title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the United Kingdom’s 2013 national reform programme and delivering a Council opinion on the United Kingdom’s convergence programme for 2012-2017

text:
                             EUROOPA
                             KOMISJON
                                                   Brüssel, 29.5.2013
                                                   COM(2013) 378 final
                                         Soovitus:
                                  NÕUKOGU SOOVITUS,
           milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2013. aasta riiklikku reformikava
   ning esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012-2017)
                                          kohta
                                   {SWD(2013) 378 final}
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                     Soovitus:
                                          NÕUKOGU SOOVITUS,
              milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2013. aasta riiklikku reformikava
     ning esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012-2017)
                                                     kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
   lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 eriti
   selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr
   1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,2 eriti
   selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust3,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone4,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus
           majanduskasvu ja tööhõive strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika
           tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on
           vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
           potentsiaali suurendamiseks.
   (2)     13. juulil 2010 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse
           liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014
           ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;5
           mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
           võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
   1
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
   2
            ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
   3
            COM(2013) 378 (final).
   4
            P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
   5
            Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
ET                                                      2                                           ET
 ---pagebreak---    (3)  29. juunil 2012 võtsid riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade
        loomise kokkuleppe, millega luuakse sidus raamistik riiklikul, ELi ja euroala tasandil,
        kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid,
        milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust
        saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.
   (4)  6. juulil 2012 võttis nõukogu vastu soovituse Ühendkuningriigi 2012. aasta riikliku
        reformikava kohta ja esitas arvamuse Ühendkuningriigi 2012. aasta
        lähenemisprogrammi (2012-2017) kohta.
   (5)  28. novembril 2012 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,6 mis
        tähistab majanduspoliitika koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust.
        Samuti võttis komisjon 28. novembril 2012 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
        häiremehhanismi aruande7, milles nimetati Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle
        olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
   (6)  Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve
        konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu
        toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve
        konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
        edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
        majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
   (7)  10. aprillil 2013 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel
        Ühendkuningriigi suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi8 tulemused. Komisjoni
        analüüsi põhjal võib järeldada, et Ühendkuningriigis esineb makromajanduslik
        tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja vastavalt poliitikameetmeid võtta. Eelkõige
        tuleb pöörata jätkuvalt tähelepanu sellistele makromajanduslikele suundumustele
        kodumajapidamiste võla valdkonnas, mis on seotud hüpoteeklaenude kõrge tasemega
        ja eluasemeturu eripäraga, samuti ebasoodsatele suundumustele välise
        konkurentsivõime puhul, eelkõige seoses kaupade ekspordi ja vähese tootlikkuse
        kasvuga.
   (8)  Ühendkuningriik esitas 30. aprillil 2013 oma 2013. aasta lähenemisprogrammi
        ajavahemikuks 2012−2017 ja 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse
        kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
   (9)  Vastavalt teatavaid Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga seotud sätteid
        käsitleva protokolli (nr 15) punktile 4 ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes Euroopa
        Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõikes 1 kehtestatud kohustust vältida ülemäärast
        valitsemissektori eelarve puudujääki. Protokolli punktis 5 on sätestatud, et
        Ühendkuningriik peab üritama vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve
        puudujääki. Nõukogu otsustas 8. juulil 2008 vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104
        lõikele 6, et Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarve puudujääk.
   (10) Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele 2013. aasta lähenemisprogrammi
        hindamisele, on nõukogu seisukohal, et lähenemisprogrammi eelarveprognooside
        aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Lähenemisprogrammis
        visandatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada tsükliliselt kohandatud
        tasakaalulähedane eelarve viieaastase perioodi lõpuks. Valitsemissektori eelarve
   6
        COM(2012) 750 (final).
   7
        COM(2012) 751 (final).
   8
        SWD(2013) 125 (final).
ET                                              3                                               ET
 ---pagebreak---         puudujääk saavutas aastatel 2009−20109 tipptaseme 11,5 % SKPst ja seda vähendati
        5,6 %-le SKPst aastatel 2012−2013 tänu ühekordsetele meetmetele, mis vähendasid
        puudujääki kunstlikult kahe protsendipunkti võrra aastatel 2012−2013.
        Lähenemisprogrammi kohaselt ei kõrvaldata ülemäärast puudujääki nõukogu
        kehtestatud tähtajaks eelarveaastal 2014−2015, kuna see on kõnealusel aastal
        hinnanguliselt 6,0% SKPst. Programmi prognooside kohaselt korrigeeritakse
        ülemäärane eelarvepuudujääk nõukogu 2009. aasta detsembris seatud tähtajast kolm
        aastat hiljem ehk eelarveaastal 2017−2018, mil see on 2,3 % SKPst. Programmi
        kohaselt peaks valitsemissektori struktuurne puudujääk, mille komisjon on ümber
        arvutanud, vaid pisut paranema: 5,6 %-lt SKPst 2013.−2014. eelarveaastal 5,1 %-le
        SKPst 2014.−2015. eelarveaastal. Ajavahemikul 2010−2011 kuni 2012−2013 on
        eelarve keskmine kohandatud konsolideerimine hinnanguliselt 1,0 % SKPst, mis on
        selgelt vähem kui nõukogu soovituses esitatud 1¾ % SKPst. Eelarveprognoosidega
        seotud peamised ohud on prognoositust madalam majanduskasv, mis on tingitud
        püsivalt kõrgest inflatsioonist, mis piirab eratarbimist, ning rahvusvahelise
        majanduskeskkonna võimalik halvenemine, mis võib mõjutada kaubandust ja
        investeeringuid. Lähenemisprogrammis ei sisaldu stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud
        keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Ehkki valitsus on jätkanud eelarve
        konsolideerimise strateegiaga, on puudujääk prognoositust suurem, sest automaatsete
        stabilisaatorite toimest tulenevad oodatust suuremad kulud ja oodatust väiksemad
        maksutulud. Samuti ei ole senini võetud konsolideerimismeetmetest piisanud selleks,
        et eelarve konsolideerimisega kõrvaldada ülemäärane puudujääk. Struktuurireformist
        (näiteks maksusüsteemi tõhususe suurendamine käibemaksumäära struktuuri
        läbivaatamise kaudu) saadavad võimalikud tulud on endiselt suhteliselt alakasutatud.
        Valitsemissektori võlg suurenes 56,1 %-lt SKPst eelarveaastal 2008−2009 90,7 %-ni
        SKPst eelarveaastal 2012−2013. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla
        suhe SKPsse suurenema 100,8 %-ni eelarveaastatel 2015−2016 ja 2016−2017,
        vähenedes seejärel uuesti 99,4 %-ni eelarveaastal 2017−2018.
   (11) Kodumajapidamiste finantsvõimenduse vähenemine jätkus 2012. aastal, kuid kuna
        Ühendkuningriigi kodumajapidamiste võlatase on 96 % SKPst ehk kõvasti üle euroala
        keskmise, ei pruugi see jätkuda, kui majandus hakkab elavnema ja eluasemetehingute
        maht taastub tavapärasele tasemele. Eluasemehinnad on endiselt kõrged ja volatiilsed,
        kuna elamispindu napib. Kõrgete eluasemehindade ning muutuva intressimääraga
        hüpoteeklaenude laialdase kasutamise tulemusel on kodumajapidamised eriti
        haavatavad, kui intressimäärad muutuvad ning töötus suureneb. Valitsus on võtnud
        meetmeid ruumilist planeerimist käsitlevate õigusaktide muutmiseke, aga
        elamuehituse maht on jätkuvalt väike ning planeerimissüsteem, sealhulgas rohelise
        vööndi piirangud, takistavad endiselt oluliselt pakkumist eluasemeturul. Valitsuse
        sekkumismeetmed, mis ergutavad pigem elamispindade nõudlust kui nende
        pakkumist, sealhulgas hiljutine süsteem Help to Buy, võivad olukorda veelgi
        halvendada,      mille      tulemusena         tõusevad         eluasemehinnad ja suureneb
        kodumajapidamiste võlg. Ühendkuningriigi omandi maksustamise süsteem sisaldab nii
        regressiivset korduvat maksu (kohalik maks Council Tax) kui ka progressiivset
        tehingumaksu (maa templimaks Stamp Duty Land Tax). Kõrged eluasemehinnad,
        kodumajapidamiste raske rahaline olukord ja vastutustundlikumad laenukriteeriumid
        takistavad tõenäoliselt ka edaspidi paljudel keskmise sissetulekuga leibkondadel kodu
        omandada. Sellises olukorras tuleks erasektori eluruumide üürimine muuta
        atraktiivsemaks ja pikaajaliseks toimivaks alternatiiviks eluaseme omamisele.
   9
        2009−2010 viitab eelarveaastale, mis algab 1. aprillil ja lõppeb 31. märtsil.
ET                                                    4                                            ET
 ---pagebreak---    (12) Ühendkuningriik seisab silmitsi nii töötuse kui ka vaegtööhõive probleemidega,
        eelkõige noorte hulgas. Töötuse määr oli 2013. aasta alguses 7,8 % ja peaks üldjoontes
        püsima samal tasemel 2013. ja 2014. aastal. Noorte töötus on aga palju suurem − 20,7
        % − ja see on pidevalt suurenenud alates 2007. aastast, mil see oli 14,3 %. Nende
        noorte inimeste osakaal, kes ei ole hõivatud ei töö, õppetegevuse ega koolitusega, on
        14,0 %. Erasektori tööhõive on viimase aasta jooksul oluliselt suurenenud, arvestades
        SKP aeglast kasvu, aga tootlikkuse ja palgakasv on olnud väike. Ühendkuningriigis on
        madala kvalifikatsiooniga töötajate ülepakkumine, kusjuures nõudlus nende järele
        väheneb. Samas on puudus töötajatest, kellel on kvaliteetsed kutse- ja tehnilised
        oskused, ning see suurendab veelgi välise konkurentsivõime puudumist. Ehkki
        viimastel aastatel on tehtud mõningaid edusamme, ei ole väga paljudel noortel
        inimestel tööturul edukalt konkureerimiseks vajalikke oskusi ja kvalifikatsiooni.
        Madala kvalifikatsiooniga 15−25-aastaste töötuse määr oli 37,2 %, mis on oluliselt üle
        ELi keskmise. Kutsehariduse- ja koolituse poliitikas keskendutakse liialt põhioskustele
        ja 2. taseme kvalifikatsioonile, kuid majandus vajab ühe enam sellest kõrgema taseme
        kvalifikatsiooniga inimesi. Praktikaprogramme on püütud küll parandada, aga vaja on
        edasisi jõupingutusi. Väga keeruline on eelkõige kvalifikatsioonisüsteem, mis võib
        vähendada ettevõtete osalemist praktikaprogrammides. Ühendkuningriik võiks
        praeguse Youth Contract kava alusel rakendada noortegarantiid ning tegeleda noorte
        töötuse probleemiga ning nende noortega, kes ei tööta ega õpi.
   (13) Nõrgad töötamisstiimulid on olnud Ühendkuningriigis püsiv probleem. Ametiasutustel
        on kavas selle probleemi lahendamiseks rakendada sotsiaalhüvitis Universal Credit,
        mille abil jääb tööle siirduvatel inimestel kätte senisest suuremas mahus hüvitisi.
        Sotsiaalhüvitisel Universal Credit peaks olema küll positiivne mõju tööhõivele, aga
        palju sõltub selle tegelikust rakendamisest ja toetusteenustest, sealhulgas teiste
        hüvitiste koosmõjust. Samal asjal suurendatakse mitmeid tööealisele elanikkonnale
        suunatud hüvitisi ja maksukrediiti 1 % võrra aastas kuni aastani 2016, ning see on
        prognoositud inflatsioonimäärast väiksem. 2013. aasta aprillis alustati ka muid
        sotsiaaltoetuste reforme. On olemas vaesuse suurenemise oht, eelkõige laste vaesuse
        oht leibkondades, kus tööd ei leita. Seevastu on kärpimata jäänud nii universaalsete
        kui ka sissetuleku suuruse alusel pensionäridele makstavate tasude ulatus, määr ja
        suurendamine. Tööprogrammi esialgsed tulemused osutavad sellele, et selle
        kohaldamist ja tulemusi saab parandada. Ühendkuningriigil tuleb jätkuvalt tegeleda
        lastevanemate tööhõive suurendamise probleemiga ning parandada kvaliteetse ja
        taskukohase lastehoiu kättesaadavust. Ühendkuningriigi lastest elab 17,3 % kodudes,
        kus vanemail ei ole tööd. Selle poolest ollakse ELis teisel kohal. Lastehoiuga seotud
        kulud on Ühendkuningriigis ELi kõige suuremad ning see tekitab konkreetseid
        probleeme kodumajapidamise teisele palgasaajale ning üksikvanematele. Aastal 2010
        oli vaid 4 % alla kolmeaastastest lastest täisajaga ametlikes lastehoiuasutustes; see on
        oluliselt alla ELi keskmise (14 %).
   (14) Ühendkuningriigi ettevõtete võlatase on üsna kõrge, aga samal ajal on mõnel ettevõttel
        raskusi laenu saamisega ning ettevõtete investeeringud on väiksed. Ettevõtete
        investeeringute enneolematu langus pärast 2007. aastat tingis selle, et kapitali
        kogumahutus põhivarasse langes 14,2 %-ni SKPst 2012. aastal. See on ELis
        tagantpoolt kolmas tase. Ühendkuningriigi ettevõtete kulutused teadus- ja
        arendustegevusele on väiksed: aastal 2001 olid need 1,17 % SKPst ja vähenesid 2011.
        aastaks 1,09 %-le SKPst. Ettevõtete investeeringud on hakanud pisut suurenema,
        2012. aastal oli suurenesid need 4,9 % võrra, aga tase on endiselt madal.
        Netolaenuandmine ettevõtlussektorile püsis 2012. aastal negatiivsena. Ehkki tugeva
        bilansiga suuremad ettevõtted saavad laenu enneolematult odavalt, on laenu saamisega
ET                                             5                                                 ET
 ---pagebreak---         raskusi paljudel teistel, eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtetel. Seda
        olukorda halvendab piiratud konkurents pangandussektoris. Ühendkuningriigi
        pangandussüsteemi finantsstabiilsust peaks aitama tugevdada rahanduspoliitika
        komitee soovituste rakendamine. Need soovitused käsitlevad pankade kapitalinõuete
        ettevaatlikku hindamist ning kapitalidefitsiidi puuduste kõrvaldamist, ilma et samal
        ajal takistataks majandusele laenu andmist.
   (15) Ühendkuningriigil on keerukas ülesanne uuendada ja ajakohastada oma energeetika- ja
        transporditaristut. Vaja on märkimisväärseid investeeringuid uude elektrienergia
        tootmisvõimsusesse 2020. aastaks, asendada elutsükli lõppu jõudnud vanad
        elektrijaamad ning järgida taastuvenergia kasutamise kohustust ja rangemaid CO2-
        heite standardeid. Taastuvatest energiaallikatest toodetava energia osakaalu poolest
        energia lõpptarbimises on Ühendkuningriik 3,8 %-ga 25. kohal ELi 27 liikmesriigi
        hulgas (ELi keskmine on 13,0 %). Asjakohaste ja õigeaegsete investeeringute
        lihtsustamiseks      on     vaja      õiguskindlust.          Puudujäägid Ühendkuningriigi
        transpordivõrgustiku läbilaskevõimes ja kvaliteedis on struktuurne probleem
        majandusele, eelkõige kaupade tootjatele, turustajatele ja eksportijatele. Nii avaliku
        kui ka erasektori eraldatud vahendite ning transpordiinvesteeringute vajaduste vahel
        on suur lõhe, mida valitsus püüab kaotada, suunates riiklikud kulutused
        esmajärjekorras infrastruktuuri ja püüdes leida täiendavaid erasektori investeeringuid.
        Ka transpordisektori ehituse ja hoolduse ühikukulud on Ühendkuningriigis endiselt
        kõrged.
   (16) Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Ühendkuningriigi
        majanduspoliitikat. Hinnatud on lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning
        esitatud on põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide
        asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
        seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas
        vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse
        otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
        soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.
   (17) Võttes      arvesse     kõnealust      hindamist,         on     nõukogu  Ühendkuningriigi
        lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus10 selle kohta kajastub eelkõige
        soovituses 1.
   (18) Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes
        Ühendkuningriigi riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud.
        Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad
        allpool esitatud soovitustes 2, 3, 5 ja 6,
   SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:
   1.     Rakendada eelarveaastal 2013−2014 ja edaspidi tõhustatud eelarvestrateegia, mida
          toetatakse piisavalt täpsete meetmetega. Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi
          kõrvaldamine jätkusuutlikul viisil eelarveaastaks 2014−2015 ja ülemäärase
          eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt nõukogu soovitustes esitatud eelarve
          konsolideerimine ning viia kõrge valitsemissektori võla suhe SKPsse püsivalt
          langustendentsi. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab kaugelepürgivate
          struktuurireformide usaldusväärset rakendamist, et suurendada kohandumisvõimet
          ning edendada majanduskasvu. Jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu
          soodustavat eelarve konsolideerimist, seades esikohale õigeaegsed, suure
   10
        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.
ET                                                 6                                               ET
 ---pagebreak---             majandusliku kasuga kapitalikulud, järgides tasakaalustatud lähenemisviisi
            konsolideerimismeetmete sisule ning edendades riigi rahanduse jätkusuutlikkust
            keskpikas ja pikas perspektiivis. Tulude suurendamiseks rakendada senisest enam
            käibemaksu tavamäära.
   2.       Võtta täiendavaid meetmeid eluasemete pakkumise suurendamiseks, liberaliseerides
            veelgi ruumilist planeerimist käsitlevaid õigusakte ja tagades planeerimissüsteemi
            tõhusa toimimise. Tagada, et eluasemepoliitika, sealhulgas Help to Buy kava, ei
            põhjustaks ülemäärast hüpoteeklaenude kasutamist ja kõrgeid eluasemehindasid.
            Jätkata maa ja omandi maksureformi, et vähendada moonutusi ja soodustada
            õigeaegset elamuehitust. Võtta meetmeid üüriturgude õigusraamistiku
            parandamiseks, muutes pikad üürilepingud atraktiivsemaks nii üürilevõtjatele kui ka
            üürileandjatele.
   3.       Youth Contract kavale tuginedes tugevdada meetmeid, et tegeleda noorte töötuse
            probleemiga, näiteks noortegarantii kaudu. Parandada praktika kvaliteeti ja
            pikendada selle kestust, lihtsustada kvalifitseerimissüsteemi ja suurendada tööandjate
            kaasatust, eelkõige kõrg- ja keskmise taseme tehniliste oskuste pakkumisel.
            Vähendada selliste 18−24 aastaste noorte arvu, kellel on väga kehvad põhioskused,
            rakendades sealhulgas tõhusalt praktikaprogrammi (Traineeships programme).
   4.       Suurendada jõupingutusi madala sissetulekuga kodumajapidamiste toetamiseks ning
            vähendada laste vaesust, tagades, et sotsiaalhüvitise Universal Credit ja muude
            sotsiaalkaitsesüsteemi reformidega luuakse õiglane maksude ja hüvitiste süsteem,
            milles on selgemad töötamisstiimulid ja toetusteenused. Kiirendada lastehoiuteenuste
            kulude vähendamiseks ning selle kvaliteedi ja kättesaadavuse parandamiseks
            kavandatud meetmete rakendamist.
   5.       Veelgi parandada pankadepoolse ja finantssektorivälise rahastamise kättesaadavust
            erasektoris, tagades samal ajal, et meetmed oleksid esmajoones suunatud
            elujõulistele ettevõtetele, eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele.
            Vähendada pangandusturule sisenemise tõkkeid, vähendada panga vahetamisega
            kaasnevaid kulusid ja hõlbustada konkureerivate pankade tekkimist pankade varade
            loovutamise teel. Rakendada tulemuslikult rahanduspoliitika komitee soovitused
            pankade kapitalinõuete hindamise ja tuvastatud kapitalidefitsiidi puuduste
            kõrvaldamise kohta.
   6.       Võtta meetmeid, et lihtsustada võrgutaristusse tehtavate investeeringute õigeaegset
            suurendamist, edendades eelkõige tõhusamaid ja jõulisemaid kavandamis- ja
            otsustamisprotsesse. Luua stabiilne õigusraamistik investeeringuteks uude energia
            tootmisvõimsusesse, sealhulgas taastuvenergiasse. Parandada transpordivõrkude
            läbilaskevõimet ja kvaliteeti, tagades planeerimise ja rahastamise prognoositavuse ja
            kindluse ning kasutades parimal viisil ära avaliku ja erasektori rahastamisallikad.
   Brüssel,
                                                Nõukogu nimel
                                                eesistuja
ET                                                 7                                               ET


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Germanyand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Germany, 2011-2014

text:
         EUROOPA KOMISJON
                                           Brüssel, 7.6.2011
                                           SEK(2011) 807 lõplik
                                 Soovitus:
                        NÕUKOGU SOOVITUS,
    milles käsitletakse Saksamaa 2011. aasta riiklikku reformikava
                     ja esitatakse nõukogu arvamus
   Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
                         {SEK(2011) 714 lõplik}
ET                                                                 ET
 ---pagebreak---                                                       Soovitus:
                                           NÕUKOGU SOOVITUS,
                   milles käsitletakse Saksamaa 2011. aasta riiklikku reformikava
                                       ja esitatakse nõukogu arvamus
                 Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 121 lõiget 2 ja artikli 148
   lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 eriti
   selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust2,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku
           käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –,
           mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub
           esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku
           majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
   (2)     Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
           majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
           2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;3 mõlemaid dokumente
           koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
           arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.
   (3)     Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
           mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud
   1
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
   2
            ELT C […], […], lk […].
   3
            Jätkuvalt kohaldatakse 2011. aastal vastavalt nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusele 2011/308/EL.
ET                                                         2                                                ET
 ---pagebreak---        eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust; majanduspoliitika parem
       koordineerimine on ette nähtud Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
   (4) Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja
       struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011.
       aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu
       rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse
       jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning
       uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles
       viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus-
       või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
   (5) Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25.
       märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või
       lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
   (6) Saksamaa esitas 27. aprillil 2011 oma ajakohastatud stabiilsusprogrammi
       ajavahemikuks 2011–2015 ja 7. aprillil 2011 oma riikliku reformikava 2011. aastaks.
       Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati neid kaht programmi üheaegselt.
   (7) Kriisi puhkedes oli Saksamaa majanduse seisund suhteliselt kindel. Ülemaailmse
       kaubavahetuse kokkukukkumine põhjustas ekspordi ja investeeringute järsu
       vähenemise 2009. aastal, nii et reaalne SKP vähenes enneolematult palju (4,7 %).
       Sellest hoolimata on tööpuudus pärast tagasihoidlikku suurenemist alates 2009. aastast
       taas vähenema hakanud. Tööturu vastupanuvõime tuleneb hiljuti läbi viidud
       reformidest, millega vähendati töötundide arvu, ja lühendatud tööaja
       toetusmeetmetest. Majandus on surutisest kiiresti välja tulnud – SKP kasvas 2010.
       aastal 3,6 %. Eksport on 2009. aasta järsu languse olulisel määral kompenseerinud ja
       sillutanud teed majanduse laiapõhjalisele elavnemisele, mis muu hulgas vähendab ka
       jooksevkonto ülejääki. Saksamaa majanduse konkurentsivõime enamiku euroala
       riikide suhtes on veelgi suurenenud. Valitsemissektori eelarve, mis seni oli olnud
       tasakaalus, jõudis 2009. aastal puudujääki 3 % SKPst, mis oli tingitud täielikult
       toimivatest automaatsetest stabilisaatoritest ja majandussurutise leevendamiseks
       võetud suvakohastest meetmetest. Hoolimata jätkuvatest suuremahulistest
       stimuleerivatest fiskaalmeetmetest ja finantsturu toetusmeetmetest püsis
       eelarvepuudujääk tänu majanduse elavnemisele 2010. aastal stabiilne (3,3 % SKPst).
   (8) Tuginedes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele ajakohastatud
       stabiilsusprogrammi hinnangule on nõukogu arvamusel, et stabiilsusprogrammi
       aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2011. aastal ettevaatlik ja hilisematel
       aastatel realistlik; samale tulemusele jõutakse ka komisjoni 2011. aasta
       kevadprognoosi aluseks võttes. Programmi kohaselt on SKP reaalkasv 2011. aastal
       2,3 % ning väheneb seejärel 1,8 %-le 2012. aastal ja keskmiselt 1,5 %-le aastatel
       2013–2015. Programmis kavandatakse viia eelarvepuudujääk alla kontrollväärtuse
       3 % SKPst juba 2011. aastal (st kaks aastat enne nõukogu kehtestatud tähtaega) ja
       liikuda keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas, milleks on struktuurne
       eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst 2014. aastal. Ülemäärase eelarvepuudujäägi
       prognoositava kõrvaldamise järel jääb programmi kohane eelarve kohandamine
       keskpika perioodi eesmärgi suunas aastatel 2013 ja 2014 alla võrdlusaluse 0,5 %
ET                                            3                                                ET
 ---pagebreak---         SKPst. Kui 2010. aastal suurenes võla suhe SKPsse ligikaudu 10 protsendipunkti
        võrra,4 peaks see prognooside kohaselt hakkama alates 2011. aastast vähenema ja
        jõudma 2015. aastaks 75,5 %ni SKPst, olles seega jätkuvalt üle aluslepingus sätestatud
        kontrollväärtuse. Eelarveprognooside paikapidavusega seotud riskid on 2011. aastal
        üldiselt tasakaalus, kuid hilisematel aastatel võivad eelarvetulemused osutuda oodatust
        nõrgemaks, kuna kulude kavandatud kokkuhoidu ei pruugita saavutada. Teatavate
        meetmete üle peetakse veel arutelusid (nt energiamaksud ja finantssektorimaksud) ja
        mõned meetmed on veel täpsustamata (nt avaliku halduse toimimise tõhustamine).
        Lisaks ei ole välistatud, et tuleb võtta täiendavaid meetmeid finantsturu toetuseks.
   (9)  Kuna hiljuti läbiviidud tervishoiureformi raames kehtestatud meetmetega piiratakse
        kulude suurenemist peamiselt 2011. ja 2012. aastal, aitaksid täiendavad meetmed
        avaliku sektori kulude tõhustamiseks tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse valdkonnas
        toetada kavandatud konsolideerimiskava. Samal ajal aitaks majanduskasvule
        orienteeritud konsolideerimiskava järgimine (sealhulgas hariduse piisav rahastamine)
        tugevdada pikaajalist kasvupotentsiaali.
   (10) Kuigi Saksamaa eelarveraamistikku on märkimisväärselt tugevdatud põhiseaduses
        sätestatud eelarve-eeskirjadega, stabiilsusnõukogu loomisega ja varajase hoiatamise
        süsteemiga, et vältida eelarveprobleeme, tuleb eelarve-eeskirjad liidumaade tasandil
        veel täielikult rakendada . Sellega seotud seire- ja sanktsioonide mehhanismi
        tugevdamine aitaks tugevdada Saksamaa rahanduse üldist usaldusväärsust.
   (11) Kriisi tulemusel tuli ilmsiks pangandussektori märkimisväärne haavatavus. Kõrge
        riskitasemega hüpoteeklaenudesse ja struktureeritud finantsinstrumentidesse tehtud
        rahvusvaheliste investeeringutega seotud kahju ja mahakandmine on nõrgendanud
        mõne panga kapitalibaasi, mistõttu on riik pidanud märkimisväärselt sekkuma. Kriisi
        tõttu on tulnud ilmsiks ka nõrgad kohad mõnes liidumaa pangas (Landesbanken), kus
        juba enne kriisi oli probleeme seoses tõhusa riskijuhtimisstruktuuri ja elujõulise
        ärimudeli puudumisega. Pangandussektori täiendav reformimine, sealhulgas elujõulist
        ja piisavalt rahastatud ärimudelit vajavate liidumaa pankade restruktureerimine ning
        reguleeriva ja järelevalveraamistiku tugevdamine aitaks kindlustada finantssektori
        stabiilsust ning tagada siseriiklike säästude tõhusama ümberpaigutamise, nii et see
        toetaks nõudlust ja investeeringuid.
   (12) Saksamaa majanduse kasvupotentsiaal ja struktuurne konkurentsivõime sõltuvad
        suurel määral hea väljaõppe saanud kvalifitseeritud tööjõust, mille puudus võib
        demograafilisi suundumisi arvesse võttes muutuda järjest suuremaks probleemiks. See
        näitab, kui oluline on täielikult ära kasutada tööjõu potentsiaali, kõrvaldades piirangud
        teatavate elanikkonnarühmade (eakamad töötajad, naised, vähekvalifitseeritud
        töötajad, kolmandate riikide kodanikud) tööturul osalemiselt ja inimkapitali
        täiendavalt arendamiselt. Tuleks vähendada maksukoormust, mis on eriti suur madala
        ja keskmise sissetulekuga elanikkonna puhul, ja seeläbi parandada tööstiimuleid.
        Palgakasv peaks rohkem suurendama kasutada olevat tulu ja sisenõudlust. Kõrge
        piirtulumaksumäära vähendamine leibkonna teise tuluteenija puhul, minnes
        leibkondade ühiselt maksustamiselt järjest enam üle üksikisiku maksustamise
   4
        Võla suhte järsk suurenemine 2010. aastal tuleneb asjaolust, et kahe raskustesse sattunud panga
        langenud väärtusega varad kanti üle vastavatesse „rämpspankadesse”, mis kuuluvad valitsemissektori
        alla. Kooskõlas Eurostati juhistega raamatupidamiseeskirjade ja finantsvõõrandamisstruktuuride kohta,
        mõjutavad „rämpspankade” vastavad kohustused otseselt võlataset.
ET                                                    4                                                       ET
 ---pagebreak---         süsteemile, peaks osalise tööajaga töötamise arvelt suurendama täistööajaga töötamist.
        Samuti aitaks lapsehoiuteenuste muutmine veelgi kättesaadavamaks suurendada
        täistööajaga töötavate naiste osakaalu, mis on ikka veel liiga väike. Kutseharidusega
        isikute arvu suurendamine aitaks parandada tööturu väljavaateid madala
        kvalifikatsiooniga töötajate osas.
   (13) Saksamaa on hiljuti teinud kaugeleulatuvad otsused energiaallikate jaotuse kohta
        tulevikus. Energiakontseptsiooni rakendamisega kaasnevad fundamentaalsed
        muutused energiapakkumises, mis keskpikas ja pikas perspektiivis mõjutavad
        energiahindasid         ja     majanduse       konkurentsivõimet.        Seepärast     peaks
        energiakontseptsiooni elluviimisel olema juhtpõhimõtteks kulutõhusus. Kontseptsioon
        peaks põhinema tõhusal energiatarbimisel, kulutõhusatel toetusskeemidel, piisavatel
        taastuvenergiavõrkudel ja tiheda konkurentsiga energiaturgudel.
   (14) Konkurentsi suurendamine teenustesektoris edendaks tootlikkuse kasvu ja
        sisenõudlust. Samuti aitaks teenustesektori dünaamilisem kasv suurendada pakkumist
        ja nõudlust Saksamaal. Hoolimata viimastel aastatel tehtud märkimisväärsetest
        edusammudest teenuste direktiivi rakendamisel, tuleb veelgi vähendada turule
        sisenemise või sealt väljumise tõkkeid, eelkõige veelgi lihtsustades ettevõtetele
        litsentside või tegevuslubade andmise süsteemi. Teatavaid kutseteenuseid (nt
        insenerid, arhitektid, farmatseudid ja juristid) reguleerivad eeskirjad näivad olevat
        rangemad kui teistes riikides ning turule sisenemise ja reguleerivad piirangud
        käsitöösektoris näivad samuti liiga suured. Võrguteenuste puhul on konkurents ikka
        veel piiratud, eelkõige raudteesektoris. Selles valdkonnas ei ole veel võetud piisavalt
        meetmeid infrastruktuuri juhtimise ja transporditeenuste tõhusaks eraldamiseks, mis
        on tiheda konkurentsiga turu loomise eeltingimus. Konkurentsi aitaks lühiajalises
        perspektiivis edendada föderaalse võrguasutuse järelevalvefunktsiooni tugevdamine,
        võrguoperaatorite ja raudteetransporditeenuste pakkujate vahelise ristsubsideerimise
        kaotamine ning müügi- ja piletiinfrastruktuuri avamine konkurentsile.
   (15) Täiendavad reformid haridus- ja koolitussüsteemile juurdepääsu ning süsteemi
        kvaliteedi parandamiseks on esmatähtsad kõrge kvalifikatsiooniga tööjõu pakkumise
        tagamiseks, pidades eelkõige silmas demograafilisi suundumusi. Prognoositakse
        keskmise ja kõrge kvalifikatsiooniga tööjõu puudust, eriti matemaatika, teaduse ja
        tehnoloogia valdkonnas. Hariduse omandamise määr noorte hulgas nii teise taseme
        ülemisel astmel kui ka kolmandal tasemel on Saksamaal alla ELi keskmist. Hariduse
        omandamist võib edendada alushariduse ja pikapäevarühmadega koolide parem
        kättesaadavus ning ülemineku lihtsustamine koolisüsteemi eri suundade vahel.
   (16) Saksamaa on laiendatud euroala pakti raames võtnud mitmeid kohustusi5. Eelarve osas
        kohustutakse pakti raames kõrvaldama ülemäärane eelarvepuudujääk juba 2011.
        aastaks ja saavutama suure varuga eesmärgid, mis on kehtestatud riiklike eelarve-
        eeskirjadega 2011./2012. aastaks. Finantsstabiilsuse tugevdamiseks nähakse ette
        meetmed         reguleerimise      ja     kapitaliturgude     järelevalve     tõhustamiseks.
        Tööhõivemeetmed keskenduvad tööturul osalemisele (aktiivsete tööturuvahendite
        reform, välisriigi kutsetunnistusega spetsialistide parem kaasamine ja sisserännanute
        integreerimine) ja haridusele (põhihariduse pakt). Konkurentsivõimet edendavad
   5
        Üksikasjalikumat teavet laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste kohta saab komisjoni
        talituste töödokumendist SEC(2011) 714.
ET                                                 5                                                   ET
 ---pagebreak---         meetmed keskenduvad võrgutööstustele, energia- ja teenustesektorile (nt turu
        läbipaistvuse asutus elektri- ja gaasisektoris, elektrisõidukite edendamise kava ja
        transpordiinfrastruktuuri parem rahastamine), samuti haridusele (nt algatus tipptaseme
        saavutamiseks, et edendada magistriõpet, ning ülikoolipakti rahastamine). Kohustused
        on seotud pakti nelja valdkonnaga. Need kajastavad üldiselt stabiilsusprogrammis ja
        riiklikus reformikavas sätestatud reformiplaani. Samas ei ole pakti raames võetud
        kohustuste puhul käsitletud mitmeid poliitikavaldkondi (nt liidumaa pankade
        restruktureerimine või tööjõuga seotud maksukoormus) või on seda tehtud ainult
        põgusalt (teenustesektori ja võrgutööstuste avamine suuremale konkurentsile).
        Laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi on hinnatud ja võetud arvesse
        soovituste koostamisel.
   (17) Komisjon on hinnanud Saksamaa stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava,
        sealhulgas euroala pakti raames võetud kohustusi6. Arvesse on võetud mitte ainult
        nende mõju jätkusuutliku fiskaal- ja sotsiaalmajandusliku poliitika tagamisel
        Saksamaal, vaid ka kooskõla ELi eeskirjade ja suunistega, pidades silmas vajadust
        tugevdada kogu ELi majanduse juhtimist, andes ELi tasandil panuse riikide
        tulevastesse otsustesse. Sellega seoses on komisjon seisukohal, et Saksamaa peaks
        rakendama eelarvestrateegiat vastavalt kavandatule, säilitades majanduskasvu
        soodustava konsolideerimiskava. Aastatel 2011–2012 tuleks keskenduda
        finantssüsteemi stabiilsuse tagamisele (nt liidumaa pankade restruktureerimise teel),
        siseriiklike kasvuallikate tugevdamisele, suurendades osalemist töötulul tööjõuga
        seotud maksukoormuse vähendamise teel, parandades juurdepääsu haridusele ja
        hariduse kvaliteedi ning avades teenustesektori, kaubanduse, kutseteenused ja
        võrgutööstused suuremale konkurentsile.
   (18) Seda hinnangut silmas pidades ja võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu
        artikli 126 lõike 7 kohast nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitust, on nõukogu läbi
        vaadanud Saksamaa 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja tema arvamus7
        on eeskätt esitatud järgnevalt punktis 1 sisalduvas soovituses. Võttes arvesse Euroopa
        Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi vaadanud Saksamaa
        riikliku reformikava,
   SOOVITAB, et Saksamaa peaks võtma ajavahemikul 2011–2012 meetmeid selleks, et:
   (1)    Rakendada 2012. aastal ja hiljem eelarvepoliitikat vastavalt kavandatule; viia lõpule
          eelarve-eeskirjade rakendamine liidumaade tasandil ning täiendavalt tugevdada
          vastavat seire- ja karistusmehhanismi; säilitada majanduskasvu soodustav
          konsolideerimiskava, tagades hariduse piisava rahastamise ja täiendavalt tõhustades
          avaliku sektori kulutusi tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele;
   (2)    Kõrvaldada struktuursed puudused finantssektoris, eelkõige restruktureerides
          liidumaa pangad, kes vajavad piisavalt rahastatud elujõulist ärimudelit;
   (3)    Edendada osalemist tööturul, tagades võrdse juurdepääsu haridusele ja
          koolitussüsteemile ning vähendades madalapalgaliste töötajate maksukoormust
          eelarvet      mõjutamata;       suurendada          täistööajaga lapsehoiuasutuste ja
   6
        SEK(2011) 714
   7
        Ette nähtud nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.
ET                                                 6                                            ET
 ---pagebreak---             pikapäevarühmadega koolide arvu ning kõrvaldada maksudega seotud negatiivsed
            mõjud leibkonna teise tuluteenija puhul;
   (4)      Kõrvaldada põhjendamatud piirangud teatavate kutseteenuste puhul ja
            käsitöösektoris; suurendada konkurentsi võrgutööstustes, tugevdada föderaalse
            võrguasutuse järelevalvefunktsiooni; ning keskenduda riikliku energiakontseptsiooni
            raames taastuvenergia seaduse pikaajalise kulutõhususe parandamisele, tagades
            energiatootmise ja -ülekande tegeliku sõltumatuse ning parandades piiriülest
            ühendust.
   Brüssel,
                                               Nõukogu nimel
                                               eesistuja
ET                                               7                                              ET


title: Komisjoni soovitus, 24. august 2006 , kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta

text:
               31.8.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 236/28

      KOMISJONI SOOVITUS,
   24. august 2006,
   kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta
   (2006/585/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               1. juunil 2005 esitas komisjon algatuse i2010, mille eesmärgiks on optimeerida uute infotehnoloogiate eeliseid majanduskasvu, uute töökohtade loomise ja Euroopa kodanike elukvaliteedi tõstmise nimel. Komisjon on nimetanud algatuse i2010 kõige olulisemaks aspektiks digitaalsete raamatukogude loomise. Komisjon sätestas 30. septembri 2005. aasta teatises “i2010: digitaalsed raamatukogud” (1) Euroopa kollektiivse mälu digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise strateegia. Kollektiivne mälu hõlmab trükisõna (raamatud, ajakirjad, ajalehed), fotosid, muuseumieksponaate, arhiividokumente ja audiovisuaalseid materjale (edaspidi “kultuurimaterjal”).

               (2)

               Liikmesriikidele tuleks soovitada kõnealust strateegiat kohaldavaid meetmeid, pidades silmas Euroopa kultuuripärandi majandusliku ja kultuurilise potentsiaali optimeerimist Interneti vahendusel.

               (3)

               Selles kontekstis tuleks toetada raamatukogude, arhiivide ja muuseumide materjalide digiteerimist. Sidusjuurdepääs materjalidele teeb need kõikidele Euroopa kodanikele kättesaadavaks ning võimaldab kasutada neid meelelahutuseks, õpingutes või töös. See annab Euroopa mitmekesisele ja mitmekeelsele kultuuripärandile Internetis selge profiili. Lisaks sellele saab digitaalseid materjale kasutada sellistes majandusharudes nagu turism ja haridus ning samuti edaspidises loometöös.

               (4)

               Lisaks sellele tõstetakse nõukogu 15.–16. novembri 2004. aasta järeldustes 2005.–2006. aasta kultuurialase tööplaani kohta esile loomingulisuse ja loomingul põhineva tööstuse panust Euroopa majanduskasvu ning vajadust kooskõlastada digiteerimiseks tehtavaid jõupingutusi.

               (5)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2005. aasta soovituses filmipärandi ja sellega seotud tööstustegevuste konkurentsivõime kohta (2) soovitati liikmesriikidel võtta vastu asjakohased meetmed digitaal- ja uute tehnoloogiate kasutuselevõtmiseks kinematograafiateoste kogumiseks, kataloogimiseks, säilitamiseks ning restaureerimiseks. Kinematograafiateoste osas täiendab käesolev soovitus filmipärandit käsitlevat parlamendi ja nõukogu soovitust mitmes aspektis.

               (6)

               Digiteerimine on oluline vahend kultuurimaterjalidele juurdepääsu tagamisel. Mõnel juhul on see ainus vahend, millega tagada, et kultuurimaterjalid oleksid kättesaadavad ka järeltulevatele põlvkondadele. Paljudes liikmesriikides on seega tehtud digiteerimist käsitlevaid algatusi, kuid need jõupingutused on hajutatud. Liikmesriikide kooskõlastatud tegevus kultuuripärandi digiteerimiseks muudaks materjalide valiku ühtlasemaks ning aitaks vältida kattuvusi digiteerimisel. See annab ka rohkem kindlustunnet digiteerimistehnoloogiasse investeerivatele äriühingutele. Praegusi ja kavandatavaid digiteerimistegevusi ning digiteerimise koguselisi eesmärke kajastavad ülevaated aitaksid kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele.

               (7)

               Eraettevõtteid võib digiteerimisse kaasata digiteerimist toetav erasektor või avaliku ja erasektori partnerlus ning seda tuleks edaspidi soodustada.

               (8)

               Tänu investeeringutele uude tehnoloogiasse ja võimsatele digiteerimisseadmetele vähenevad digiteerimisele tehtavad kulutused, samal ajal kui kvaliteet jääb samaks või paraneb, seepärast tuleks investeeringute tegemist soovitada.

               (9)

               Ühine mitmekeelne juurdepääsupunkt võimaldaks Euroopa hajutatud – see tähendab eri organisatsioonide poolt eri kohtades hoitava – digitaalse kultuuripärandi sidusotsingut. Selline juurdepääsupunkt suurendaks kultuuripärandi nähtavust ja rõhutaks ühiseid jooni. Juurdepääsupunkt peaks põhinema olemasolevatel algatustel, nagu Euroopa Raamatukogu (TEL), mille raames Euroopa raamatukogud juba teevad koostööd. See peaks võimaluse korral ühendama kultuurimaterjali õiguste eravaldajaid ja kõiki huvirühmi. Liikmesriikide ja kultuuriasutuste kindlat tahet luua selline juurdepääsupunkt tuleks ergutada.

               (10)

               Raamatukogudes, arhiivides ja muuseumides hoitavatest materjalidest on ainult osa üldkasutatavad. Need on materjalid, mis ei ole olnud või ei ole enam kaitstud intellektuaalomandi õigusega, samal ajal kui ülejäänud materjal on intellektuaalomandi õigusega kaitstud. Kuna intellektuaalomandi õigus on loometegevuse stimuleerimise peamine vahend, tuleks Euroopa kultuuripärandi digiteerimisel, kättesaadavaks tegemisel ning säilitamisel täielikult arvesse võtta autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi. Selles kontekstis on asjakohased eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas) (3) artikli 5 lõike 2 punkt c, lõike 3 punkt n ja lõige 5 ning põhjendus 40. Litsentsimise mehhanismid hõlbustavad valdkondades, mis on seotud omanikuta töödega, see tähendab autoriõigusega töödega, mille omanikke on raske või isegi võimatu leida, ning töödega, mille tiraaž on lõppenud või mida enam ei levitata (audiovisuaalsed teosed), õiguste saamist ja sellest tulenevalt digiteerimist ning sidusjuurdepääsu. Seepärast tuleks selliste mehhanismide kasutamist soodustada tihedas koostöös õiguste valdajatega.

               (11)

               Riiklike õigusaktide sätted võivad takistada üldkasutatavate tööde kasutamist, nõudes näiteks haldusakti iga kord, kui tööd reprodutseeritakse. Kõik sellised takistused tuleb kindlaks teha ning võtta meetmeid nende kõrvaldamiseks.

               (12)

               Nõukogu 25. juuni 2002. aasta resolutsioonis C/162/02 (ühismälu säilitamine tulevikuks – digitaalse infosisu säilitamine järeltulevatele põlvkondadele (4)) soovitatakse eesmärke ja meetmeid digitaalse infosisu säilitamiseks järeltulevatele põlvkondadele. Praegu pole liikmesriikidel siiski selget ja kõikehõlmavat poliitikat digitaalse infosisu säilitamiseks. Sellise poliitika puudumine ohustab digitaalsete materjalide püsimist ning võib põhjustada digitaalkujul loodud materjalide kaotsiminekut. Tõhusate digitaalse säilitamise vahendite väljatöötamisel on kaugeleulatuv mõju mitte üksnes materjalide säilitamisele avalikes asutustes, vaid ka igas organisatsioonis, mis on kohustatud või mis soovib digitaalseid materjale säilitada.

               (13)

               Mitu liikmesriiki on kehtestanud või kavatsevad kehtestada juriidilised kohustused, millega nõutakse, et digitaalse materjali tootjad annaksid materjalist ühe või mitu koopiat volitatud deponeerimisasutusele. Liikmesriikide vaheline tõhus koostöö on vajalik, et vältida suuri erinevusi digitaalse materjali deponeerimist reguleerivates eeskirjades, ning sellist koostööd tuleks soodustada.

               (14)

               Veebiarhiveerimine (web-harvesting) on uus meetod Internetist materjali kogumiseks säilitamise eesmärgil. Sellega tegelevad volitatud asutused, kes selle asemel, et oodata materjalide deponeerimist, koguvad neid aktiivselt, vähendades nii digitaalsete materjalide tootjate halduskulusid, ning seepärast tuleks see riiklikus õiguses ette näha,

         SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL:
   Digiteerimine ja sidusjuurdepääs

               1.

               koguda teavet raamatute, ajakirjade, ajalehtede, fotode, muuseumieksponaatide, arhiividokumentide, audiovisuaalsete materjalide (edaspidi “kultuurimaterjal”) käimasoleva ja kavandatava digiteerimise kohta ning koostada sellise digiteerimise kohta ülevaated, et vältida jõupingutuste kattumist ning soodustada koostööd ja sünergiat Euroopa tasandil;

               2.

               töötada välja arhiivides, raamatukogudes ja muuseumides olevate analoogkujul materjalide digiteerimise koguselised eesmärgid, näidates ära Euroopa digitaalsesse raamatukokku lisanduva digiteeritud materjali eeldatava kasvu ning ametiasutuste eraldatud eelarvevahendid;

               3.

               soodustada kultuuriasutuste ja erasektori vahelisi partnerlussuhteid, et luua uusi võimalusi kultuurimaterjalide digiteerimise rahastamiseks;

               4.

               rajada ja pidada üleval suuri digiteerimisseadmeid Euroopa digiteerimise oskuskeskuste osana või nendega tihedas koostöös;

               5.

               edendada Euroopa digitaalset raamatukogu mitmekeelse ühise juurdepääsupunktina hajutatud, see tähendab eri organisatsioonide poolt eri kohtades hoitavale Euroopa digitaalsele kultuuripärandile:

                           a)

                           innustades kultuuriasutusi ja kirjastajaid ning teisi õiguste valdajaid tegema oma digiteeritud materjalid kättesaadavaks Euroopa digitaalse raamatukogu otsingusüsteemis,

                           b)

                           tagades, et kultuuriasutused ja, kui see on asjakohane, eraettevõtted kohaldaksid ühtseid digiteerimisstandardeid, et saavutada Euroopas digiteeritud materjalide koostalitlusvõime ning hõlbustada keeltevahelist ristotsingut;

               6.

               parandada kultuurimaterjali digiteerimise ja sellele sidusjuurdepääsu tingimusi:

                           a)

                           luues pärast huvitatud isikutega konsulteerimist mehhanismid, mis hõlbustavad omanikuta tööde kasutamist,

                           b)

                           luues pärast huvitatud isikutega konsulteerimist vabatahtlikud mehhanismid, mis hõlbustavad nende tööde kasutamist, mille tiraaž on lõppenud või mida enam ei levitata, ning soodustades nende mehhanismide kasutamist,

                           c)

                           soodustades teadaolevate omanikuta tööde ja üldkasutatavate tööde loetelude kättesaadavust,

                           d)

                           tehes kindlaks riiklike õigusaktide sätted, mis võivad takistada sidusjuurdepääsu kultuurimaterjalidele ja nende hilisemat kasutamist, ning võttes meetmeid nende kõrvaldamiseks;

         Digitaalne säilitamine

               7.

               võttes täielikult arvesse autoriõigust, luua digitaalsete materjalide pikaajalise säilitamise ja nendele juurdepääsu tagamise riiklik strateegia:

                           a)

                           milles kirjeldatakse organisatsioonilist lahendust, näidates ära osaliste ülesanded ja kohustused ning eraldatud ressursid,

                           b)

                           mis sisaldab konkreetseid tegevuskavasid, milles tuuakse välja eesmärgid ja ajakava konkreetsete eesmärkide saavutamiseks;

               8.

               vahetada üksteisega teavet strateegia ja tegevuskavade kohta;

               9.

               sätestada riiklikes õigusaktides meetmed, millega võimaldatakse avalikel asutustel digitaalseid kultuurimaterjale säilitamise eesmärgil kopeerida ja mujale viia, võttes täielikult arvesse intellektuaalomandi õigusi käsitlevaid ühenduse ja rahvusvahelisi õigusakte;

               10.

               algselt digitaalkujul loodud materjalide deponeerimise poliitika ja menetluse loomisel võtta deponeerimiskorralduse suurte erinevuste vältimiseks arvesse arenguid teistes liikmesriikides;

               11.

               sätestada oma õigusaktides meetmed veebisisu säilitamiseks volitatud asutuste poolt, kasutades Internetist materjalide kogumiseks selliseid meetodeid nagu veebiarhiveerimine (web-harvesting), võttes täielikult arvesse intellektuaalomandi õigust käsitlevaid ühenduse ja rahvusvahelisi õigusakte;

         Käesoleva soovituse järelmeetmed

               12.

               teavitada komisjoni käesoleva soovituse põhjal võetud meetmetest 18 kuud pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja seejärel iga kahe aasta järel.

      Brüssel, 24. august 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Viviane REDING

      (1)  KOM(2005) 465 lõplik.

      (2)  ELT L 323, 9.12.2005, lk 57.

      (3)  EÜT L 167, 22.6.2001, lk 10.

      (4)  EÜT C 162, 6.7.2002, lk 4.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/2123, 30. november 2016, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis a osutatud kaitsejõudude ja ostjate üldiste veolubade kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise kohta (teatavaks tehtud numbri C(2016) 7711 all)

text:
               3.12.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 329/101

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/2123,
   30. november 2016,
   Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis a osutatud kaitsejõudude ja ostjate üldiste veolubade kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise kohta

         (teatavaks tehtud numbri C(2016) 7711 all)

   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ (1) artikli 5 kohaselt on liikmesriigid kohustatud andma välja üldisi veolubasid vähemalt neljal juhul.

               (2)

               Üldised veoload on direktiiviga 2009/43/EÜ loodud veolubade lihtsustatud korra põhielement.

               (3)

               Liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade kohaldamisala erinevused seoses sinna kuuluvate kaitseotstarbeliste toodetega ja nende toodete veo suhtes kehtivate tingimuste lahknevusega võivad takistada direktiivi 2009/43/EÜ rakendamist ja selle lihtsustamiseesmärgi saavutamist. Liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamine on tähtis nende lubade atraktiivsuse ja kasutamise tagamisel.

               (4)

               Direktiivi 2009/43/EÜ artikli 14 alusel moodustatud komiteesse kuuluvad liikmesriikide esindajad on seisukohal, et komisjoni soovituse vastuvõtmine aitab saavutada liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamist.

               (5)

               Käesolevas soovituses esitatud suunised on kujunenud liikmesriikidega peetud läbirääkimiste käigus direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis a osutatud kaitsejõudude ja ostjate üldiste veolubade (edaspidi „kaitsejõudude üldine veoluba“) alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise üle.

               (6)

               Käesolev soovitus on aluseks liikmesriikide kaitsejõudude üldistele veolubadele. Käesoleva soovituse punktis 1.1 loetletud kaitseotstarbelised tooted kujutavad endast minimaalset ja mittetäielikku loetelu toodetest, mille vedu liikmesriigid oma kaitsejõudude üldiste veolubade alusel lubavad. See tähendab, et liikmesriigi välja antud kaitsejõudude üldine veoluba võib võimaldada vedada ka muid kaitseotstarbelisi tooteid, mis on loetletud direktiivi 2009/43/EÜ lisas, kuid mitte käesolevas soovituses.

               (7)

               Liikmesriigid tuletavad meelde, et nad on seotud Euroopa õigusaktidest, nt nõukogu ühisest seisukohast 2008/944/ÜVJP, (2) tulenevate kohustustega ning rahvusvaheliste kohustustega ekspordikontrolli valdkonnas.

               (8)

               Käesolevat soovitust kohaldatakse sõjaliste kaupade ühise Euroopa Liidu nimekirja suhtes, nagu see on sätestatud direktiivi 2009/43/EÜ lisas. Käesolevat soovitust ajakohastatakse vastavalt vajadusele, et võtta arvesse sõjaliste kaupade ühise Euroopa Liidu nimekirja edasisi muudatusi,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   1.   ÜLDISED VEOLOAD KAITSEJÕUDUDELE VÕI OSTJATELE DIREKTIIVI 2009/43/EÜ ARTIKLI 5 LÕIKE 2 PUNKTI A KOHASELT
   1.1.   Kaitseotstarbelised tooted, mida tohivad üldise veoloa alusel vedada direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis a osutatud kaitsejõud ja ostjad

   Järgmised sõjaliste kaupade kategooriad koos alapunktidega moodustavad osa direktiivi 2009/43/EÜ lisas sätestatud kaitseotstarbelistest toodetest. Nimetatud direktiivi artikli 5 lõike 2 punktis a osutatud kaitsejõudude ja ostjate üldine veoluba peab võimaldama vähemalt järgmistes sõjaliste kaupade kategooriates nimetatud kaitseotstarbeliste toodete vedu. Liikmesriigid võivad lisada oma kaitsejõudude üldise veoloa alla sõjaliste kaupade kategooriaid koos vastavate kaitseotstarbeliste toodetega.
   Sõjaliste kaupade kategooriate miinimumloetelu:

               —

               ML 4. Alapunktid a ja b. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a:

                           —

                           miinid;

                           —

                           kassettlahingumoon, kassettpommid ja osislõhkekehad ning nende erikomponendid;

                           —

                           püssigranaadid ja käsigranaadid;

                           —

                           torpeedod, ilma lõhkepeata torpeedod ja torpeedokered;

                           —

                           pommid;

                           —

                           juhitavad, mittejuhitavad ja muud laskekehad (st reaktiivmürsud, raketid, kaasaskantavad õhukaitsesüsteemid jne);

                           —

                           jalaväelõhkekehad, kleepuvad laengud ja kumulatiivlaengud.

                     Lisaks on nende relvade puhul välja arvatud:

                           —

                           lõhkepead ja lõhkelaengud;

                           —

                           läitelaengud;

                           —

                           sihtmärgi avastamise lõhkepead, juhtimissüsteemid, isesihtumisseadmed;

                           —

                           üksikud raketiastmed;

                           —

                           atmosfääri taassisenevad sõidukid;

                           —

                           mootorid;

                           —

                           tõukejõuvektori juhtsüsteemid;

                           —

                           stardi- ja laskeseadmed;

                           —

                           laotamis-, peibutus-, segamis- või katkestussüsteemid;

                           —

                           erikomponendid kaasaskantavate õhukaitsesüsteemide tarbeks.

               —

               ML 5. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a:

                           —

                           vastumeetmetooted;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 6. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a:

                           —

                           terviksõidukid;

                           —

                           šassiid ja relvatornid;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 7. Alapunkt g.

               —

               ML 9. Kõik kaubad, v.a:

                           —

                           terviklaevad ja allveelaevad;

                           —

                           veealused avastamisseadmed ja nende erikomponendid;

                           —

                           välisõhu juurdelisamisest sõltumatud jõuseadmed allveelaevadele ja nende erikomponendid;

                           —

                           tervikkered;

                           —

                           vastumeetmed;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 10. Kõik kaubad, v.a:

                           —

                           tervikõhusõidukid;

                           —

                           terviklikud mehitamata õhusõidukid ja nende erikomponendid või nende jaoks kohandatud komponendid;

                           —

                           lahingotstarbeliste õhusõidukite ja helikopterite kered;

                           —

                           lahingotstarbeliste õhusõidukite mootorid;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 11. Alapunkt a. Üksnes järgmised kaubad:

                           —

                           juhtimis- ja navigatsiooniseadmed, v.a kaasaskantavad õhukaitsesüsteemid või MTCG I (raketitehnoloogia kontrollirežiim) kohaselt määratletud seadmed;

                           —

                           automaatsed juhtimis- ja kontrollisüsteemid.

               —

               ML 13. Alapunktid c ja d.

               —

               ML 14. Kõik kaubad, v.a kaasaskantavad õhukaitsetreeningsüsteemid.

               —

               ML 15. Alapunktid b, c, d ja e.

               —

               ML 16. Kõik kaubad, v.a:

                           —

                           kaasaskantavate õhukaitsesüsteemidega seotud kaubad;

                           —

                           esemed, mis on seotud kaupadega, mille eksport ei ole sama üldise veoloaga lubatud.

               —

               ML 17. Alapunktid a, b, d, e, j, k, l, m, n, o ja p. Kõik kaubad, v.a

                           —

                           alapunkt n: välja arvatud spetsiaalselt kategooriates ML 4, ML 6, ML 9 ja ML 10 reguleeritud toodete arendamiseks loodud katsemudelid ja nende katsemudelite erikomponendid.

               —

               ML 21. Alapunktid a ja b. Üksnes järgmised kaubad ja üksnes juhul, kui need on lubatud käesoleva üldise veoloa muudes kategooriates:

                           a)

                           järgmiste tegevuste jaoks spetsiaalselt loodud või kohandatud „tarkvara“:

                                       1)

                                       direktiivi 2009/43/EÜ lisas sätestatud varustuse kasutamine või hooldus;

                           b)

                           punkti ML 21 alapunktis a nimetamata muu spetsiaalne „tarkvara“:

                                       1)

                                       spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud „tarkvara“, mis on spetsiaalselt ette nähtud sõjaliste relvasüsteemide modelleerimiseks, simuleerimiseks või hindamiseks;

                                       4)

                                       spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud „tarkvara“, mis on spetsiaalselt loodud käsu, kommunikatsiooni, kontrolli ja luure (C3I) või käsu, kommunikatsiooni, kontrolli, andmetöötluse ja luure (C4I) rakendustes kasutamiseks.

               —

               ML 22. Alapunkt a. Kogu tehnoloogia, v.a arendus- ja tootmistehnoloogia, ja üksnes juhul, kui see on lubatud sama üldise veoloa muudes kategooriates.

         1.2.   Kaitsejõudude üldise veoloa alla lisatavad tingimused

   Järgmine tingimuste loetelu ei ole ammendav. Samal ajal ei ole liikmesriigi poolt kaitsejõudude üldise veoloa alla lisatavad tingimused vastuolus allpool loetletud tingimustega ega kahjusta neid.

               —

               Geograafiline kehtivus: Euroopa Majanduspiirkond (ELi 28 liikmesriiki + Island ja Norra) (3).

               —

               Edasiveod Euroopa Majanduspiirkonna piires on lubatud ilma eelkontrollideta; nõutav võib olla üksnes järelaruandlus.

               —

               Kaitsejõudude üldine veoluba on ette nähtud lõppkasutuseks direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis a osutatud õigustatud vastuvõtjatele. Edasimüük, mille kohta veo ajal teave puudub, loetakse uueks ekspordiks. Uue ekspordi puhul peab vastuvõtva liikmesriigi pädev asutus kontrollima eksporti või vedu, mis on tingitud edasimüügist, mille kohta esialgse veo ajal teave puudus.

               —

               Järelkontrolliks kaitsejõudude üldise veoloa alusel peaksid liikmesriigid tagama, et tarnijad esitavad aruande kaitsejõudude üldise veoloa kasutamise kohta vastavalt aruandluse miinimumnõuetele, mis on esitatud direktiivi 2009/43/EÜ artikli 8 lõikes 3.

         2.   JÄRELMEETMED
   Liikmesriike kutsutakse üles jõustama käesolev soovitus hiljemalt 1. juuliks 2017.
   Liikmesriikidel soovitatakse teatada komisjonile käesoleva soovituse jõustamiseks võetavatest meetmetest.
   3.   ADRESSAADID
   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. november 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/43/EÜ kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste lihtsustamise kohta (ELT L 146, 10.6.2009, lk 1).

      (2)  Nõukogu 8. detsembri 2008. aasta ühine seisukoht 2008/944/ÜVJP, millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad (ELT L 335, 13.12.2008, lk 99).

      (3)  EMP ühiskomitee 14. juuni 2013. aasta otsus nr 111/2013 (ELT L 318, 28.11.2013, lk 12), millega inkorporeeriti EMP lepingusse direktiiv 2009/43/EÜ, sisaldas selgesõnalist kohandusteksti: „Käesolevat direktiivi ei kohaldata Liechtensteini suhtes“.