title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Rumeenia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta 2020/C 282/23

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/149

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Rumeenia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2020/C 282/23)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Rumeeniat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Rumeenia kohta. Selles hinnati Rumeenia edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Rumeenia edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Rumeenias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on haavatavus seotud kulupõhise konkurentsivõime ja jooksevkonto puudujäägi suurenemisega ekspansiivne eelarvepoliitika ja ettearvamatu ettevõtluskeskkonna kontekstis.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Rumeeniat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on investeeringute ja tööviljakuse märkimisväärsete lünkade ning erineva spetsialiseerumise tõttu Rumeenia piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb suur oht, et piirkondlikud erinevused Rumeenias suurenevad, mis pöörab ümber juba täheldatud suundumuse erinevuste mõningase vähenemise poole pealinna ja ülejäänud piirkondade või linna- ja maapiirkondade vahel. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Rumeenia esitas 8. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 14. mail 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Rumeenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa.

                  (12)

                  Nõukogu võttis 3. aprillil 2020 vastu otsuse (EL) 2020/509, (7) milles tehakse järeldus, et eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmata jätmise tõttu 2019. aastal on Rumeenias ülemäärane eelarvepuudujääk. See järeldus põhines valitsuse ajakohastatud eelarve-eesmärkidel, mis kajastasid käesoleva aasta kohta esitatud eelarve täitmise andmeid. Valitsemissektori 2019. aasta eelarvepuudujääk 4,3 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) kinnitas rikkumist. Rikkumine tulenes eelarve tasakaalustamatuse pidevast suurenemisest, mis sai alguse tugeva majanduskasvu perioodil 2016. aastal rakendama hakatud ekspansiivsest eelarvepoliitikast. Süstemaatilised ja korduvad erandid riiklikest eelarvereeglitest selle ajavahemiku jooksul muutsid need reeglid suures osas ebatõhusaks. Lisaks sellele on Rumeenia korduvalt jätnud võtmata tõhusad meetmed vastusena nõukogu soovitustele, mis on talle esitatud märkimisväärse kõrvalekalde menetluse kontekstis. Nõukogu avaldas 3. aprillil 2020 ka soovituse (8) valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Rumeenias hiljemalt 2022. aastaks.

                  (13)

                  Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus oli Rumeenias suure eelarvepuudujäägi ja elanikkonna vananemisega seotud kulude, eelkõige pensionide prognoositava märkimisväärse suurenemise tõttu ohus juba enne COVID-19 puhangut. 2019. aasta septembris suurendati vanaduspensioni 15 % ning vastavalt 2019. aasta suvel vastu võetud pensioniseadusele peaks see 2020. aasta septembris suurenema 40 % ja 2021. aasta septembris ümberarvutuste tulemusena veelgi. Seega suureneksid pensionikulud ajavahemikul 2020–2022 oluliselt. COVID-19 pandeemia mõju majandustegevusele ja selle leevendamiseks vajalik eelarve kohandamine suurendavad veelgi eelarve jätkusuutlikkusega seotud riske. Eelnevad eelarvepoliitilised otsused on jätnud Rumeeniale COVID-19 puhangu tagajärgedega tegelemiseks vaid väikesed eelarvepuhvrid.

                  (14)

                  2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt valitsemissektori nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk 4,3 % SKPst 2019. aastal suureneb puudujäägini 6,7 % SKPst 2020. aastal, samas kui valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks suurenema 35,2 %-lt 2019. aastal 40,9 %-le 2020. aastal. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus. Lisaks sellele on eelarveprognoosidega seotud riskid, nimelt tundub, et mõningaid tuluartikleid ei ole hinnatud kooskõlas aluseks olevate makromajanduslike prognoosidega, samas kui mõne jooksvate kulude artikli mõõdukus näib põhinevat programmis täpsustamata jäetud eelarve konsolideerimise meetmetel.

                  (15)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Rumeenia võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 1,2 % SKPst. Meetmed hõlmavad tehnilise töötuse hüvitisi töötajatele ja sarnaseid hüvitisi muudele töötajate kategooriatele, meditsiiniseadmete ostmist ja muid kulutusi COVID-19 vastu võitlemiseks ning lisatasusid tervishoiusektori töötajatele, kes tegelevad COVID-19 nakkusega patsientidega. Lisaks on Rumeenia teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust. Nende meetmete hulka kuuluvad maksude tasumise edasilükkamine, käibemaksu tagastamise kiirendamine, laenutagatised väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd), ajutine moratoorium kodumajapidamiste ja VKEde pangalaenude osamaksete tasumisele ning VKEde üüri- ja kommunaalkulude tasumise edasilükkamine. Üldiselt on Rumeenia valitsuse võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises.

                  (16)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Rumeenia valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –9,2 % SKPst ja 2021. aastal –11,4 % SKPst. Komisjon prognoosib, et valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks 2020. aastal jõudma 46,2 %ni.

                  (17)

                  Rumeenia kuulutas 16. märtsil 2020 välja eriolukorra. Alates 25. märtsist 2020 pidid kõik koolid ja kauplused (välja arvatud esmatarbekaupu müüvad kauplused) oma uksed sulgema ning jõustusid piiriületuspiirangud. Liikumine avalikes kohtades oli lubatud ainult piiratud juhtudel ja üle 65-aastaste inimeste suhtes olid kehtestatud rangemad meetmed. Rumeenia kehtestas ka rahvusvahelise reisimise keelu teatavatesse riikidesse ja kehtestas mitmes linnas range karantiini. Selline olukord on kahjustanud majanduse tootmissektorit, sest liikumispiirangutel on olnud majandustegevusele väga negatiivne mõju. Tööstussektoris lõpetas mitu tootjat märtsi teises pooles tootmise ning sellel on tugev ülekanduv mõju peamistele sektoritele, näiteks autotööstusele. Sarnaseid arenguid on täheldatud ka jaemüügi- ja majutussektoris. Koondmõju tõukab majanduse 2020. aastal langusesse. Eriolukord lõppes 14. mail 2020 ning Rumeenia teatas, et hakkab järk-järgult liikumispiiranguid kaotama. Alates 15. maist 2020 kehtestati meetmed, mis hõlmasid liikumispiirangute leevendamist linnade piires, jaemüügi osalist taaskäivitamist ning kaitsemaskide kohustuslikku kandmist suletud avalikes ruumides ja kaubanduspindadel, ühistranspordis ja töökohtades. Mõned autotööstuse sektori tootjad alustasid 2020. aasta aprilli lõpus ja mai alguses järk-järgult taas tegevust. Valitsus valmistab ette täiendavaid meetmeid majanduse taaskäivitamiseks.

                  (18)

                  Pandeemia on pannud tervishoiusüsteemi enneolematu surve alla. Kriis tabas süsteemi, mida iseloomustasid struktuursed puudused, nagu väikesed kulutused ja ebavõrdne juurdepääs tervishoiuteenustele. Sellega seoses on peamiseks väljakutseks tervishoiusüsteemi vastupanuvõime ja šokkidele reageerimise suutlikkuse parandamine. Viivitamatu reageerimise osana ostis Rumeenia elutähtsaid meditsiinitooteid ja lisas COVID-19ga seotud ravikulud kindlustamata isikute minimaalsete hüvitiste paketti. Tervishoiutöötajate, sealhulgas perearstide märkimisväärne nappus ja vananenud meditsiiniasutused, meditsiinitoodete puudus, tervishoiutöötajate ebapiisav väljaõpe ning eri ravitasandite vaheline vähene järjepidevus ja integratsioon nõrgendavad tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet. Teatatud rahuldamata arstiabivajaduste hulk suurenes juba enne COVID-19 kriisi ja tõenäoliselt on tervishoiuteenuste kättesaadavus veelgi halvenenud. Pandeemia tõi veelgi rohkem esile piirkondlikud erinevused ning tervishoiuteenuste puuduliku katvuse madala sissetulekuga rühmade ja eakate jaoks. Pikemas perspektiivis on rahvastiku vananemine ja ränne probleemid, mis avaldavad tervishoiusüsteemi jätkusuutlikkusele üha suuremat survet. COVID-19 kontekstis on samavõrd oluline käsitleda struktuurseid küsimusi, sealhulgas ennetavate teenuste, ambulatoorse ravi ja kogukonnapõhise hoolduse arendamist, sihipäraste avaliku sektori poliitikameetmetega. Vaja on pikaajalisi investeeringuid, et tugevdada Rumeenia tervishoiusüsteemi, kindlustades tervishoiutöötajate ja meditsiiniseadmete olemasolu, edendades tehnoloogilisi ja rakendusuuringuid ning parandades tervishoiuteenuste katvust ja kättesaadavust kõigi kodanike jaoks, ka linnavälistes piirkondades, sealhulgas e-tervise teenuste kasutamise kaudu.

                  (19)

                  Viimaste aastate kiire majanduskasv on toonud kaasa sotsiaalsete tingimuste paranemise. Leibkonna kasutada olev kogutulu suurenes 2019. aastal 5,7 %. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse oht (2019. aastal 31,2 %) oli üks liidu suuremaid, kuid see on stabiilselt vähenemas. Pandeemia mõju majandusele võib aga viia sotsiaalsete tingimuste halvenemiseni. Eeldatakse, et vaesus ja sotsiaalne tõrjutus (sealhulgas laste vaesus, palgavaesus ja sissetulekute ebavõrdsus) suurenevad, kusjuures haavatavad rühmad, nagu ebatüüpilises töösuhtes olevad töötajad, deklareerimata töötajad, füüsilisest isikust ettevõtjad, romad, puuetega inimesed, eakad ja kodutud, on kõige enam ohustatud. Sotsiaalkaitsemeetmete katvus ja piisavus ning maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteemi tõhusus tulude ümberjaotamisel on endiselt piiratud. Maapiirkondades ja mitteametlikes asundustes elavatel lastel on piiratud juurdepääs kvaliteetsele alusharidusele ja lapsehoiule, piisavale toitumisele, tervishoiuteenustele ja eluasemele. Sotsiaalsiiretel on vaesuse vähendamisel väga piiratud mõju ning sotsiaaltoetuse võrdlusindeksit, mida kasutatakse enamiku sotsiaaltoetuste alusena, ei ole alates 2008. aastast ajakohastatud. Miinimumsissetulekutoetuse piisavus on endiselt üks madalamaid liidus. Kuigi miinimumsissetuleku reform võeti vastu juba 2016. aastal, on selle rakendamine täiendavalt edasi lükatud 2021. aastasse. Sotsiaal- ja esmatähtsad teenused on endiselt suures osas ebapiisavad, sealhulgas sellistes valdkondades nagu vesi ja kanalisatsioon, energia ja eluasemed. Lisaks on teenuste territoriaalne jaotus ebaühtlane ning seda iseloomustavad märkimisväärsed maa- ja linnapiirkondade vahelised ning piirkondlikud erinevused. See võib piirata võimet võtta meetmeid pandeemia mõju leevendamiseks. Sotsiaalmajanduse potentsiaali sotsiaalsete tingimuste parandamiseks ei ole veel kasutatud.

                  (20)

                  2019. aastal oli tööturu areng jätkuvalt positiivne, kuid erinevused eri piirkondade, maa- ja linnapiirkondade ning sotsiaal-majanduslike rühmade vahel püsivad. Tööturult kõrvalejäämise määr on kõrge, eriti naiste, noorte, madala kvalifikatsiooniga töötajate, puuetega inimeste ja eakate puhul. COVID-19 puhanguga seoses on tõenäoline, et koos töötuse ja tööturult eemalejäämise kiire kasvuga praegused probleemid süvenevad. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 6,5 %ni ja väheneb 2021. aastal 5,4 %ni. Deklareerimata töö on endiselt probleem ja selle negatiivne mõju võib praeguses olukorras suureneda, mis rõhutab vajadust toetada üleminekut deklareeritud tööle. Seetõttu on väga olulised kriisist mõjutatud haavatavate rühmade ja töötajate vajadustele vastavad õigeaegsed ja kohandatud teenused. Tööturu lühi- ja pikaajalise vastupanuvõime tugevdamiseks on lisaks hiljuti algatatud tehnilise töötuse kavale väga oluline laiendada juurdepääsu lühendatud tööaja kavadele, edendada sissetulekutoetuse meetmeid ja võimaldada paindlikku töökorraldust ning kaugtööd kriisist mõjutatud töötajate jaoks, kaasates sotsiaalpartnereid.

                  (21)

                  Jätkuv oskuste mittevastavus tööturu vajadustele ja oskuste nappus, mida soodustavad demograafilised suundumused ning hariduse ja koolituse piiratud vastavus tööturu vajadustele, piirasid Rumeenia majanduskasvu potentsiaali juba enne pandeemiat. Õppetegevuses osalevate täiskasvanute osakaal oli 2019. aastal 1,3 %, mis on liidu üks väiksemaid. Vähene osalemine alushariduses ja lapsehoius suurendab õpilaste võimaluste ebavõrdsust. Hariduse võrdsus, kaasatus ja kvaliteet on endiselt olulised väljakutsed ning selles valdkonnas on vaja strateegilisi reforme. Hoolimata viimastel aastatel tehtud mõningatest edusammudest on Rumeenias suur madala haridustasemega noorte (2019. aastal 15,3 %) ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte (14,7 %, mis on veidi rohkem kui 2018. aastal) osakaal. Endiselt puudub integreeritud üleriigiline mehhanism, mis käsitleks haridussüsteemist varakult lahkumist. Eelkõige maapiirkondades ja majanduslikult mahajäänud piirkondades ei ole haridustulemused paranemas. Kõrghariduses osalemise määr on madal ja see ei vasta piisavalt tööturu vajadustele. Teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika (STEM) eriala lõpetanute hulk on endiselt väike. Rumeenia tulemused digitaalmajanduse ja sotsiaalvaldkonna indeksi paljude komponentide puhul (sealhulgas digitaalsed avalikud teenused, kogu elanikkonna digioskused ja ettevõtete digitaliseerimine) on kehvad. Põhilised digi- ja tarkvaraoskused on liidu ühed madalamad. Ebaühtlase digitaristu ja ebapiisavate digioskuste tõttu tekitab COVID-19 puhangust tingitud distantsõppele üleminek probleeme haridus- ja koolitusasutustele, haridustöötajatele ja õppuritele, eelkõige ebasoodsas olukorras olevatele õppuritele ja romadele.

                  (22)

                  COVID-19 pandeemia ja sellest tulenevate liikumispiirangute tõttu on tarneahelad kogu riigis katkenud, ettevõtted on pidanud vähendama tegevust või selle isegi lõpetama ning inimestel ei ole olnud võimalik töötada. Kaubandushäired ja liikumispiirangud mõjutavad rängalt igas suuruses ettevõtteid (eelkõige VKEsid), kes seisavad silmitsi likviidsuspiirangute ja pankrotiriskiga. Valitsus võttis vastu meetmepaketi, milles on ühendatud kohandatud abi ettevõtetele ja sissetuleku kaitse kõigile mõjutatud töötajatele. Kriisist taastumiseks on vaja täiendavaid vahendeid, et jätkata ettevõtete ja kodumajapidamiste toetamist. Teenustesektor vajab erilist tähelepanu, sest see on kõige rohkem kannatada saanud ja mõne allsektori tegevuse maht kahaneb eeldatavasti pikemaks ajaks kui tootmine. Valitsuse vastumeetmed hõlmavad riigigarantii kava (IMM Invest) loomist suuruses 15 miljardit Rumeenia leud, et pakkuda intressivabasid laene sõlmivatele VKEdele riigigarantiisid investeeringute rahastamiseks ja käibekapitali pakkumiseks. Need garantiid on kasulikud ka pankadele, kes peavad jääma hästi kapitaliseerituks ja likviidseks, et tagada vajalik krediidivoog kodumajapidamistele ja ettevõtetele. Lisaks, kuna pankade roll ettevõtetele, eelkõige innovatiivsetele VKEdele laenu andmisel on seni olnud üsna piiratud, ei pruugi laenutagatised üksi olla piisavad.

                  (23)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Kriis näitas veelgi selgemalt, et Rumeenial on kriitiline vajadus taaskäivitada avaliku taristu tööd sellistes valdkondades nagu säästev transport, puhas energia ning keskkonna- ja digiteenuste taristu. Linnatransporti iseloomustab sektori halb korraldus ja kohalike teenusepakkujate vähene haldussuutlikkus. Jäätmekäitlussüsteemi iseloomustavad jätkuvalt väga väike olmejäätmete ringlussevõtt ja väga kõrge prügilatesse ladestamise määr. Riikliku energia- ja kliimakava rakendamine nõuab investeeringuid puhtasse energiatootmisse ja -kasutamisse ning ühest tööstusharust sõltuvate ja CO2-mahukate piirkondade ümberkorraldamisse. Tuleb suurendada jõupingutusi joogi- ja reoveetaristu laiendamiseks ja ajakohastamiseks. Tõsiste struktuursete puuduste tõttu on hädavajalikud ka investeeringud õhuseirevõrku. Samuti on vaja ajakohastada teabe jagamiseks kasutatavaid digitaalseid avalikke teenuseid, sealhulgas sotsiaal-, haridus- ja tervishoiuvaldkonnas, ning tagada nende kõigi koostalitlusvõime. Suured piirkondlikud erinevused ja mõne sektori madal tootlikkus kahjustavad pikaajalist kestlikku majanduskasvu. Sama olulised on investeeringud majanduse konkurentsivõime edendamiseks, toetades teadus- ja arendustegevust, innovatiivseid VKEsid ja integreerumist liidu strateegilistesse väärtusahelatesse. Ettevõtete investeeringud teadus- ja arendustegevusse on tagasihoidlikud ja piirduvad väikese arvu allsektoritega, mis sõltuvad suurel määral välismaistest otseinvesteeringutest. Teadus- ja arendustegevuse vähenenud rahastamisega avalikest vahenditest on kaasnenud kehv teaduslik ja tehnoloogiline kvaliteet ning nõrgad sidemed akadeemiliste ja äriringkondade vahel. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Rumeenial lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Rumeenial seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (24)

                  Avaliku halduse reform on seiskunud. Puudub tõhus strateegilise ja eelarve planeerimise raamistik, millel on järelmõju riigi pikaajalise arengu strateegilisele visioonile, meetmete prioriseerimisele ning poliitika koordineerimisele kesksel ja kohalikul tasandil. Valdkondlik strateegiline raamistik on killustatud ja mõnikord kattuv, samas kui sektorites võtmist vajavaid meetmeid ei prioriseerita. Valitsuse peasekretariaadi strateegilise juhtimise roll ei ole veel konsolideeritud. Pädevuste ja ressursside suur killustatus mõjutab jätkuvalt avalike teenuste osutamist, eriti kohalikul tasandil ja vaestes kogukondades. Bürokraatia ja ebapiisav suutlikkus pakkuda kvaliteetseid teenuseid, sealhulgas digiteenuseid, avaldavad kodanikele ja ettevõtjatele negatiivset mõju, eelkõige kriisi ajal. Turu arengut takistavad veelgi ettevõtete asutamisel ette nähtud koormavad haldusmenetlused ning teenuseosutajatele, sealhulgas reguleeritud kutsealadele, kehtestatud regulatiivsed nõuded. Tugevdatud koostöö Rumeenia turujärelevalveasutuste ja tolliasutuste vahel võib aidata vähendada väljastpoolt liitu imporditud nõuetele mittevastavate toodete hulka. Sagedased ümberkorraldused ja ajutise juhtimise liigne kasutamine takistavad halduse sõltumatust. Endiselt on väljakutseks äriühingu üldjuhtimise rakendamine riigi osalusega ettevõtetes.

                  (25)

                  Jätkuvalt on suur probleem otsustusprotsessi prognoositavus. Enne kriisi järgiti vaid umbes kolmandikku iga-aastasest valitsuse kavast. Vastu võetud erakorraliste määruste arv oli endiselt väga suur, tekitades ebakindlust ja takistades tõenäoliselt investeerimist. Näiteks avaldas GEO 114/2018 suurt sotsiaal-majanduslikku mõju mitmele sektorile, sealhulgas finantssektorile. Kuigi pangandussektorile negatiivset mõju avaldanud sätted tühistati, on mõned meetmed, mis võivad mõjutada teise samba pensionifondide pikaajalist elujõulisust, endiselt jõus. Oluline probleem on endisel riigihankeid käsitlevate õigusaktide prognoositavus ja stabiilsus. Jätkuvalt on probleemiks ka riigihangete vähene tõhusus ning teatavate meetmete, eelkõige eelkontrolli lihtsustamise pöördumatus. Regulatiivse mõju hindamise juhtimise, kvaliteedi ja tõhusa kasutamise parandamisel on tehtud vähe edusamme. Valitsuse tasandil puudub kvaliteedikontrolli institutsiooniline raamistik ja regulatiivse mõju hindamise komitee loomise võimalusi alles hinnatakse. Sotsiaaldialoogi toimimine on endiselt piiratud, eelkõige sektori tasandil, samal ajal kui sotsiaalpartnerite sisuline ja pidev kaasamine on praeguse kriisi tingimustes mis tahes väljumis- ja taastamisstrateegia edu võti. Kehtestatud institutsioonilist konsultatsiooniraamistikku ei kasutata piisavalt otsustusprotsessi panustamiseks ning see ei kaasa sotsiaalpartnereid piisavalt reformide kavandamisse ja rakendamisse. Arutelud sotsiaaldialoogi seaduse muutmise ja majandussektorite läbivaatamise üle on seiskunud. Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni 2018. aasta aprillis esitatud soovituste järelmeetmete võtmine on endiselt ebakindel. Miinimumpalga kindlaksmääramise alalise objektiivse mehhanismi puudumine võib avaldada mõju ettevõtluskeskkonnale.

                  (26)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (27)

                  Pärast viimastel aastatel toimunud mitmeid tagasilööke on surve pangandussektorile vähenenud, kuna mitmed minevikus muret tekitanud meetmed, sealhulgas pangamaksu kohaldamine, lõpetati 2020. aasta alguses. Pangandussektor jõudis praegusesse COVID-19 kriisi hästi kapitaliseerituna ja likviidsena ning viivislaenude suhtarv langes alla 5 %. Meetmed, mida valitsus on võtnud kodumajapidamiste ja ettevõtete, eelkõige VKEde toetamiseks, on olulised ka selleks, et säilitada pangandussektori vastupanuvõime ja pankade suutlikkus šokkidega toime tulla. Kommertspangad on samuti võtnud meetmeid klientide toetamiseks, näiteks põhiosa- ja intressimaksete edasilükkamine, krediidi tagasimaksete pikendamine, sularahaautomaatide täitmise tagamine ja internetipõhiste teenuste tasude vähendamine. 20. märtsil 2020 alandas Rumeenia keskpank rahapoliitika intressimäära ja on sellest alates hakanud järelturult ostma Rumeenia leudes nomineeritud riigivõlakirju, et tagada reaalmajanduse ja avaliku sektori sujuv rahastamine. Vaatamata võetud meetmetele, sealhulgas järelevalveasutuste võimaldatud paindlikkusele usaldatavusnõuete osas, on tõenäoline, et varade kvaliteet lähikuudel halveneb. Sellega seoses aitab usaldusväärsete laenustandardite säilitamine ja elujõuliste laenuvõtjate toetamise prioriseerimine kaitsta pangandussektori varade kvaliteeti. Lisaks on pankadele stabiilse ja prognoositava regulatiivse keskkonna tagamine oluline eeltingimus nende aktiivse rolli säilitamiseks majandusele laenu andmisel ja majanduse taastamise toetamisel.

                  (28)

                  Märkimisväärsed õiguslikud muudatused ja poliitiline surve kohtusüsteemile 2017. ja 2018. aastal ning peaaegu kogu 2019. aasta jooksul on mõjutanud selle tõhusust, kvaliteeti ja sõltumatust ning selle suutlikkust uurida kõrgemal tasemel esinevat korruptsiooni ja selle eest karistusi määrata. Kuigi valitsus toetab praegu korruptsiooni ennetamise ja selle eest karistamise meetmeid ning on näidanud üles valmisolekut tühistada mõned kõige vastuolulisemad meetmed, ei ole Rumeenia veel vajalikke seadusandlikke muudatusi teinud. Neid küsimusi jälgitakse koostöö- ja jälgimiskorra raames. Komisjon jätkab Rumeenia kohtureformi ja korruptsioonivastase võitluse seiret asjaomase korra raames. Seepärast Rumeeniale suunatud 2020. aasta riigipõhised soovitused neid valdkondi ei hõlma, kuid need on olulised positiivse sotsiaal-majandusliku keskkonna arendamiseks riigis.

                  (29)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Rumeenia kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (30)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Rumeenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Rumeeniale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Rumeenia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (31)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (9) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

                  (32)

                  Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud. 2020. aasta riigipõhistes soovitustes võetakse arvesse vajadust võidelda COVID-19 pandeemia vastu ja hõlbustada majanduse taastumist, mis on vajalik esimene samm tasakaalustamatuse korrigeerimiseks. 2020. aasta riigipõhised soovitused, milles käsitletakse otse komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust, kajastuvad soovituses 4,

            SOOVITAB Rumeenial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Järgida nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitusega kooskõlas olevat eelarvepoliitikat, võttes kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja tagada selle taastumine. Vältida selliste alaliste meetmete rakendamist, mis ohustaksid riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, eelkõige tervishoiutöötajate ja meditsiinitoodete valdkonnas, ning parandada tervishoiuteenuste kättesaadavust.

                  2.

                  Tagada piisav sissetuleku asendamine ja laiendada sotsiaalkaitsemeetmeid ning tagada kõigile juurdepääs olulistele teenustele. Leevendada COVID-19 kriisi mõju tööhõivele, töötades välja paindliku töökorralduse ja aktiveerimismeetmed. Tugevdada oskusi ja digiõpet ning tagada võrdne juurdepääs haridusele.

                  3.

                  Tagada majandusele likviidsustoetus, millest saavad kasu ettevõtted ja kodumajapidamised, eelkõige VKEd ning füüsilisest isikust ettevõtjad. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekule, eelkõige säästvale transpordile, digiteenuste taristule, energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele ning keskkonnataristule, sealhulgas söekaevanduspiirkondades.

                  4.

                  Parandada avaliku halduse kvaliteeti ja tõhusust ning otsustusprotsessi prognoositavust, sealhulgas sotsiaalpartnerite piisava kaasamise kaudu.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 135.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Nõukogu 3. aprilli 2020. aasta otsus (EL) 2020/509 ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Rumeenias (ELT L 110, 8.4.2020, lk 58).

         (8)  Nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitus Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks (ELT C 116, 8.4.2020, lk 1).

         (9)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Slovakkia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/25

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/164

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Slovakkia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/25)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Slovakkiat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Slovakkia kohta. Selles hinnati Slovakkia edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Slovakkia edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Slovakkiat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise ja taristulünkade tõttu piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb suur oht, et piirkondlikud erinevused Slovakkias suurenevad, eelkõige ühelt poolt pealinna ja Lääne-Slovakkia ning teiselt poolt Ida- ja Kagu-Slovakkia vahel. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  18. mail 2020 esitas Slovakkia oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Slovakkia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (12)

                  13. juulil 2018 soovitas nõukogu Slovakkial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude (7) nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 4,1 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,5 % sisemajanduse koguproduktist (SKP). Komisjoni üldhinnang kinnitab, et 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. Võttes arvesse üldise vabastusklausli aktiveerimist, ei ole Slovakkia puhul edasised sammud märkimisväärse kõrvalekalde menetluse raames siiski õigustatud.

                  (13)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 1,3 %-lt SKPst 2019. aastal 8,4 %-le SKPst 2020. aastal. Prognooside kohaselt väheneb puudujääk 2021. aastal 4,9 %-le SKPst, 2022. aastal 3,7 %-le SKPst ja jõuab 2023. aastaks 2,9 %-le SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 48 %-le, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 61,2 %-le. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (14)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Slovakkia võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 2,6 % SKPst. Meetmed hõlmavad töötajate töötasu hüvitamist, toetusi füüsilisest isikust ettevõtjatele, haigus- ja hooldushüvitisi ning COVID-19 pandeemiaga seotud meditsiinitarvete ostmist. Lisaks on Slovakkia teatavaks teinud meetmed, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ning mille mahuks hinnatakse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 3 % SKPst. Nende meetmete hulgas on tulumaksu ja sotsiaalkindlustusmaksete tasumise edasilükkamine, kui tulu vähenes üle 40 % (1,4 % SKPst), ja laenutagatised (1,6 % SKPst). Üldiselt on Slovakkia võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (15)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Slovakkia valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –8,5 % SKPst ja 2021. aastal –4,2 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (16)

                  Kuna Slovakkia kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (17)

                  Pärast COVID-19 puhangut on Slovakkia võtnud kiireid ja enneolematuid meetmeid viiruse edasise leviku peatamiseks ja ennetamiseks. Pärast esimese juhtumi registreerimist 6. märtsil 2020 kuulutati alates 12. märtsist 2020 välja eriolukord ning kehtestati ranged suhtlemisdistantsi hoidmise, karantiini- ja sanitaareeskirjad ning reisipiirangud. Kauplused ja tootmine olulistes majandussektorites suleti mitmeks nädalaks, kuni valitsus hakkas alates 2020. aasta aprilli lõpust järk-järgult piiranguid kaotama. Selle tulemusena prognoositakse Slovakkia majanduse sügavat langust 2020. aastal, kuna kannatavad nii eratarbimine, investeeringud kui ka kaubandus. Prognooside kohaselt toimub 2020. aastal järsk majanduslangus 6,7 % ning töötuse määr kasvab 2020. aastal eeldatavalt 8,8 %ni, võrreldes 5,8 %ga 2019. aastal. Slovakkia on kriisi negatiivse mõju leevendamiseks võtnud mitmeid meetmepakette, sealhulgas jaotanud ümber kasutamata ühtekuuluvuspoliitika vahendeid 1,2 miljardi euro ulatuses. Meetmed hõlmavad lühendatud tööaja kavasid koos töötasu hüvitamisega, töötajate sissetuleku toetamist haigus- ja hooldushüvitiste kaudu ning toetuste andmist füüsilisest isikust ettevõtjatele, et hüvitada nende saamata jäänud tulu. Täiendavad meetmed ettevõtete ja füüsilisest isikust ettevõtjate likviidsuse toetamiseks hõlmavad pangalaene, maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete tasumise edasilükkamist, samuti pangatagatiste andmist ja soodsaid intressikavasid. Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) laenukavale, mille esialgne maht on 38 miljonit eurot, lisatakse 330 miljonit eurot kasutamata liidu vahenditest ja 500 miljoni euro suurune riiklik kava. Muud meetmed hõlmavad maksuauditite ja maksude ettemaksetega seotud kohustuste katkestamist ning äriühingute ja üksikisikute üürimaksete edasilükkamist.

                  (18)

                  COVID-19 pandeemia on suurendanud tervishoiusüsteemi struktuursete probleemide lahendamise jätkamise tähtsust Slovakkias. Vaja on täiendavaid investeeringuid, et suurendada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, leevendada tervishoiutöötajate nappust ning tagada piisav varustatus elutähtsate meditsiinitoodete ja taristuga. Koos püüdlustega tagada tulevikus piisaval arvul tervishoiutöötajaid, võiks tulemuslik poliitika vähendada geograafilisi erinevusi arstide kättesaadavuses ja tagada ravi kättesaadavuse kogu elanikkonnale. Haiglate võrgustiku ajakohastamine ja riiklike haiglate struktuurse alarahastamisega tegelemine on tervishoiuteenuste kvaliteedi ja kulutõhususe parandamise juures esmatähtsad. Esmatasandi arstiabi osutamist tuleb tõhustada, et vähendada survet haiglatele ja parandada krooniliste haiguste ohjamist, koos parema koordineerimisega eri ravitasemete ja -liikide vahel. Eriti muret tekitav on ebapiisav juurdepääs kvaliteetsele ja taskukohasele pikaajalisele hooldusele, mille põhjuseks on kogukonnapõhiste ja koduhooldusteenuste üldine alarahastamine, killustatud juhtimine ning sotsiaal- ja tervishoiuteenuste süsteemse koordineerimise puudumine.

                  (19)

                  COVID-19 kriis on toonud esile Slovakkia varasemad sotsiaalsed probleemid. See on tekitanud pakilise vajaduse tagada tihedas koostöös sotsiaalpartneritega töötajatele piisav sissetuleku asendamine. Selleks et leevendada kriisi mõju tööhõivele, on käivitatud lühendatud tööaja kavad, mida rahastatakse liidu vahendite kaasabil. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 8,8 %ni ja väheneb 2021. aastal 7,1 %ni. Vaatamata mõningasele lõdvenemisele 2018. aastal iseloomustavad Slovakkia töötushüvitiste süsteemi ranged abikõlblikkuse nõuded, hüvitiste suhteliselt lühike kestus (üldjuhul kuus kuud, mida kriisi ajal veidi pikendatakse) ja madalad asendusmäärad hüvitise saajate jaoks. Mõned rühmad on kriisi suhtes eriti haavatavad ning neil võib olla piiratud juurdepääs sotsiaalkaitse- ja hooldusteenustele, sealhulgas marginaliseerunud roma kogukonnad, kellel sageli puudub juurdepääs ka esmatähtsatele teenustele, ning eakad ja madala kvalifikatsiooniga töötajad.

                  (20)

                  COVID-19 kriis on suurendanud vajadust arendada elanikkonna, sealhulgas õpetajate digioskusi ning laiendada lairibaühenduse leviala, kuna paljudel õpilastel puudub endiselt internetiühendus või muud eeltingimused kodus õppimiseks, eelkõige marginaliseerunud roma kogukondades. Probleemid, mis on seotud võrdse juurdepääsuga kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, püsivad, kuna õpilaste põhioskuste taset ja üldisi õpitulemusi mõjutab tugevalt nende sotsiaal-majanduslik taust. Koolide ja piirkondade vahel on suured tulemuste erinevused, mis ilmnevad mõnes piirkonnas, eelkõige Ida-Slovakkias, ka madala haridustasemega noorte kõrges osakaalus. Õpetaja elukutse atraktiivsus ja õpetajate põhikoolituse kvaliteet on endiselt madal. Lisaks on alushariduses ja lapsehoius osalevate laste, eelkõige alla kolmeaastaste laste riiklik määr liidus madalaim, millel on täiendav negatiivne mõju haridustulemustele, eelkõige ebasoodsas olukorras olevate laste puhul.

                  (21)

                  COVID-19 kriisist tulenevalt on Slovakkia jaoks saanud esmatähtsaks ettevõtetele antava likviidsustoetuse kiire kasutuselevõtt sihipäraste laenude ja tagatiste kaudu, keskendudes VKEdele ning kasutades ära uut paindlikkust, mida pakub ajutine riigiabi raamistik majanduse toetamiseks, ja jaotades ümber ühtekuuluvuspoliitika vahendeid. Piisavad riskitagatised koos madalate intressimäärade ja pikkade tähtaegadega aitavad tagada, et vahendajad annavad kiirelt laene ja ettevõtted võtavad need kiirelt kasutusele. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. Maksude ja sotsiaalmaksete tasumise edasilükkamise lubamine võib aidata veelgi leevendada VKEde ja füüsilisest isikust ettevõtjate lühiajalisi likviidsusprobleeme. Maksudest kõrvalehoidumise tõkestamine ja maksukuulekuse parandamine on Slovakkia jaoks keskpikas perspektiivis jätkuvalt esmatähtsad vahendid riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisel ja võrdsete võimaluste edendamisel, et hõlbustada majanduse taastumist. Selleks et tagada VKEde jaoks elujõuline rahavoogude tasakaal, on tähtis, et kõigi tasandite avaliku sektori asutustele ja ettevõtetele antaks korraldus kiirendada arvete maksmist tarnijatele.

                  (22)

                  Soodsa ettevõtluskeskkonna edendamine ja avalike teenuste kvaliteedi parandamine on majanduse taastamise ja toetavama investeerimiskliima loomise juures otsustava tähtsusega. Taastamismeetmete tulemuslikkuse tagamiseks on oluline vähendada tarbetut halduskoormust ja lihtsustada menetlusi, sealhulgas ettevõtete ühtsete kontaktpunktide tulemusliku kasutamise kaudu. Slovakkia avaliku sektori asutuste ja avaliku halduse üldine tulemuslikkus on endiselt madal. Seda saab parandada jätkuva digitaliseerimise, digitaristu parema koordineerimise ja kavandamise ning tarkvara arendamise abil. Edasiste reformide eesmärk võiks olla parandada poliitikakujundamise koordineerimist, õigusaktide koostamist ning tagada avaliku teenistuse ja personalijuhtimise kõrge tulemuslikkus. Majanduse vastupanuvõime tugevdamiseks peaks Slovakkia suurendama ettevõtete, eelkõige VKEde innovatsioonisuutlikkust, tegeledes teadusuuringute ja innovatsiooni ökosüsteemi killustunud juhtimise probleemiga. Parem koostöö ettevõtjate, teadlaste, akadeemiliste ringkondade ja avaliku sektori vahel toetaks teadmiste ja oskuste jagamist ning aitaks ettevõtetel uuendusi teha ning uut töö- ja tootmisvõimekust arendada.

                  (23)

                  Majanduse taastumise edendamiseks on tähtis kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Selleks et vähem arenenud piirkonnad jõuaksid järele ning muutuksid teadmistepõhisemaks, konkurentsivõimelisemaks ja tootlikumaks, on Slovakkias vaja rohkem strateegilisi investeeringuid, eelkõige selleks, et arendada taristut, sealhulgas digitaristut ja muid põhiteenuseid, ning parandada transpordivõrke. COVID-19 puhang on toonud esile digitaristu senised puudujäägid. Lairibaühenduse leviala laiendamine ja kiiruse suurendamine võimaldab võrdsemat ja paremat juurdepääsu internetile. Slovakkia haridussüsteemi ja tööturgu saaks parandada, tehes jõupingutusi elanikkonna paremaks varustamiseks muutuva majanduse ja ühiskonna jaoks vajalike oskustega, sealhulgas elukestva õppe kaudu, ettevõtjate ja haridusasutuste tihedama koostöö kaudu kõikidel tasanditel ning sidudes koolitus- ja ümberõppeprogrammid paremini tööturu praeguste ja tulevaste vajadustega.

                  (24)

                  Majanduskasvu taastamine nõuab järgnevatel aastatel poliitilisi jõupingutusi ja sihipäraseid investeeringuid, et võimaldada Slovakkial ära kasutada võimalusi kestlikuma ja suurema lisandväärtusega majanduse loomiseks. Nende jõupingutuste juures tuleks arvesse võtta piirkondlikke erinevusi. Slovakkia riiklikus energia- ja kliimakavas kindlaks määratud prioriteetsed valdkonnad täiendavate jõupingutuste tegemiseks on tööstuse energiamahukuse vähendamine, energiatõhususe lahenduste toetamine, eelkõige kodumajapidamiste jaoks, ja taastuvenergiasse investeerimine. Soodsam õiguskeskkond võib aidata suurendada taastuvate energiaallikate osakaalu energiavarustuses. Slovakkial oleks kasu Horná Nitra ümberkujundamise tegevuskava rakendamise kiirendamisest, suunates vahendeid ümber kogu piirkonnale kasu toovatele lahendustele ja kasutades ära võimalust söetootmise järkjärguliseks lõpetamiseks. Tahkete kütuste põletamisest ja transpordi üha suurenevatest heitkogustest tuleneva õhusaaste vähendamine, jäätmekäitlussüsteemi parandamine uuenduslike kogumis- ja töötlemislahenduste abil, joogivee- ja kanalisatsioonivõrkude täiustamine sanitaarprobleemide lahendamiseks, arukate võrkude projektide toetamine ning tööstuse arendamine kliimaneutraalse ja ringmajanduse suunas võivad aidata Slovakkial liikuda kestliku majanduskasvu suunas. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Slovakkial lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Slovakkial seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (25)

                  Rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse uued suundumused, sealhulgas juriidiliste isikute väärkasutamine rahapesu eesmärgil, survestavad Slovakkiat ajakohastama oma rahapesuvastast raamistikku, et ennetada ja tõkestada majanduskuritegusid. Arusaamine riskidest on endiselt ebapiisav, hoolimata valitsuse ambitsioonikast kavast tugevdada rahapesu ennetamist, uurimist ja selle eest süüdistuste esitamist. Piiratud inimressursid ja koolitusvõimalused takistavad tulemuslikku järelevalvet ettevõtete asutamisega seotud spetsialistide üle. Valitsuse tegevuskava raames võetud meetmed ei ole veel andnud vahendeid rahapesuga seotud õigusrikkumiste tulemuslikuks avastamiseks ja nende eest süüdistuste esitamiseks ning varade konfiskeerimiseks.

                  (26)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (27)

                  Slovakkia peaks jätkama tööd, et tegeleda konkreetsete probleemidega, mis on seotud tema kohtusüsteemi üldise usaldusväärsusega, kuna need võivad õõnestada usaldust kohtusüsteemi tulemusliku toimimise vastu. Edu korruptsiooni tõkestamiseks algatatud reformide rakendamisel on Slovakkias endiselt piiratud. Mõned ennetamisega seotud reformid või nende rakendamine on veel pooleli, sealhulgas normid lobitöö, kingituste, ametikohtade ühitamatuse ja otsuste tegemisel kolmandate isikutega suhtlemise kohta ning rikkumisest teatajate kaitse kohta. Kuigi kriminaalstatistika on ebaühtlane, on uurimise all olevate kõrgetasemeliste korruptsioonijuhtumite arv endiselt väike, samal ajal kui juriidiliste isikute karistamiseks tehtud jõupingutustel näib olevat teatav mõju.

                  (28)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Slovakkia kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (29)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Slovakkia tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (30)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Slovakkia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Slovakkiale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Slovakkia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (31)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (8) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Slovakkial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Suurendada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet tervishoiutöötajate ning elutähtsate meditsiinitoodete ja -taristu valdkonnas. Parandada esmatasandi arstiabi kättesaadavust ja kooskõlastamist arstiabi eri liikide vahel.

                  2.

                  Tagada piisav sissetuleku asendamine ning juurdepääs sotsiaalkaitsele ja olulistele teenustele kõigi jaoks. Parandada digioskusi. Tagada võrdne juurdepääs kvaliteetsele haridusele.

                  3.

                  Rakendada tõhusalt likviidsuse tagamise meetmeid, et aidata VKEsid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid. Kõrvaldada digitaristu puudujäägid. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekule, eelkõige energia ja ressursside puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, säästvale ühistranspordile ja jäätmekäitlusele.

                  4.

                  Tagada rahapesuvastase raamistiku tulemuslik järelevalve ja jõustamine. Tagada parema kooskõlastamise ja poliitikakujundamise abil soodne ettevõtluskeskkond ja kvaliteetsed avalikud teenused. Tegeleda kohtusüsteemi usaldusväärsusega seotud mureküsimustega.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 148.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (8)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu Soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Rootsi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta 2020/C 282/27

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/177

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Rootsi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2020/C 282/27)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Rootsit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Rootsi kohta. Selles hinnati Rootsi edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Rootsi edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Rootsis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustavad ülehinnatud eluasemehinnad koos kodumajapidamiste kasvava võlakoormusega ebakorrapärase korrektsiooni riski. Sellel võib olla kahjulik mõju majandusele ja tõenäoliselt ka pangandussektorile. Võttes arvesse finantssektori süsteemset vastastikust seotust, võib mis tahes negatiivne mõju pangandussektorile kanduda üle ka naaberriikidele. Viimastel aastatel on võetud mõningaid meetmeid nende tasakaalustamatuste kõrvaldamiseks. Kahjuks on nende meetmete mõju aga jäänud seni tagasihoidlikuks. Endiselt on olulisi poliitikalünki, eelkõige seoses laenuga ostetud eluaseme omamise maksusoodustustega ning eluasemete pakkumise ja eriti üürituru toimimisega.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Rootsit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad, eelkõige piirkondades, mis sõltuvad suuresti turismist ja üldisemalt ettevõtete ja tarbijate vahetut kontakti nõudvatest sektoritest. Sellega kaasneb suur oht, et piirkondlikud erinevused Rootsis suurenevad, mis süvendab juba täheldatud tasapisi suurenevat ebavõrdsust pealinnapiirkonna ja ülejäänud riigi ning linna- ja maapiirkondade vahel. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Rootsi esitas 27. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 28. aprillil 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Rootsi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 0,4 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 3,8 % SKPst 2020. aastal. Eelarvepuudujääk väheneb prognooside kohaselt 2021. aastal 1,4 %ni SKPst ja asendub 2023. aastal ülejäägiga 1,5 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 35 %ni SKPst, peaks 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 40 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Rootsi võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 2,4 % SKPst. Kõnealused meetmed hõlmavad tervishoiuteenuste tugevdamist (0,1 % SKPst), hädaabi raskustes olevatele sektoritele (1,6 % SKPst) ning tööturu- ja sotsiaalpoliitika meetmeid (0,2 % SKPst). Lisaks on Rootsi teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt hõlmavad need meetmed eelkõige maksude edasilükkamist kuni 6,9 % ulatuses SKPst, samuti erinevat liiki laenutagatisi ja laiendatud krediidiliine, mille maht on ligikaudu 4,7 % SKPst. Üldiselt on Rootsi võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Rootsi valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –5,6 % SKPst ja 2021. aastal –2,2 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (15)

                  Kuna Rootsi kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Rootsi majandus on pärast COVID-19 pandeemia puhkemist enneolematult aeglustunud. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 9,7 %ni ja väheneb 2021. aastal 9,3 %ni. Eeldatakse, et eratarbimine väheneb oluliselt, eelkõige kõige enam mõjutatud tarbimiskategooriates, nagu transport, restoranid ja majutus. Prognooside kohaselt väheneb kapitali kogumahutus põhivarasse veelgi järsemalt kui tarbimine, mis on suuresti tingitud ebakindlusest majanduse taastumise tempo suhtes. Rootsi ametiasutused alustasid meetmete võtmist varakult ja on COVID-19 pandeemia levides poliitikameetmeid järjest tugevdanud. Meetmed hõlmasid tervishoidu ja olid suunatud majanduslike tagajärgede leevendamisele. Tervishoiuga seotud meetmed hõlmavad keskvalitsuse majanduslikku toetust tervishoiusüsteemi eest vastutavatele piirkondadele ja kohalikele omavalitsustele COVID-19 pandeemiaga seotud lisakulude katmiseks. Majanduse valdkonnas on valitsus astunud mitmesuguseid samme, et leevendada ettevõtlussektori kulusid (lühiajalised koondamised, haigushüvitised, tööandja sotsiaalmaksetest vabastamine, krediiditagatised ja üüri vähendamine) ning tagada ettevõtete likviidsus (maksude, sealhulgas käibemaksu tasumise edasilükkamine). Lisaks on Rootsi keskpank Sveriges Riksbank otsustanud laiendada pankade kaudu äriühingutele laenuandmist ning osta riigi- ja munitsipaalvõlakirju, samuti hüpoteekvõlakirju ning võlakirju ja kommertsväärtpabereid, mille on emiteerinud Rootsi finantssektorivälised äriühingud. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet. Riksbank on sõlminud ka valuutavahetuslepinguid teiste keskpankadega, et tagada finantssektorile peamiste valuutade kättesaadavus. Sotsiaal- ja tööturupoliitikat on laiendatud, näiteks haigushüvitiste ajutise muutmise, töötushüvitiste suurendamise, töötuskindlustusskeemile juurdepääsu nõuete leevendamise ning aktiivse tööturu- ja hariduspoliitika meetmete kaudu (nt rohelised töökohad, kava „Nystartsjobb“ („Töö uus algus“) pikendamine, suvekursused ja üliõpilaste arvu suurendamine kõrgharidusasutustes).

                  (17)

                  Rootsi lühiajaline poliitiline reageerimine COVID-19 pandeemiale tugineb asjakohaste ressursside ja suutlikkuse puhvrite tagamisele ning tervishoiutöötajate rolli ja ülesannete kohandamisele. Keskpikas perspektiivis peaks see viima ka tervishoiuteenuste õigeaegse ja geograafiliselt tasakaalustatud pakkumiseni, tervishoiutöötajate asjakohase kasutamiseni vastavalt vajadusele (nt ambulatoorses või statsionaarses ravis) ning aitama vältida meditsiinitöötajate struktuurset nappust. Rootsi tugeva teadus- ja innovatsioonisektori kasutamine teaduspõhiste meetmete puhul võib aidata kaasa vaktsiinide väljatöötamisele ning ravi ja diagnostika arendamisele, samuti teadusuuringute tulemuste ülevõtmisele rahvatervise poliitikasse.

                  (18)

                  Oskuste, eelkõige digioskuste kättesaadavuse toetamine võib säilitada suurema tootlikkuse kasvu teadusuuringute ja innovatsiooni abil kõrgtehnoloogilistes sektorites ning aidata saavutada Rootsi riiklikus energia- ja kliimakavas nimetatud ambitsioonikaid kliima- ja energiaeesmärke. Investeeringuid on vaja ka selleks, et vähendada haridustulemuste erinevusi sisserändaja taustaga ja kohaliku taustaga õppijate vahel. Tööjõu hea kvaliteet oli peamine tööviljakuse kasvu tegur, kuid selle mõju oli enne COVID-19 kriisi peaaegu lakanud. Tööturule on vaja integreerida ka sellised rühmad, kelle potentsiaali ei kasutatud enne kriisi täielikult ära, näiteks kolmandatest riikidest pärit rändajad ja puuetega inimesed. Oskuste nappus on olnud eriti märgatav hariduses, tervishoius, sotsiaaltöös, info- ja kommunikatsioonitehnoloogias, tööstuses ja ehituses.

                  (19)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Digitaal- ja mikroelektroonikasektoris on rohkem kui 50 % tööandjatest teatanud kasvu mõjutavast oskuste nappusest. Tootlikkuse parandamiseks on vaja säilitada avaliku sektori kulutuste suur osakaal teadusuuringutes. Tööviljakuse kasvu taastamiseks on vaja ka suurendada kapitali ja investeerida rohkem kõrgtehnoloogilistesse ja innovaatilistesse sektoritesse. Tootlikkust aitab suurendada ka uute digitehnoloogiate levik väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate seas. Kriis on näidanud, kui oluline on digitaristu ning et kiire ja stabiilne ühendatus peab olema kättesaadav igal pool, kus inimesed elavad või töötavad. Oluline roll on mobiilse lairibaühenduse laiendamisel 700 MHz sagedusalas, nagu ka võimalus saada rahalist toetust lairiba püsiühenduse arendamiseks. Eelseisev 5G enampakkumine annab täiendava tõuke Rootsi majanduse digitaliseerimisele. Eesmärk saavutada 2045. aastaks kliimaneutraalne ühiskond nõuab samuti investeeringuid teadusuuringutesse ja innovatsiooni, mis võimaldavad välja töötada ja rakendada uudseid konkurentsivõimelisi lahendusi CO2 heite vähendamiseks ning koordineeritud sotsiaal- ja poliitikameetmeid. Rootsi kasvuhoonegaaside heite vähendamise alased jõupingutused on peamiselt suunatud transpordile. Poliitilises tegevuskavas on sõidukipargi ulatuslik ja suhteliselt kiire üleviimine vähese heitega sõidukitele. Kavandatud investeeringud raudteetaristusse on olulised, et hõlbustada eri transpordiliikide kasutamist ja saavutada Rootsi ambitsioonikas kliimaeesmärk. Transpordi ja tööstuse elektrifitseerimine nõuab märkimisväärseid investeeringuid elektritootmisse ja energia jaotusvõrku. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Rootsil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Rootsil seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (20)

                  Pidevad väited rahapesu kahtluse kohta on kahjustanud Rootsi pankade mainet ning rahapesu tõkestamine on jätkuvalt Rootsi prioriteet. Tulemuslikuks järelevalveks on vaja rohkem vahendeid ja asjakohaseid menetlusi, et rakendada riskipõhist lähenemisviisi. Rootsi on tunnistanud, et asjakohaseks järelevalveks ja uurimiseks on vaja rohkem vahendeid, ning on tugevdanud oma finantsjärelevalveasutuse suutlikkust. Järelevalveasutuse suutlikkus on aga Rootsi finantssektori suurusega võrreldes endiselt väike. Probleemid püsivad ja riskipõhist lähenemisviisi ei ole veel täielikult rakendatud.

                  (21)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (22)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Rootsi kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (23)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Rootsi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Rootsile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (24)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

                  (25)

                  Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud. 2020. aasta riigipõhistes soovitustes võetakse arvesse vajadust võidelda COVID-19 pandeemia vastu ja hõlbustada majanduse taastumist, mis on vajalik esimene samm tasakaalustamatuse korrigeerimiseks. Kuna 2020. aasta riigipõhiste soovituste fookus on ümber suunatud COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamise ja majanduse taastamise hõlbustamise eesmärgile, ei ole üheski soovituses otseselt käsitletud komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust,

            SOOVITAB Rootsil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tagada tervishoiusüsteemi vastupidavus, muu hulgas tagades elutähtsate meditsiinitoodete, taristu ja tööjõu piisavuse.

                  2.

                  Edendada innovatsiooni ning toetada haridust ja oskuste arendamist. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, kõrgetehnoloogilistele ja innovaatilistele sektoritele, 5G-võrkudele ja säästvale transpordile.

                  3.

                  Parandada rahapesuvastase järelevalve tõhusust ja jõustada tulemuslikult rahapesuvastane raamistik.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 159.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.