title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus, 18. juuni 2009 , Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistiku loomise kohta kutsehariduse ja -koolituse valdkonnas (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               8.7.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 155/1

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU SOOVITUS,
   18. juuni 2009,
   Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistiku loomise kohta kutsehariduse ja -koolituse valdkonnas
   (EMPs kohaldatav tekst)
   2009/C 155/01
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 149 lõiget 4 ja artikli 150 lõiget 4,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (2)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras, (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Üleminek teadmistepõhisele majandusele (2000. aastal Lissabonis kokku tulnud Euroopa Ülemkogu) nõuab kutsehariduse ja -koolituse süsteemide ajakohastamist ja pidevat täiustamist majanduse ja ühiskonna kiire muutumise tingimustes, nii et need aitaksid suurendada konkurentsivõimet tööturul ja sotsiaalset kaasatust ning parandaksid elukestva õppe kättesaadavust, sh ebasoodsas olukorras olevate inimeste jaoks.

               (2)

               2002. aastal Barcelonas toimunud Euroopa Ülemkogu istungil püstitati eesmärk muuta Euroopa haridus- ja koolitussüsteemid 2010. aastaks kvaliteedi mõõdupuuks kogu maailmas.

               (3)

               Majanduskasvu ja tööhõivet käsitlevad Lissaboni koondsuunised aastateks 2005–2008 kutsuvad liikmesriike üles välja töötama taskukohaseid ja kättesaadavaid elukestva õppe süsteeme, mis vastavad teadmistepõhise majanduse ja ühiskonna muutuvatele vajadustele. Parandamaks haridus- ja koolitussüsteemide vastavust tööturu nõuetele, on vaja kõnealuseid süsteeme ajakohastada ja tõsta nende suutlikkust. Seega peavad haridus- ja koolituspoliitika eesmärgid järjest enam täiendama majandus- ja tööturupoliitika eesmärke, et ühendada sotsiaalne ühtekuuluvus ja konkurentsivõime.

               (4)

               Nõukogu 19. detsembri 2002. aasta resolutsiooni Euroopa tõhustatud koostöö edendamise kohta kutsehariduse ja -koolituse valdkonnas (4) (nn Kopenhaageni protsess) vastuvõtmise järel ning kvaliteeditagamise prioriteetsuse küsimuses komisjoni, liikmesriikide, tööturu osapoolte, EMÜ-EFTA riikide ja kandidaatriikide vahel toimunud koostöö tulemusena on välja töötatud ühine kvaliteeditagamise raamistik (Common Quality Assurance Framework – „CQAF”), mis põhineb eri osalisriikide senistel kogemustel ja headel tavadel.

               (5)

               Nõukogu ja komisjoni ühises 2004. aasta vahearuandes Euroopa Ülemkogule tööprogrammi „Haridus ja koolitus 2010” kohta (5) on sätestatud, et kutsehariduse ja -koolituse ühine kvaliteeditagamise raamistik (Kopenhaageni deklaratsiooni järelmeetmena) ning „kokkulepitud kvaliteeditagamise standardite, protsesside ja suuniste kogumi” (6) väljatöötamine (koostoimes Bologna protsessiga ning osana haridus- ja koolitussüsteemide eesmärkide tööprogrammist) peaksid kuuluma Euroopa tähtsamate prioriteetide hulka.

               (6)

               Nõukogu (haridus, noored ja kultuur) kiitis 2004. aasta mais (7) heaks CQAFi lähenemisviisi ning kutsus liikmesriike ja komisjoni üles seda vastavalt oma pädevusele vabatahtlikult edendama koostöös asjaomaste sidusrühmadega.

               (7)

               Euroopa kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeditagamise võrgustik (8) lõi Euroopa platvormi, mis võimaldas võtta asjakohaseid järelmeetmeid nõukogu 2004. aasta järelduste ja Helsingi kommünikee suhtes ning hõlbustas riikidevahelist jätkusuutlikku koostööd.

               (8)

               2006. aasta Helsingi kommünikees rõhutati, et seades eesmärgiks edendada kvaliteedi parandamisele suunatud lähenemisviisi ja tagada laialdasem osalemine Euroopa kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeditagamise võrgustikus, on vaja välja töötada ja rakendada ühtsed üle-euroopalised vahendid, mis oleksid ette nähtud konkreetselt kutsehariduse ja -koolituse valdkonna jaoks, võttes aluseks CQAFi põhimõtted vastavalt nõukogu 2004. aasta mai järeldustele kutsehariduse ja -koolituse kvaliteedi tagamise kohta.

               (9)

               Käesoleva soovituse alusel luuakse Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistik („raamistik”) – võrdlusvahend, mis aitab ühiste Euroopa võrdlusaluste kaudu liikmesriikidel edendada ja jälgida kutsehariduse ja -koolituse süsteemide pidevat täiustamist ning mis lähtub CQAFist, olles selle edasiarendus. Kõnealuse raamistiku eesmärk on aidata parandada kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeti ning suurendada kutseharidus- ja koolituspoliitika arengute läbipaistvust ja kooskõla liikmesriikide vahel, edendades niiviisi vastastikust usaldust, töötajate ja õppurite liikuvust ning elukestvat õpet.

               (10)

               Raamistik peaks sisaldama kutsehariduse ja -koolituse kvaliteedi tagamise ja parandamise tsüklit, mis hõlmab kavandamist, rakendamist, hindamist ja läbivaatamist/muutmist ning mida toetavad ühtsed kvaliteedikriteeriumid, näidiskirjeldused ja näitajad. Liikmesriigid peavad kindlaks määrama asjakohase seireprotsessi, sealhulgas sise- ja välishindamise mehhanismid, et selgitada välja süsteemide, protsesside ja kehtiva korra tugevad kohad ning täiustamist nõudvad valdkonnad. Raamistik peaks hõlmama mõõtmisvahendite kasutamist, mis tõendaksid selle tulemuslikkust.

               (11)

               Raamistikku tuleks kohaldada kutsehariduse ja -koolituse süsteemi, kutsehariduse ja -koolituse pakkujate ja kvalifikatsiooni andmise tasandil. Raamistik sätestab süsteemse kvaliteedikäsitluse, hõlmates ja sidudes omavahel asjaomased tasandid ja osalejad. Raamistik peaks panema olulist rõhku kvaliteedi seirele ja parandamisele, ühendades sise- ja välishindamise, kontrolli ja täiustamise eesmärgil tehtavad toimingud ning toetades neid mõõtmise ja kvalitatiivse analüüsi kaudu. Raamistik peaks moodustama aluse kõnealuse valdkonna arendamiseks Euroopa, riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil tehtava koostöö kaudu.

               (12)

               Kuna käesolevas soovituses sätestatakse hindamist ja kvaliteedi parandamise ideed toetavad konkreetsed vahendid kõikide tasandite jaoks, siis soodustab see tõendusmaterjalil põhineva poliitika ja tegutsemisviisi kasutamist, mis on tõhusama ja võrdseid võimalusi edendava poliitika aluseks vastavalt nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 2006. aasta järeldustele Euroopa haridus- ja koolitussüsteemide tõhususe ning võrdsete võimaluste kohta. (9)

               (13)

               Käesolevas soovituses nähakse ette raamistik parimate tavade kindlaks tegemiseks, toetamiseks ja vahetamiseks mitte ainult riigi vaid ka kohalikul ja piirkondlikul tasandil kõikides olulistes võrgustikes, sealhulgas Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistiku võrgustikus.

               (14)

               Soovituses võetakse arvesse „Ühiseid põhimõtteid kvaliteedi tagamiseks hariduses ja koolituses”, mis on esitatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2008. aasta soovituse Euroopa kvalifikatsiooniraamistiku loomise kohta elukestva õppe valdkonnas (10) (European Qualifications Framework for lifelong learning – „EQF”) III lisas. Seega peaks raamistik toetama EQFi elluviimist, eelkõige õpitulemuste tõendamise kvaliteeti. Samuti peaks see toetama muude selliste üle-euroopaliste meetmete rakendamist nagu Euroopa kutsehariduse ja -koolituse ainepunktide süsteem ning mitteformaalse hariduse ja vabahariduse määratlemist ja tunnustamist käsitlevad Euroopa ühised põhimõtted.

               (15)

               Võttes arvesse selle mittesiduvat laadi, on soovitus kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega, kuna selle eesmärk on toetada ja täiendada liikmesriikide tegevust, hõlbustades nendevahelist edasist koostööd, et suurendada kutsehariduse ja -koolituse läbipaistvust ning edendada liikuvust ja elukestvat õpet. Seda tuleks rakendada vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ja tavadele. Käesolev soovitus on kooskõlas kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttega, kuna sellega ei asendata ega kehtestata riiklikke kvaliteeditagamise süsteeme. Raamistik ei kirjuta ette konkreetset kvaliteeditagamise süsteemi ega lähenemisviisi, vaid sätestab ühised põhimõtted, kvaliteedikriteeriumid, näidiskirjeldused ja näitajad, mis võivad olla abiks olemasolevate kutsehariduse ja -koolituse süsteemide hindamisel ja täiustamisel.

               (16)

               Käesoleva soovituse II lisas toodud võrdlusnäitajate eesmärk on toetada kutsehariduse ja -koolituse süsteemide ja/või kutsehariduse ja -koolituse pakkujate hindamist ja kvaliteedi parandamist vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ja tavadele ning see peaks toimima vahendite paketina, mille seast eri kasutajad võivad valida näitajaid, mis on nende kvaliteeditagamise süsteemi nõuete seisukohast kõige asjakohasemad. Nende laadi ja eesmärgi osas tuleks neid eristada näitajatest ja sihttasemetest, millele on viidatud nõukogu 25. mai 2007. aasta järeldustes näitajate ja sihttasemete sidusa raamistiku kohta, mille alusel hinnatakse Lissaboni eesmärkide elluviimisel saavutatut hariduse ja koolituse valdkonnas. (11)

               (17)

               Kui liikmesriigid kasutavad ja arendavad raamistikku, võib see neil aidata parandada ja edasi arendada oma kutsehariduse ja -koolituse süsteeme, toetada elukestva õppe strateegiaid, edendada Euroopa tööturu integratsiooni ja EQFi rakendamist, edendada kvaliteedi parandamise ideed kõikidel tasanditel, austades siseriiklike haridussüsteemide mitmekesisust.

               (18)

               Käesolev soovitus peaks aitama ajakohastada haridus- ja koolitussüsteeme, parandada koolituse tulemuslikkust, püüdes tagada, et inimesed ei jääks kvalifikatsioonita, parandada hariduse, koolituse ja töökoha omavahelist seotust, luua seoseid formaalse hariduse, mitteformaalse hariduse ja vabahariduse vahel ning laiendada kvalifikatsiooni andmist omandatud kogemuste põhjal,

         SOOVITAVAD LIIKMESRIIKIDEL:

               1.

               Kasutada ja arendada Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistikku („raamistik”), kvaliteedinäitajaid, näidiskirjeldusi ja võrdlusnäitajaid, mis on sätestatud ja mida on täpsemalt kirjeldatud I ja II lisas; veelgi täiustada ja edasi arendada oma kutsehariduse ja -koolituse süsteeme; toetada elukestva õppe strateegiaid ja EQFi ning liikuvust käsitleva Euroopa kvaliteediharta rakendamist; edendada kvaliteedi parandamise ideed ja innovatsiooni kõikidel tasanditel. Erilist tähelepanu tuleks pöörata kutsehariduselt ja -koolituselt kõrgharidusele üleminekule.

               2.

               Vajadusel koostada kõigil hiljemalt 18. juuni 2011 lähenemisviis, mille eesmärk on parandada kvaliteeditagamise süsteeme siseriiklikul tasandil, ning parimal viisil kasutada raamistikku, kaasates tööturu osapooled, piirkondlikud ja kohalikud omavalitsused ja kõik teised asjaomased sidusrühmad vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ja tavadele.

               3.

               Osaleda aktiivselt Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistiku võrgustikus („raamistiku võrgustik”), mille alusel arendatakse edasi kutsehariduse ja -koolituse kvaliteedi parandamise ühiseid põhimõtteid, võrdluskriteeriume, näitajaid, suuniseid ja vahendeid vajadust mööda nii riiklikul, piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil.

               4.

               Luua riiklik kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeditagamise tugikeskus nendes riikides, kus see veel puudub, ning siduda see iga liikmesriigi konkreetsete struktuuride ja nõuetega; nimetatud tugikeskusesse kaasatakse olemasolevad asjaomased organisatsioonid, tööturu osapooled ja kõik asjasse puutuvad sidusrühmad riiklikul ja piirkondlikul tasandil, vastavalt liikmesriigi tavadele, eesmärgiga tagada algatuste järelmeetmed. Tugikeskus peaks:

                           —

                           hoidma suurt hulka sidusrühmi kursis raamistiku võrgustiku tegevusega;

                           —

                           toetama aktiivselt raamistiku võrgustiku tööprogrammi rakendamist;

                           —

                           käivitama konkreetseid algatusi edendamaks raamistiku edasiarendamist liikmesriigi tasandil;

                           —

                           toetama enesehindamist kui täiendavat ja tõhusat viisi kvaliteedi tagamisel, mis võimaldab mõõta arengut ja määrata valdkonnad, mida on raamistiku võrgustiku tööprogrammi rakendamisel vaja edendada;

                           —

                           tagama, et teavet levitatakse sidusrühmadele tõhusalt.

               5.

               Kontrollida iga nelja aasta tagant Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistiku rakendamise edenemist – kontrolliaruanne lisatakse igasse teise liikmesriigi eduaruandesse, mis koostatakse tulevase Euroopa haridus- ja koolitusalase koostöö strateegilise raamistiku raames – raamistiku võrgustikus koostöös komisjoni ja liikmesriikidega kindlaksmääratud võrdluskriteeriumide põhjal,

         KIIDAVAD HEAKS KOMISJONI KAVATSUSE:

               1.

               Toetada liikmesriike eespool kirjeldatud ülesannete täitmisel, eeskätt koostöö ja vastastikuse õppimise hõlbustamisel, juhendite katsetamisel ja koostamisel ning kõigis liikmesriikides kutsehariduse ja -koolituse valdkonnas toimunud kvaliteedialaste arengute kohta teabe edastamisel.

               2.

               Edendada raamistiku võrgustikku ja osaleda selles koos liikmesriikidega, aidates vajaduse korral konkreetsete ettepanekute ja algatuste kaudu kaasa kõnealuse valdkonna poliitika kujundamisele.

               3.

               Tagada käesoleva soovituse elluviimise järelmeetmed, esitades sel eesmärgil iga nelja aasta järel aruande Euroopa Parlamendile ja nõukogule omandatud kogemuste ja tulevikunägemuste kohta, kaasa arvatud vajaduse korral järeldused, milleni jõuti käesoleva soovituse läbivaatamisel koostöös liikmesriikidega eri sidusrühmade osalusel.

               4.

               Hinnata kõnealuse aruande alusel ja koostöös liikmesriikidega käesoleva soovituse rakendamist ja vajadusel selle läbivaatamist.

      Brüssel, 18. juuni 2009

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         H.-G. PÖTTERING

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Štefan FÜLE

      (1)  ELT C 100, 30.4.2009, lk 136.

      (2)  ELT C 325, 19.12.2008, lk 48.

      (3)  Euroopa Parlamendi 18. detsembri 2008. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 11. mai 2009. aasta otsus.

      (4)  EÜT C 13, 18.1.2003, lk 2.

      (5)  ELT C 104, 30.4.2004, lk 1.

      (6)  Kõrghariduse eest vastutavate ministrite konverentsil Berliinis 19. septembril 2003 vastuvõetud kommünikee „Euroopa kõrgharidusruumi loomine”.

      (7)  Nõukogu 28. mai 2004. aasta järeldused kutsehariduse ja -koolituse kvaliteedi tagamise kohta.

      (8)  Euroopa kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeditagamise Euroopa võrgustik loodi 2005. aasta oktoobris komisjoni poolt pärast seda, kui kutseõppe nõuandekomitee oli esitanud positiivse arvamuse. Selle liikmed on nimetatud liikmesriikide, kandidaatriikide, EFTA-EMP riikide ja Euroopa tööturu osapoolte organisatsioonide poolt selgesõnaliselt kindlaksmääratud menetluse alusel.

      (9)  ELT C 298, 8.12.2006, lk 3.

      (10)  ELT C 111, 6.5.2008, lk 1.

      (11)  ELT C 311, 21.12.2007, lk 13.

      LISADE SISSEJUHATUS
      Käesoleva soovitusega luuakse Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistik („raamistik”), mis hõlmab kvaliteedi tagamise ja parandamise tsüklit (kavandamine, rakendamine, hindamine ja läbivaatamine/muutmine), mis tugineb valitud kvaliteedikriteeriumidele, näidiskirjeldustele ja näitajatele, mida kohaldatakse kvaliteedijuhtimise suhtes nii kutsehariduse ja -koolituse süsteemide kui pakkujate tasandil. Eesmärk ei ole kehtestada uusi standardeid, vaid toetada liikmesriikide jõupingutusi, säilitades samas nende lähenemisviiside mitmekesisuse.
      Raamistikku tuleks pigem käsitada kui vahendite paketti, mille seast eri kasutajad võivad valida kirjeldusi ja näitajaid, mis on nende hinnangul nende konkreetse kvaliteeditagamise süsteemi nõuete seisukohast kõige asjakohasemad.
      Kavandatud näidiskirjeldused (I lisa) ja näitajad (II lisa) on soovituslikud ning raamistiku kasutajad võivad neid valida ja kohaldada kooskõlas kõigi oma nõuete ja eesmärkidega või osadega neist.
      Neid võib kohaldada esmase kutsehariduse ja/või täiendkutseõppe suhtes, sõltuvalt iga liikmesriigi kutsehariduse ja -koolituse süsteemi vastavast eripärast ning kutsehariduse ja -koolituse pakkujate liigist.
      Nende kasutamine on üksnes vabatahtlik, võttes arvesse nende potentsiaalset lisandväärtust ning kasutades neid vastavalt liikmesriigi õigusaktidele ja tavadele. Neid ei tuleks käsitada võrdlusnäitajate ega vahenditena, mille abil anda aru eri riiklike süsteemide kvaliteedist ja tõhususest või mille abil neid võrrelda. Vastutus kõnealuste süsteemide kvaliteedi järelevalve eest lasub üksnes liikmesriikidel.

         I LISA

            EUROOPA KVALITEEDITAGAMISE VÕRDLUSRAAMISTIK: KVALITEEDIKRITEERIUMID JA NÄIDISKIRJELDUSED
             (1)

         Käesolev lisa pakub välja ühtsed kvaliteedikriteeriumid ja näidiskirjeldused, millega toetada liikmesriike raamistiku rakendamisel, kui liikmesriigid seda vajalikuks peavad. (2)

                     Kvaliteedikriteeriumid

                     Kutsehariduse ja -koolituse süsteemi tasandi näidiskirjeldused

                     Kutsehariduse ja -koolituse pakkuja tasandi näidiskirjeldused

                     Rakenduskava peegeldab strateegilist visiooni, mida jagavad asjaomased sidusrühmad ning selgelt määratletud eesmärke, meetmeid ja näitajaid.

                     Kutsehariduse ja -koolituse eesmärgid püstitatakse keskmises ja pikemas perspektiivis kooskõlas üle-euroopaliste eesmärkidega.
                     Asjaomased sidusrühmad kaasatakse eri tasandite kutsehariduse ja -koolituse eesmärkide püstitamisse.
                     Püstitatakse eesmärgid, ja nende täitmise jälgimiseks kasutatakse erinäitajaid (edukriteeriumid).
                     Nähakse ette mehhanismid ja kord koolitusvajaduste väljaselgitamiseks.
                     Töötatakse välja teabepoliitika, et tagada kvaliteedialaste tulemuste optimaalne avalikustamine vastavalt riiklikele/piirkondlikele andmekaitsenõuetele.
                     Töötatakse välja üksikisiku kvalifikatsiooni tunnustamise, kinnitamise ja sertifitseerimise standardid ja juhised.

                     Kutsehariduse ja -koolituse pakkujad („pakkujad”) lähtuvad kohalike eesmärkide püstitamisel Euroopa, riiklikest ja piirkondlikest kutsehariduse ja -koolituse poliitika eesmärkidest.
                     Püstitatakse sõnaselged eesmärgid ja ülesanded ning jälgitakse nende täitmist.
                     Konsulteeritakse pidevalt asjaomaste sidusrühmadega selgitamaks välja konkreetseid kohalikke/individuaalseid vajadusi.
                     Määratakse üheselt mõistetavalt kvaliteedi juhtimise ja parandamise eest vastutajad.
                     Töötajad kaasatakse varakult planeerimisse, sh kvaliteedijuhtimisse.
                     Pakkujad kavandavad koostööalgatusi teiste kutsehariduse ja -koolituse pakkujatega.
                     Asjaomased sidusrühmad osalevad kohalike vajaduste analüüsimisel.
                     Pakkujad rakendavad selget ja läbipaistvat kvaliteeditagamise süsteemi.

                     Rakenduskavade koostamisel konsulteeritakse sidusrühmadega; rakenduskavad sisaldavad sõnaselgeid põhimõtteid.

                     Rakenduskavad koostatakse koostöös tööturu osapoolte, pakkujate ja teiste asjaomaste sidusrühmadega eri tasanditel.
                     Rakenduskavad sisaldavad ressursivajaduse ja kasutajate suutlikkuse hindamist ning toetavaid vahendeid ja juhiseid.
                     Töötatakse välja raamistiku eri tasanditel rakendamise juhised ja standardid.
                     Rakenduskavad sisaldavad konkreetseid toetusvahendeid kutseõpetajate ja -koolitajate koolituseks.
                     Pakkujate vastutus seoses raamistiku rakendamisega on selge ja läbipaistev.
                     Töötatakse välja riiklik ja/või piirkondlik kvaliteeditagamise raamistik, mis sisaldab pakkujate tasandi juhiseid ja kvaliteedistandardeid, edendamaks pidevat täiustamist ja iseregulatsiooni.

                     Organisatsioonisiseselt jaotatakse ressursid selliselt, et täita rakenduskavades püstitatud eesmärgid.
                     Sõneselgelt toetatakse asjakohast ja ulatuslikku partnerlust kavandatud tegevuste elluviimiseks.
                     Töötajate kvalifikatsiooni tõstmise strateegilises kavas määratakse kindlaks kutseõpetajate ja -koolitajate koolitusvajadused.
                     Töötajad osalevad regulaarselt koolitustel ning arendavad koostööd asjaomaste organisatsiooniväliste sidusrühmadega, et toetada suutlikkuse tõstmist ja kvaliteedi parandamist ning tõhustada tulemuslikkust.

                     Protsesse ja tulemusi hinnatakse regulaarselt ja seda toetab mõõtmine

                     Välja on töötatud hindamismeetodid, sh sisehindamise ja välishindamise teostamiseks.
                     Lepitakse üheselt mõistetavalt kokku sidusrühmade kaasamises seiresse ja hindamisse.
                     Riiklikud/piirkondlikud standardid ning kvaliteedi parandamise ja tagamise protsessid on asjakohased ja valdkonna vajadustega proportsionaalsed.
                     Süsteemide suhtes kohaldatakse enesehindamist ning vajadusel sise- ja välist kontrolli.
                     Rakendatakse varajase hoiatamise süsteeme.
                     Kasutatakse tulemuslikkuse näitajaid.
                     Regulaarselt kogutakse asjakohaseid ja seotud andmeid eesmärgiga mõõta edusamme ja selgitada välja täiustamist vajavad valdkonnad. Välja on töötatud sobiv andmekogumise metoodika, nt küsimustikud, näitajad/mõõdikud.

                     Korrapäraselt viiakse läbi enesehindamine kas riiklike ja piirkondlike eeskirjade/raamistike alusel või pakkujate algatusel.
                     Hinnatakse ja kontrollitakse haridusalaseid protsesse ja tulemusi, sh õppuri rahulolu ja töötajate tulemusnäitajaid ja rahulolu.
                     Hindamine ja kontroll hõlmavad piisavaid ja mõjusaid mehhanisme, et kaasata organisatsioonisiseseid ja -väliseid sidusrühmi.
                     Rakendatakse varajase hoiatamise süsteeme.

                     Kontroll

                     Kõikide tasandite jaoks nähakse ette kontrollimise kord, mehhanismid ja vahendid.
                     Protsesse kontrollitakse korrapäraselt ja koostatakse tegevuskava muudatuste juhtimiseks. Süsteeme kohandatakse vastavalt tegevuskavale.
                     Avalikustatakse hindamistulemused.

                     Õppuritelt küsitakse tagasisidet nende individuaalsete õpikogemuste ning õppe- ja õpetamiskeskkonna kohta. Koos õpetajatepoolse tagasisidega kasutatakse seda edasise tegevuse kujundamisel.
                     Avalikkusel on ulatuslik juurdepääs kontrollitulemustele.
                     Tagasiside ja kontroll on osa organisatsiooni strateegilisest õppeprotsessist.
                     Hindamise tulemusi analüüsitakse koos asjaomaste sidusrühmadega ning nähakse ette vajalikud tegevuskavad.

            (1)  Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid, mis põhinevad Cedefopi hariduskvaliteedi sõnastikul (2003. aasta novembri töödokument).

            (2)  Täiendav kvaliteedinäitajate kogum on üksikasjalikult esitatud II lisas.

         II LISA

            KUTSEHARIDUSE JA -KOOLITUSE KVALITEEDI HINDAMISEKS VALITUD KVALITEEDINÄITAJATE VÕRDLUSKOGUM

         Käesolevas lisas kavandatakse ulatuslik valitud kvaliteedinäitajate kogum, mida saab kasutada kutsehariduse ja -koolituse süsteemide ja/või pakkujate hindamise ja kvaliteedi parandamise toetamiseks. Näitajate kogumit arendatakse edasi Euroopa bilateraalse ja/või multilateraalse koostöö raames, tuginedes Euroopa andmekogudele ja liikmesriikide registritele.
         Nende laadi ja eesmärgi osas tuleks neid eristada näitajatest ja sihttasemetest, millele on viidatud nõukogu 25. mai 2007 aasta järeldustes näitajate ja sihttasemete sidusa raamistiku kohta, mille alusel hinnatakse Lissaboni eesmärkide elluviimisel saavutatut hariduse ja koolituse valdkonnas.
         Lisaks ei sisalda näitajate tabel liikmesriigi tasandi koondnäitajaid, kui neid ei ole olemas või kui neid on keeruline saada. Sellised näitajad võib liikmesriigi tasandil koondada hilisemas etapis, võttes aluseks liikmesriikide, komisjoni ja Euroopa kvaliteeditagamise võrdlusraamistiku võrgustiku vahelise ühise kokkuleppe.

                     Näitaja

                     Näitaja liik

                     Poliitika eesmärk

                     Kvaliteeditagamise üldised näitajad

                     Nr 1
                     Kvaliteeditagamissüsteemi olulisus kutsehariduse ja -koolituse pakkujate („pakkuja”) jaoks:

                                 a)

                                 pakkujate osakaal, kes seaduse alusel või omal algatusel rakendavad organisatsioonisiseselt kvaliteeditagamise süsteeme;

                                 b)

                                 akrediteeritud pakkujate osakaal.

                     Tausta- ja sisendnäitaja

                     Edendada kvaliteedi parandamise kultuuri pakkujate tasandil.
                     Suurendada koolituse kvaliteedi läbipaistvust.
                     Suurendada vastastikust usaldust koolituse pakkujate seas.

                     Nr 2
                     Investeering õpetajate ja koolitajate koolitusse:

                                 a)

                                 täiendkoolituses osalevate õpetajate ja koolitajate osakaal;

                                 b)

                                 investeeringute suurus.

                     Sisend- ja protsessinäitaja

                     Edendada õpetajate ja koolitajate vastutust kutsehariduse ja -koolituse kvaliteedi parandamisel.
                     Parandada kutsehariduse ja -koolituse vastavust tööturu muutuvatele vajadustele.
                     Suurendada üksikisiku õpisuutlikkust.
                     Parandada õppurite tulemuslikkust.

                     Kutsehariduse ja -koolituse poliitika kvaliteedieesmärke toetavad näitajad

                     Nr 3
                     Kutsehariduse ja -koolituse programmides osalemise määr:
                     kutsehariduse ja -koolituse programmides osalejate arv (1) vastavalt programmi liigile ja üksikutele kriteeriumidele. (2)

                     Sisend-, protsessi- ja väljundnäitaja

                     Koguda põhiteavet kutsehariduse ja -koolituse atraktiivsuse kohta kutsehariduse ja -koolituse süsteemi ja pakkuja tasanditel.
                     Toetada eesmärki suurendada ligipääsu kutseharidusele ja -koolitusele, sh ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade jaoks.

                     Nr 4
                     Kutsehariduse ja -koolituse programmide täitmise määr:
                     kutsehariduse ja -koolituse programmi edukalt läbinud ja väljalangenud isikute arv vastavalt programmi liigile ja üksikutele kriteeriumidele.

                     Protsessi- ja väljundnäitaja

                     Koguda põhiteavet haridusalaste saavutuste ja koolituse kvaliteedi kohta.
                     Arvutada välja väljalangevuse määr osalusmäära suhtes.
                     Toetada programmide edukat täitmist kui ühte peamist kutsehariduse ja -koolituse kvaliteedi parandamise eesmärki.
                     Toetada erikoolitusi, sh ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade jaoks.

                     Nr 5
                     Tööleasumise määr pärast kutsehariduse ja -koolituse programmi läbimist:

                                 a)

                                 kutsehariduse omandajate tööleasumine kindlaksmääratud aja jooksul pärast koolitust vastavalt programmi liigile ja üksikutele kriteeriumidele; (3)

                                 b)

                                 tööleasunute osakaal kindlaksmääratud aja jooksul pärast koolitust vastavalt programmi liigile ja üksikutele kriteeriumidele.

                     Väljundnäitaja

                     Toetada konkurentsivõimet tööturul.
                     Parandada kutsehariduse ja -koolituse vastavust tööturu muutuvatele vajadustele.
                     Toetada erikoolitusi, sh ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade jaoks.

                     Nr 6
                     Omandatud oskuste kasutamine töökohal:

                                 a)

                                 teave vastuvõetud töökoha kohta pärast koolituse läbimist vastavalt programmi liigile ja üksikutele kriteeriumidele;

                                 b)

                                 üksikisikute ja tööandjate rahulolu määr seoses omandatud oskuste ja pädevustega.

                     Väljundnäitaja
                     (kvalitatiivsete ja kvantitatiivsete näitajate kombinatsioon)

                     Suurendada konkurentsivõimet tööturul.
                     Suurendada kutsehariduse ja -koolituse vastavust tööturu muutuvatele vajadustele.
                     Toetada erikoolitusi, sh ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade jaoks.

                     Taustateave

                     Nr 7
                     Töötuse määr (4) vastavalt üksikutele kriteeriumidele.

                     Taustanäitaja

                     Taustateave poliitiliste otsuste tegemiseks kutsehariduse ja -koolituse süsteemi tasandil.

                     Nr 8
                     Haavatavate elanikkonnarühmade osalemine:

                                 a)

                                 nende kutsehariduses ja -koolituses osalejate osakaal protsentides, keda liigitatakse ebasoodsas olukorras olevateks elanikkonnarühmadeks, (määratletud piirkonnas või seirealal) vastavalt vanusele ja soole;

                                 b)

                                 ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade edumäär vastavalt vanusele ja soole.

                     Taustanäitaja

                     Taustateave poliitiliste otsuste tegemiseks kutsehariduse ja -koolituse asutuste tasandil.
                     Toetada ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade juurdepääsu kutseharidusele ja -koolitusele.
                     Toetada ebasoodsas olukorras olevatele elanikkonnarühmadele mõeldud erikoolitusi.

                     Nr 9
                     Tööturu koolitusvajaduste väljaselgitamise mehhanismid:

                                 a)

                                 teave mehhanismide kohta, mis on ette nähtud muutuvate vajaduste väljaselgitamiseks eri tasanditel;

                                 b)

                                 tõendid nende tõhususe kohta.

                     Tausta- ja sisendnäitaja
                     (kvalitatiivne näitaja)

                     Suurendada kutsehariduse ja -koolituse vastavust tööturu muutuvatele vajadustele.
                     Toetada konkurentsivõimet tööturul.

                     Nr 10
                     Kutseharidusele ja -koolitusele parema juurdepääsu edendamise skeemid:

                                 a)

                                 teave eri tasandi olemasolevate skeemide kohta;

                                 b)

                                 tõendid nende tõhususe kohta.

                     Protsessinäitaja
                     (kvalitatiivne näitaja)

                     Edendada juurdepääsu kutseharidusele ja -koolitusele, sh ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade jaoks.
                     Toetada erikoolitusi.

            (1)  Esmase kutsehariduse osas: õppijat võib käsitada osalejana pärast seda, kui ta on õppes osalenud 6 nädala jooksul.
         Elukestva õppe osas: ametlikes kutsehariduse ja -koolituse programmides osalevate elanike arv protsentides.

            (2)  Lisaks põhiteabele soo ja vanuse kohta võib lisada teisi sotsiaalseid kriteeriume, nt kooli pooleli jätmine, kõrgeim haridusalane saavutus, sisserännanud, puudega isikud, töötuse kestus jne.

            (3)  Esmase kutsehariduse osas: sealhulgas teave väljalangenud õppurite tööleasumise kohta.

            (4)  Rahvusvahelisele Tööorganisatsiooni ja OECD määratletud töötuse mõiste: tööta isikud vanuses 15–74, kes otsivad aktiivselt tööd ning on valmis tööle minema.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2015/1381, 10. august 2015, toiduainetes esineva arseeni seire kohta

text:
               12.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 213/9

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2015/1381,
   10. august 2015,
   toiduainetes esineva arseeni seire kohta
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Keskkonnas leidub looduslikult arseeni mullas, põhjavees ja taimedes. Arseen esineb mitmesuguste arseeniühenditena. Arseeni võib leida vees ja mullas. Arseen neeldub kõikides taimedes ja loomades.

               (2)

               Anorgaanilise arseeni pikaajalise manustamisega seotud inimesel avalduvad teadaolevad peamised kahjulikud mõjud on nahakahjustused, vähkkasvajad, arenguhäireid põhjustav toksilisus, neurotoksilisus, südame-veresoonkonna haigused, ebatavaline glükoosi metabolism ja diabeet.

               (3)

               Komisjon palus Euroopa Toiduohutusametil (edaspidi „toiduohutusamet”) koostada teadusliku arvamuse toiduainetes (sh joogivees) leiduvast arseenist tuleneva ohu kohta.

               (4)

               Toiduohutusameti teaduslikus arvamuses (1) soovitati toidu kaudu omastamise hinnangu kinnitamiseks esitada eri toidukaupu käsitlevad andmed arseeni esinemise kohta nendes, et täpsustada anorgaanilise arseeni riskihindamist,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid korraldavad 2016., 2017. ja 2018. aastal arseeni toidus esinemise seiret. Seire peaks hõlmama paljusid eri toiduaineid, mis peegeldavad tarbimisharjumusi, sealhulgas selliseid toiduaineid nagu viljaterad, teraviljapõhised tooted (sh kliid ja idud), puu- ja köögiviljamahlad, joogivesi (sh pudelivesi), kohv, kuivatatud teelehed, õlu, kala ja mereannid, köögivili, vetikatooted (sh mariadru liik Sargassum fusiforme), piim, piimatooted, imikute ja väikelaste toit, meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toit ja toidulisandid, et andmete alusel oleks võimalik kokkupuudet õigesti hinnata.

               2.

               Liikmesriigid peaksid järgima proovivõtu korda, mis on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 333/2007, (2) et tagada proovide representatiivsus kontrollitava partii suhtes.

               3.

               Liikmesriigid peaksid arseeni analüüsima, soovitavalt anorgaanilise arseeni ja arseeni kogusisalduse, ning võimaluse korral muude asjaomaste arseeniühendite sisalduse kindlaksmääramisega vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 882/2004 (3) III lisale, kasutades analüüsimeetodit, mille usaldusväärsus on tõendatud.

               4.

               Liikmesriigid peaksid Euroopa Toiduohutusametile korrapäraselt esitama seireandmeid, väljendatuna sisaldusena kogumassis, toiduohutusameti poolt nõutava teabe kohta ja nõutavas elektroonilises vormis, et oleks võimalik moodustada ühtne andmebaas.

      Brüssel, 10. august 2015

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitleva Euroopa Toiduohutusameti teaduskomisjoni (CONTAM-komisjon) „Scientific Opinion on Arsenic in Food” (teaduslik arvamus arseeni kohta toidus). EFSA Journal 2009; 7(10):1351.

      (2)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 333/2007, 28. märts 2007, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadiumi, elavhõbeda, anorgaanilise tina, 3-MCPD ja benso(a)püreenisisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes (ELT L 88, 29.3.2007, lk 29).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 882/2004, 29. aprill 2004, ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).


title: Komisjoni soovitus, 11. märts 2005, Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhendi kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               22.3.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 75/67

      KOMISJONI SOOVITUS,
   11. märts 2005,
   Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhendi kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2005/251/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 165,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon pidas 2000. aasta jaanuaris (1) vajalikuks luua ühenduse edaspidise sellealase tegevuse liikumapaneva jõuna Euroopa teadusruum, pidades silmas eesmärki tugevdada ja struktureerida Euroopa teaduspoliitikat.

               (2)

               Euroopa Ülemkogu Lissaboni istungil seati ühenduse eesmärgiks muutuda aastaks 2010 maailma kõige konkurentsivõimelisema ja dünaamilisema teadmistepõhise majandusega piirkonnaks.

               (3)

               Nõukogu on käsitlenud teadlaste elukutse ja karjääriga seotud teemasid Euroopa teadusruumi kontekstis oma 10. novembri 2003. aasta resolutsioonis (2) ning suhtunud eriti soosivalt komisjoni kavatsusse töötada Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhendi koostamise nimel.

               (4)

               Kindlaks tehtud potentsiaalne teadlaste vähesus, (3) eriti teatavates kesksetes teadusvaldkondades, ohustab tõsiselt Euroopa Liidu innovatiivsust, teadmiste potentsiaali ja tootlikkuse kasvu lähitulevikus ning võib seada takistusi Lissaboni ja Barcelona eesmärkide saavutamisele. Seega peab Euroopa märkimisväärselt parandama oma ligitõmbavust teadlaste jaoks ning suurendama naisteadlaste osakaalu, aidates luua teadlaste jaoks vajalikud tingimused jätkusuutlikuma ja atraktiivsema teadus- ja arendusalase (4) karjääri tegemiseks.

               (5)

               Küllaldased ja väljaarendatud inimressursid teadus- ja arendusvaldkonnas on teaduslike teadmiste edasiarenemise, tehnoloogia arengu, elukvaliteedi parandamise, Euroopa kodanike heaolu kindlustamise ja Euroopa konkurentsivõime tõstmise nurgakiviks.

               (6)

               Tuleks tutvustada ja rakendada teadlaste karjääri arendamise uusi vahendeid, andes seega oma panuse Euroopa teadlaste karjääriväljavaadete edendamisse.

               (7)

               Paremad ja selgemad karjääriväljavaated aitavad ühtlasi parandada avalikkuse suhtumist teadlase elukutsesse ning julgustavad seega üha enam noori valima teadlaskarjääri.

               (8)

               Käesoleva soovituse poliitiline lõppeesmärk on anda oma panus ligitõmbava, avatud ning jätkusuutliku Euroopa teadlastele suunatud tööturu arendamisse, mille üldtingimused võimaldavad võtta tööle kõrgetasemelisi teadlasi ja säilitada nendega töösuhe keskkonnas, mis soodustab töö ja tootlikkuse tulemuslikkust.

               (9)

               Liikmesriigid peaksid püüdma pakkuda teadlastele jätkusuutlikke karjääriarendamissüsteeme kõigil karjäärietappidel, sõltumata nende lepingulisest olukorrast ning valitud teadus- ja arendusalase karjääri suunast, ning nad peaksid püüdlema selle poole, et tagada teadlaste kohtlemine professionaalidena ja lahutamatu osana institutsioonidest, kus nad töötavad.

               (10)

               Kuigi liikmesriigid on teinud märkimisväärseid pingutusi geograafilist ja valdkondadevahelist liikuvust puudutavate halduslike ja õiguslike takistuste ületamisel, on osa neist takistustest siiani püsima jäänud.

               (11)

               Peaks toetama kõiki liikuvuse vorme osana teadus- ja arendustegevuse üldpersonalipoliitikast siseriiklikul, regionaalsel ja institutsionaalsel tasandil.

               (12)

               Liikuvuse kõikide vormide väärtust peab teadlaste tööalastes hinnangu- ja edutamissüsteemides tunnustama täiel määral, tagades seega, et niisugused kogemused soodustavad nende ametialast arengut.

               (13)

               Euroopa Liidust ja Euroopa Liitu liikumist käsitleva järjepideva teadlaste karjääri- ja liikuvuspoliitika (5) arendamisel tuleb arvesse võtta olukorda arengumaades ning Euroopas ja väljaspool seda asuvates piirkondades, nii et teaduspotentsiaali loomine Euroopa Liidus ei saaks teoks vähem arenenud riikide või piirkondade arvelt.

               (14)

               Töölevõtjatena peaksid rahastajad ja tööandjad vastutama selle eest, et teadlaste valiku- ja töölevõtmise menetlused on avatud, läbipaistvad ning rahvusvahelisel tasandil võrreldavad.

               (15)

               Ühiskond peaks veelgi enam hindama vastutust ja professionaalsust, mida näitavad üles teadlased, tehes tööd oma karjääri erinevatel etappidel ning mitmekesistes rollides: teadustöötajate, juhatajate, projektijuhtide, tegevjuhtide, juhendajate, karjäärinõustajate ja teadussuhete korraldajatena.

               (16)

               Käesolevas soovituses lähtutakse eeldusest, et nii teadlaste kui ka tööandjate ja/või rahastajate jaoks on esmatähtis kohustus tagada asjaomaste siseriiklike, piirkondlike või valdkondlike õigusaktide nõuete järgimine.

               (17)

               Käesolev soovitus pakub liikmesriikidele, tööandjatele, rahastajatele ja teadlastele kasuliku vahendi, mille abil teha edaspidi vabatahtlikkuse alusel ettepanekuid teadlaste karjääriväljavaadete parandamiseks ja tugevdamiseks Euroopa Liidus ning teadlastele mõeldud avatud tööturu loomiseks.

               (18)

               Käesolevas soovituses visandatud üldised põhimõtted ja nõuded kujunesid avaliku arutelu tulemusel, millest võtsid täiel määral osa inimressursside ja liikuvuse juhtrühma liikmed,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               Liikmesriigid püüavad astuda vajalikke samme, tagamaks et teadlaste tööandjad ja rahastajad arendavad välja ja hoiavad töökorras toetava teaduskeskkonna ja töökultuuri, kus väärtustatakse, innustatakse ja toetatakse üksikisikuid ja uurimisgruppe ning antakse neile seatud eesmärkide ja ülesannete täitmiseks vajalikku materiaalset ja mittemateriaalset abi. Selles kontekstis peaks erilist tähelepanu pöörama noorteadlaste töö- ja koolitustingimustele, sest sellega mõjutatakse teadus- ja arendusalase karjääri tulevikuvalikuid ja ligitõmbavust.

               2.

               Liikmesriigid püüavad vajaduse korral alati astuda otsustavaid samme, tagamaks et teadlaste tööandjad ja rahastajad parendavad töölevõtumeetodeid ja hindamissüsteeme, et luua veelgi läbipaistvam, avatum, võrdsete võimalustega ja rahvusvaheliselt tunnustatud töölevõtmise ja karjääriarendamise süsteem kui Euroopa ühtse teadlastele mõeldud tööturu eeltingimus.

               3.

               Liikmesriigid võtavad jätkusuutlike teadlaskarjääride arendamisega seotud strateegiaid ja süsteeme formuleerides ja rakendades nõuetekohaselt arvesse lisas esitatud Euroopa teadlaste harta ja teadlaste töölevõtmise juhendi üldisi põhimõtteid ja nõudeid ning lähtuvad neist.

               4.

               Liikmesriigid püüavad võtta need üldised põhimõtted ja nõuded oma vastutusalas üle siseriiklikesse reguleerivatesse raamistikesse või valdkondlikesse ja/või institutsionaalsetesse standarditesse ja suunistesse (teadlasi käsitlevad hartad ja/või juhised). Seda tehes peaksid nad võtma arvesse suuri erinevusi õigusaktides ja tavades, mis eri riikides ja eri valdkondades määratlevad teadlaskarjääri suuna, korralduse ja töötingimused.

               5.

               Liikmesriigid peavad selliseid üldisi põhimõtteid ja nõudeid institutsionaalsete kvaliteedi tagamise mehhanismide lahutamatuks osaks, suhtudes neisse kui rahastamiskriteeriumide kehtestamise vahenditesse riiklike/piirkondlike rahastamisskeemide raames ning kasutades neid avalik-õiguslike organisatsioonide auditeerimis-, järelvalve- ja hindamisprotsessides.

               6.

               Liikmesriigid jätkavad pingutusi, kõrvaldamaks püsivaid õiguslikke ja halduslikke takistusi tööalasele liikuvusele, sealhulgas takistused valdkonnasisesele liikuvusele ja liikuvusele erinevate ametiülesannete vahel ja piires, võttes seejuures arvesse laienenud Euroopa Liitu.

               7.

               Liikmesriigid püüavad tagada, et teadlased on kindlustatud piisavate sotsiaalsete tagatistega vastavalt oma õiguslikule seisundile. Selles kontekstis peaks tähelepanu pöörama eelkõige nii samas riigis avaliku ja erasektori vahel liikuvate kui ka Euroopa Liidu sees riigipiire ületavate teadlaste kohustuslike või lisapensioniõiguste ülekantavusele. Selline kord peaks tagama, et teadlased, kes oma elu jooksul vahetavad töökohta või kelle teenistuskäigus esineb katkestusi, ei kaotaks põhjendamatult sotsiaalkindlustusõigusi.

               8.

               Liikmesriigid rajavad vajalikud järelevalvesüsteemid, et vaadata käesolev soovitus regulaarselt läbi ning hinnata, kui suures ulatuses on tööandjad, rahastajad ja teadlased Euroopa teadlaste hartat ja teadlaste töölevõtmise juhendit kohaldanud.

               9.

               Asjaomased kriteeriumid luuakse ja kooskõlastatakse liikmesriikidega inimressursside ja liikuvuse juhtrühma poolt läbi viidud töö kontekstis.

               10.

               Liikmesriigid võtavad valitsustevahelisel tasandil loodud rahvusvaheliste organisatsioonide esindajatena käesolevat soovitust nõuetekohaselt arvesse, kui nad pakuvad välja strateegiaid ja võtavad vastu otsuseid, mis puudutavad nende organisatsioonide tegevust.

               11.

               Käesolev soovitus on suunatud liikmesriikidele, kuid on mõeldud ka vahendiks, mis ergutaks nii sotsiaalset dialoogi kui ka dialoogi teadlaste ja sidusrühmade vahel ning ühiskonnas tervikuna.

               12.

               Liikmesriike kutsutakse üles teavitama komisjoni võimaluse korral 15. detsembriks 2005 ja seejärel igal aastal kõigist käesoleva soovituse suhtes täiendavalt võetud meetmetest ja soovituse kohaldamise esimestest tulemustest ning tooma positiivseid näiteid selle toimimisest.

               13.

               Käesolev soovitus vaadatakse komisjonis avatud kooskõlastusmeetodi kontekstis korrapäraselt läbi.

      Brüssel, 11. märts 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Janez POTOČNIK

      (1)  KOM(2000) 6 lõplik, 18.1.2000.

      (2)  ELT C 282, 25.11.2003, lk 1. Nõukogu 10. novembri 2003. aasta resolutsioon (2003/C 282/01 teadlaste elukutse ja karjääri kohta Euroopa teadusruumi kontekstis).

      (3)  KOM(2003) 226 lõplik ja SEK(2003) 489, 30.4.2003.

      (4)  SEK(2005) 260.

      (5)  KOM(2004) 178 lõplik, 16.3.2004.

      LISA
      1. JAGU
      Euroopa teadlaste harta
      Euroopa teadlaste harta on kogum üldisi põhimõtteid ja nõudeid, mis määravad kindlaks teadlaste ning nende tööandjate ja/või rahastajate (1) rollid, kohustused ja õigused. Käesoleva harta sihiks on tagada, et teadlaste ja tööandjate või rahastajate vahelise suhte tulemuseks oleks teadmiste ning tehnoloogilise arengu edukas genereerimine, edasiandmine, jagamine ja levitamine ning teadlaste karjääri edendamise soodustamine. Samuti tunnustab harta kõikide tööalase liikuvuse vormide kui teadlaste ametialase arengu parendamise vahendite väärtust.
      Selles tähenduses moodustab harta teadlaste, tööandjate ja rahastajate jaoks raamistiku, kutsudes neid üles käituma oma töökeskkonnas vastutustundlikult ja professionaalidena ning tunnustama sellistena ka üksteist.
      Käesolev harta puudutab kõiki Euroopa Liidu teadlasi kõigil karjääritasemetel ning katab kõik uurimisalad nii avalikus kui ka erasektoris, sõltumata teadlaste ametisse nimetamise või töölevõtmise (2) iseloomust, nende tööandja õiguslikust seisundist või selle organisatsiooni või asutuse tüübist, kus teadustöö läbi viiakse. Hartas võetakse arvesse erinevaid rolle teadlaste puhul, kes on määratud ametisse mitte üksnes viimaks läbi teadustööd või arendustegevust, vaid on kaasatud ka järelevalve, juhendamise, juhtimise ja haldamisega seotud ülesannete täitmisse.
      Harta seab eelduseks, et nii teadlaste kui ka tööandjate ja/või rahastajate jaoks on esmatähtis kohustus tagada asjaomaste siseriiklike ja piirkondlike õigusaktide nõuete järgimine. Kui teadlastel on staatus või õigused, mis on teatud mõttes soodsamad kui käesolevas hartas väljapakutu, ei tohiks harta sõnastus kutsuda esile juba saavutatud staatuse ja õiguste kahandamist.
      Nii teadlased kui ka tööandjad ja rahastajad, kes käesoleva hartaga ühinevad, austavad ühtlasi põhiõigusi ja järgivad põhimõtteid, mida tunnustatakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. (3)

      TEADLASTE SUHTES KOHALDATAVAD ÜLDISED PÕHIMÕTTED JA NÕUDED
      Uurimistöö vabadus
      Teadlased peaksid oma teadustöös keskenduma inimkonna hüvangule ning teaduslike teadmiste piiride avardamisele, kasutades selleks sõna- ja mõttevabadust ning vabadust määrata meetodid, mille abil probleemid lahendatakse, kooskõlas tunnustatud eetiliste põhimõtete ja tavadega.
      Hoolimata sellest peaksid teadlased tunnistama sellise vabaduse piiranguid, mis võivad kerkida esile konkreetse teadusliku töö asjaolude (sealhulgas järelevalve/juhendamine/juhtimine) või tegevuspiirangute, nt eelarvet või infrastruktuuri puudutavate põhjuste tõttu, või – eriti tööstussektoris – intellektuaalomandi kaitsega seotud põhjuste tagajärjel. Nimetatud piirangud ei tohi siiski minna vastuollu eetiliste põhimõtete ja tavadega, millest teadlased peavad kinni pidama.
      Eetilised põhimõtted
      Teadlased peaksid pidama kinni nii oma teadusharu(de)s omaks võetud eetilistest tavadest ja aluspõhimõtetest kui ka erinevates siseriiklikes, valdkondlikes ja institutsionaalsetes eetikakoodeksites dokumenteeritud eetikanormidest.
      Ametialane vastutus
      Teadlased peaksid tegema kõik enesest oleneva, kindlustamaks et nende teaduslik töö oleks ühiskonna seisukohast oluline ega dubleeriks juba varem mujal läbi viidud teadustööd.
      Teadlased peavad vältima ükskõik missugust plagieerimist ning järgima intellektuaalomandi kaitse põhimõtet ja andmete ühise omamise põhimõtteid, kui teadustöö viiakse läbi koostöös juhendaja(te) ja/või teiste teadlastega. Uute avastuste paikapidavuse kinnitamist, milleks näidatakse, et katsed on reprodutseeritavad, ei peaks tõlgendama plagieerimisena, tingimusel et andmed on tõendatud ja täpselt tsiteeritud.
      Kui mingi osa tööst on delegeeritud, peavad teadlased tagama, et isik, kellele see on delegeeritud, oleks töö läbiviimiseks piisavalt pädev.
      Ametialane suhtumine
      Teadlased peaksid olema kursis oma uurimisalas valitsevate strateegiliste eesmärkide ja rahastamisvõimalustega ning taotlema enne uurimistööga alustamist ja eraldatud vahendite kasutamist kõik vajalikud kinnitused.
      Teadlased peaksid teavitama oma tööandjaid, rahastajaid või juhendajat, kui nende teadusprojekti puhul on tekkinud viivitus, seda on muudetud või see on valmis, või tegema teatavaks, kui see lõpetatakse varem või katkestatakse ükskõik millisel põhjusel.
      Lepingujärgsed ja juriidilised kohustused
      Kõikide tasemete teadlased peavad olema kursis koolitus- ja töötingimusi reguleerivate siseriiklike, valdkondlike ja institutsionaalsete eeskirjadega. Siia hulka kuuluvad ka intellektuaalomandi õigusi käsitlevad eeskirjad ning sponsorite ja rahastajate nõuded ja tingimused, olenemata nende lepingu iseloomust. Teadlased peaksid sellistest eeskirjadest kinni pidama, saavutades nõutud tulemused (nt väitekirjad, publikatsioonid, patendid, ettekanded, uute toodete arendamine jne) vastavalt lepingus või sellega võrdväärses dokumendis sätestatud tingimustele.
      Aruandekohustus
      Teadlased peavad olema teadlikud sellest, et neil lasub aruandekohustus nii oma tööandjate, rahastajate või muude asjaomaste avalik-õiguslike ja eraõiguslike asutuste ees kui ka eetilisest seisukohast ühiskonna kui terviku ees. Eelkõige lasub riiklikest vahenditest rahastatud teadlastel ühtlasi kohustus anda aru maksumaksja raha säästliku kasutamise kohta. Järelikult peavad nad pidama kinni usaldusväärse, läbipaistva ja tõhusa finantsjuhtimise põhimõtetest ning tegema koostööd ükskõik millise ametliku kontrollimise puhul, mille on ette võtnud kas nende tööandjad/rahastajad või eetikakomiteed.
      Andmete kogumise ja analüüsimise meetodid, uurimistulemuste ning vajaduse korral ka andmeid käsitlevad üksikasjad peaksid olema avatud nii sise- kui ka väliskontrollile, kui see osutub vajalikuks ja kui asjaomased asutused seda nõuavad.
      Teadustöö hea tava
      Teadlased peaksid alati järgima turvalisi töötavasid kooskõlas siseriiklike õigusaktidega, sealhulgas võtma tarvitusele vajalikud ohutust ja tervist puudutavad ettevaatusabinõud ning infotehnoloogiliste probleemide lahendamisega seotud ettevaatusabinõud, nt asjakohaste varukoopiate tegemise ettevalmistamine. Samuti peaksid teadlased olema kursis andmekaitse- ja konfidentsiaalsuse tagamise nõuete kohta käivate kehtivate siseriiklike juriidiliste nõuetega ning võtma alati vajalikud meetmed nende järgimiseks.
      Tulemuste levitamine ja kasutamine
      Kõik teadlased peaksid tagama vastavalt oma lepingutingimustele, et nende teadustöö tulemusi levitatakse ja kasutatakse, nt nendest teavitatakse ja need edastatakse teistele teadusasutustele või vajaduse korral müüakse. Eelkõige vanemteaduritelt eeldatakse, et nad võtavad juhtiva rolli teadustöö viljakuse ning tulemuste võimaluse korral kommertseesmärkidel levitamise või avalikkusele kättesaadavaks tegemise (või nende mõlema) tagamisel.
      Avalikkuse kaasamine
      Teadlased peaksid tagama, et nende teadustegevus oleks ühiskonnas laialdaselt tuntud viisil, millest oleks võimalik aru saada ka mitteasjatundjatel, edendades seega ühiskonna arusaamist teadusest. Avalikkuse otsene kaasamine võimaldab teadlastel paremini mõista üldist huvi teaduse ja tehnoloogia prioriteetide vastu ning ühiskonna valupunkte.
      Suhted juhendajatega
      Õppimisfaasis peaksid teadlased looma korrastatud ja regulaarse koostöö oma juhendaja(te) ja teaduskonna/osakonna esindaja(te)ga, et kasutada kõiki nendega suhtlemisest tulenevaid eeliseid.
      See hõlmab kõigi töötulemuste ja teaduslike saavutuste dokumenteerimist, tagasisidet ettekannete ja seminaride kaudu, sellise tagasisideme kohaldamist ning tööd kooskõlas kokkulepitud ajakavade, vahe-eesmärkide, lõpptulemuste ja/või uurimistulemustega.
      Juhendamis- ja juhtimiskohustused
      Vanemteadurid peaksid pühendama erilist tähelepanu oma rollidele juhendaja, karjäärinõustaja, juhataja, õppekorralduse spetsialisti, projektijuhi ja teadussuhete korraldajana. Nad peaksid täitma loetletud ülesandeid kõrgeima kutsestandardi kohaselt. Pidades silmas nende juhendajarolli, peaksid vanemteadurid rajama noorteadlastega konstruktiivse ja positiivse suhte, et luua tingimused teadmiste otstarbekaks edasiandmiseks ja noorteadlaste karjääri edaspidiseks edukaks arenemiseks.
      Jätkuv ametialane areng
      Teadlased peaksid oma karjääri kõigis etappides püüdma end pidevalt täiendada, ajakohastades ja laiendades regulaarselt oma oskusi ja teadmisi. Seda on võimalik saavutada erinevate vahendite abil, sealhulgas, kuid mitte ainult, ametliku koolituse, seminaride, konverentside ja e-õppe kaudu.
      TÖÖANDJATE JA RAHASTAJATE SUHTES KOHALDATAVAD ÜLDISED PÕHIMÕTTED JA NÕUDED
      Kutseala tunnustamine
      Kõiki teadlasi peaks nende teadlaskarjääri jooksul tunnustama professionaalidena ning neid ka vastavalt kohtlema. See peaks algama nende karjääri alguses, nimelt kraadiõppes, ning hõlmama kõiki tasandeid, sõltumata nende klassifikatsioonist siseriiklikul tasandil (nt töövõtja, kraadiõppur, doktorikraadi taotleja, doktorikraadi saanud teadur, riigiteenistuja).
      Mittediskrimineerimine
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad ei diskrimineeri mitte mingil viisil teadlasi nende soo, vanuse, etnilise, rahvusliku või sotsiaalse päritolu, usutunnistuse või veendumuste, seksuaalse sättumuse, keele, puude, poliitiliste tõekspidamiste, sotsiaalse või majandusliku seisukorra tõttu.
      Teadustöö keskkond
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et luuakse kõige stimuleerivam teadustöö- ja õppekeskkond, mis pakub asjakohaseid vahendeid, ruume ja võimalusi, sealhulgas kaudset koostööd teadusvõrgustike vahendusel, ning järgitakse teadustöö kohta kehtivaid siseriiklikke ja valdkondlikke tervisekaitse- ja ohutuseeskirju. Rahastajad peaksid tagama, et võimaldatakse kokkulepitud tööprogrammi toetamiseks vajalikud piisavad ressursid.
      Töötingimused
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et teadlaste, sealhulgas puudega teadlaste töötingimused võimaldaksid edukaks teadustegevuseks hädavajalikku paindlikkust, kooskõlas olemasolevate siseriiklike õigusaktide ja siseriiklike või valdkondlike kollektiivlepingutega. Nad peaksid seadma enesele sihiks luua töötingimused, mis võimaldavad nii nais- kui ka meesteadlastel ühendada töö ja pereelu, lapsed ja karjäär. (4) Erilist tähelepanu peaks muu hulgas pöörama nii paindlikule tööajale, osalisele tööajale, kaugtööle ja teadustööks võetavale puhkusele kui ka selliseid korraldusi reguleerivatele finants- ja haldussätetele.
      Töösuhte püsivus ja stabiilsus
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et teadlaste tööalaseid saavutusi ei kahjustaks nendega sõlmitud lepingute ebastabiilsus, ning peaksid seega tegema kõik enesest oleneva, suurendamaks teadlaste töötingimuste stabiilsust, rakendades ja järgides põhimõtteid, mis on sätestatud nõukogu direktiivis 1999/70/EÜ. (5)

      Rahastamine ja palgad
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et teadlastel oleksid õiglased ja atraktiivsed rahastamis- ja/või palgatingimused ühes piisavate ja võrdsete sotsiaalsete tagatistega (sealhulgas haigus- ja vanemahüvitised, pensioniõigused ja töötu abirahad) kooskõlas olemasolevate siseriiklike õigusaktidega ning siseriiklike või valdkondlike kollektiivlepingutega. See peab hõlmama teadlasi kõigis karjäärietappides, sealhulgas noorteadlasi, vastavalt nende õigusliku seisundi, töötulemuste ja kvalifikatsiooni ja/või kohustuste tasemele.
      Sooline tasakaal (6)

      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid püüdlema arvestusväärse soolise tasakaalu poole töötajaskonna kõigil tasanditel, sealhulgas juhendamis- ja juhtimistasandil. See tuleks saavutada võrdseid võimalusi pakkuva töölevõtmis- ja edutamispoliitika alusel, laskmata sel siiski muutuda määravaks kvaliteedi- ja kompetentsuskriteeriumide üle. Võrdse kohtlemise tagamiseks peaks valiku- ja hindamiskomisjonides valitsema piisav sooline tasakaal.
      Karjääriarendamine
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peaksid – eelistatavalt oma personalijuhtimise raamistikus – kavandama eriomase karjääriarendamisstrateegia teadlaste jaoks kõigil nende karjäärietappidel, olenemata teadlaste lepingujärgsest olukorrast, sealhulgas tähtajalise lepinguga teadlaste jaoks. See peaks hõlmama ka teadlaste isikliku ja ametialase arengu toetamise ja suunamisega seotud juhendajate kättesaadavust, motiveerides sellega teadlasi ja vähendades nende ametialase tulevikuga seotud ebakindlust. Kõik teadlased tuleks viia kurssi selliste sätete ja korraldustega.
      Tööalase liikuvuse väärtustamine
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peavad väärtustama nii geograafilist, valdkondadevahelist, teadusharudevahelist ning virtuaalset (7) liikuvust kui ka avaliku ja erasektori vahelist liikuvust kui olulist vahendit teadustöö tulemuste parendamiseks ja ametialaseks arenguks teadlaskarjääri igas etapis. Sellest tulenevalt peaksid teadlaste tööandjad ja/või rahastajad kaasama need võimalused karjääriarendamisstrateegiasse ning väärtustama ja tunnustama kõiki liikuvusega seotud kogemusi oma edutamis- ja hindamissüsteemis.
      See omakorda nõuab, et loodaks vajalikud halduslikud vahendid, et võimaldada nii stipendiumide kui ka sotsiaalkindlustussätete ülekandmist kooskõlas siseriiklike õigusaktidega.
      Võimalused koolituseks ja pidevaks arenguks
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et kõigil teadlastel on mis tahes karjäärietapil, sõltumata nende lepingujärgsest staatusest, võimalus ametialaseks arenguks ning konkurentsivõime parandamiseks oskuste ja teadmiste pidevat arengut võimaldatavate meetmete abil.
      Selliseid meetmeid peaks korrapäraselt hindama, lähtudes nende ligipääsetavuse, kasutatavuse ja tõhususe seisukohast teadmiste, oskuste ja töölevõtmise parandamisel.
      Võimalus karjäärinõustamiseks
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et kõigil teadlastel on mis tahes karjäärietapil, sõltumata nende lepingujärgsest staatusest, võimalus saada karjäärialast nõu ja abi töölesuunamisel kas asjaomases institutsioonis või koostöös muude struktuuridega.
      Intellektuaalomandi õigused
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et kõik teadlased saaksid mis tahes karjäärietapil osa nende teadus- ja arendustegevuse tulemuste kasutamisega kaasnevatest tuludest (juhul kui neid on) juriidilise kaitse kaudu, eelkõige intellektuaalomandi õiguste, sealhulgas autoriõiguste asjakohase kaitse kaudu.
      Põhimõtetes ja tavades tuleks täpsustada, millised õigused kuuluvad teadlastele ja/või vastavalt vajadusele nende tööandjatele või muudele pooltele, sealhulgas välistele kaubandus- ja tööstusettevõtetele, nagu on eeldatavasti sätestatud erikoostöölepetes või muud tüüpi kokkulepetes.
      Kaasautorlus
      Institutsioonid peaksid töötajaid hinnates suhtuma kaasautorlusse positiivselt, võttes seda kui tõendust konstruktiivsest lähenemisest teadustöö läbiviimisesse. Seetõttu peaksid tööandjad ja/või rahastajad arendama strateegiaid, tavasid ja menetlusi, pakkumaks teadlastele, sealhulgas noorteadlastele, vajalikke üldtingimusi, et nad võiksid nautida õigust olla tunnustatud ja mainitud või tsiteeritud oma tegelike panuste kontekstis kui uurimustööde, patentide jne kaasautorid või avaldada oma teadustöö tulemusi oma juhendaja(te)st sõltumatult.
      Juhendamine
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et oleks selgelt määratud isik, kelle poole noorteadlased peaksid pöörduma seoses oma ametialaste kohustuste täitmisega, ning teadlasi tuleks sellest asjakohaselt informeerida.
      Sellistes korraldustes peaks olema selgelt määratletud, et välja pakutud juhendajad on piisavalt pädevad juhendama teadustööd, neil on aega, teadmisi, kogemusi, analüüsivõimet ja pühendumust, suutmaks pakkuda teaduspraktikantidele asjakohast toetust ja võimaldada nii vajalikke arengu- ja läbivaatusmenetlusi kui ka tagasisidet.
      Õpetamine
      Õpetamine on oluline vahend teadmiste levitamiseks ja struktureerimiseks ning seda tuleks seega lugeda väärtuslikuks võimaluseks teadlaste karjääris. Ometi ei tohiks õpetamisega seotud kohustused olla ülemäära suured ega takistada teadlasi, eelkõige noorteadlasi, nende teadustegevuses.
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et õpetamiskohustused oleksid küllaldaselt tasustatud ja võetud arvesse hindamissüsteemides ning et töötajaskonna vanemate liikmete poolt noorteadlaste koolitamisele pühendatud aeg loetaks osaks nende õpetamiskohustustest. Teadlaste ametialase arengu üheks osaks peaks olema asjakohane koolitus õpetamis- ja juhendamisoskuste omandamiseks.
      Hindamissüsteemid
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid kehtestama kõikide teadlaste, sealhulgas vanemteadurite jaoks hindamissüsteemid, mille abil sõltumatu (ja vanemteadurite puhul eelistatavalt rahvusvaheline) komisjon nende ametialast tulemuslikkust korrapäraselt ja läbipaistval viisil hindab.
      Selline hindamiskord peaks asjakohaselt arvesse võtma teadlaste üldist teaduslikku loovust ning teadustööde tulemusi, nt publikatsioone, patente, teadustöö juhtimist, õpetamist, juhendamist, siseriiklikku ja rahvusvahelist koostööd, halduskohustusi, ühiskondlikku tegevust ja tööalast liikuvust, ning arvestama seda edutamisel.
      Pretensioonid ja kaebused
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peaksid kooskõlas siseriiklike reeglite ja eeskirjadega looma sobiliku korra, näiteks erapooletu (ombudsmani tüüpi) isiku kujul, tegelemaks teadlaste pretensioonide/kaebustega, sealhulgas juhendaja(te) ja noorteadlaste vahelisi konflikte puudutavate kaebustega. Selline kord peaks pakkuma teadustöötajatele konfidentsiaalset ja mitteametlikku abi tööalaste konfliktide, vaidluste ja lahkhelide lahendamisel, eesmärgiga soodustada institutsioonisisest õiglast ja võrdset kohtlemist ning parandada töökeskkonna üldist kvaliteeti.
      Osalemine otsuseid tegevates organites
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peaksid tunnistama täiel määral õiguspäraseks ja tegelikult soovitavaks, et teadlased on esindatud selle institutsiooni asjaomastes teabe-, konsultatsiooni- ja otsuseid tegevates organites, kus nad töötavad, et kaitsta ja soodustada ametialasel tasemel oma isiklikke ja kollektiivseid huvisid ning anda oma aktiivne panus institutsiooni töösse. (8)

      Töölevõtmine
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et teadlaste töölevõtunõuded, eelkõige nende karjääri alguses, oleksid selgelt määratletud ning peaksid ühtlasi lihtsustama ligipääsu ebasoodsas olukorras rühmade, teadlaskarjääri juurde tagasipöörduvate teadlaste, kaasa arvatud teadlaskarjääri juurde tagasipöörduvate õpetajate (ükskõik millisel tasemel) jaoks.
      Teadlaste tööandjad ja/või rahastajad peaksid teadlasi tööle võttes pidama kinni teadlaste töölevõtmise juhendis esitatud põhimõtetest.
      2. JAGU
      Teadlaste töölevõtmise juhend
      Teadlaste töölevõtmise juhend koosneb üldiste põhimõtete ja nõuete kogumist, mida peaksid tööandjad ja/või rahastajad teadlaste ametisse määramisel või tööle võtmisel järgima. Need põhimõtted ja nõuded peaksid tagama, et järgitaks selliseid väärtusi nagu töölevõtmise menetluse läbipaistvus ja kõigi kandidaatide võrdne kohtlemine, pidades eelkõige silmas ligitõmbava, avatud ja jätkusuutliku Euroopa teadlastele mõeldud tööturu arengut, ja olema vastavuses Euroopa teadlaste hartas visandatud põhimõtete ja nõuetega. Juhendist kinni pidavad institutsioonid ja tööandjad näitavad avalikult üles oma head tahet käituda vastutustundlikult ja väärikalt ning võimaldada teadlastele õiglasi üldtingimusi, seades endale kindla eesmärgi anda oma panus Euroopa teadusruumi arengusse.
      JUHENDI ÜLDISED PÕHIMÕTTED JA NÕUDED
      Töölevõtmine
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid kehtestama avatud, (9) tulemusliku, läbipaistva, toetava, rahvusvahelisel tasandil võrreldava ning ühtlasi väljakuulutatud ametikohtadele sobiva töölevõtmise menetluse.
      Töökuulutused peaksid nõutud teadmiste ja oskuste kohta andma ammendava kirjelduse ega tohiks sisaldada eritingimusi, mis võiksid takistada sobilike kandidaatide kandideerimist. Tööandjad peaksid lisama töötingimuste ja õiguste kirjelduse, sealhulgas karjääriväljavaated. Lisaks peaks töökuulutuse avaldamise ja avalduse esitamise vaheline aeg olema realistlik.
      Valik
      Valikukomisjonil peaksid olema mitmekesised kogemused ja teadmised ning piisav sooline tasakaal ning võimaluse ja vajaduse korral peaksid komisjoni kuuluma ka erinevate sektorite (era- ja avalik-õiguslikud sektorid) ja teadusharude esindajad, sealhulgas teistest riikidest, kellel on asjaomane kogemus kandidaadi hindamiseks. Võimaluse korral tuleks kasutada suurt hulka valikumenetlusi, nagu välisekspertide hinnang ja intervjuud. Valikukomisjoni liikmed peaksid olema saanud vastava koolituse.
      Läbipaistvus
      Enne valiku tegemist tuleks kandidaate teavitada töölevõtukorrast, valikukriteeriumidest, pakutavate ametikohtade arvust ja karjääriväljavaadetest. Pärast valiku tegemist peaks kandidaate teavitama ka nende avalduste tugevatest ja nõrkadest külgedest.
      Sisuline hindamine
      Valiku tegemisel peaks arvestama kandidaatide kogemust tervikuna. (10) Kuigi peamiselt keskendutakse kandidaatide üldisele teadusalasele võimekusele, peaks võtma arvesse ka nende loovust ja iseseisvalt töötamise võimet.
      See tähendab, et varasemaid saavutusi peaks hindama nii kvalitatiivses kui ka kvantitatiivses mõttes, keskendudes silmapaistvatele tulemustele mitmekesise teadustegevuse raames, mitte ainult publikatsioonide arvule. Seega peaks bibliomeetriliste näitarvude tähtsus olema tasakaalus laiahaardelisemate hindamiskriteeriumidega, nagu näiteks õpetamine, juhendamine, meeskonnatöö, teadmiste edasiandmine, teadus- ja innovatsioonitöö juhtimine ning ühiskondlik tegevus. Tööstusliku taustaga teadlaste puhul peaks eelkõige pöörama tähelepanu kõigile panustele patentide, arengu või leiutiste vallas.
      Kõrvalekalded elulookirjelduse kronoloogilisest järjestusest
      Teenistuskäigus esinevate katkestuste või kõrvalekallete eest elulookirjelduse kronoloogilisest järjestusest ei tohiks karistada, vaid käsitleda kui karjääri arengut ning seega kui võimalikku olulist osa nende teadlaskarjääri arengus mitmetasandilise karjääri suunas. Seega peaks lubama kandidaatidel esitada tunnistuspõhiseid elulookirjeldusi, mis peegeldavad piisavalt taotletavale ametipostile sobilikke saavutusi ja kvalifikatsiooni.
      Tööalase liikuvuse kaudu saadud kogemuste tunnustamine
      Igasugust liikuvuse kaudu saadud kogemust, nt viibimist mõnes teises riigis/regioonis või teadusasutuses (era- või avalik-õiguslik) või ühe teadusharu või valdkonna vahetamist teise vastu, kas siis osana esialgsest õppetööst või teadlaskarjääri mõnel hilisemal etapil, või virtuaalse liikuvuse kogemust peaks käsitlema kui olulist osa teadlase ametialasest arengust.
      Kvalifikatsiooni tunnustamine
      Tööandjad ja/või rahastajad peaksid tagama, et kõikide teadlaste akadeemilisele ja ametialasele kvalifikatsioonile, sealhulgas mitteametlikule kvalifikatsioonile antakse asjakohane hinnang, ja seda eelkõige rahvusvahelise ja tööalase liikuvuse kontekstis. Tööandjad ja/või rahastajad peaksid hoidma end kursis kvalifikatsiooni tunnustamise kohta kehtivate reeglite, menetluste ja normidega ning seega peaksid nad kõigi kättesaadavate kanalite (11) kaudu tutvuma kvalifikatsiooni tunnustamist käsitlevate kehtivate siseriiklike õigusaktide, konventsioonide ja erieeskirjadega.
      Tööstaaž
      Nõutud kvalifikatsioonitasemed peaksid olema vastavuses ametikoha vajadustega ega tohiks seada takistusi kandideerimisele. Kvalifikatsiooni tunnustamisel ja hindamisel peaks keskenduma isiku saavutustele, mitte aga temaga seotud asjaoludele või selle institutsiooni mainele, kus vastav kvalifikatsioon on omandatud. Et ametialane kvalifikatsioon võib olla omandatud ka pika karjääri varases etapis, tuleks arvesse võtta ka elukestvat ametialast arengut.
      Doktorikraadi kaitsmise järgne ametisse määramine
      Doktorikraadiga teadlasi ametisse nimetavad institutsioonid peaksid nende töölevõtmise ja ametisse määramise kohta kehtestama selged reeglid ja üheselt mõistetavad suunised, sealhulgas ametissemääramise maksimaalne kestus ja eesmärgid. Nendes suunistes tuleks arvesse võtta enne doktorikraadi saamist teistes institutsioonides ametis oldud aega ja seda, et doktorikraadijärgne etapp peaks olema üleminekuperiood, mille esmaseks eesmärgiks on pakkuda lisavõimalusi ametialase karjääri arendamiseks teadlaskarjääri osana pikaajaliste karjääriväljavaadete kontekstis.
      3. JAGU
      Määratlused
      Teadlased
      Käesolevas soovituses kasutatakse rahvusvaheliselt tunnustatud Frascati teadustöö määratlust. (12) Selle järgi on teadlased:
      “uute teadmiste, toodete, protsesside, meetodite ja süsteemide loomise ja väljatöötamise ning asjaomaste projektide juhtimisega seotud professionaalid”.
      Täpsemini on käesolev soovitus seotud kõigi teadus- ja arendustegevuses osalevate isikutega ükskõik millisel karjäärietapil, (13) sõltumata nende klassifikatsioonist. See hõlmab kõiki alusuuringute, strateegiliste uuringute, rakendusuuringute, eksperimentaalse arendustegevuse ning teadmiste edasiandmisega seotud tegevusi, sealhulgas innovatsioon ja nõustamine, juhendamis- ja õpetamisülesanded, teadmiste ja intellektuaalomandi õiguste haldamine, teadustöö tulemuste kasutamine või teadusajakirjandus.
      Tehakse vahet noorteadlaste ja kogenud teadlaste vahel:

                  —

                  Mõiste “noorteadlane” (14) viitab teadlastele uurimistegevuse esimese nelja aasta jooksul (samaväärne täisajaga), kaasa arvatud uurimistöö praktika aeg.

                  —

                  “Kogenud teadlased” (15) on teadlased, kellel on vähemalt neli aastat teadustöö kogemust (samaväärne täisajaga) pärast doktoriõpinguid võimaldava diplomi saamist riigis, kus kraad/diplom omandati, või teadlasi, kellel juba on doktorikraad, sõltumata selle omandamisele kulunud ajast.

            Tööandjad
      Käesoleva määruse kontekstis tähendab mõiste “tööandjad” kõiki avalik-õiguslikke ja eraõiguslikke institutsioone, kes võtavad teadlasi tööle lepingulistel alustel või kelle juures teadlased töötavad teist tüüpi lepingu või kokkuleppe alusel, kaasa arvatud teadlased, kellel tööandjaga otsene rahaline suhe puudub. Viimane tähendab eelkõige kõrgkoole, teaduskondade osakondi, laboreid, sihtasutusi või eraasutusi, kus teadlased kas osalevad teadusalases koolituses või viivad oma teadustegevust läbi kolmanda osapoole rahastamise abil.
      Rahastajad
      Mõiste “rahastajad” tähendab kõiki organeid, (16) mis pakuvad rahastamisvõimalusi (sealhulgas stipendiumid, auhinnad, uurimistoetused ja abirahad) era- ja avalik-õiguslikele institutsioonidele, kaasa arvatud kõrgkoolidele. Selles rollis võivad rahastajad seada rahastamise eeltingimuseks, et rahastatavad institutsioonid oleksid kehtestanud ning kohaldaksid käesoleva soovituse üldiste põhimõtete ja nõuete kohaseid tulemuslikke strateegiaid, tavasid ja mehhanisme.
      Ametisse määramine või tööle võtmine
      Ametisse määramine või tööle võtmine tähendab mis tahes tüüpi lepingut või stipendiumit või ka abiraha või auhinda, mida on rahastanud kolmas osapool, sealhulgas rahastamine raamprogrammi(de) kontekstis. (17)

         (1)  Vt määratlust 3. jaos.

         (2)  Vt määratlust 3. jaos.

         (3)  EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1.

         (4)  Vt SEK(2005) 260. Naised ja teadus: esmaklassilisus ja innovatsioon – sooline võrdõiguslikkus teaduses.

         (5)  Nõukogu 28. juuni 1999. aasta direktiiv 1999/70/EÜ, milles käsitletakse Euroopa Ametiühingute Konföderatsiooni (ETUC), Euroopa Tööstuse ja Tööandjate Konföderatsioonide Liidu (UNICE) ja Euroopa Riigiosalusega Ettevõtete Keskuse (CEEP) sõlmitud raamkokkulepet tähtajalise töö kohta (EÜT L 175, 10.7.1999, lk 43). Direktiivi eesmärk on vältida tähtajaliste töötajate ebasoodsamat kohtlemist võrreldes samaväärsel positsioonil olevate alaliste töötajatega, vältida tähtajalise lepingu pidevast pikendamisest tulenevat väärkohtlemist, parandada tähtajaliste töötajate koolitusvõimalusi ja tagada, et tähtajalisi töötajaid teavitatakse olemasolevatest alalistest töökohtadest.

         (6)  Vt SEK(2005) 260. Naised ja teadus: esmaklassilisus ja innovatsioon – sooline võrdõiguslikkus teaduses.

         (7)  St kaugkoostöö elektrooniliste võrgustike vahendusel.

         (8)  Selles kontekstis vt ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/14/EÜ (EÜT L 80, 23.3.2002, lk 29).

         (9)  Tuleks kasutada kõiki kättesaadavaid vahendeid, eelkõige rahvusvahelisi või üldiselt ligipääsetavaid veebipõhiseid allikaid, nagu üleeuroopaline teadlaste liikuvuse portaal: http://europa.eu.int/eracareers

         (10)  Vt ka “Euroopa teadlaste harta: hindamissüsteemid” käesoleva dokumendi 1. jaos.

         (11)  Vt leheküljelt http://www.enic-naric.net/ täpsemat informatsiooni NARIC-võrgustiku (akadeemilise tunnustamise riiklikud teabekeskused) ja ENIC-võrgustiku (Euroopa teabekeskused) kohta.

         (12)  Dokumendis “Ettepanek üldiste tavade kohta seoses teadustööd ja eksperimentaalarengut käsitlevate uuringutega”, Frascati Manual, OECD, 2002.

         (13)  KOM(2003) 436, 18.7.2003. Teadlased Euroopa teadusruumis: üks elukutse, mitu karjäärivõimalust.

         (14)  Vt Euroopa teadusruumi personali struktureerimise tööprogramm ja liikuvuse Marie-Curie-meetmed, 2004. aasta septembri väljaanne, lk 41.

         (15)  Sama (vt eelmist joonealust märkust), lk 42.

         (16)  Ühendus püüab kohaldada käesolevas ettepanekus sätestatud põhimõtteid rahaeraldiste saaja suhtes teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse raamprogrammi(de) kontekstis.

         (17)  Teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustustegevuse raamprogramm(id).