikuvuse ning veepartnerluse valdkonnas,

                  —

                  võttes arvesse komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni 20. novembri 2018. aasta ühisteatist „ELi ja India suhete strateegilised väljavaated“ (JOIN(2018)0028) ja sellega seotud nõukogu 10. detsembri 2018. aasta järeldusi ELi India strateegia kohta (14634/18),

                  —

                  võttes arvesse komisjoni asepresidendi ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni 19. septembri 2018. aasta ühisteatist „Euroopa ja Aasia ühendamine – ELi strateegia põhielemendid“ (JOIN(2018)0031) ja sellega seotud nõukogu 15. oktoobri 2018. aasta järeldusi (13097/18),

                  —

                  võttes arvesse nõukogu 28. mai 2018. aasta järeldusi ELi tõhusama julgeolekualase tegevuse kohta Aasias ja koos Aasia riikidega (9265/1/18 REV 1),

                  —

                  võttes arvesse komisjoni 4. septembri 2001. aasta teatist „Euroopa ja Aasia: tõhustatud partnerluste strateegiline raamistik“ (COM(2001)0469),

                  —

                  võttes arvesse tulevast määrust, millega luuakse naabruspoliitika, arengu- ja rahvusvahelise koostöö rahastamisvahend aastateks 2021–2027 (2018/0243(COD)),

                  —

                  võttes arvesse oma 20. jaanuari 2021. aasta resolutsiooni ühise välis- ja julgeolekupoliitika rakendamise kohta – 2020. aasta aruanne (2), 21. jaanuari 2021. aasta resolutsiooni ühenduvuse ning ELi ja Aasia suhete kohta (3) ning 13. septembri 2017. aasta resolutsiooni ELi poliitiliste suhete kohta Indiaga (4), samuti oma varasemaid resolutsioone India kohta, sealhulgas resolutsioone inimõiguste, demokraatia ja õigusriigi põhimõtte rikkumise juhtumite kohta,

                  —

                  võttes arvesse oma 28. oktoobri 2004. aasta soovitust nõukogule ELi ja India suhete kohta (5),

                  —

                  võttes arvesse oma 29. septembri 2005. aasta resolutsiooni ELi ja India suhete kohta: Strateegiline partnerlus (6),

                  —

                  võttes arvesse oma 13. aprilli 2016. aasta resolutsiooni ELi kohta muutuvas maailmas, mis on üha rohkem ühendatud, vaidlustatum ja keerukam (7),

                  —

                  võttes arvesse oma 10. mai 2012. aasta resolutsiooni merepiraatluse kohta (8),

                  —

                  võttes arvesse oma 27. oktoobri 2016. aasta resolutsiooni tuumajulgeoleku ja tuumarelva leviku tõkestamise kohta (9),

                  —

                  võttes arvesse 27.–28. septembril 2018 Brüsselis toimunud Aasia-Euroopa parlamentaarse partnerluse 10. kohtumist (ASEP10) ja sellega seoses vastuvõetud deklaratsiooni ning Aasia-Euroopa parlamentaarse partnerluse 11. kohtumist (ASEP11), mis toimub 26.–27. mail 2021 Kambodžas Phnom Penhis,

                  —

                  võttes arvesse ELi ja India kõrgetasemelist kaubandus- ja investeerimisdialoogi, mille esimene koosolek toimus 5. veebruaril 2021,

                  —

                  võttes arvesse parlamendi väliskomisjoni lähetust Indiasse 21.–22. veebruaril 2017,

                  —

                  võttes arvesse ELi inimõiguste ja demokraatia tegevuskava aastateks 2020–2024,

                  —

                  võttes arvesse nõukogu 22. veebruari 2021. aasta järeldusi ELi prioriteetide kohta ÜRO inimõigusi käsitlevatel foorumitel 2021. aastal,

                  —

                  võttes arvesse ELi temaatilisi suuniseid inimõiguste, sealhulgas inimõiguste kaitsjate ning usu- ja veendumusvabaduse kaitse ja edendamise kohta,

                  —

                  võttes arvesse kodukorra artiklit 118,

                  —

                  võttes arvesse rahvusvahelise kaubanduse komisjoni kirja ja oma pädevust vastavalt kodukorra VI lisale,

                  —

                  võttes arvesse väliskomisjoni raportit (A9-0124/2021),

                  A.

                  arvestades, et EL ja India korraldavad 8. mail 2021. aastal Portugalis Portos juhtide kohtumise, järgides oma kohustust kohtuda korrapäraselt kõrgeimal tasandil ja tugevdada 2004. aastal loodud strateegilist partnerlust, et edendada majanduslikku ja poliitilist koostööd;

                  B.

                  arvestades, et ELi ja India strateegiline partnerlus on viimastel aastatel saanud sisse uue hoo, mis näitab suuremat poliitilist tahet tugevdada partnerluse strateegilist mõõdet, ning olles arenenud majanduspartnerlusest mitmesse sektorisse laienevateks suheteks, mis kajastavad India tugevnevat geopoliitilist jõudu ja ühiseid demokraatlikke väärtusi;

                  C.

                  arvestades, et ELil ja Indial kui maailma kahel suurimal demokraatlikul süsteemil on tugevad poliitilised, majanduslikud, sotsiaalsed ja kultuurilised sidemed; arvestades siiski, et kahepoolsed suhted ei ole veel saavutanud oma täielikku potentsiaali ja nõuavad suuremat poliitilist aktiivsust; arvestades, et ELi ja India juhid on kinnitanud oma otsustavust säilitada ja edendada tulemuslikku mitmepoolsust ja reeglitepõhist mitmepoolset korda, mille keskmes on Ühinenud Rahvaste Organisatsioon (ÜRO) ja Maailma Kaubandusorganisatsioon (WTO);

                  D.

                  arvestades, et India piirkondlik ja ülemaailmne tähtsus kasvab ning ta on oma positsiooni abiandjana ning majandusliku ja sõjalise jõuna üha enam tugevdanud; arvestades, et India tegevus G20 eesistujariigina 2023. aastal, ÜRO Julgeolekunõukogu liikmena aastatel 2021–2022 ning ÜRO Inimõiguste Nõukogu liikmena aastatel 2019–2021 annab uut hoogu vajadusele tõhustada koordineerimist ülemaailmse juhtimise valdkonnas ja jätkuvalt edendada ühist visiooni reeglitepõhisest mitmepoolsusest;

                  E.

                  arvestades, et ELi strateegiline raamistik, mis on esitatud ELi ülemaailmses strateegias, India strateegias, ELi ja Aasia ühendamise strateegias ning uues India ja Vaikse ookeani piirkonna strateegias, on ilmekalt näidanud, kui oluline on teha Indiaga ELi ülemaailmse tegevuskava raames koostööd; arvestades, et praeguses suurenenud ülemaailmsete riskide ja teravneva energiakonkurentsi olukorras peaks kahe- ja mitmepoolne koostöö hõlmama rahvusvahelise julgeoleku tugevdamist, valmisoleku ja reageerimise tugevdamist ülemaailmsetes tervisega seotud hädaolukordades, nagu praegune COVID-19 pandeemia, ülemaailmse majandusliku stabiilsuse ja kaasava majanduskasvu suurendamist ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide täitmist;

                  F.

                  arvestades, et India majandus on tugev ja kasvab; arvestades, et EL on India suurim kaubanduspartner, India on aga ELi suuruselt üheksas kaubanduspartner; arvestades, et India ookean on maailmakaubanduse jaoks strateegilise tähtsusega ning nii ELile kui ka Indiale majanduslikult ja strateegiliselt ülimalt oluline ala; arvestades, et ELil ja Indial on India ja Vaikse ookeani piirkonnas tugevad vastastikused huvid, mille keskmes on püüe säilitada seda piirkonda ausa konkurentsi, katkematute meresideliinide, stabiilsuse ja julgeoleku alana;

                  G.

                  arvestades, et vastavalt ELi Euroopa ja Aasia ühendamise strateegiale peaks ühendatus olema ELi ja India vastastikuse strateegilise tegevuskava oluline osa; arvestades, et viimasel ELi ja India tippkohtumisel lepiti kokku kestliku ühendatuse põhimõtetes ning lepiti kokku uurida võimalusi, kuidas parandada ELi ja India ühendatust ja sellega seotud ühendatust kolmandate riikidega, sealhulgas India ja Vaikse ookeani piirkonnas; arvestades, et ühendatuse terviklikkus ei piirdu üksnes füüsilise taristuga, nagu maanteed ja raudteed, vaid hõlmab ka mereteid, digitaristut ja keskkonnaaspekte, kusjuures erilist rõhku pannakse ELi rohelisele kokkuleppele; arvestades, et ühendatusel on geopoliitiline ja ümberkujundav roll ning see toimib majanduskasvu ja töökohtade loomise kestliku vahendina;

                  H.

                  arvestades, et ELi ja India juhtpositsioon on vajalik selleks, et edendada mõjusat kliimadiplomaatiat ja ülemaailmset valmidust Pariisi kokkuleppe täitmiseks ning ülemaailmset kliima- ja keskkonnakaitset;

                  I.

                  arvestades, et kohalike ja rahvusvaheliste inimõiguste vaatlejate andmetel puudub India inimõiguslastel ja ajakirjanikel turvaline töökeskkond; arvestades, et 2020. aasta oktoobris kutsus ÜRO inimõiguste ülemvolinik Michelle Bachelet India valitsust üles kaitsma inimõiguslaste ja valitsusväliste organisatsioonide õigusi, väljendades muret kodanikuühiskonna organisatsioonide tegutsemisruumi ahenemise, inimõiguslaste kinnipidamise ning süüdistuste esitamise pärast inimeste vastu, kes lihtsalt kasutasid oma õigust väljendus- ja rahumeelse kogunemise vabadusele, samuti seaduste – nagu välismaiseid toetusi reguleeriv õigusakt ja ebaseadusliku tegevuse tõkestamise seadus – kasutamise pärast teisitimõtlemise summutamiseks;

                  J.

                  arvestades, et Amnesty International oli sunnitud sulgema oma India bürood, kui tema pangakontod välismaiseid toetusi reguleeriva õigusakti väidetava rikkumise tõttu külmutati, ning et kolm ÜRO eriraportööri on nõudnud, et seda seadust kooskõlas rahvusvahelisest õigusest tulenevate India õiguste ja kohustustega muudetaks;

                  K.

                  arvestades, et kodanikuühiskonna rühmade andmetel on India naistel mitmeid raskeid probleeme ja nende õigusi rikutakse seoses kultuuri-, hõimu- ja traditsiooniliste tavade, seksuaalse vägivalla ja ahistamise ning inimkaubandusega; arvestades, et usuvähemustesse kuuluvad naised on kahekordselt rünnatavad ning madalamatesse kastidesse kuuluvad naised on veelgi kaitsetumad;

                  L.

                  arvestades, et hoolimata sellest, et kastipõhine diskrimineerimine on keelatud, on see Indias, ka sealses kriminaalõigussüsteemis, endiselt süsteemne probleem, mis takistab nn puutumatutel saamast arenguks vajalikku tööd, haridust, tervishoiuteenuseid, ja eelarveeraldisi;

                  M.

                  arvestades, et India on üks COVID-19 pandeemia tõttu kõige rängemini kannatanud riike, kus on üle 11 miljoni kinnitatud nakatumise ja üle 150 000 surmajuhtumi, ning arvestades, et India valitsus on algatanud miljonite vaktsiinidooside annetamise oma lähinaabruses asuvatele riikidele ja India ookeani piirkonna peamistele partnerriikidele;

         1.

            soovitab nõukogul, komisjonil ja komisjoni asepresidendil ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal

         ELi ja India üldised suhted

                  a)

                  jätkata ELi ja India kui strateegiliste partnerite suhete parandamist ja süvendamist ning täita lubadus pidada korrapäraseid mitmetasandilisi dialooge, sealhulgas tippkohtumisi;

                  b)

                  kindlustada alates eelmise aasta tippkohtumisest strateegilise partnerluse valdkonnas saavutatud edu ja teha konkreetseid edusamme prioriteetsetes küsimustes, eelkõige vastupanuvõimelise ülemaailmse tervishoiu, kliimamuutuste ja keskkonnasäästliku majanduskasvu, digitaliseerimise ja uute tehnoloogiate, ühendatuse, kaubanduse ja investeeringute, välis-, julgeoleku- ja kaitsepoliitika ning inimõiguste vallas;

                  c)

                  jätkuvalt järgida ja täielikult rakendada 2018. aasta ELi India strateegiat ning ELi ja India 2025. aasta tegevuskava, koordineerides seda liikmesriikide endi tegevusega suhetes Indiaga; võtta kasutusele selged ja avalikud kriteeriumid tegevuskava täitmise mõõtmiseks; tagada väliskomisjoniga regulaarselt teavet ja arvamusi vahetades parlamentaarne järelevalve ELi India poliitika üle;

                  d)

                  avada maailma kahe suurima demokraatliku süsteemi kahepoolsete suhete täielik potentsiaal; kinnitada vajadust tihedama partnerluse järele, mis põhineb sellistel ühistel väärtustel nagu vabadus, demokraatia, pluralism, õigusriik, võrdsus, inimõiguste austamine, kohustus edendada kaasavat, sidusat ja reeglitepõhist rahvusvahelist korda, tõhusat mitmepoolsust, kestlikku arengut ja võitlust kliimamuutustega, ning edendada maailmas rahu ja stabiilsust;

                  e)

                  rõhutada India tähtsust partnerina ülemaailmses võitluses kliimamuutuste ja bioloogilise mitmekesisuse vähenemise vastu ning rohepöörde tegemisel taastuvenergia ja kliimaneutraalsuse suunas; konsolideerida ühised kavad Pariisi kliimakokkuleppe ja selle riiklikult kindlaksmääratud panuste täielikuks täitmiseks ning ühiseks kliimadiplomaatiaks;

                  f)

                  tõstatada uuesti nõukogu 2018. aasta nõudmine ajakohastada 1994. aasta ELi-India koostöölepingu institutsioonilist ülesehitust vastavalt uutele ühistele püüdlustele ja ülemaailmsetele ülesannetele; elavdada mõtet pidada läbirääkimisi tugeva parlamentaarse mõõtmega strateegilise partnerluse lepingu üle, millega edendataks vajaduse korral kontakte ja koostööd riigi tasandil;

                  g)

                  edendada parlamentidevahelist struktureeritud dialoogi, sealhulgas kutsuda Indiat üles looma Lok Sabhas (India parlamendi alamkoda) ja Rajya Sabhas (ülemkoda) püsiva vastaskogu Euroopa Parlamendi India Vabariigiga suhtlemiseks loodud delegatsioonile ning arendada parlamentide komisjonide kontakte;

                  h)

                  tagada ELi ja India kodanikuühiskonna, sealhulgas ametiühingute, usuorganisatsioonide, feministlike ja LGBTQI-organisatsioonide, keskkonnaorganisatsioonide, kaubanduskodade ja muude sidusrühmade aktiivne ja regulaarne konsulteerimine ja kaasamine ELi ja India suhete arendamisse, rakendamisse ja jälgimisse; taotleda selleks ELi ja India kodanikuühiskonna platvormi loomist ning tulevaste ELi ja India tippkohtumiste kõrvalüritusena ELi ja India noorte tippkohtumist, et tugevdada nooremate põlvkondade suhteid;

                  i)

                  tugevdada ELi avaliku diplomaatia alaseid pingutusi, et parandada vastastikust mõistmist ELi, selle liikmesriikide ja India vahel ning aidata edendada teadmisi mõlemal poolel, kaasates teadusringkondi, mõttekodasid ja esindajaid kogu EList ja Indiast;

         Välis- ja julgeolekupoliitika alane koostöö

                  j)

                  suurendada sünergiat välis- ja julgeolekupoliitikas olemasolevate asjakohaste dialoogimehhanismide kaudu ja tegevuskava „Euroopa 2025“ alusel loodud foorumitel ning võttes arvesse ELi hiljutist strateegilist rõhuasetust tõhustatud julgeolekualasele koostööle Aasias ja Aasiaga, kus Indial on üha suurem strateegiline roll;

                  k)

                  rõhutada, et ELi ja India suuremat koostööd julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas ei tohiks pidada polariseerumise soodustamiseks India ja Vaikse ookeani piirkonnas, vaid ühise julgeoleku, stabiilsuse ja rahumeelse arengu edendamiseks;

                  l)

                  rõhutada vajadust rahvusvahelise julgeolekupoliitika tihedama temaatilise koordineerimise ja meetmete järele sellistes valdkondades nagu tuumajulgeolek ja massihävitusrelvade leviku tõkestamine ja kontroll, keemiliste, bioloogiliste ja radioloogiliste relvade vähendamine, piirkondlike konfliktide ennetamise ja rahu kindlustamise tõhustamine, piraatluse vastane võitlus, merendusjulgeolek, võitlus terrorismi (sealhulgas radikaliseerumise, rahapesu ja terrorismi rahastamise), vägivaldse äärmusluse ja desinformatsioonikampaaniate vastu, samuti küberturvalisus, hübriidohud ja avakosmos; rõhutada ELi ja India terrorismivastase dialoogi tähtsust; tugevdada sõjalisi suhteid ja vahetusi, et kindlustada ELi ja India strateegilist partnerlust;

                  m)

                  rõhutada, et EL ja India on kaks suurimat ÜRO rahuvalveoperatsioonidesse panustajat ning kestva rahu tugevad toetajad; ergutada rahuvalvealase koostöö laiendamisele suunatud arutelusid ja algatusi;

                  n)

                  tunnustada ELi ja India kuut regulaarset konsultatsiooni desarmeerimise ja massihävitusrelvade leviku tõkestamise teemal ning julgustada Indiat tugevdama sellealast piirkondlikku koostööd ja astuma selleks konkreetseid samme; tunnistada, et India on ühinenud kolme peamise massihävitusrelvade leviku tõkestamisega seotud mitmepoolse ekspordikontrollirežiimiga, ning soodustada ELi ja India tihedamat partnerlust nendel foorumitel;

                  o)

                  koordineerida seisukohti ja algatusi mitmepoolsetel foorumitel, eelkõige ÜROs, WTOs ja G20-s toetades ühiseid eesmärke kooskõlas ühiste rahvusvaheliste väärtuste ja normidega, edendades dialoogi ja tõhusalt kooskõlastades seisukohti, et kaitsta mitmepoolsust ja reeglitepõhist rahvusvahelist korda; osaleda aruteludes ÜRO Julgeolekunõukogu ja selle töömeetodite reformi üle ja toetada India kandidatuuri reformitud ÜRO Julgeolekunõukogu alalise liikme kohale;

                  p)

                  edendada konfliktide ennetamist ja majanduskoostööd, toetades piirkondliku integratsiooni algatusi Lõuna-Aasias, sealhulgas Lõuna-Aasia Piirkondliku Koostöö Assotsiatsiooni (SAARC) raames;

                  q)

                  tugineda India ulatuslikule piirkondlikule kogemusele ja ELi liikmesriikide olemasolevatele lähenemisviisidele India ja Vaikse ookeani piirkonna suhtes, et töötada välja ennetav, terviklik ja realistlik Euroopa strateegia India ja Vaikse ookeani piirkonna kohta, mis põhineb ühistel põhimõtetel, väärtustel ja huvidel, sealhulgas majandushuvidel, ja rahvusvahelisel õigusel; püüda vajaduse korral koordineerida ELi ja India poliitikat India ja Vaikse ookeani piirkonna suhtes ning laiendada koostööd, et see hõlmaks kõiki ühist huvi pakkuvaid valdkondi; võtta kohaselt arvesse piirkonna teiste riikide suveräänseid poliitilisi valikuid ja ELi kahepoolseid suhteid nende riikidega;

                  r)

                  edendada ambitsioonikat ühistegevust konkreetsete meetmetega arengu- ja humanitaarabi koordineerimisel ning demokraatlike protsesside tugevdamisel, sealhulgas Lähis-Idas ja Aafrikas, samuti autoritaarsete suundumuste ja igat liiki äärmusluse, sh natsionalistliku ja usulise äärmusluse vastases võitluses;

                  s)

                  edendada ühismeetmeid toiduga kindlustatuse ja katastroofiabi operatsioonide koordineerimiseks kooskõlas rahvusvahelise humanitaarõiguse humanitaarpõhimõtetega, kaasa arvatud erapooletus, neutraalsus ja mittediskrimineerimine abi kohaletoimetamisel;

                  t)

                  märkida, et EL jälgib tähelepanelikult olukorda Kashmiris; kinnitada oma toetust stabiilsusele ja pingete leevendamisele India ja Pakistani kui kahe tuumariigi vahel ning jääda truuks inimõiguste ja põhivabaduste austamisele; soodustada Kashmiri käsitlevate ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti aruannete järgimist; kutsuda Indiat ja Pakistani üles võtma arvesse selle konflikti lahendamisest saadavat suurt inimlikku, majanduslikku ja poliitilist kasu;

                  u)

                  uuendada pingutusi India ja Pakistani lähenemiseks ja nende heanaaberlike suhete taastamiseks rahvusvahelise õiguse põhimõtetest lähtudes, ulatusliku dialoogi ja järkjärgulise lähenemisviisi kaudu, alustades usaldust suurendavatest meetmetest; tunnustada sellega seoses India ja Pakistani 25. veebruari 2021. aasta ühisavaldust relvarahu kohta, mis on oluline samm piirkondliku rahu ja stabiilsuse saavutamisel; rõhutada kahepoolse mõõtme tähtsust India ja Pakistani vahel püsiva rahu ja koostöö saavutamiseks, mis aitaks kaasa piirkonna julgeolekule ja majanduse arengule; rõhutada mõlema riigi kui tuumariikide vastutust rahu tagamise eest;

                  v)

                  tunnustada India pikaajalist toetust Afganistanile ning tema aktiivset osalust inimkesksetes ja kohalikult tasandilt lähtuvates rahutagamispingutustes; teha koostööd India ja piirkonna teiste riikidega, et edendada Afganistanis stabiliseerimist, julgeolekut, konfliktide rahumeelset lahendamist ja demokraatlikke väärtusi, sealhulgas naiste õigusi; korrata, et rahumeelne ja jõukas Afganistan oleks kasuks kogu piirkonnale;

                  w)

                  rõhutada, et rahu, stabiilsuse ja laevaliikluse vabaduse säilitamine Aasias ja Vaikse ookeani piirkonnas on ELi ja selle liikmesriikide huvides endiselt äärmiselt oluline; suurendada vastastikuseid meetmeid, et vältida kaubanduse takistamist India ja Vaikse ookeani piirkonnas; soodustada ÜRO mereõiguse konventsiooni, sealhulgas meresõiduvabaduse edasist ühist tõlgendamist ning meresõiduturvalisuse ja ühiste väljaõppemissioonide alast koostööd India ja Vaikse ookeani piirkonnas, et säilitada julgeolek ja meresõiduvabadus piki meresideliine; tuletada meelde, eriti seoses piirkonnas üha suureneva jõudude rivaalitsemisega, et koostöö India ja Vaikse ookeani piirkonna riikidega peaks vastama avatuse, jõukuse, kaasavuse, kestliku arengu, läbipaistvuse, vastastikkuse ja elujõulisuse põhimõtetele; alustada ELi ja India merendusalase koostöö teemal kõrgetasemelist dialoogi, mille eesmärk oleks laiendada olemasolevate piraatlusevastaste konsultatsioonide ulatust ning suurendada operatsiooni EUNAVFOR Atalanta, India ookeani piirkonna infosünteesikeskuse (IFC-IOR) ja India mereväe vahelist koostalitlusvõimet ja koordineerimist mereseire, katastroofiabi ning ühiste koolituste ja õppuste vallas;

                  x)

                  ühiselt soodustada dialoogi jätkamist, et leppida kiiresti kokku tegevusjuhendis Lõuna-Hiina mere kohta, mis kooskõlas rahvusvahelise õigusega ei piiraks ühegi riigi seaduslikke õigusi;

                  y)

                  võtta murelikult teadmiseks India ja Hiina Rahvavabariigi suhete halvenemine, sealhulgas Hiina Rahvavabariigi ekspansiivse poliitika ja sõjajõu tugevdamise tõttu; toetada vaidluste rahumeelset lahendamist konstruktiivset ja ulatuslikku dialoogi ja rahvusvahelise õiguse järgimist India-Hiina piiril;

                  z)

                  tunnustada India aktiivset toetust naiste, rahu ja julgeoleku tegevuskavale rahuvalvemissioonides osalemise kaudu; tugevdada vastastikust pühendumist ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1325 täitmisele, sealhulgas riiklike tegevuskavade väljatöötamisele, mille tulemuslikuks rakendamiseks oleksid ette nähtud piisavad eelarveeraldised;

                  aa)

                  edendada ühist pühendumist ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonide 2250, 2419 ja 2535 (noorte, rahu ja julgeoleku kohta) täitmisele, sealhulgas neid teemasid käsitlevate riiklike strateegiate ja tegevuskavade väljatöötamisele koos kohaste eelarveeraldistega, ja keskendudes konfliktide ennetamisele; julgustada Indiat investeerima koos ELi liikmesriikidega noorte võimetesse ja oskustesse ning tegema dialoogi ja aruandluse alal koostööd noorteorganisatsioonidega; leida uusi võimalusi noorte kaasamiseks rahu ja julgeoleku tagamisse;

         Õigusriigi, inimõiguste ja hea valitsemistava edendamine

                  ab)

                  seada inimõigused ja demokraatlikud väärtused ELi ja India suhtluses kesksele kohale, võimaldades sellega tulemustele orienteeritud ja konstruktiivset dialoogi ning sügavamat vastastikust mõistmist; töötada koos Indiaga välja strateegia inimõiguste küsimuste, eriti naiste, laste, etniliste ja usuvähemuste ning usu- ja veendumusvabaduse probleemide lahendamiseks ja õigusriigi probleemidega tegelemiseks, nagu korruptsioonivastane võitlus, ning vaba ja turvalise keskkonna loomiseks sõltumatutele ajakirjanikele ja kodanikuühiskonnale, sealhulgas inimõiguslastele, ning integreerida inimõigustega seotud kaalutlused ELi ja India laiemasse partnerlusse;

                  ac)

                  väljendada sügavat muret India kodakondsuse muutmise seaduse pärast, mis ÜRO inimõiguste ülemvoliniku büroo andmetel on oma olemuselt moslemite suhtes äärmiselt diskrimineeriv ja ohtlikult lõhestav; kutsuda Indiat üles tagama õiguse vabalt praktiseerida ja propageerida enda valitud usku, nagu on sätestatud India põhiseaduse artiklis 25; teha pingutusi selleks, et kaoks diskrimineerimisele või vägivallale õhutav vaenukõne, mis tekitab mürgise keskkonna, kus usuvähemuste vastu suunatud sallimatus ja vägivald võib karistamatult aset leida; jagada parimaid tavasid politseijõudude koolitamise kohta sallivuse ja rahvusvaheliste inimõigusnormide asjus; tunnistada seost usuvahetust keelavate õigusaktide ja usuvähemuste, eelkõige kristlaste ja moslemite kogukondade vastu suunatud vägivalla vahel;

                  ad)

                  kutsuda Indiat kui ÜRO Inimõiguste Nõukogu liiget üles tegutsema vastavalt selle nõukogu üldise korrapärase läbivaatamise protsessi kõigile soovitustele, aktsepteerima ja hõlbustama ÜRO eriraportööride, sealhulgas arvamus- ja väljendusvabaduse õiguse edendamise ja kaitsmise eriraportööri, rahumeelse kogunemise ja ühinemise vabaduse õiguse eriraportööri ning kohtuväliste ja omavoliliste hukkamiste küsimuste eriraportööri visiite ja tegema nendega tihedat koostööd kodanikuühiskonna tegutsemisruumis ning põhiõiguste ja -vabaduste vallas toimuva jälgimisel, mis on osa kohustusest edendada kodanikuühiskonna tegelikku ja mõjusat osalemist inimõiguste kindlustamisel ja kaitsmisel;

                  ae)

                  arutada India ametivõimudega peetavas dialoogis, sealhulgas tippkohtumistel, inimõiguste olukorda ja probleeme, millega kodanikuühiskond kokku puutub, eelkõige ÜRO inimõiguste ülemvoliniku ja ÜRO eriraportööride tõstatatud mureküsimusi; kutsuda Indiat kui maailma suurimat demokraatlikku riiki üles tõendama kindlat tahet austada, kaitsta ja täielikult järgida põhiseadusega kõigile inimestele tagatud õigust väljendusvabadusele, sealhulgas internetis, õigust rahumeelsele kogunemisele ja ühinemisele, sealhulgas seoses põllumajandustootjate hiljutiste suurte meeleavaldustega, ning õigust usu- ja veendumusvabadusele; kutsuda Indiat üles tagama inimõiguslastele, keskkonnakaitsjatele, ajakirjanikele ja muudele kodanikuühiskonna osalistele turvalise, poliitilisest või majanduslikust survest vaba töökeskkonna ja kaitsma ja kindlustama nende põhiõigusi ja -vabadusi ning lõpetama mässu- ja terrorismivastaste seaduste kasutamise vahendina nende õiguspärase tegevuse piiramiseks, kaasa arvatud Jammus ja Kashmiris, peatama üldised internetile juurdepääsu piirangud, vaatama läbi seadused, et vältida nende võimalikku väärkasutust teisitimõtlejate vaigistamiseks, muutma seadusi, mis soodustavad diskrimineerimist, hõlbustama juurdepääsu õigusemõistmisele ning tagama inimõiguste rikkumiste toimepanijate vastutusele võtmine; kõrvaldada välisrahastamise reguleerimise seaduse kahjulik mõju kodanikuühiskonna organisatsioonidele;

                  af)

                  kutsuda Indiat üles võtma rohkem meetmeid soolise vägivalla ja diskrimineerimise uurimiseks ja ärahoidmiseks ning soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõju edendamiseks; tegeleda kasvava naiste- ja tütarlastevastase vägivalla probleemiga Indias, ergutades naiste- ja tütarlastevastaste vägivallakuritegude põhjalikku uurimist ning koolitades ametnikke traumaga arvestava politseitöö ja uurimise alal, rakendades mõjusat järelevalvemehhanismi naiste ja tüdrukute vastu suunatud seksuaalvägivalda käsitlevate seaduste rakendamise jälgimiseks ning kiirendades seaduslikku menetlemist ja parandades ohvrite kaitset;

                  ag)

                  tegeleda üldlevinud kastipõhise diskrimineerimise probleemiga ja adivasi (India põlisrahvaste ja -hõimude liikmed) kogukondadele metsaõiguste seaduse kohaste õiguste andmise kui olulise küsimusega;

                  ah)

                  tuletada meelde ELi põhimõttelist ja pikaajalist hukkamõistu surmanuhtlusele ning korrata üleskutset Indiale: kehtestada surmanuhtlusele moratoorium, et seejärel surmanuhtlus lõplikult kaotada;

                  ai)

                  tunnustada India äritegevuse ja inimõiguste riikliku tegevuskava väljatöötamise protsessi, mille eesmärk on täielikult rakendada ÜRO äritegevuse ja inimõiguste juhtpõhimõtteid, tuletades meelde kõigi ettevõtjate kohustust austada oma väärtusahelates inimõigusi, ning ergutada ELi ja Indiat aktiivselt osalema käimasolevates läbirääkimistes siduva ÜRO lepingu sõlmimiseks, mis käsitleb ettevõtja vastutust inimõiguste eest;

                  aj)

                  nõuda, et India ratifitseeriks ÜRO piinamisvastase konventsiooni ja selle fakultatiivprotokolli ning kõigi isikute kaitsmist kadunuks jääma sundimise eest käsitleva ÜRO konventsiooni;

                  ak)

                  kutsuda Indiat üles veelgi rohkem toetama rahvusvahelise õigusemõistmise alaseid pingutusi ning allkirjastama Rahvusvahelise Kriminaalkohtu (ICC) loomist käsitleva Rooma statuudi;

                  al)

                  kutsuda Indiat üles jätkama oma traditsiooni pakkuda kaitset vägivalla ja tagakiusamise eest põgenevatele isikutele, kuni on võimalik luua neile tingimused turvaliseks, väärikaks ja vabatahtlikuks tagasipöördumiseks, ning rakendama kõiki vajalikke meetmeid, et kõrvaldada Indias teatavate kogukondade puhul kodakondsusetuse oht;

                  am)

                  korrata, et oluline on alustada ELi ja India vahel võimalikult kiiresti regulaarset inimõigustealast dialoogi kooskõlas ELi ja India tegevuskava raames võetud kohustusega ning ühise kavatsusega jätkata kohtumisi pärast kaheksa aastat kestnud vaheaega, kuna see on mõlemale poolele oluline võimalus arutada ja lahendada inimõigustega seotud küsimusi, mis on veel lahendamata; ülendada see dialoog n-ö peakorteri tasandi dialoogiks ja püüda seda sisukaks muuta kõrgetasemelise osalemise kaudu, seada konkreetsed kohustused, edasimineku kriteeriumid ja sihttasemed, käsitleda konkreetseid juhtumeid ja hõlbustada enne valitsustevahelist dialoogi ELi ja India kodanikuühiskonna dialoogi; nõuda, et Euroopa välisteenistus annaks saavutatud tulemustest regulaarselt aru Euroopa Parlamendile;

         Kestlikku arengut ja heaolu soodustav kaubandus

                  an)

                  tuletada meelde, et aastatel 2009–2019 suurenes ELi ja India kaubavahetus rohkem kui 70 % ning et majandussidemete tihendamine on mõlema poole ühistes huvides; tunnistada, et India on tugev alternatiiv ELile, kes soovib mitmekesistada oma tarneahelaid, ning et EL on põllumajanduslikus toidutööstuses India suurim kaubanduspartner;

                  ao)

                  kasutada ELi ja India juhtide kohtumisel pakutud võimalust arutada kõrgeimal tasandil avatult väärtustepõhist koostööd kaubanduse ja investeeringute valdkonnas; kinnitada veel kord ELi valmisolekut kaaluda läbirääkimiste alustamist eraldiseisva investeeringute kaitse lepingu üle, mis suurendaks mõlema poole investorite õiguskindlust ja tugevdaks kahepoolseid kaubandussidemeid veelgi; teha tööd ühiste ja vastastikku kasulike eesmärkide saavutamiseks nendes valdkondades, mis võiksid soodustada majanduskasvu ja innovatsiooni ning mis on kooskõlas universaalsete inimõigustega ja võiksid kaasa aidata nende järgimisele, toetada võitlust kliimamuutuste vastu ja kestliku arengu tegevuskava 2030 eesmärkide saavutamist;

                  ap)

                  kasutada maksimaalselt ära India aktiivset toetust mitmepoolsusele ja reeglitepõhisele rahvusvahelisele kaubanduskorrale; toetada India otsustavat rolli praegustes püüetes reformida Maailma Kaubandusorganisatsiooni;

                  aq)

                  hinnata, mil määral tuleb komisjoni läbirääkimisvolitusi ajakohastada, kui eesmärk on sõlmida kaubandus- ja koostööleping, mis sisaldaks täitmisele kuuluvas kaubanduse ja kestliku arengu peatükis Pariisi kokkuleppega vastavusse viidud ambitsioonikaid sätteid ning asjakohaseid sätteid investorite õiguste ja kohustuste ja inimõiguste kohta; tagada konstruktiivsed läbirääkimised, pidades samal ajal silmas mõlema poole erinevaid ambitsioone; tugineda sellega seoses India ametivõimude seisukohtade julgustandvale muutumisele, arvestades nende valmisolekut lisada tulevasesse lepingusse kaubandust ja kestlikku arengut käsitlevad sätted;

         Vastupanuvõime valdkondlike partnerluste kaudu

                  ar)

                  viia lõpule Indiaga peetavad läbirääkimised ühenduvuspartnerluse üle; toetada seda partnerlust eelkõige laenude ja tagatistega kestlikeks investeeringuteks India digitaalse ja rohelise taristu alastesse kahe- ja mitmepoolsetesse projektidesse ELi avalik-õiguslike ja eraõiguslike üksuste poolt, nagu Euroopa Investeerimispank (EIP) ja uus välisrahastamisvahend, kooskõlas ELi Euroopa ja Aasia ühendamise strateegias kirjeldatud potentsiaaliga; uurida sünergiaid ELi ja India koostöö ja Lõuna-Aasia riikidega tehtava koostöö ning erinevate ühendamisstrateegiate koordineerimise vahel;

                  as)

                  tagada, et ühendamisalgatused põhineksid sotsiaalsetel, keskkonna- ja maksustandarditel ning sellistel väärtustel nagu kestlik areng, läbipaistvus, kaasatus, õigusriik, inimõiguste austamine ja vastastikkus ning oleksid täielikult kooskõlas ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni ja selle õigusaktidega, ka Pariisi kokkuleppega;

                  at)

                  tunnustada India asjatundlikkust katastroofide ohjamisel; tõhustada koostööd Indiaga, et suurendada piirkonna valmisolekut loodusõnnetusteks, eelkõige partnerluse kaudu nn katastroofikindla infrastruktuuri koalitsioonis, kus tehakse mitmepoolseid pingutusi, et laiendada teadusuuringuid ja teadmiste jagamist infrastruktuuri riskijuhtimise vallas;

                  au)

                  tõhustada koostööd kestliku liikuvuse valdkonnas konkreetsete meetmete abil, nagu elektritransporditaristu edasiarendamine ja investeeringud raudteeprojektidesse; rõhutada raudteede suurt tähtsust ummikute ja saaste vähendamisel suurtes linnapiirkondades, kliimaeesmärkide saavutamisel ja elutähtsate tarneahelate vastupidavuse tagamisel, sealhulgas kriiside ajal;

                  av)

                  toetada edasist koostööd kiire linnastumisega kaasnevate probleemide lahendamiseks, sealhulgas vahetades teadmisi ja parimaid tavasid ühiste platvormide ja linnadevahelise koostöö kaudu, tehes koostööd arukate linnade tehnoloogia valdkonnas ning jätkates rahalise toetuse andmist India linnatranspordi projektidele Euroopa Investeerimispanga kaudu;

                  aw)

                  tuletada meelde India rolli ravimite, geneeriliste ravimite ja vaktsiinide ühe peamise tootjana, eelkõige seoses jätkuva ülemaailmse tervishoiukriisiga; kutsuda ühisettevõtteid üles tagama COVID-19 vaktsiinide üldise kättesaadavuse; püüelda selle poole, et EL ja India saavutaksid juhtpositsiooni tervishoiu kui ülemaailmse avaliku hüve edendamisel, eelkõige toetades mitmepoolseid algatusi, sealhulgas COVAXi mehhanismi, ning aidates tagada vaktsiinide üldist kättesaadavust, nimelt madala sissetulekuga riikides, tehes selleks ennekõike koostööd asjaomastel rahvusvahelistel foorumitel;

                  ax)

                  suurendada ELi ja India kliimamuutustealase kahe- ja mitmepoolse koostöö ambitsioonikust, eelkõige kiirendades keskkonnasäästlikku majanduskasvu ning õiglast ja turvalist üleminekut puhtale energiale, saavutades kliimaneutraalsuse ning tõstes riiklikult kindlaksmääratud panuseid; etendada jätkuvalt ühist ülemaailmset juhtrolli Pariisi kokkuleppe toetamisel ning keskenduda puhta ja taastuva energia ja ringmajanduse tegevuskavade rakendamisele;

                  ay)

                  kinnitada veel kord kahe suure ülemaailmse kasvuhoonegaaside heite tekitaja ühist kohustust teha kooskõlastatumaid pingutusi kliimamuutuste mõju leevendamiseks; võtta teadmiseks India juhtpositsioon taastuvenergia valdkonnas ning ELi ja India puhta energia ja kliimapartnerluse saavutused; soodustada investeeringuid ja koostööd, et edendada Indias veelgi elektrilist liikuvust, säästvat jahutamist, järgmise põlvkonna akutehnoloogiat, elektri hajatootmist ja õiglast üleminekut; algatada arutelu ja kaaluda strateegilist koostööd haruldaste muldmetallide suhtes; tõhustada säästva veemajanduse partnerluse rakendamist;

                  az)

                  edendada bioloogilist mitmekesisust käsitlevat ühist ambitsioonikat tegevuskava ja ülemaailmseid sellealaseid meetmeid, sealhulgas enne bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni osaliste konverentsi (COP15) 2021. aasta mais;

                  ba)

                  püüda selle poole, et digimajanduses seataks ja edendataks ühiselt rahvusvahelisi norme, mis põhinevad kestlikul ja vastutustundlikul digiüleminekul ning õigusriigi ja inimõiguste põhisel IKT-keskkonnal, tegeledes samal ajal küberohtudega ning põhiõiguste ja -vabaduste, sealhulgas isikuandmete kaitsega;

                  bb)

                  suurendada ELi digiülemineku strateegiaga seoses ELi ambitsioone, mis seonduvad ELi ja India digitaalse ühendatusega; teha Indiaga koostööd elutähtsate tehnoloogiate arendamisel ja kasutamisel, võttes arvesse nende uute tehnoloogiate suurt strateegilist ja julgeolekualast mõju; investeerida digiteenuste alasesse partnerlusse ja vastutustundliku ja inimõigustepõhise tehisintellekti arendamisse; tunnustada India pingutusi isikuandmete kaitse üldmäärusega võrreldava kõrgetasemelise isikuandmete kaitse saavutamiseks ja jätkata India andmekaitsereformi toetamist; rõhutada vastastikust kasu, mis tuleneb tihedamast koostööst selles valdkonnas; soodustada õigusraamistiku edasist lähendamist, et tagada isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitse kõrge tase, sealhulgas võimalike isikuandmete piisavust käsitlevate otsuste kaudu, eesmärgiga hõlbustada ohutuid ja turvalisi piiriüleseid andmevooge, võimaldades tihedamat koostööd eelkõige IKT ja digitaalteenuste sektoris; märkida, et India ja Euroopa andmekaitsenõuete vastavusse viimine hõlbustaks märkimisväärselt vastastikust koostööd, kaubandust ning teabe ja teadmiste ohutut edastamist; püüda laiendada ELi rahvusvahelisi mobiilside rändluslepinguid ka India suhtes;

                  bc)

                  tuletada meelde, et digitaalsektori arendamine on julgeoleku seisukohast ülimalt tähtis ning see peab hõlmama seadmete tootjate tarneahela mitmekesistamist avatud ja koostalitlusvõimeliste võrgustruktuuride ja digiteerimispartnerluste edendamise kaudu partneritega, kes jagavad ELi väärtusi ja kasutavad tehnoloogiat kooskõlas põhiõigustega;

                  bd)

                  võtta mõjusaid meetmeid, et hõlbustada ELi-India liikuvust, sealhulgas migrantide, üliõpilaste, kõrge kvalifikatsiooniga töötajate ja kunstnike liikuvust, võttes arvesse oskuste olemasolu ja tööturu vajadusi ELis ja Indias; tunnistada märkimisväärset talendireservi digiteerimise ja tehisintellekti valdkonnas nii Indias kui ka ELis ning ühist huvi kõrgetasemelise oskusteabe ja koostöö arendamise vastu selles valdkonnas;

                  be)

                  käsitleda inimestevahelist suhtlust strateegilise partnerluse ühe peamise mõõtmena; nõuda tihedamat partnerlust avaliku hariduse, teadusuuringute ja innovatsiooni ning kultuurivahetuse valdkonnas; kutsuda ELi liikmesriike ja Indiat üles investeerima eelkõige noorte võimetesse ja juhtimisvalmidusse ning tagama nende sisulise kaasamise poliitilisse ja majandusellu; edendada India osalemist, eelkõige India üliõpilaste ja noorte töötajate näol, sellistes ELi programmides nagu „Euroopa horisont“, Euroopa Teadusnõukogu ja Marie Skłodowska-Curie stipendium ning inimestevahelises suhtluses hariduse ja kultuuri vallas; edendada sellega seoses programmi „Erasmus+“ ning tagada naisüliõpilaste, -teadlaste, -teadlaste ja -spetsialistide võrdne kaasamine nendesse programmidesse; jätkata tihedat koostööd teadusuuringute ja innovatsiooni vallas, sealhulgas inimkeskse ja eetikapõhise digitehnoloogia valdkonnas, ergutades samal ajal digikirjaoskuse ja -oskuste tugevdamist;

                  bf)

                  jätkuvalt uurida võimalusi ulatuslikuks koostööks G20 tööhõive- ja sotsiaalpoliitika raamistikus sellistes küsimustes nagu sotsiaalkaitse, miinimumpalk, naiste osalemine tööturul, inimväärsete töökohtade loomine, tööohutus ja töötervishoid; teha koostööd lapstööjõu kasutamise kaotamiseks, toetades India poolt 2017. aasta juunis ratifitseeritud ILO konventsioonide nr 138 (konventsioon töölevõetava isiku vanuse alammäära kohta) ja nr 182 (lapsele sobimatu töö ja muu talle sobimatu tegevuse viivitamatu keelustamise konventsioon) kohaldamist ja järelevalvet;

                  2.

                  teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus nõukogule, komisjonile ja komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale.

         (1)  https://www.consilium.europa.eu/en/press/press-releases/2020/07/15/joint-statement-15th-eu-india-summit-15-july-2020/

         (2)  Vastuvõetud tekstid, P9_TA(2021)0012.

         (3)  Vastuvõetud tekstid, P9_TA(2021)0016.

         (4)  ELT C 337, 20.9.2018, lk 48.

         (5)  ELT C 174 E, 14.7.2005, lk 179.

         (6)  ELT C 227 E, 21.9.2006, lk 589.

         (7)  ELT C 58, 15.2.2018, lk 109.

         (8)  ELT C 261 E, 10.9.2013, lk 34.

         (9)  ELT C 215, 19.6.2018, lk 202.