				|

		52014DC0401

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta /* COM/2014/0401 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide
majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta[2], eriti selle artikli 6
lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse
majanduspoliitika komitee arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroala praegust
majanduskeskkonda iseloomustab aeglane, kuid endiselt habras majanduse
elavnemine. 2013. aastal ja 2014. aasta alguses vähenes euroalal inflatsioon
märkimisväärselt ning oodatavalt peaks inflatsioon prognoosiperioodi jooksul
suurenema väga aeglaselt. See kajastab praegust loidust euroalal ning
suhteliste hindade jätkuvat kohandumist haavatava majandusega riikides ja euro
vahetuskursi jätkuvat tugevnemist. Kuigi majanduse elavnemine muutub
laiapõhjalisemaks,  püsivad euroala riikide vahel suured erinevused.
(2)       Euroala
on rohkem kui lihtsalt oma liikmete summa. Majandus- ja
finantskriis paljastas selgelt euroala riikide omavahelise tiheda seotuse ning
tõstis esile vajaduse tugevdada euroala liikmesriikide vahel eelarve-, finants-
ja struktuuripoliitika koordineerimist, et tagada euroalal tervikuna sidus
poliitika. Euroala liikmesriigid kirjutasid 2.
märtsil 2012 alla majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja
juhtimise lepingule, võttes sellega endale kohustuse ellu viia ulatuslikke
poliitikareforme ja koordineerida oma poliitikat. 2013. aastal jõustusid teise
majanduse juhtimise paketi määrused, mis on veelgi süvendanud eelarve- ja
majanduspoliitika koordineerimist euroalal. Euroala liikmetel on konkreetne
vastutus juhtimise uue raamistiku tulemusliku rakendamise eest. See
eeldab suuremat vastastikust survet riiklike reformide rakendamise ja
konservatiivse eelarvepoliitika toetamiseks, riiklike reformide suuremaks
hindamiseks euroala seisukohast, võimalike ülekanduvate mõjude arvessevõtmiseks
ja hästi toimiva majandus- ja rahaliidu seisukohast oluliste tegevuste
soodustamiseks.
(3)       Kuna euroala liikmesriikide
vahel on suur vastastikune sõltuvus, võib struktuurireformide rakendamisega
kaasneda suur ülekanduv mõju, mida tuleb arvesse võtta, et tagada
poliitikameetmete optimaalne ülesehitus ja rakendamine euroala üksikute
liikmete ja euroala kui terviku jaoks.  Näiteks kooskõlastatum tegevus
reformide rakendamisel aitaks kaasa liikmesriikide vajalikule lähenemisele.
Selle puhul on määrava tähtsusega euroala liikmesriikide reformikavade arutelu
varajases etapis, mis tugineb olemasolevatele tavadele, ning makromajandusliku
tasakaalustamatuse menetluse tulemuslik rakendamine.
(4)       Euroala üks peamine eesseisev
ülesanne on vähendada valitsemissektori võlga, viies ellu diferentseeritud,
majanduskasvu soodustavat eelarvepoliitikat, ning samal ajal suurendada euroala
kasvupotentsiaali. Euroala eelarvepositsioon on
paranenud tänu eelarve konsolideerimisele eelmistel aastatel, kuid mitu euroala
liikmesriiki peavad veel jätkama eelarve kohandamist, et vähendada oma väga
kõrget võla taset. Kõik euroala liikmed peaksid parandama riigi rahanduse
kvaliteeti tootlikkuse ja tööhõive suurendamise eesmärgil.
(5)       Kriisi algetapis vähenesid
euroalal investeeringud oluliselt ning need ei ole veel taastunud oma
pikaajalisel keskmisel tasemel. Investeeringute loid suurenemine on põhjustatud
erasektoris finantsvõimenduse vähendamise, finantssektori killustatuse ja
riiklike investeeringute vähendamise tinginud vajaliku eelarvekonsolideerimise
koosmõjust.  Infrastruktuuri ja oskustesse tehtavate
investeeringute suurendamine on määrava tähtsusega majanduse elavdamise
jätkumiseks ja potentsiaalse majanduskasvu suurendamiseks. Suur osa
investeeringutest peab tulema erasektorist, kuid ametiasutustel saab olla
oluline roll investeeringuid toetavate tingimuste loomisel.
(6)       Euroalal püsib laenuandmine
reaalmajandusele jätkuvalt madal ning finantsturu killustatus suur, hoolimata
riigi võlakohustustega seotud surve vähenemisest. Rahastamisvõimalused,
eelkõige VKEde jaoks on jätkuvalt probleemiks mitmes liikmesriigis ning see
võib kahjustada majanduse elavdamist. Seepärast on vaja algatusi, mille eesmärk
on taastada krediidivood, tugevdada kapitaliturgusid ning suurendada majanduse
pikaajalist rahastamist. Sellised tegevused nagu pankade bilansside
parandamise lõpuleviimine, vajaduse korral omakapitalipuhvrite edasine
tugevdamine, varade kvaliteedi läbivaatamised ja stressitestid aitavad välja
selgitada allesjäänud nõrku kohti ning seega tugevdada usaldust sektori kui
terviku suhtes. Olulisi edusamme on tehtud seoses
pangandusliiduga: eelkõige ühtse järelevalvemehhanismi loomisel ja ühtses
kriisilahendusmehhanismis kokku leppimises.
(7)       Finantskriis
on esile toonud puudusi majandus- ja rahaliidu ülesehituses. Komisjon esitas
28. novembril 2012 tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu loomise
tegevuskava, et algatada üleeuroopaline arutelu. 5. detsembril 2012 esitas
Euroopa Ülemkogu eesistuja tihedas koostöös Euroopa Komisjoni presidendi,
eurorühma presidendi ja Euroopa Keskpanga presidendiga aruande, milles
käsitleti mitut komisjoni tegevuskavas esitatud ideed ning mis sisaldas ajakava
ja etappe majandus- ja rahaliidu väljakujundamise lõpuleviimiseks. Euroopa
Parlament esitas oma seisukoha 20. novembri 2012. aasta resolutsioonis. Alates
sellest on võetud olulisi meetmeid.  Majandus- ja rahaliidu edasine arendamine
eeldab järkjärgulist lähenemisviisi, mis ühendab distsipliini ja solidaarsuse.
Esimese ja teise majanduse juhtimise paketi õigusaktide kohaselt vaadatakse
nende rakendamine esimest korda läbi 2014. aasta lõpuks.
SOOVITAB euroala liikmesriikidel võtta
ajavahemikus 2014-2015 üksikult ja üheskoos, ilma et see piiraks nõukogu
pädevust liikmesriikide majanduspoliitika koordineerimisel, kuid eelkõige
eurorühmas majanduspoliitika kooskõlastamise raamistikus järgmisi meetmeid:
1.            Edendada ja jälgida tihedas
koostöös komisjoniga struktuurireformide rakendamist neis valdkondades, mis on
kõige olulisemad euroala sujuvaks toimimiseks, et soodustada lähenemist ning
sisemiste ja väliste tasakaalustamatuste kohandamist. Hinnata reformide
rakendamisel tehtud edusamme ja edendada nende tegemist euroala
liikmesriikides, kus esineb ülemäärane tasakaalustamatus, ning euroala
liikmesriikides, kus tasakaalustamatus nõuab otsustavat tegutsemist, et piirata
negatiivsete mõjude ülekandumist ülejäänud euroalale, ning soodustada asjakohast
poliitikat suure ülejäägiga riikides, et optimeerida positiivne ülekanduv mõju.
Korrapäraselt pidada temaatilisi arutelusid sellise struktuuripoliitika üle,
millel võib olla suur ülekanduv mõju, keskendudes tööjõu kõrge maksukiilu
vähendamisele ja teenuste turgude reformimisele.
2.           Koordineerida tihedas
koostöös komisjoniga euroala liikmesriikide eelarvepoliitikat, eelkõige
eelarvekavade hindamise käigus, et tagada kogu euroalal sidus ja majanduskasvu
soodustav eelarvepoliitika. Parandada riigi rahanduse kvaliteeti ja
jätkusuutlikkust, suurendades riiklikul ja ELi tasandil materiaalseid ja
immateriaalseid investeeringuid. Tagada riiklike eelarveraamistike, sealhulgas
riiklike eelarvenõukogude tugevdamine.
3.           Tagada pangandussüsteemi
vastupanuvõime, eelkõige võttes varade kvaliteedi läbivaatamise ja
stressitestide puhul vajalikke järelmeetmeid ning rakendades pangandusliidu
määrusi, sealhulgas õigusnorme, mis käsitlevad täiendavat tööd ühtse
kriisilahendusmehhanismi üleminekuperioodil. Stimuleerida
erasektori investeeringuid ja suurendada krediidivoogusid majandusse meetmete
abil, millega parandatakse laenusaamise võimalusi VKEde jaoks, tugevdatakse
kapitaliturge ja taaskäivitatakse väärtpaberistamise turg vastavalt komisjoni
teatisele Euroopa majanduse pikaajalise rahastamise kohta ja selles esitatud
kalendrile.
4.           Jätkata tööd majandus- ja rahaliidu
tihendamiseks ning aidata kaasa majandusjärelevalve raamistiku parandamisele
selle läbivaatamise raames, mis on kavandatud 2014. aasta lõpuks.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2014) 401 final.


title: Nõukogu soovitus, 19. märts 2007 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (seitsmes EAF) meetmete rakendamisega 2005. eelarveaastal

text:
               8.5.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 103/2

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   19. märts 2007,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (seitsmes EAF) meetmete rakendamisega 2005. eelarveaastal
   (2007/C 103/02)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse neljandat AKV-EÜ konventsiooni, millele kirjutati alla 15. detsembril 1989 (1) Lomés ja mida on muudetud 4. novembril 1995 Mauritiuses allkirjastatud lepinguga (2),
   võttes arvesse siselepingut 91/401/EMÜ (neljanda AKV-EÜ konventsiooni kohase ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta), (3) millega asutati muu hulgas seitsmes Euroopa Arengufond (seitsmes EAF), eriti selle artikli 33 lõiget 3,
   võttes arvesse neljanda AKV-EÜ konventsiooni kohase arengu rahastamise koostöö suhtes kohaldatavat 29. juuli 1991. aasta finantsmäärust, (4) eriti selle artikleid 69 ja 77,
   olles läbi vaadanud seitsmenda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande ja 2005. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning kontrollikoja aruande 2005. eelarveaasta kohta koos komisjoni vastustega, (5)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt siselepingu artikli 33 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu seitsmenda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               2005. eelarveaastal on komisjon seitsmenda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses seitsmenda EAFi meetmete rakendamisega 2005. eelarveaastal.

      Brüssel, 19. märts 2007

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         H. SEEHOFER

      (1)  EÜT L 229, 17.8.1991, lk 3.

      (2)  EÜT L 156, 29.5.1998, lk 3.

      (3)  EÜT L 229, 17.8.1991, lk 288.

      (4)  EÜT L 266, 21.9.1991, lk 1.

      (5)  ELT C 263, 31.10.2006, lk 205.


Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0023

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005-2009  /* SEK/2006/0023 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.1.2006SEK(2006) 23 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori eelarveseisund püsivaks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti muudeti esimest korda 2005. aastal. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid sooviti tugevdada pakti tõhusust ja selle mõju majandusele ning kindlustada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Soome esitas esimese stabiilsusprogrammi septembris 1998. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 12. oktoobril 1998 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee peab neid kontrollima. Nõukogul on lähenemisprogrammide kontrollimise õigus.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgid seoses eelarveseisundiga ja esitama nende saavutamise ja hoidmise poliitilised meetmed, sealhulgas majandusprognoosid. Pakti reformimise järel tuleks igal liikmesriigil määrata erinev keskmise pikkusega perioodi eesmärk, pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust, sealhulgas jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske. Reformi osa on ka vajadus majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini järgimise abil luua tervet majandustsüklit hõlmav korrastatum lähenemine eelarvepoliitikale, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskmise pikkusega perioodi eesmärkidest või sellele eesmärgile suunatud kohandamiskavas tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosi, tegevusjuhendit[2], potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat ning 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Soome hiljuti esitatud ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja võtnud alljärgneva hindamise põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase otsuse tegemiseks.Hinnang1.  Soome esitas ajakohastatud stabiilsusprogrammi 24. novembril 2005. See hõlmab ajavahemikku 2005–2009. Programm järgib üldjoontes uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis ei ole esitatud kõiki uue tegevusjuhendiga ette nähtud kohustuslikke ja valikandmeid (muuhulgas puuduvad andmed välistegurite kohta aastail 2007–2009). Selles on sõnaselgelt määratlemata eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärk, mille esitamine on tegevusjuhendi kohaselt nõutav.2.  Soome majandus kasvas pärast 1990te alguse erakordselt raske surutise ületamist aastail 1995–2004 jõudsalt, saavutades kasvumäära 3,5 protsenti aastas, mis on euroala keskmisest 1,5 protsendipunkti suurem. Tugeva majanduskasvu toel on tööhõive suurenenud surutise lõpu aegse 60% tasemelt 68%ni 2004. aastal. Ajavahemikul 1995–2004 oli aastane inflatsioonimäär 1,5%, mis on 0,5 protsendipunkti euroala keskmisest madalam. Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT aasta keskmise reaalkasvu vähenemist 2,7%lt aastail 2005–2006 keskmiselt 2,3%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul. SKT kasvu määra 2005. ja 2006. aastal mõjutavad märgatavalt töövaidlusest tingitud paberi- ja tselluloositööstuse tööseisakud, millega on seletatav järsk langus 2005. aastal ja sellele 2006. aastal järgnenud tõus. Nii programmis esitatud lühikese kui ka keskmise pikkusega perioodiks tehtud prognoosid on ettevaatlikumad kui komisjoni talituste esitatud prognoosid. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat realistlik ja on kooskõlas komisjoni talituste prognoosiga.3.  Nõukogu kiitis programmi eelarvestrateegia heaks eelmise, 2004.–2008. aastat hõlmava ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta 17. veebruaril 2005 esitatud arvamuses. Komisjoni talituste prognoosidel rajanev 2005. aasta valitsemissektori eelarvete arvestuslik ülejääk – 1,9% SKTst – vastab eelmise ajakohastatud programmiga eesmärgiks seatud ülejäägi suurusele.4.  Käesolevas ajakohastatud programmis on valitsuse põhieesmärgid valitsemissektori rahandusliku tasakaalu saavutamine tavapärase majanduskasvu tingimustes ning riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamine hoolimata rahvastiku vananemise kahjulikest mõjudest. Esitatud on ka kohalike omavalitsuste finantsarvestuse parandamise meetmed, mille rakendamine peaks kohalike omavalitsuste eelarve programmiperioodi lõpuks tasakaalustama. Valitsussektori eelarvete ülejääk veidi kahaneb, jõudes programmiperioodi lõpuks 1,5%ni SKTst. Nii tulude kui ka kulude suhe SKTsse väheneb 2007. aastaks võrreldes 2005. aastaga, mõlemad umbes 1 protsendipunkti võrra SKTst. Seejärel mõlemad suhtarvud (ja seega ka antud netolaen) prognoosi kohaselt stabiliseeruvad. Prognoositava SKT osatähtsuse languse tõttu intressikulutustes väheneb esmane ülejääk veidi järsemalt. Ülejäägi langus tuleneb maksude järkjärgulise alandamise alustamisest. Kulutusi hoitakse kontrolli all valitsussektori eelarvekulutuste ülemmäärade kehtestamise ja intressikulutuste vähendamise abil. Tulenevalt maksude alandamisest ja sotsiaalkindlustuse ning kohalike omavalitsuste finantsseisundi ettevaatlikumast hindamisest võrreldes eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammiga on 2006.–2009. aasta arvestusliku ülejäägi suurust vähendatud umbes 0,5% võrra SKTst.5.  Prognoositakse, et struktuurne ülejääk järgmise kolme aasta jooksul veidi väheneb – 2 protsendilt SKT-st 2005. aastal 1,75 protsendile ajavahemikul 2006–2008, kuid 2009. aastal hakkab see taas suurenema. Ülejäägi kasv tuleneb täielikult oodatavast SKT lõhe laienemisest -1%ni SKTst programmiperioodi lõpuks. Programmis on prognoositud struktuurse ülejäägi vähenemist umbes 1,5 protsendi võrra SKTst programmiperioodi lõpuks aastal 2009.[3] Käesolevas hinnangus on see võetud programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgiks. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguliselt puudujääk suurusega 1% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmine võimaldama saavutada ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala riikidele ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning see on oluliselt ambitsioonikam, kui võiks eeldada pikaajalises plaanis võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu arvestades. Keskmise pikkusega tähtaja eesmägi seadmist nõutavast alampiirist kõrgemale on programmis põhjendatud eesmärgiga tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.6.  Ajakohastatud programmi eelarveeesmärkide riskid tunduvad olevat tasakaalustatud. Kuni 2007. aastani seatud eesmärgid vastavad komisjoni talituste 2005. aasta sügisel tehtud veidi optimistlikumatele majandusprognoosidele. Mitmeaastased riigivalitsuse kulutustele seatud piirangud on seni olnud tulemuslikud, maksuprognoos aga paistab põhinevat ettevaatlikul hinnangul. Stabiilsusprogrammis juhitakse tähelepanu ohule, mis tuleneb rahvastiku vananemise ja tööjõu kokkukuivamise kahjuliku mõju alahindamisest. Arvestades, et kasvuprognoosid on komisjoni talituste tehtud prognoosidest ettevaatlikumad, tunduvad kasvuprognoosist tulenevad ohud olevat tasakaalustatud.7.  Eespool esitatud riskihinnangut arvestades tundub, et programmi eelarvestrateegiaga on tagatud programmi eeldatava keskmise pikkusega perioodi eesmärkide järgmine kogu programmi kestel. See annab piisava varu puudujäägi ülempiiri – 3% SKTst – ületamise vastu kogu programmiperioodi jooksul, kui makromajanduslikud kõikumised ei ole tavapärasest suuremad. Kokkuvõttes on eelarveseisund tugev ja eelarvestrateegia on paktile vastava maksupoliitika suurepärane näide.8.  Prognoositakse, et valitsemissektori koguvõlg jääb terve programmiperioodi vältel tublisti alla kontrollväärtust (60% SKTsse). Ajakohastatud programmi prognoosi kohaselt väheneb võla suhe SKTsse 42,7%lt 2005. aastal 41%le 2009. aastal. Märkimisväärsest esmastest ülejääkidest tulenevat võla suhte langust leevendab sotsiaalkindlustusfondidesse varade kogunemisest tulenev võlga suurendav varude muutuste korrigeerimine.9.  Elanikkonna vananemisest tulenevate prognoositud eelarvekuludega seotud ohud Soome rahanduse jätkusuutlikkusele on väiksed. Koguvõla suhe on oluliselt vähem kontrollväärtusest 60% SKTsse ja prognoositakse, et see püsib allpool nimetatud väärtust suurema osa prognoosiga hõlmatud, 2050. aastani kestvast perioodist. Märkimisväärsete sotsiaalkindlustusvahendite olemasolu ja praegune soodne eelarveseisund aitavad omakorda piirata rahvastiku vananemise mõju eelarvele. Aja jooksul võib pensionikulutuste tõus siiski ohustada riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Elanikkonna vananemisest tulenevate kulutuste piiramine pikas perspektiivis, sealhulgas hiljuti läbiviidud edukas tegeliku pensioniea tõstmise reform, mille käigus siiski säilitati püsiv eelarveseisund, on riigi rahanduse jätkusuutlikkust ähvardavate ohtude vähendamise põhitegur.[4]10.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Nimetatud meetmete, näiteks käesoleval ajal järk-järgult rakendatava põhjaliku pensionireformi eesmärk on tagada majanduse ja rahanduse jätkusuutlikkus ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist.11.  Soome riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 14. oktoobril 2005 majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on välja toodud järgmised riigi rahandust märkimisväärselt mõjutavad tegurid: (i) riigi rahanduse jätkusuutlikkus ja (ii) tööturu toimimine. Riiklikus reformiprogrammis väljatoodud meetmete mõju eelarvele peegeldub täielikult stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides. Stabiilsusprogrammiga riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Stabiilsusprogrammis on esitatud nii riigivalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste tõhususe suurendamise meetmed ja kinnitatud kavatsust pidada riigivalitsuse kululimiitidest kinni ka pärast praeguse stabiilsusprogrammi tähtaega.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:12.  24. jaanuaril 2006 kontrollis nõukogu Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2005–2009. Programm järgib üldjoontes uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis ei ole esitatud kõiki uue tegevusjuhendiga ette nähtud kohustuslikke ja valikandmeid (muuhulgas puuduvad andmed välistegurite kohta aastail 2007–2009). Selles on sõnaselgelt määratlemata eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärk, mille esitamine on tegevusjuhendi kohaselt nõutav.13.  Soome majandus kasvas pärast 1990te alguse erakordselt raske surutise ületamist aastail 1995–2004 jõudsalt, saavutades keskmise kasvumäära 3,6% aastas. Majandustegevuse kiirenemine aitas kaasa tööhõive suurenemisele, kuid inflatsioon jäi alla euroala keskmise. Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT aasta keskmise reaalkasvu vähenemist 2,7%lt aastail 2005–2006 keskmiselt 2,3%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu kättesaadava teabe põhjal tundub, et stsenaarium tugineb ettevaatlikele kasvuprognoosidele. Programmis esitatud inflatsiooniprognoosid tunduvad tõenäolistena.14.  Nõukogu kiitis programmi eelarvestrateegia heaks eelmise, 2004.–2008. aastat hõlmava ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta 17. veebruaril 2005 esitatud arvamuses. Komisjoni talituste prognoosidel rajanev 2005. aasta valitsemissektori eelarvete arvestuslik ülejääk – 1,9% SKTst – vastab eelmise ajakohastatud programmiga eesmärgiks seatud ülejäägi suurusele.15.  Valitsuse põhieesmärgid on valitsemissektori rahandusliku tasakaalu saavutamine tavapärase majanduskasvu tingimustes ning riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamine. Valitsussektori eelarvete ülejääk programmiperioodi jooksul veidi kahaneb, jõudes aastaiks 2008–2009 1,5%ni SKTst. Intressikulutustes prognoositava SKT osatähtsuse languse tõttu väheneb esmane ülejääk veidi järsemalt. Ülejäägi languse põhjuseks on tulude muutumine, mis omakorda tuleneb maksude järkjärgulise alandamise algusest. Kulutusi hoitakse kontrolli all valitsussektori eelarvekulutuste ülemmäärade kehtestamise ja intressikulutuste vähendamise abil. Tulenevalt maksude alandamisest ja sotsiaalkindlustuse ning kohalike omavalitsuste finantsseisundi ettevaatlikumast hindamisest võrreldes eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammiga on 2006.–2009. aasta arvestusliku ülejäägi suurust vähendatud umbes 0,5% võrra SKTst.16.  Ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika alusel arvutatud struktuurne ülejääk (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid) programmi kohaselt veidi väheneb – 2%lt SKTst 2005. aastal 1,75%le aastail 2006–2008. Prognoositakse, et 2009. aastal hakkab SKT lõhe eeldatavast laienemisest tingitud ülejääk taas suurenema. Programmi kohaselt ulatub programmiperioodi lõpuks struktuurne ülejääk 1,5%ni SKTst,[6] mida võib pidada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgiks, kuna see vastab stabiilsuse ja kasvu paktis ning tegevusjuhendis esitatud keskmise pikkusega perioodi eesmärkide põhimõtetele. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguliselt puudujääk suurusega 1% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmine võimaldama saavutada ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala riikidele ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning see on oluliselt ambitsioonikam, kui võiks eeldada pikaajalises plaanis võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu arvestades. Keskmise pikkusega tähtaja eesmägi seadmist nõutavast alampiirist kõrgemale on programmis põhjendatud eesmärgiga tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.17.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat tasakaalustatud. Maksuprognoos paistab põhinevat ettevaatlikul hinnangul ja riigivalitsuse kulutustele seatud piirangute raamistik on seni olnud väga tulemuslik. Stabiilsusprogrammis juhitakse tähelepanu ohule, et arvutustes alahinnatakse rahvastiku vananemisest ja tööjõu kokkukuivamise kahjulikku mõju. Kuid nagu eespool mainitud, võib ajakohastatud stabiilsusprogrammis esitatud kasvuprognoose pidada ettevaatlikeks.18.  Riskianalüüsi seisukohast on programmi eelarve põhimõtted piisavad, et tagada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärkide järgmine kogu programmi kestel. See annab piisava varu puudujäägi ülempiiri – 3% SKTst – ületamise vastu kogu programmiperioodi jooksul, kui makromajanduslikud kõikumised ei ole tavapärasest suuremad. Kokkuvõttes on eelarveseisund tugev ja eelarvestrateegia on paktile vastava maksupoliitika suurepärane näide.19.  Eeldatav võla suhe SKTsse on 2005. aastal jõudnud 42,7%ni, mis on alla asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 2,6 protsendipunkti võrra.20.  Tundub, et rahvastiku vananemisega seotud prognoositavatest eelarvekulutustest tulenev oht on Soomes väike. Koguvõla suhe on oluliselt vähem kontrollväärtusest 60% SKTsse ja prognoositakse, et see püsib allpool nimetatud väärtust suurema osa prognoosiga hõlmatud, 2050. aastani kestvast perioodist. Märkimisväärsete sotsiaalkindlustusvahendite olemasolu ja praegune soodne eelarveseisund aitavad omakorda piirata rahvastiku vananemise mõju eelarvele. Aja jooksul võib pensionikulutuste tõus siiski ohustada riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Elanikkonna vananemisest tulenevate kulutuste piiramine pikas perspektiivis, sealhulgas hiljuti läbiviidud edukas tegeliku pensioniea tõstmise reform, mille käigus siiski säilitati püsiv eelarveseisund, on riigi rahanduse jätkusuutlikkust ähvardavate ohtude vähendamise põhitegur.[7]21.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Nimetatud meetmete, näiteks käesoleval ajal järk-järgult rakendatava põhjaliku pensionireformi eesmärk on tagada majanduse ja rahanduse jätkusuutlikkus ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist.22.  Soome riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 14. oktoobril 2005 majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on välja toodud järgmised riigi rahandust märkimisväärselt mõjutavad tegurid: (i) riigi rahanduse jätkusuutlikkus ja (ii) tööturu toimimine. Riiklikus reformiprogrammis väljatoodud meetmete mõju eelarvele peegeldub täielikult stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides. Stabiilsusprogrammiga riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Stabiilsusprogrammis on esitatud nii riigivalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste tõhususe suurendamise meetmed ja kinnitatud kavatsust pidada riigivalitsuse kululimiitidest kinni ka pärast praeguse stabiilsusprogrammi tähtaega.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP nov 2005 | 3.6 | 2.1 | 3.2 | 2.6 | 2.3 | 2.1 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 3.6 | 1.9 | 3.5 | 3.1 | puudub | puudub |SP dets 2004 | 3.2 | 2.8 | 2.4 | 2.2 | 2.0 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP nov 2005 | 0.2 | 1.0 | 1.3 | 1.5 | 1.8 | 1.8 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 0.1 | 1.0 | 1.4 | 1.3 | puudub | puudub |SP dets 2004 | 0.2 | 1.4 | 1.8 | 1.8 | 1.8 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP nov 20051 | 0.0 | -0.7 | -0.2 | -0.2 | -0.5 | -0.9 |Komisjoni talitused, nov 20055 | -0,2 | -1.2 | -0.7 | -0.5 | puudub | puudub |SP dets 20041 | -0.3 | -0.1 | -0.2 | -0.4 | -0.6 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP nov 2005 | 2.1 | 1.8 | 1.6 | 1.6 | 1.5 | 1.5 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 2.1 | 1.9 | 1.9 | 1.8 | puudub | puudub |SP dets 2004 | 2.0 | 1.8 | 2.1 | 2.2 | 2.0 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP nov 2005 | 3.7 | 3.4 | 3.1 | 2.9 | 2.8 | 2.8 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 3.8 | 3.8 | 3.7 | 3.6 | puudub | puudub |SP dets 2004 | 3.7 | 3.4 | 3.8 | 3.9 | 3.7 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal = struktuurne tasakaal 2,3 (% SKTst) | SP nov 20051 | 2.1 | 2.1 | 1.7 | 1.7 | 1.7 | 2.0 |Komisjoni talitused, nov 20054 | 2.3 | 2.7 | 2.3 | 2.1 | puudub | puudub |SP dets 20041 | 2.2 | 1.9 | 2.2 | 2.4 | 2.4 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP nov 2005 | 44.9 | 42.7 | 41.7 | 41.1 | 40.6 | 40.1 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 45.1 | 42.8 | 41.5 | 40.6 | puudub | puudub |SP dets 2004 | 44.6 | 43.4 | 42.5 | 41.7 | 41.1 | puudub |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid 3 Programmis esitatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed 4 Komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosis esitatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 2,9% aastaks 2004, 2,9% aastaks 2005, 2,8% aastaks 2006 ja 2,7% aastaks 2007. Allikas: Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoos; komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad veebilehelhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiidetud majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta".[3] Vastavalt programmis esitatud arvutustele. Komisjoni talituste programmi teabe alusel üldtunnustatud metoodika kohaselt läbi viidud kontrollarvutuste kohaselt on struktuurne ülejääk 2009. aastal 2% SKTst.[4] Pikaajalist jätkusuutlikkust käsitlevad üksikasjad on esitatud komisjoni talituste koostatud programmi tehnilises hinnangus, mis avaldatakse veebilehelhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on käesolevas tekstis viidatud, on kättesaadavad veebislaidilhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Vastavalt programmis esitatud arvutustele. Komisjoni talituste programmi teabe alusel üldtunnustatud metoodika kohaselt läbi viidud kontrollarvutuste kohaselt on struktuurne ülejääk 2009. aastal 2% SKTst.[7] Pikaajalist jätkusuutlikkust käsitlevad üksikasjad on esitatud komisjoni talituste koostatud programmi tehnilises hinnangus, mis avaldatakse veebilehelhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Hispaania 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/35

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Hispaania 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/08
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (4) Hispaania 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Hispaania ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Hispaania 2014. aasta eelarvekava kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nende liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, nimetati ka Hispaaniat.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning ajakohastada avalikku haldust.

               (7)

               Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Hispaania suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Hispaanias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab erijärelevalvet ja otsustavaid poliitikameetmeid. Eelmisel aastal ülemääraseks hinnatud tasakaalustamatuse kohandamine on mitmes valdkonnas selgelt edenenud ja positiivse majanduskasvu taastumine on vähendanud riske. Eri valdkondi mõjutava tasakaalustamatuse ulatus ja omavaheline seotus, eriti kõrge sise- ja välisvõla ning töötuse tase, näitavad siiski seda, et riik on endiselt haavatav.

               (8)

               Hispaania esitas 30. aprillil 2014 nii oma 2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2016. aastaks ja saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2017. aastaks. Stabiilsusprogrammis on kinnitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurselt tasakaalustatud eelarve –, mis on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust rangem. Stabiilsusprogrammis kavandatakse viia eelarvepuudujääk alla 3 % SKPst 2016. aastal, kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituses (6) kehtestatud tähtajaga, ning saavutada 2014. aastaks soovitatust madalam eelarvepuudujääk (5,5 % SKPst võrreldes 5,8 %ga SKPst). Stabiilsusprogrammis ette nähtud (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepuudujäägi iga-aastasel vähenemisel ei suudeta soovituses seatud eesmärki 2014. aastal siiski täita. 2017. aastaks peaks kavakohaselt olema tehtud küllalt edusamme keskpika eelarve-eesmärgi suunas, ent see ei pruugi olla piisav eesmärgi saavutamiseks programmis deklareeritud aastal. Stabiilsusprogrammis prognoositakse, et võla suhe jõuab haripunkti ehk 101,7 %ni SKPst 2015. aastaks ja hakkab pärast seda vähenema. Kokkuvõttes on stabiilsusprogrammis sätestatud eelarvestrateegia eesmärk vaid osaliselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mida ei ole koostanud ega kinnitanud sõltumatu üksus, on üldjoontes 2014. aasta osas realistlik ja 2015. aasta osas esinevad võrreldes komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosiga mõningad langusriskid. 2016.–2017. aasta suhtes näivad stabiilsusprogrammi SKP kasvumäärad mõnevõrra optimistlikud, kui neid vaadelda majanduse kasvupotentsiaali hetkeprognooside ja majanduse muude kriisijärgsete kohandamisvajaduste valguses.
               Puudujäägi ja võla kohandamiskavade puhul võivad seega tekkida raskused. Lisaks ei ole piisavalt täpsustatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamise meetmeid, mida on vaja alates 2015. aastast ja edaspidi, eelkõige seoses kavandatava maksureformi raames tehtavate maksuseaduste muudatustega. Teised riskid on seotud kohaliku ja piirkondliku tasandi tingimuslike kohustustega ja kavandatava kokkuhoiu tulemustega. Tuginedes komisjoni prognoosile jääb ajavahemikul 2013–2014 eelarve konsolideerimine 1,1 protsendipunktiga miinusesse, kui pidada silmas struktuurse eelarvepositsiooni (korrigeeritud) muutust (ehkki kõnealune näitaja on suurenenud, kuna potentsiaalse majanduskasvu hindamismetoodikat hiljuti muudeti) ning 0,4 protsendipunktiga miinusesse võrrelduna meetmetega, mida peeti vajalikeks ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase nõukogu soovituse esitamisel. Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt oma hinnangule stabiilsusprogrammi kohta ja komisjoni prognoosile, on nõukogu arvamusel, et eelarvestrateegiat toetavaid meetmeid tuleb veelgi täpsustada ning et teha tuleb täiendavaid jõupingutusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase nõukogu soovituse täielikuks täitmiseks.

               (10)

               Eelarve struktuurilisel poolel on eelarve täitmise aruandluses ja nõudeid mittetäitvate haldusasutuste suhtes korrigeerivate meetmete kohaldamisel tehtud edusamme. Kuid siiski on veel võimalusi kasutada nõudeid mittejärgivate piirkondade suhtes täiendavaid sunnimehhanisme, mis on sätestatud Hispaania eelarvestabiilsuse seaduses. Võetud on uusi meetmeid, et kehtestada kommertstarnijatele tehtavate maksete tähtajaks 30 päeva kõikide valitsustasandite jaoks. 2013. aasta novembris loodi seadusega sõltumatu eelarveasutus ning 2014. aasta veebruaris nimetati selle president ametisse. Ent asutus ei alustanud 2014. aasta stabiilsusprogrammi hindamise ajaks tegevust. 2014. aasta riiklikus reformikavas tunnistatakse vajadust jätkata tervishoiu ja ravimikulude tõhususe parandamist, nt ravimite ostmise tsentraliseerimise, teenustevaliku ülevaatamise, e-haigusloo arendamise või tervishoiuasutuste juhtimise tugevdamise abil. Kuna suurem osa kavandatavast eelarve konsolideerimisest peaks tulema kulude kokkuhoiust, aitaks süstemaatiline kulude läbivaatamine kõikidel valitsustasanditel määrata kindlaks valdkondi, kus kokku saaks hoida majanduskasvu soodustaval viisil, täites samas kõige haavatavamate rühmade vajadusi.

               (11)

               2013. aastal võttis Hispaania seoses ettevõtete maksustamisega täiendavaid meetmeid võlgnevuse soodustamise probleemi lahendamiseks. 2013. aastal tegi Hispaania edusamme maksukuulekuse tõhustamisel, suurendades võitlust maksupettuse ja deklareerimata töö vastu, ent endiselt on suuri lahendamata probleeme. 2013. ja 2014. aastal kehtestas Hispaania samuti väiksemad sotsiaalkindlustusmaksed noorte ja uute töötajate värbamise korral. Olles saanud ekspertkomisjonilt valitsuse tellitud ulatusliku aruande maksureformi kohta, on ametiasutustel plaanis esitada 2014. aasta teises kvartalis konkreetsed õiguslikud ettepanekud. Vastavalt 2014. aasta riikliku reformikavale on ettepanekute eesmärk ajakohastada maksusüsteem, vähendada eelarvamusi töölkäimise suhtes, soodustada maksukogumist, toetada majanduse arengut, tagada turu ühtsus ja eelarve neutraalsus ning tugevdada Hispaania majanduse konkurentsivõimet, samas aidates eelarvet konsolideerida. Kõnealuse reformi ülesehitus ja rakendamine on oluline edasiste majandusväljavaadete ja riigi rahanduse jaoks.

               (12)

               Finantsstabiilsust on toetatud pangandussektori rekapitaliseerimise ja restruktureerimise abil ning Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) 2012. aasta juuli programmi põhjalik rakendamine lõpetati 22. jaanuaril 2014. aastal. Kuid Hispaania finantssektor on endiselt vastamisi märkimisväärsete raskustega, mida on vaja tähelepanelikult jälgida ja juhtida. Lisaks sellele avalduvad pankade paremad rahastamistingimused VKEde rahastamises üsna aeglaselt. Oluline on tagada, et rahastatakse majanduse muid elujõulisi sektoreid, kuna finantsvõimenduse kasutamise vähendamine erasektoris jätkub. Ametiasutused on võtnud mitmeid meetmeid, et parandada äriühingute juurdepääsu pankadepoolsele ja -välisele rahastamisele ning hõlbustada äriühingute võlgade restruktureerimist, kuid vaja on veel täiendavaid poliitikameetmeid.

               (13)

               Tööturg näitab teatavaid stabiliseerimise märke ja 2014. aastal oodatakse turu mõõdukat taastumist, mille puhul tööhõive suureneb ja töötuse tase langeb. Arvestades, et 2013. aasta keskmine töötuse tase oli 26,1 %, on töötuse määr endiselt väga kõrge. Eriti tekitab muret noorte kõrge töötuse määr 54,3 % ja pikaajalise töötuse kasv 49,7 %ni töötuse kogumäärast 2013. aastal. Pikaajaline töötus on eriti kõrge eakamate töötajate ja madala kvalifikatsiooniga töötajate seas. 2012. aasta tööturureformi olemasolevates hinnangutes jõutakse järeldusele, et reform koos tööturu osapoolte panusega palkade piiramisel ajavahemikul 2012–2014 on aidanud suurendada äriühingute sisemist paindlikkust ja säilitada töökohti, eelistades äriühingu tasandil kollektiivlepingud ja samas laiendades võimalusi äriühingutel kollektiivlepingutest loobuda. Reformiga vähendati samuti ebaõiglase töölt vabastamise puhul makstavat hüvitist. Reform aitas kaasa kohtus vaidlustatud koondamiste arvu vähendamisele ning selle käigus võeti kasutusele uus lepinguliik püsivate töösuhete toetamiseks VKEdes. 2013. aastal ja 2014. aasta alguses võeti täiendavad meetmed osalise koorumusega pikaajalise töötamise hõlbustamiseks ning sotsiaalkindlustusmaksete ajutiseks vähendamiseks uute tähtajatute lepingute puhul. Killustatus on aga endiselt Hispaania tööturu suur probleem, kuna erinevaid töölepinguliike on palju ning tähtajalise ja tähtajatu lepingu koondamiskulude erinevus on endiselt üks suurimaid liidus, seda isegi pärast reformi.

               (14)

               Edu on saavutatud aktiivse tööturupoliitika reformiga, sealhulgas iga-aastase tööhõivekava heakskiitmine. Riiklike tööturuasutuste ajakohastamise ja tugevdamise meetmed edenevad siiski aeglaselt ja see ähvardab takistada uue raamistiku edukat rakendamist. Viivitusi esines ühtse töövahendusportaali lõplikul käivitamisel. Edasiminek on toimunud töövahendusfirmadega tehtava koostöö edendamisel, kuid tuleb veel teha täiendavaid jõupingutusi.

               (15)

               Haridus- ja koolitussüsteemi vastavus tööturu vajadustele ei ole piisav ning ilma ametliku kvalifikatsioonita töötute kõrge osakaal (35,2 %) tingib nii noorte kui ka pikaajalise töötuse kõrge määra. Mittetöötavate ja mitteõppivate noorte osakaal on suurem kui ELis keskmiselt. Varakult haridus- ja koolitussüsteemist lahkuvate õpilaste ja üliõpilaste arv väheneb, kuid nende osakaal on endiselt väga kõrge (23,5 %). Kolmanda taseme hariduse omandamise määr on säilinud, kuid kutsehariduses ja -koolituses ning õpipoisiõppekavades osalemine on ikka veel liiga madal. Kutsekeskhariduse ja kutsekooli lõpetanute kutsemeisterlikkus jääb ELi keskmisest maha. Hispaania töötab ka välja meetmeid noorte tööhõive suurendamiseks. 2013. aasta märtsis esitletud riikliku noorte tööhõive ja ettevõtluse strateegia (2013–2016) rakendamine praegu käib, ehkki mõned meetmed on veel kehtestamata. Kõnealusele strateegiale tuginedes on Hispaania võtnud meetmeid noorte töötuse vähendamiseks vastavalt noortegarantiis seatud eesmärkidele. Mõningat edu on märgata meetmete osas, mis on mõeldud koolist väljalangevuse vähendamiseks ning kaheosalise kutsehariduse edendamiseks, kuid strateegia täielik rakendamine ja vahendite tõhus kasutamine on endiselt väga olulised. Kaheosalise kutsehariduse puhul on vaja jätkata kõikide sidusrühmade, sealhulgas iga valitsemistasandi otsustajate ja koolitajate ning tööandjate vahelist koordineerimist eesmärgiga süsteemi ühtlustada ning sobitada koolitamine paremini tööturu vajadustega ja tagada kõikide piirkondade kaheosalise kutseharidusmudeli omavaheline sobivus.

               (16)

               Peamiselt tööturu olukorrast tingituna, kuid ka seetõttu, et sotsiaalkaitse avaldab vähest mõju vaesuse vähendamisele, on Hispaania allpool ELi keskmist peamiste näitajate osas, millega mõõdetakse vaesust ja sotsiaalset tõrjutust, mis ohustab eelkõige lapsi ja noori täiskasvanuid. Kriisi tõttu on Hispaanias toimunud üks järsemaid langusi leibkonna kasutada oleva tulu osas, samuti on seal sissetulekute ebavõrdsus üks suuremaid liidus. Kõige olulisem on lihtsustada sotsiaalabi taotlemist ning parandada juhtimist ja asutustevahelist koordineerimist riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Sotsiaalse kaasamise riiklikus tegevuskavas (2013–2016) on ettenähtud nõuetekohane poliitiline raamistik, millele tuginedes saab suunata aktiivseid tööturumeetmeid paremini nendele, kes on tööturust eemal, ning tegeleda laste vaesusega ja parandada peretoetusteenuste tõhusust. Sotsiaalabi ja -hüvitiste ümberjaotav mõju eri riskirühmade vahel on piiratud, mis annab tunnistust kehvast eesmärgiasetusest. Lisaks on sotsiaalabi ja tööhõive valdkondade (sealhulgas piirkondlikud ja kohalikud asutused) vaheline koordineerimine vähene ning halduskoormus, mis on seotud miinimumsissetuleku tagamise kavast abi taotlemisega, takistab sotsiaalabi ja tööturule naasmise vahelist sujuvat üleminekut.

               (17)

               Hispaania tegi edusamme majanduskasvu ja konkurentsivõimet edendavate struktuurireformide elluviimisel üldjoontes kooskõlas 2013. aasta riiklikus reformikavas esitatud plaanidega. 2013. aasta detsembris võeti turu ühtsuse tagamise seadus vastu ja selle keerukas rakendamine on käimas. 2013. aasta sügisel vastu võetud ettevõtlusseadus on samuti toonud kaasa ettevõtete maksejõuetuse parandatud raamistiku ja paindlikumad ettevõtlusvormid ning ratsionaliseerinud ettevõtete rahvusvahelistumise toetuskavasid. Tegevuslubade kiirkorras väljastamist on laiendatud ja väiksemate jaemüügikohtade avamine on muudetud lihtsamaks. Samuti võeti ettevõtluse lihtsustamiseks teisi meetmeid. Endiselt on aga pooleli töö teiseste õigusaktidega, mis võimaldaks luua osaühinguid väiksema ajakuluga ja ühe ametiasutuse kaudu, nagu on ette nähtud 2013. aasta septembri ettevõtlusseaduses. Lisaks tuleks pidevalt läbi vaadata ettevõtjate kasvu piiravad regulatiivsed tõkked, sealhulgas maksustamine, võttes arvesse Hispaania mahajäämust ettevõtete suuruse osas võrreldes teiste euroala liikmesriikidega. Kauaoodatud kutseteenuste reform viibib ja sellealast tegutsemist tuleks kiirendada. Suurte jaemüügikaupluste rajamist takistavate piirangute kõrvaldamiseks ei ole meetmeid võetud.

               (18)

               Hispaania teadus- ja innovatsioonisüsteemis tuleb parandada teaduslike saavutuste kvaliteeti, edendada koostööd erasektoriga ja hõlbustada teadus- ja innovatsioonitulemuste rakendamist kaubanduslikes toodetes. 2013. aastal võttis valitsus vastu teaduse, tehnoloogia ja innovatsiooni riikliku strateegia, millele on veel vaja lisada rahastamine riiklikest vahenditest. Lisaks sellele ei ole lõpule viidud uue riikliku teadusagentuuri loomine. Agentuuri ülesandeks on riiklike teadus- ja arendusinvesteeringute tõhus juhtimine.

               (19)

               Märkimisväärseid samme on tehtud elektrienergia tariifipuudujäägi kõrvaldamiseks, peamiselt süsteemikulude vähendamise abil, ehkki reformi konkreetne mõju eelkõige taastuvenergiale ei ole veel avaldunud. Valitsus uurib võimalusi, kuidas vähendada pankrotistunud tasuliste kiirteede tõttu riigi rahandusele avalduvat negatiivset ülekanduvat mõju. Ametisutused lõid andmebaasi, mis sisaldab majandus-, keskkonna, liiklus- ja teisi näitajaid, millele toetuda analüüsi tegemisel enne taristuinvesteeringuid, kuid sõltumatu organ, kes aitaks hinnata tulevasi suuri taristuprojekte, on siiski veel loomata. Raudteel tõkestavad reisijate- ja kaubaveoteenuste tulemuslikku konkurentsi tehnilised ja õiguslikud takistused, piirates ulatusliku taristu tõhusat kasutamist.

               (20)

               Avaliku halduse reform edeneb. Kohalike omavalitsuste reform võeti vastu 2013. aasta detsembris ning avaliku halduse reformi eksperdikomisjoni soovituste rakendamine on käimas ning jätkub 2014. ja 2015. aastal. Kohtureform on pooleli ning selle rakendamine tuleb lõpule viia. Korruptsioonivastase võitluse viimaste meetmete hulka kuuluvad 2013. aasta detsembris vastu võetud seadus, milles käsitletakse läbipaistvust, üldsuse juurdepääsu teabele ja head valitsemistava, ning kaks seaduse eelnõu erakondade rahastamise järelevalve kohta ja kõrgete ametnike aruandekohusluse kohta. 2012.–2014. aasta riiklik deklareerimata töö ja sotsiaalkindlustuspettuse vastase võitluse kava (Plan Nacional de Lucha contra el Empleo Irregular y el Fraude a la Seguridad Social) on praegu rakendamisel. Hispaania on laiendanud rahvusvaheliste lepingute võrgustikku, et vahetada maksuotsustega seotud teavet, ning käivitas eraettevõtjatega projekti, et analüüsida võimalusi toetuste süsteemi juhtimise parandamiseks.

               (21)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Hispaania majanduspoliitikat. Hinnati riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Hispaania eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–8.

               (22)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (23)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Nõukogu soovitused, mis on esitatud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 2, 3, 4, 6, 7 ja 8.

               (24)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (8). Riigina, kelle vääringuks on euro, peaks ka Hispaania tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Hispaanial võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada 2014. aastal eelarvestrateegiat, eelkõige täpsustades üksikasjalikult selleks 2015. aastal ja edaspidi võetavaid meetmeid, et tagada ülemäärase puudujäägi korrigeerimine jätkusuutlikul viisil 2016. aastaks, viies ellu nõukogu poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus antud soovituses nimetatud struktuurilised kohandused. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab usutavate struktuurireformide kaugeleulatuvat rakendamist, et suurendada kohandumisvõimet ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist. Pärast ülemäärase puudujäägi korrigeerimist püüda teha igal aastal vähemalt 0,5 % ja heades majandustingimustes isegi suurem struktuuriline kohandus keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas või vajaduse korral tagada võlareegli täitmine, et valitsemissektori kõrge võlatase näitaks kindlat kahanemistendentsi. Tagada, et uus sõltumatu eelarveasutus hakkaks võimalikult kiiresti täie võimsusega tööle, ja tagada eelarvestabiilsuse alusseaduse kohaselt kõikidel valitsustasanditel ennetavate, korrigeerivate ja sunnimeetmete range ja läbipaistev rakendamine, sealhulgas äriettevõtjate ees olevate avaliku sektori võlgnevuste kõrvaldamine. Vaadata 2015. aasta veebruariks süsteemselt läbi kulud kõikidel valitsemissektori tasanditel, et muuta avalikud kulutused edaspidi tõhusamaks ja kvaliteetsemaks. Jätkata tervishoiusektori kulutõhususe suurendamist, eelkõige ratsionaliseerides kulutusi ravimitele, sealhulgas haiglates, ning tugevdada kõikide hooldusliikide vahelist koordineerimist, säilitades samas hoolekande kättesaadavuse haavatavate rühmade jaoks. Võtta 2014. aasta lõpuks vastu ulatuslik maksureform, et muuta maksusüsteem lihtsamaks eesmärgiga soodustada majanduskasvu ja töökohtade loomist, kaitsta keskkonda ja tagada püsiv tulude laekumine.
               Selle eesmärgi täitmiseks kasutada vähem moonutavaid makse, näiteks tarbimismaks, keskkonnamaks (nt sõidukikütused) ja korduvad omandimaksud; kaotada ebatõhusad üksikisiku ja ettevõtte tulumaksukulud; kaaluda töötajate sotsiaalmaksu vähendamist, eelkõige madalapalgaliste töökohtade puhul; jätkata ettevõtete maksustamise valdkonnas võlguoleku soodustamise vastu võitlemist; võtta meetmed eesmärgiga vältida maksustamisest tulenevaid takistusi Hispaania siseturu sujuvale toimimisele. Tõhustada võitlust maksudest kõrvalehoidmise vastu.

               2.

               Viia lõpule hoiupankade reform teiseste õigusaktide vastuvõtmise osas ning lõpetada riigi omandis olevate hoiupankade restruktureerimine, et kiirendada nende täielikku taastumist ja lihtsustada nende naasmist eraomandisse. Ergutada pankasid säilitama omavahendite suhtarvu kindlal tasemel, jälgida varahaldusettevõtte Sareb tegevust, et tagada varade õigeaegne võõrandamine, minimeerides sellega maksumaksja kulusid. Viia lõpule meetmed, mille abil laiendada VKEde rahastamisvõimalusi, eelkõige need meetmed, millega täiustatakse pangandusvälist finantsvahendustegevust. Kõrvaldada viimased kitsaskohad ettevõtete maksejõuetuse raamistiku loomisel, eelkõige süvendades pankrotihaldurite pädevust ja kohtusüsteemi suutlikkust ettevõtete maksejõuetust käsitlevate juhtumite lahendamisel, ning arendada välja füüsiliste isikute maksejõuetuse alaline raamistik, võttes nõuetekohaselt arvesse võlausaldaja/laenuvõtja tasakaalustatud õigusi ja finantsstabiilsuse tagamise kaalutlusi.

               3.

               Võtta uued meetmed tööturu killustatuse vähendamiseks eesmärgiga soodustada püsivaid kvaliteetseid töökohti, näiteks vähendades eri lepinguliikide arvu ja tagades lahkumishüvitise puhul võrdsed võimalused. Jätkata tööturureformide korrapärast kontrollimist. Edendada reaalpalga arengut kooskõlas töökohtade loomise eesmärgiga. Tugevdada tööotsimise nõuet töötushüvitiste saamisel. Suurendada aktiivse tööturupoliitika tulemuslikkust ja sihipärasust, sealhulgas seoses värbamistoetustega, eelkõige nende puhul, kellel on raskusi tööturule pääsemisega. Tugevdada tööturu ning haridus- ja koolituspoliitika vahelist koordineeritust. Kiirendada riiklike tööturuasutuste ajakohastamist, et tagada tulemuslik personaalnõustamine ning tööturu nõudmistele kohane koolitus, keskendudes eelkõige pikaajalisele tööhõivele. Tagada enne 2014. aasta lõppu avaliku ja erasektori vaheline tulemuslik koostöö tööhõiveteenuste valdkonnas ning kontrollida pakutavate teenuste kvaliteeti. Tagada ühtse töövahendusportaali tulemuslik toimimine ning lisada sellele täiendavad meetmed tööjõu liikumise toetamiseks.

               4.

               Rakendada noorte ettevõtluse ja tööhõive strateegia (2013–2016) ning hinnata selle tulemuslikkust. Kooskõlas noortegarantii eesmärkidega pakkuda noortele kvaliteetseid töö-, praktika- ja õpipoisiõppekohti ning jõuda paremini nende noorteni, kes ei ole end töötuna arvele võtnud. Rakendada tõhusalt uusi hariduskavasid, et suurendada alg- ja keskhariduse kvaliteeti. Parandada selliste rühmade nõustamist, kus esineb risk koolist välja langeda, ja nendele pakutavat toetust. Viia kutseharidus ja -koolitus ja kõrgharidus paremini vastavusse tööturu vajadustega, tõhustades eelkõige koostööd tööandjatega ja toetades koolitajate ja juhendajate koolitamist.

               5.

               Rakendada sotsiaalse kaasatuse riiklik tegevuskava (2013–2016) ning hinnata selle tulemuslikkust kogu selle eesmärkide ulatuses. Tugevdada tööhõive- ja sotsiaalteenistuste vahelist haldussuutlikkust ja koordineerimist, et luua riskirühmade abistamiseks integreeritud süsteem ning ergutada miinimumsissetuleku kavade eest vastutavate avaliku halduse asutuste seas ühtlustatud menetluste kasutamist, et toetada üleminekut miinimumsissetuleku kavalt tööturule. Muuta peretoetuste kavad sihipärasemaks ja parandada teenuste kvaliteeti, eelistades madala sissetulekuga ja lastega leibkondi, et tagada sotsiaalsiirete progressiivsus ja tulemuslikkus.

               6.

               Tagada turu ühtsuse tagamise seaduse nr 20/2013 ulatuslik ja hoogne rakendamine kõigil haldustasanditel. Võtta 2014. aasta lõpuks vastu kutseteenuste ja kutseühingute ulatuslik reform, määrates kindlaks ametid, mille puhul nõutakse registreerimist erialaorganisatsioonis, ning kutseorganisatsioonide läbipaistvuse ja aruandekohusluse kriteeriumid, avades põhjendamatult kaitstud tegevusalad ja kaitstes turu ühtsust seoses kutseteenustele juurdepääsu ja nende pakkumisega Hispaanias. Vähendada veelgi äritegevuse alustamiseks vajaminevat aega, kulusid ja menetluste arvu. Käsitleda põhjendamatuid piiranguid, mis on seatud suurte jaemüügiettevõtete rajamisele, vaadates selleks eelkõige läbi kehtivad piirkondlikud planeerimismäärused. Määrata kindlaks uue riikliku teadus-, tehnoloogia- ja innovatsiooni-strateegia rahastamine ning käivitada uue riikliku teadusagentuuri tegevus.

               7.

               Pärast 2013. aasta reformi tagada elektritariifipuudujääkide tulemuslik kõrvaldamine 2014. aastaks, võttes selleks vajaduse korral täiendavaid meetmeid. Käsitleda pankrotistunud tasuliste kiirteede probleemi, et minimeerida riigi kulutusi. Luua 2014. aasta lõpuks sõltumatu organ, mis aitaks hinnata tulevasi suuri taristuprojekte. Võtta meetmed raudteel tulemusliku kauba- ja reisijateveo konkurentsi tagamiseks.

               8.

               Rakendada kõikidel valitsustasanditel avaliku halduse reformiga tegeleva komitee soovitused. Tugevdada kontrollimehhanisme ning suurendada haldusotsuste läbipaistvust, eelkõige piirkondlikul ja kohalikul tasandil. Viia lõpule varimajanduse ja deklareerimata töö vastu võitlemiseks võetavad meetmed ning kontrollida hoolikalt nende elluviimist. Võtta vastu kohtustruktuuri ja kohtute asukohta käsitlevad pooleliolevad reformid ning tagada vastuvõetud reformide rakendamine.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 81.

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitus ülemäärase valitsemissektori eelarvepuudujäägi likvideerimise kohta Hispaanias (ELT C 180, 26.6.2013, lk 4).

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (8)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141.


				|

		52012DC0316

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Iirimaa 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0316 final - 2011/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Iirimaa 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4]
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Iirimaa 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu edendamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada
tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi
ja riiklikusse reformikavasse.
(7)       Iirimaa esitas 27. aprillil
2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku
reformikava 2012. aastaks.
(8)       Nõukogu võttis 7. detsembril
2010 vastu rakendusotsuse 2011/77/EL Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta
2013. aasta lõpuni kooskõlas nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusega (EL) nr
407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. Otsusele lisatud,
16. detsembril 2010 allakirjutatud vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle
hilisemates lisades on ette nähtud majanduspoliitilised tingimused, mille
alusel finantsabi antakse.
(9)       Üldiselt on Iirimaa täitnud
finantsabi programmi tingimusi, mis on määratud kindlaks vastastikuse mõistmise
memorandumis. 2011. aasta eelarvepuudujäägi eesmärk (10,6 %) ületati
märkimisväärselt ja 2012. aasta eelarvepuudujäägi eesmärk on 8,6 % SKPst,
mis vastab programmis ettenähtud ülemmäärale. Keskpikka perioodi hõlmavad
eelarve konsolideerimise kavad vastavad programmis ette nähtud
eelarvepuudujäägi ülemmäärale ja alla 3 % SKPst jääva puudujäägi
saavutamisele aastaks 2015. Riigisiseste pankade rekapitaliseerimine vastavalt
Iirimaa keskpanga 2011. aastal tehtud usaldatavusnõuete kohasele kapitali
hindamisele on sisuliselt lõpule viidud ning riigisiseste pankade finantsvõimenduse
vähendamine ületas programmi 2011. aasta eesmärke tervikuna.
Struktuurireformid, mis suurendavad konkurentsivõimet ja võimaldavad luua
veelgi rohkem töökohti, on olulisel määral edenenud.
(10)     Iirimaa majandus pöördus 2011.
aastal taas mõõdukale kasvule (0,7 %), mis enam-vähem vastas programmis
prognoositule. Majanduskasvu aluseks oli eksport, mida toetas konkurentsivõime
paranemine ja tugev välisnõudlus. Kui puhaseksport suurendas 4,7
protsendipunkti võrra SKP kasvu, siis sisenõudlus jätkuvalt kahanes eelarve
konsolideerimise, tööhõive languse ja kodumajapidamiste bilansi paranemise
tõttu. 2012. aastal peaks kasv olema tagasihoidlikum (umbes 0,5 %)
ebasoodsa väliskonjunktuuri ja sisenõudluse jätkuva kohanemise tõttu.
Kodumajapidamiste ja ettevõtete bilansi paranemine koormab jätkuvalt tarbimist
ja investeeringuid keskpikas perspektiivis. Ekspordil põhinev majanduskasv
suureneb oodatavalt 1,9 %-le 2013. aastal ja 2,8 %-le aastaks 2015
Iirimaa hea demograafilise olukorra, paindliku tööturu ning märkimisväärse vaba
tootmisvõimsuse tõttu.
(11)     Tuginedes nõukogu määruse (EÜ)
nr 1466/97 artikli 5 lõike 1kohasele hinnangule, on nõukogu arvamusel, et
programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on
realistlik. Programmis esitatud majanduskasvu prognoosid sarnanevad komisjoni
2012. aasta kevadprognoosiga. Programmi eelarvestrateegia eesmärk on
valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine allapoole sihttaset 3 %
SKPst 2015. aasta lõpuks, mis on kooskõlas nõukogu määratud tähtajaga
ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks. Programmis seatakse eesmärk viia
puudujääk 8,3 %-ni SKPst 2012. aastal, 7,5 %-ni 2013. aastal,
4,8 %-ni 2014. aastal ja 2,8 %-ni 2015. aastal, mil programmiperiood
lõpeb. Seda kava toetatakse 2012. aasta eelarves rakendatavate
konsolideerimismeetmetega (2,7 % SKPst) ja 2013.–2014. aastal
rakendatavate ulatuslike konsolideerimismeetmetega (3,9 % SKPst) ning
2015. aastal rakendatavate täiendavate, osaliselt täpsustatud
konsolideerimismeetmetega (1,1% SKPst). Programmis kinnitatakse taas kord
valitsemissektori struktuurse eelarvepuudujäägi keskpika perioodi eesmärki
(0,5 % SKPst), mille saavutamist ei ole kavandatud programmiperioodi
jooksul. Keskpika perioodi eesmärk vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti
nõuetele. Valitsemissektori võlg on üle 60 % SKPst ning prognoositakse
selle suurenemist 108 %-lt SKPst 2011. aastal 120 %-ni 2013. aastal,
enne kui see hakkab langema. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse ajal kuni
2015. aastani ja sellele järgneva kolme aasta jooksul on Iirimaal
üleminekuperiood ning eelarvekavad peaksid tagama piisava liikumise stabiilsuse
ja kasvu paktis seatud võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas.
Komisjoni viimase hinnangu kohaselt näivad riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust
ohustavad riskid olevat suured.
(12)     Iirimaa on võtnud mitmeid
kohustusi laiendatud euroala pakti alusel. Kõnealused kohustused on seotud
konkurentsivõime ja tööhõive suurendamise ning riigi rahanduse jätkusuutlikkuse
ja finantsstabiilsuse tugevdamisega,
SOOVITAB Iirimaal võtta ajavahemikus
2012–2013 järgmisi meetmeid:
Rakendada meetmeid, mis on sätestatud
rakendusotsuses 2011/77/EL ja mida on täiendavalt täpsustatud 16. detsembri
2010. aasta vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle hilisemates
lisades.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk. 1
[2]               COM(2012)316 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsus nr 2012/238/EL.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0232

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Leedu ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004-2007  /* SEK/2005/0232 lõplik */

	Brüssel 16.2.2005SEK(2005) 232 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Leedu ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007(komisjoni esitatud)  SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et liikmesriigid, kes ei ole võtnud kasutusele ühisraha, peavad esitama nõukogule ja komisjonile lähenemisprogrammid. Vastavalt selle määruse artiklile 9 peab nõukogu kontrollima iga lähenemisprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, peab nõukogu esitama arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud lähenemisprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.Kümme riiki, kes ühinesid ELiga 1. mail 2004, ei osale ühisrahas. Nad kohustusid esitama lähenemisprogrammid 15. maiks 2004 ja esimese ajakohastatud programmi 2004. aasta lõpuks.Leedu esitas esimese lähenemisprogrammi aastateks 2004–2007 14. mail 2004 ja nõukogu andis sellele hinnangu 5. juulil 2004. Leedu esitas ajakohastatud lähenemisprogrammi 14. jaanuaril 2005. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit,[2] potentsiaalse tootmismahu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Makromajanduslikus stsenaariumis eeldatakse, et SKT reaalkasv jõuab 2004. ja 2005. aastal 6,5%ni ning pärast seda aeglustub järkjärguliselt 6,0%ni 2007. aastal. 2004. aasta mai programmiga võrreldes on kogu programmiperioodi jooksul kasvu vähendatud. 2004. aastaks prognoositakse väiksemat tootmiskasvu kui komisjoni talituste 2004. aasta sügisprognoosis. 2005. ja 2006. aastaks ette nähtud kasvumäärad on mõnevõrra kõrgemad kui komisjoni talituste 2004. aasta sügisprognoosis. 2007. aastaks on programmis prognoositud potentsiaalne tootmiskasv komisjoni talituste prognoosist väiksem. Praegu olemasolevate andmete kohaselt võib programmi stsenaariumi pidada usutavaks.-  Tarbijahinnaindeksi inflatsiooni on suurendatud kogu programmiperioodiks. 2004. aastal oli see 1,2% ning eeldatavasti on see 2005. aastal 2,9%, 2006. aastal 2,5% ja 2007. aastal 2,9%. Leedu litt ühines vahetuskursimehhanismiga ERM II 2004. aasta juunis ühepoolse kohustusega säilitada valuutanõukogu süsteem. Litt ei ole euro suhtes keskkursist kõrvale kaldunud. Keskmise tähtajaga intressimäärad on olnud 2004. aastal languses, kõikudes 0,65 protsendipunkti vahemikus üle euroala taseme, olles ajuti oluliselt madalamad. Leedu kavatseb olla valmis üleminekuks eurole 2007. aasta alguses.-  Programmis esitatud keskpika perioodi fiskaalstrateegia peaeesmärk on lähenemine tsükliliselt tasakaalustatud valitsemissektori eelarvele. Programmis nähakse ette, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2005. aastal 2,5% SKTst ning see väheneb seejärel järkjärguliselt 1,5%ni 2007. aastal. Esmase puudujäägi ajaline areng on üpris samasugune, vähenedes 1,5%lt SKTst 2004. aastal 0,5%ni 2007. aastal. Stabiliseerimine kavatsetakse saavutada peamiselt tulude suurendamisega madalalt baasilt ning alates 2005. aastast aitab ka kulude kontrollimine kaasa. Prognoosi kohaselt suurenevad tulud 33%lt SKTst 2004. aastal 34,5%ni 2007. aastal, seda peamiselt tänu suurematele finantsülekannetele EList, uute maksude kehtestamisele ja tulemuslikumale maksukogumisele. Riiklikud kulutused suurenevad samal ajal 0,5% SKTst, eelkõige tänu ELi projektidega seotud kapitalikulude olulisele kasvule ja „muudele“ kuludele, millest suurema osa moodustavad ülekanded ELi eelarvesse ja pensionireformi kulud[4]. Seda kasvu kompenseerib osaliselt tarbimise, ülekannete ja intressimaksete vähenemine.Rakendatakse märkimisväärset riigi investeerimiskava, mis tõstab riigi investeeringud 3,4%lt SKTst 2004. aastal 5%ni 2007. aastal, ning keskmine riigi investeeringute suhe on kogu programmiperioodil ligikaudu 4,6% SKTst. 2004. aasta mai programmiga võrreldes eeldatakse 2004. aastal tänu oodatust suurematele tuludele väiksemat puudujääki, kui oli eelarvesse kirjutatud. Aastate 2005–2007 eesmärgid ei ole muutunud, kuigi SKT kasvuprognoosi on oluliselt vähendatud.-  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud. Viimastel aastatel on valitsus olnud fiskaaleesmärkide täitmisel edukas. Uued kasvuprognoosid on maikuu programmi prognoosidest ettevaatlikumad ja makromajandusliku olukorra halvenemisega seotud riskid on ilmselt väiksemad. Fiskaalprognoosi peamine risk tuleneb ebakindlusest seoses programmis kavandatud üksikasjalike meetmete rakendamisega. Eelkõige võib olla raske saavutada 2005. aastal maksutulueesmärki, kui ei kehtestata meetmeid, mis kompenseeriksid liiklusmaksu kaotamise. Oodatust suuremate tulude ja kasutamata kaasrahastusvahendite sihipärane kasutamine eelarvepuudujäägi vähendamiseks on väga oluline, et piirata lisakulutuste tegemist aasta lõpus, mida on sageli tehtud ja mis on takistanud kiiremat fiskaalpoliitilist stabiliseerimist. Muud riskid on pensionireformi suhteliselt ebamäärased kulud, suur hulk täitmata tingimuslikke kohustusi, eelarvelised võlgnevused, hoiustega seotud kohustused ja kinnisvara tagastamiskohustused ning Ignalina tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamisega seotud kulutused.-  Programmi eelarvealased põhimõtted ei pruugi tagada selle riskianalüüsi alusel piisavat varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral kogu programmiperioodi jooksul, eriti 2005. aastal, et ei ületataks 3% puudujäägiläve, ega sellise eelarveseisundi saavutamist, mis oleks keskpikal perioodil tasakaalulähedane. Heade majandustulemuste ja suure jooksevkonto puudujäägi taustal ei paista eelarve-eesmärgid ambitsioonikad isegi võimaliku ülekuumenemise vältimise osas.-  Programmis prognoositakse, et võla suhte SKTsse algne kasv 2004. aastal on 0,8 protsendipunkti, mis on peamiselt seotud valitsemissektori eelarvepuudujäägiga samal aastal. Võla suhe ülejäänud programmiperioodil eeldatavasti väheneb ja jõuab 20,1%ni 2007. aastal. Valitsus kavatseb vähendada keskpikal perioodil valitsuse garantiiga laene 2%lt SKTst 1,2%ni. Alates 2003. aastast ei ole uusi laene garanteeritud.-  Programmis muudetakse valitsuse struktuurireforme, mis keskenduvad pensioni- ja tervishoiusüsteemidele, tööturule, põllumajandusele ja kaubaturgudele. Penisoni- ja tervishoiureformid parandavad eeldatavasti süsteemi tõhusust ja riigi rahanduse jätkusuutlikkust pikema aja jooksul, kuid säilivad teatavad küsitavused nende keskpika perioodi kulude osas. Kavandatakse meetmeid parema tasakaalu saavutamiseks kapitali ja palgatööga seotud maksude vahel (vähendades viimasele maksusurvet) ning kulutuste kontrollimise ja tõhususe parandamiseks.-  Leedu tundub olevat suhteliselt soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, mille tähtis osa on vananeva elanikkonna eelarvekulude prognoos. Suhteliselt madal võla suhe, kehtestatud pensionireformimeetmed ja sealhulgas kogumispensionisammaste kasutuselevõtmine aitavad kaasa elanikkonna vananemisega seotud mõju vähendamisele eelarvele. Programmis esitatud strateegia põhineb ohjeldatud eelarvepuudujäägil keskpikal perioodil ja pensionireformi pikaajalisel mõjul. Pensionireformi ja täitmata tingimuslike kohustustega seotud riske tuleks siiski kontrollida. Lisaks sellele võivad tervishoiuvaldkonna reformimeetmed olla kulukamad. Leedu võla suhe on suhteliselt madal – pikema aja jooksul tekkivat jätkusuutlikkuse tühimikku võiks lahendada võla suhte tõstmisega.-  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika enam-vähem riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Programmis on meetmed oodatust suuremate tulude ja eelarves sisalduvate ELi kaasrahastatud eraldiste kasutamiseks, et vähendada puudujääki ja piirata ülekulusid. Esitatud meetmed ei laiene säästudele, mis tekivad ELi kaasrahastamisega mitteseotud artiklites.Eespool esitatud hinnangu alusel oleks Leedul kohane:(i) teha täiendavaid edusamme tasakaalulähedase eelarveseisundi saavutamiseks, eelkõige jooksevkonto puudujäägi ja sisenõudlussurve osas, mida toidab krediidi suur kasv,(ii) pidada rangelt kinni 2005. aasta eelarvest, et vähendada 3% kontrollväärtuse ületamise riski,(iii) kasutada oodatust suuremaid või lisatulusid ja kasutamata kuluartikleid eelarvepuudujäägi vähendamiseks.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Leedu ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Leedu ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  [ 8. märtsil 2005] kontrollis nõukogu Leedu ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2007. Programm vastab suures osas andmenõuetele, mis on esitatud muudetud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Mõned nõutavad andmed välistegurite kohta on esitamata ning puudu on ka mõned vabatahtlikud andmed, kuigi see ei raskenda programmi hindamist. Seepärast palutakse Leedul viia andmed tegevusjuhendi nõuetega vastavusse.2.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT reaalkasvu aeglustumist 6,5%lt 2004. aastal keskmiselt 6,2%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium usutavaid kasvuprognoose. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat realistlik, kuigi 2006. aasta prognoos võib olla liiga madal.3.  Programmis esitatud keskpika perioodi fiskaalstrateegia peaeesmärk on lähenemine tsükliliselt tasakaalustatud valitsemissektori eelarvele. Programmis nähakse ette, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2005. aastal 2,5% SKTst ning see väheneb seejärel järkjärguliselt 1,5%ni 2007. aastal. Esmane tasakaal paraneb eeldatavasti veidi, 1,5%lt SKTst 2004. aastal 1,4%ni 2005. aastal, vähenedes seejärel järkjärguliselt 0,5%ni 2007. aastal. Stabiliseerimine kavatsetakse saavutada peamiselt tulusuhte suurendamisega madalalt baasilt ning alates 2005. aastast aitab ka kulude kontrollimine kaasa. Prognooside kohaselt tulud kasvavad 33%lt SKTst 2004. aastal 34,5%ni 2007. aastal ning on suurimad 2006. aastal. Nähakse ette kulude algne kasv 35,5%lt SKTst 2004. aastal 36,9%ni 2005. aastal. Seejärel kulud vähenevad 36%ni 2007. aastal. Rakendatakse ulatuslikku riigi investeerimiskava, mis tõstab riigi investeeringud 3,4%lt SKTst 2004. aastal 5%ni 2007. aastal, ning keskmine riigi investeeringute suhe on kogu programmiperioodil ligikaudu 4,6% SKTst, kusjuures ELi keskmine oli 2004. aastal 2,4% SKTst. 2004. aasta mai programmiga võrreldes eeldatakse 2004. aastal väiksemat puudujääki, kui oli eelarvesse kirjutatud. Aastate 2005–2007 eesmärgid ei ole muutunud, kuigi SKT kasvuprognoosi on oluliselt vähendatud.4.  programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud. Ühest küljest on valitsus viimastel aastatel olnud fiskaaleesmärkide täitmisel edukas. Uued kasvuprognoosid on ettevaatlikud ja makromajandusliku olukorra halvenemisega seotud riskid ilmselt väiksemad. Fiskaalprognoosi peamine risk tuleneb ebakindlusest seoses programmis esitatud üksikasjalike eelarveliste meetmete rakendamisega. Eelkõige võib olla raske saavutada 2005. aastal maksutulueesmärki, kui ei kehtestata meetmeid, mis kompenseeriksid liiklusmaksu kaotamise. Kui ei suudeta täita ettenähtud meetmeid, mille eesmärk on piirata ülekulusid, võib see ohustada eelarve-eesmärke kogu programmiperioodil. Muud riskid on pensionireformi suhteliselt ebamäärased kulud, suur hulk täitmata tingimuslikke kohustusi, eelarvelised võlgnevused, hoiustega seotud täitmata kohustused ja kinnisvara tagastamiskohustused ning Ignalina tuumaelektrijaama tegevuse lõpetamisega seotud kulutused.5.  Programmi eelarvealased põhimõtted ei taga selle riskianalüüsi alusel ilmselt piisavat varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral kogu programmiperioodi jooksul, eriti 2005. aastal, et ei ületataks 3% puudujäägiläve. Need ei ole ka piisavad selleks, et saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi tasakaalulähedase eelarveseisundi eesmärk.6.  Eeldatav võla suhe on 2004. aastal jõudnud 20,1%ni SKTsse, mis on alla asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmi prognoosi kohaselt on võla suhe 2007. aastal samal tasemel, olles saavutanud tipu 20,9% 2005. aastal.7.  Leedu tundub olevat suhteliselt soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, mille tähtis osa on vananeva elanikkonna eelarvekulude prognoos. Suhteliselt madal võla suhe, kehtestatud pensionireformimeetmed ja sealhulgas kogumispensionisammaste kasutuselevõtmine aitavad kaasa elanikkonna vananemisega seotud mõju vähendamisele eelarvele. Programmis esitatud strateegia põhineb ohjeldatud eelarvepuudujäägil keskpikal perioodil ja pensionireformi pikaajalisel mõjul eelarvele. Pensionireformi kuludega seotud riske tuleks siiski kontrollida. Lisaks sellele võivad tervishoiuvaldkonna reformimeetmed olla kulukamad. Leedu võla suhe on siiski suhteliselt madal – pikema aja jooksul tekkivat jätkusuutlikkuse tühikut võiks lahendada võla suhte tõstmisega.8.  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika enam-vähem riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Programmis on meetmed oodatust suuremate tulude ja eelarves sisalduva ELi kaasrahastamise kasutamiseks, et vähendada puudujääki ja piirata ülekulusid. Esitatud meetmed ei laiene säästudele, mis tekivad ELi kaasrahastamisega mitteseotud artiklites.* * *Eespool esitatud hinnangust lähtudes soovitab nõukogu Leedul:(i) teha täiendavaid edusamme tasakaalulähedase eelarveseisundi saavutamiseks, eelkõige jooksevkonto puudujäägi ja sisenõudlussurve osas, mida toidab krediidi suur kasv,(ii) pidada rangelt kinni 2005. aasta eelarvest, et vähendada 3% kontrollväärtuse ületamise riski, ja(iii) kasutada oodatust suuremaid või lisatulusid ja kasutamata kuluartikleid puudujäägi vähendamiseks.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP jaanuar 2005 | 6,5 | 6,5 | 6,2 | 6,0 |KOM oktoober 2004 | 7,1 | 6,4 | 5,9 | puudub |LP mai 2004 | 7,0 | 7,3 | 6,6 | 6,3 |THHI-inflatsioon1 (%) | LP jaanuar 2005 | 1,2 | 2,9 | 2,5 | 2,9 |KOM oktoober 2004 | 1,2 | 2,9 | 2,8 | puudub |LP mai 2004 | 0,9 | 2,0 | 2,1 | 2,5 |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP jaanuar 2005 | -2,5 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |KOM oktoober 2004 | -2,6 | -2,5 | -1,9 | puudub |LP mai 2004 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -1,5 |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP jaanuar 2005 | -1,5 | -1,4 | -0,8 | -0,5 |KOM oktoober 2004 | -1,4 | -1,4 | -0,9 | -0,5 |LP mai 2004 | -1,3 | -1,2 | -0,6 | -0,4 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | LP jaanuar 2005 | 20,1 | 20,9 | 20,3 | 20,1 |KOM oktoober 2004 | 21,1 | 21,7 | 21,3 | puudub |LP mai 2004 | 22,4 | 22,2 | 21,4 | 21,0 |Märkus: 1 Lähenemisprogrammi tarbijahinnaindeksi inflatsioon. Allikad: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste majandusprognoosid (KOM). | [1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10.7.2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] Pensionisüsteemi teine sammas võeti kasutusele 2004. aastal. Teise sambaga ühinenud töötajad ei tee teise sambasse otsemakseid. Riik kogub töötajatelt kõik maksed esimesse ja teise sambasse ning kannab seejärel vastava osa teise sambasse (kapitalisiirdena). Seega kajastuvad pensionireformi kulud programmis valitsemissektori kulude all.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.