Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0284

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005-2009  /* SEK/2006/0284 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 1.3.2006SEK(2006) 284 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti muudeti esimest korda 2005. aastal. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid sooviti tugevdada pakti tõhusust ja selle mõju majandusele ning kindlustada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta [1] , mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Saksamaa esitas esimese stabiilsusprogrammi jaanuaris 1999. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 15. märtsil 1999 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ja majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgid seoses eelarveseisundiga ja esitama nende saavutamise ja hoidmise meetmed, sealhulgas majandusprognoosid. Pakti reformimise järel peaks keskmise pikkusega perioodi eesmärk olema iga liikmesriigi puhul diferentseeritud, pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust, sealhulgas jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske. Reformi osana tuleks luua majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini abil korrastatum lähenemine eelarvepoliitikas majandustsükli jooksul, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskmise pikkusega perioodi eesmärkidest või sellele eesmärgile suunatud kohandamiskavas tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügist majandusprognoosi, tegevusjuhendit [2] , potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat ning 2005.–2008. aasta integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Saksamaa hiljuti esitatud ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja võtnud alljärgneva hinnangu põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase arvamuse esitamiseks.Hinnang1.  Saksamaa valitsus võttis viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi vastu ja esitas selle nõukogule ja komisjonile 22. veebruaril 2006, st kaksteist nädalat pärast tegevusjuhendis ette nähtud tähtaega, milleks on 1. detsember. Samal kuupäeval võttis 2005. aasta lõpus ametisse asunud Saksamaa valitsus vastu ka liitvabariigi eelarve projekti 2006. aastaks ning seaduseelnõu üldise käibemaksumäära tõstmiseks 16%lt 19%le alates 1. jaanuarist 2007. Stabiilsusprogramm hõlmab ajavahemikku 2005–2009. Programmis on järgitud üldjoontes uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri [3] .2.  21. jaanuaril 2003 otsustas nõukogu, et Saksamaal on ülemäärane eelarvepuudujääk ja soovitas artikli 104 lõike 7 alusel parandada puudujäägi 2004. aastaks. Nõukogule detsembris 2004 edastatud teatises „Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust“ järeldas komisjon, et puudujäägi parandamise asjakohane tähtaeg võiks olla 2005. aasta. Jaanuaris 2005 nõustus nõukogu selle seisukohaga. 1. märtsil 2006 soovitas komisjon nõukogul saata Saksamaale artikli 104 lõike 9 kohane teade, et viimane võtaks meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks 2007. aastaks. Oma 17. veebruari 2005. aasta arvamuses, mis käsitles detsembris 2004 saadud ajakohastatud stabiilsusprogrammi, kutsus nõukogu Saksamaad üles võtma vajalikud meetmed, mis tagaksid ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamise 2005. aastal, kohandama ka järgnevate aastate eelarveid, tegema struktuuride parandamiseks jõupingutusi, mis võimaldaksid saavutada programmiperioodi lõpuks tasakaalulähedase eelarveseisundi, ning jätkama struktuurseid ümberkorraldusi, et parandada veelgi riigieelarve pikaajalist jätkusuutlikkust, eriti seoses tervishoiusüsteemiga.3.  Saksamaa SKT on viimasel kümnel aastal kasvanud 1.4% aastas, mis on euroala keskmisest üle poole protsendipunkti madalam. Selle aja jooksul on kasvupotentsiaal pidevalt langenud. Samal ajal kui hoogne eksporditegevus on kasvu toetanud, on loid sisenõudlus seda pidurdanud. Kümnendi algul pikaks ajaks seiskunud nõudlus ja tootmine hoogustusid taas 2004. aastal, kuid langesid seejärel uuesti. Kuna uusi töökohti loodi vähe, tõusis töötus 9½%le tööjõulisest elanikkonnast. 2005. aastal ületas eelarvepuudujääk neljandat aastat järjest kontrollväärtust, milleks on asutamislepingus sätestatud 3% SKTst. Kui 1991. aastal oli riigivõlg umbes 40% SKTst, siis alates 2002. aastast on see ületanud asutamislepingus ettenähtud kontrollväärtust ehk 60%.4.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse tänu sisenõudluse elavnemisele SKT reaalkasvu tõusu 0,9%lt 2005. aastal 1,4%le 2006. aastal. 2007. aastal peaks kasv aeglustuma 1%le, kuid pärast seda peaks see jälle tõusma, andes 2005.–2009. aasta keskmiseks kasvuks 1½%. Programmiperioodi lõpuaastatel oodatakse kasvupotentsiaali tõusu. STK lõhe peaks järk-järgult vähenema, kuid jääb programmiperioodi viimasel aastal siiski negatiivseks. Selline kasvuprognoos tuleneb uue valitsuskoalitsiooni poolt kokkulepitud poliitilisest suunast. Olemasolevate andmete põhjal on võrdlusstsenaarium 2006. aasta puhul mõistlik, kuid sealt edasi tundub see liiga optimistlik. Programmi inflatsiooniprognoosid 2006. aastaks on realistlikud, kuid võivad ülejäänud perioodi puhul osutuda samuti liiga optimistlikeks.5.  Eurostati esitatud andmetel oli Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk 2005. aastal 3,3% SKTst. Need andmed, mille õigsust alles kontrollitakse, põhinevad määruse (EÜ) nr 3605/93 kohasel esialgsel teadaandel, mille Saksamaa saatis komisjonile 24. veebruaril 2006. Eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis oli 2005. aasta puhul võetud eesmärgiks 2,9% SKTst.6.  Stabiilsusprogrammi kohaselt on keskmise pikkusega perioodi peamine eesmärk tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle saavutamiseks kavatsetakse programmis jätkata eelarve tasakaalustamist ja luua samal ajal majanduskasvuks ja töökohtade loomiseks paremad tingimused. Ülemäärane eelarvepuudujääk on kavas parandada 2007. aastaks. 2006. ja 2007. aastaks prognoositakse ajakohastatud programmis vastavalt 3,3% ja 2½% suurust nominaalpuudujääki. Eeldatakse, et seejärel langeb puudujääk 0,5 protsendipunkti võrra SKTst aastas ja jõuab 2009. aastal 1½% tasemeni SKTst. Eelarve kohandamine on nii tulu- kui ka kulupõhine. Alates 2006. aastast kavandatakse mitut kuludega seotud lisameedet, mis edendaksid majanduskasvu, sealhulgas vahendeid uurimis- ja arendustegevuseks, soodsamaid kulumieeskirju äriühingutele ja investeeringuid transpordiinfrastruktuuri. Seevastu on kavas näiteks omaniku kasutuses olevatele eluasemetele mõeldud maksusoodustuse kaotamisega vähendada maksusoodustusi, et aidata kaasa eelarve tasakaalustamisele. Kõige olulisem on aga see, et eelarve tasakaalustamise strateegia peamiseks vahendiks peetakse programmis sotsiaalkulutuste piiramist. Osa seeläbi kokkuhoitud vahenditest kasutatakse sotsiaalkindlustusmaksete määra alandamiseks 2007. aastal. Eeldatakse, et käibemaksumäära tõstmine 2007. aastal korvab üldjoontes sotsiaalkindlustusmaksete osakaalu languse, mille üks põhjuseid on maksumaksjate arvu aeglane kasv. Riiklike investeeringute osakaal SKTst peaks jääma samaks. Kohandamiskava ei ole eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes üldiselt muutunud, kuid igaks aastaks prognoositav puudujääk on ümardatuna 0,5 protsendipunkti võrra suurem ja 2006. aastal veelgi ulatuslikum.7.  Ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks 2007. aastaks peaks struktuurne tasakaal (st eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) vastavalt programmile 2006.–2007. aastal paranema kokku üle ühe protsendipunkti võrra. Programmiperioodi jooksul on struktuurset tasakaalu ühiselt kokkulepitud arvestusmeetodi kohaselt kavas parandada keskmiselt 0,5% SKTst aastas, kuigi 2008. ja 2009. aastal veidi vähem. Programmi keskmise pikkuse perioodi eesmärk on saavutada struktuurselt tasakaalus eelarveseisund, kuid seda ei peeta programmiperioodi jooksul veel võimalikuks. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes 1¾% puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekke korral. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning see on veidi ambitsioonikam, kui võiks eeldada pikaajalises plaanis võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu arvestades.8.  Ollakse arvamusel, et 2006. aastal on eelarve tulemus seda ohustavate tegurite eest kaitstud. Alates 2007. aastast võib aga eelarve tulemus olla programmis kavandatust halvem. Kogemused näitavad, et sotsiaalkulutuste piiramine, mille kõiki üksikasju ei ole programmis esitatud, kuid mis peaks eelarve kohandamisele olulisel määral kaasa aitama, sõltub programmi rangest elluviimisest. Sotsiaalkulutused on üks peamisi põhjusi, miks programmides kavandatud eelarvealaseid eesmärke ei suudeta hiljem täita. Kui sotsiaalkindlustusmaksete määra alandamine viiakse täielikult ellu, nagu programmis ette nähtud, kuid kuludes ei saavutata vastavaid kärpeid, satub eelarvealaste eesmärkide täitmine ohtu. Lisaks võib puudulik kasv tuua kaasa tulude puudujäägi. Kuludes võib olla raske teha täiendavaid kärpeid, et seda omakorda kompenseerida ja pidada kinni eelarve puudujäägi vähendamise kavast. Samuti kavandatakse programmis reformida 2008. aastaks ettevõtte tulumaksu ja korraldada ümber ravi- ja hoolduskindlustussüsteem, mis võib küll mõjuda majandusele ja eelarvele positiivselt, kuid samas olla lühemas perspektiivis kahjulik eelarvepuudujäägi seisukohast.9.  Neid ohte arvesse võttes näivad programmi eelarvepõhimõtted piisavad, et tagada eelarvepuudujäägi parandamine 2007. aastaks. Need põhimõtted ei paku siiski kuni programmiperioodi eelviimase aastani piisavat kindlusvaru, et välistada tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral puudujäägiläve 3% SKTst ületamine. Ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamisele järgnevatel aastatel on programmis esitatud kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi suunas üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, mis sätestab, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem.10.  2005. aastal hinnati võla suhet 67½%le SKTst, mis on üle asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 60%. Programmis prognoositakse, et võla suhe tõuseb 2006. aastal ümardatult 69%le SKTst ja langeb seejärel programmiperioodi lõpuks 67%le. Võla suhte vähenemine võib olla programmis prognoositust vähem soodne, arvestades eespool nimetatud ohte eelarvealastele eesmärkidele. Seda riskihinnangut arvestades ei pruugi võla suhe kontrollväärtuse suunas piisavalt väheneda.11.  Saksamaa rahanduse jätkusuutlikkusega seotud ohtude taset hinnatakse keskmiseks, arvestades elanikkonna vananemisega kaasnevate eelarvekulude prognoose [4] . Viimastel aastatel elluviidud struktuurireformid, eelkõige pensionireform, on aidanud piirata riiklike kulutuste edasist tõusu. Lisaks viidatakse programmis kavatsusele tõsta ajavahemikul 2012–2029 kahe aasta võrra pensionile jäämise iga, nii et see tõuseks järk-järgult 67 aastale. Pensionikulude arvestamiseks kasutatavat algoritmi kavatasetakse samuti kohandada, et neid kulusid aja jooksul vähendada, kuid täpsemaid plaane ei ole selle kohta esitatud. Ravi- ja hoolduskindlustussüsteemi struktuuri reformile küll viidatakse, kuid mitte üksikasjalikult. Kuna riigi koguvõlg ulatub praegu üle asutamislepingus ettenähtud kontrollväärtuse, milleks on 60% SKTst, ja struktuurne puudujääk on suur, tuleb programmiperioodi jooksul eelarve tasakaalustamise strateegiast rangelt kinni pidada, et vähendada ohtu pikaajalisele jätkusuutlikkusele.12.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega. Eelkõige on Saksamaal kavas rakendada arvukaid struktuurireforme, et parandada riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskmise pikkusega ja pikas perspektiivis. Kui sotsiaalkindlustusmaksetega seotud kulusid piiratakse, nagu programmis kavandatud, on vastavalt Lissaboni strateegiale võimalik suurendada selliste riiklike kulutuste osakaalu, mis soodustavad majanduskasvu.13.  Saksamaa riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 7. detsembril 2005 tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on püstitatud kuus põhilist prioriteeti: teadmistepõhine ühiskond, turu toimimine ja konkurentsivõime, ärikeskkond, riigi rahanduse jätkusuutlikkus (sealhulgas majanduskasvu ja sotsiaalkindlustussüsteemi jätkusuutlikkus), ökoloogiline uuendustegevus ja tööturu ümberkorraldamine. Stabiilsusprogrammiga riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Riiklikus reformiprogrammis sätestatud meetmete mõju eelarvele kajastub üldjoontes stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides. Stabiilsusprogrammis, kus on sätestatud riiklik reformiprogramm, nähakse föderaalsüsteemi ümberkorraldamise raames ette võimalus määrata stabiilsuse ja kasvu pakti rikkumise korral teatavate eeskirjade järgi kõikidele valitsustasanditele karistusi. See võimalus on kavas kanda Saksamaa Liitvabariigi põhiseadusesse.Eespool esitatud hinnangut silmas pidades on kiiduväärne, et valitsus on otsustanud muuta eelarve tasakaalustamise prioriteediks, kuid eelarvealaste eesmärkide ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse saavutamisega on seotud ohud. Võttes arvesse komisjoni 1. märtsi 2006. aasta soovitust võtta nõukogus vastu artikli 104 lõike 9 kohane otsus, peaks Saksamaa võtma järgmised meetmed:-  viima ellu kavandatud struktuurse kohanduse, mille suurus oleks 2006.–2007. aastal kokku vähemalt üks protsent, et valitsemissektori puudujääk langeks võimalikult kiiresti, kuid hiljemalt 2007. aastal kindlalt ja püsivalt alla 3% SKTst;-  saavutama kiiresti keskmise pikkusega perioodi eesmärgi, vähendades pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamist struktuurset puudujääki vähemalt 0,5 protsendipunkti võrra aastas. Selleks tuleks eelkõige rangelt rakendada kavandatud kulupiiranguid, et alandada sotsiaalkindlustusmaksete määra soovitud ulatuses, ja tagada ettevõtte tulumaksu ümberkorraldamine, ilma et see ohustaks eelarve tasakaalustamist;-  tugevdama oma kava kohaselt riigi eelarveinstitutsioonide tööd, et eelarvealaste eesmärkide saavutamine oleks tagatud kõikidel valitsustasanditel.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta [5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:14.  Nõukogu kontrollis [14. märtsil 2006] Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi.15.  Saksamaa SKT on viimasel kümnel aastal kasvanud 1.4% aastas, mis on euroala keskmisest üle poole protsendipunkti madalam. Selle aja jooksul on kasvupotentsiaal pidevalt langenud. Samal ajal kui hoogne eksporditegevus on kasvu toetanud, on loid sisenõudlus seda pidurdanud. Kümnendi algul pikaks ajaks seiskunud nõudlus ja reaalne SKT tõusid lühiajaliselt 2000. ja 2004. aastal, kuid langesid seejärel uuesti. Kuna uusi töökohti loodi vähe, tõusis töötus 9½%le tööjõulisest elanikkonnast. 2005. aastal ületas eelarvepuudujääk neljandat aastat järjest kontrollväärtust, milleks on asutamislepingus sätestatud 3% SKTst. Kui 1991. aastal oli riigivõlg umbes 40% SKTst, siis alates 2002. aastast on see ületanud asutamislepingus ettenähtud kontrollväärtust ehk 60%.16.  21. jaanuaril 2003 otsustas nõukogu, et Saksamaal on ülemäärane eelarvepuudujääk ja soovitas artikli 104 lõike 7 alusel parandada puudujäägi 2004. aastaks. Nõukogule detsembris 2004 edastatud teatises „Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust“ järeldas komisjon, et puudujäägi parandamise asjakohane tähtaeg võiks olla 2005. aasta. Jaanuaris 2005 nõustus nõukogu selle seisukohaga. [14. märtsil 2006] otsustas nõukogu saata Saksamaale artikli 104 lõike 9 kohane teate, et viimane võtaks meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks 2007. aastaks. Oma 17. veebruari 2005. aasta arvamuses, mis käsitles detsembris 2004 saadud ajakohastatud stabiilsusprogrammi, kutsus nõukogu Saksamaad üles võtma vajalikud meetmed, mis tagaksid ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamise 2005. aastal, kohandama ka järgnevate aastate eelarveid, tegema struktuuride parandamiseks jõupingutusi, mis võimaldaksid saavutada programmiperioodi lõpuks tasakaalulähedase eelarveseisundi, ning jätkama struktuurseid ümberkorraldusi, et parandada veelgi riigieelarve pikaajalist jätkusuutlikkust, eriti seoses tervishoiusüsteemiga.17.  Eurostati esitatud andmetel oli Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk 2005. aastal 3,3% SKTst. Need andmed, mille õigsust alles kontrollitakse, põhinevad määruse (EÜ) nr 3605/93 kohasel esialgsel teadaandel, mille Saksamaa saatis komisjonile 24. veebruaril 2006. Eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis oli 2005. aasta puhul võetud eesmärgiks 2,9% SKTst.18.  Saksamaa esitas ajakohastatud stabiilsusprogrammi 22. veebruaril 2006. Stabiilsusprogramm hõlmab ajavahemikku 2005–2009. Programmis on järgitud üldjoontes uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri.[6]19.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse tänu sisenõudluse elavnemisele SKT reaalkasvu tõusu 0,9%lt 2005. aastal 1,4%le 2006. aastal. 2007. aastal peaks kasv aeglustuma 1%le, kuid pärast seda peaks see jälle tõusma, andes 2005.–2009. aasta keskmiseks kasvuks 1½%. Selline kasvuprognoos tuleneb uue valitsuskoalitsiooni poolt kokkulepitud poliitilisest suunast. Olemasolevate andmete põhjal on võrdlusstsenaarium 2006. aasta puhul mõistlik, kuid sealt edasi tundub see liiga optimistlik. Programmi inflatsiooniprognoosid 2006. aastaks on realistlikud, kuid võivad ülejäänud perioodi puhul osutuda liiga optimistlikeks.20.  Stabiilsusprogrammi kohaselt on keskmise pikkusega perioodi peamine eesmärk tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle saavutamiseks kavatsetakse programmis jätkata eelarve tasakaalustamist ja luua samal ajal majanduskasvuks ja töökohtade loomiseks paremad tingimused. Ülemäärane eelarvepuudujääk on kavas parandada 2007. aastaks. 2006. ja 2007. aastaks prognoositakse ajakohastatud programmis vastavalt 3,3% ja 2½% suurust nominaalpuudujääki. Eeldatakse, et seejärel langeb puudujääk 0,5 protsendipunkti võrra SKTst aastas ja jõuab 2009. aastal 1½% tasemeni SKTst. Eelarve kohandamine on nii tulu- kui ka kulupõhine. Eelarve tasakaalustamise strateegia peamiseks vahendiks peetakse programmis sotsiaalkulutuste piiramist. Tulude poolel tasakaalustab maksutulude osakaalu suurenemine üldjoontes sotsiaalkindlustusmaksete osakaalu vähenemist. Riiklike investeeringute osakaal SKTst peaks jääma samaks. Kohandamiskava ei ole eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes üldiselt muutunud, kuid igaks aastaks prognoositav puudujääk on eelmises ajakohastatud programmis ettenähtust ümardatuna 0,5 protsendipunkti võrra suurem ja 2006. aastal veelgi ulatuslikum.21.  Ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks 2007. aastaks peaks struktuurne tasakaal (st eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) vastavalt programmile 2005.–2007. aastal paranema kokku üle ühe protsendipunkti võrra. Programmiperioodi jooksul on struktuurset tasakaalu ühiselt kokkulepitud arvestusmeetodi kohaselt kavas parandada keskmiselt 0,5% SKTst aastas, kuigi 2008. ja 2009. aastal veidi vähem. Programmi keskmise pikkuse perioodi eesmärk on saavutada struktuurselt tasakaalus eelarveseisund, kuid seda ei peeta programmiperioodi jooksul veel võimalikuks. Kuna eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes 1¾%line puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekke korral. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning see on veidi ambitsioonikam, kui võiks eeldada pikaajalises plaanis võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu arvestades.22.  Ollakse arvamusel, et 2006. aastal on eelarve tulemus seda ohustavate tegurite eest kaitstud. Alates 2007. aastast võib aga eelarve tulemus olla programmis kavandatust halvem. Kogemused näitavad, et sotsiaalkulutuste piiramine, mille kõiki üksikasju ei ole programmis esitatud, kuid mis peaks eelarve kohandamisele olulisel määral kaasa aitama, sõltub programmi rangest elluviimisest. Sotsiaalkulutused on üks peamisi põhjusi, miks programmides kavandatud eelarvealaseid eesmärke ei suudeta hiljem täita. Kui sotsiaalkindlustusmaksete määra alandamine viiakse täielikult ellu, nagu programmis ette nähtud, kuid kuludes ei saavutata vastavaid kärpeid, satub eelarvealaste eesmärkide täitmine ohtu. Lisaks võib puudulik kasv tuua kaasa tulude puudujäägi. Kuludes võib olla raske teha täiendavaid kärpeid, et seda omakorda kompenseerida ja pidada kinni eelarve puudujäägi vähendamise kavast. Samuti kavandatakse programmis reformida 2008. aastaks ettevõtte tulumaksu ja korraldada ümber ravi- ja hoolduskindlustussüsteem, mis võib küll mõjuda majandusele ja eelarvele positiivselt, kuid samas olla lühemas perspektiivis kahjulik eelarvepuudujäägi seisukohast.23.  Neid ohte arvesse võttes näivad programmi eelarvepõhimõtted piisavad, et tagada eelarvepuudujäägi parandamine 2007. aastaks. Need põhimõtted ei paku siiski kuni programmiperioodi eelviimase aastani piisavat kindlusvaru, et välistada tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral puudujäägiläve 3% SKTst ületamine. Ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamisele järgnevatel aastatel on programmis esitatud kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi suunas üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, mis sätestab, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem.24.  2005. aastal hinnati võla suhet 67½%le SKTst, mis on üle asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 60%. Programmis prognoositakse, et võla suhe tõuseb 2006. aastal ümardatult 69%le SKTst ja langeb seejärel programmiperioodi lõpuks 67%le. Võla suhte vähenemine võib olla programmis prognoositust vähem soodne, arvestades eespool nimetatud ohte eelarvealastele eesmärkidele. Seda riskihinnangut arvestades ei pruugi võla suhe kontrollväärtuse suunas piisavalt väheneda.25.  Saksamaa rahanduse jätkusuutlikkusega seotud ohtude taset hinnatakse keskmiseks, arvestades elanikkonna vananemisega kaasnevate eelarvekulude prognoose [7] . Viimastel aastatel elluviidud struktuurireformid, eelkõige pensionireform, on aidanud piirata riiklike kulutuste edasist tõusu. Kuna riigi koguvõlg ulatub praegu üle asutamislepingus ettenähtud kontrollväärtuse, milleks on 60% SKTst, ja struktuurne puudujääk on suur, tuleb programmiperioodi jooksul eelarve tasakaalustamise strateegiast rangelt kinni pidada, et vähendada ohtu pikaajalisele jätkusuutlikkusele.26.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega. Eelkõige on Saksamaal kavas rakendada arvukaid struktuurireforme, et parandada riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskmise pikkusega ja pikas perspektiivis. Kui sotsiaalkindlustusmaksetega seotud kulusid piiratakse, nagu programmis kavandatud, on vastavalt Lissaboni strateegiale võimalik suurendada selliste riiklike kulutuste osakaalu, mis soodustavad majanduskasvu.27.  Saksamaa riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 7. detsembril 2005 tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on püstitatud kuus põhilist prioriteeti: teadmistepõhine ühiskond, turu toimimine ja konkurentsivõime, ärikeskkond, riigi rahanduse jätkusuutlikkus (sealhulgas majanduskasvu ja sotsiaalkindlustussüsteemi jätkusuutlikkus), ökoloogiline uuendustegevus ja tööturu ümberkorraldamine. Stabiilsusprogrammiga riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Riiklikus reformiprogrammis sätestatud meetmete mõju eelarvele kajastub üldjoontes stabiilsusprogrammi eelarveprognoosides. Stabiilsusprogrammis, kus on sätestatud riiklik reformiprogramm, nähakse föderaalsüsteemi ümberkorraldamise raames ette võimalus määrata stabiilsuse ja kasvu pakti rikkumise korral teatavate eeskirjade järgi kõikidele valitsustasanditele karistusi. See võimalus on kavas kanda Saksamaa Liitvabariigi põhiseadusesse.Eespool esitatud hinnangut silmas pidades tervitab nõukogu valitsuse otsust muuta eelarve tasakaalustamine prioriteediks, kuid märgib samal ajal, et eelarvealaste eesmärkide ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse saavutamisega on seotud ohud. Võttes arvesse oma [14. märtsi 2006] otsust, mis on tehtud asutamislepingu artikli 104 lõike 9 alusel, kutsub nõukogu Saksamaad üles võtma järgmised meetmed:-  viima ellu kavandatud struktuurse kohanduse, mille suurus oleks 2006.–2007. aastal kokku vähemalt üks protsent, et valitsemissektori puudujääk langeks võimalikult kiiresti, kuid hiljemalt 2007. aastal kindlalt ja püsivalt alla 3% SKTst;-  saavutama kiiresti keskmise pikkusega perioodi eelarvealase eesmärgi, vähendades pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamist vähemalt 0,5 protsendipunkti võrra struktuurset puudujääki. Selleks tuleks eelkõige rangelt rakendada kavandatud kulupiiranguid, et alandada sotsiaalkindlustusmaksete määra soovitud ulatuses, ja tagada ettevõtte tulumaksu ümberkorraldamine, ilma et see ohustaks eelarve tasakaalustamist;-  tugevdama oma kava kohaselt riigi eelarveinstitutsioonide tööd, et eelarvealaste eesmärkide saavutamine oleks tagatud kõikidel valitsustasanditel.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP veebr 2006 | 1,6 | 0,9 | 1½ | 1 | 1¾ | 1¾ |KOM nov 20056 | 1,6 | 0,8 | 1,2 | 1,6 | -- | -- |SP dets 2004 | 1,8 | 1,7 | 1¾ | 2 | 2 | -- |THHI inflatsioon (%) | SP veebr 2006 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |KOM nov 2005 | 1,8 | 2,0 | 1,6 | 1,1 | -- | -- |SP dets 2004 | -- | -- | -- | -- | -- | -- |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP veebr 20061 | -0,6 | -0,9 | -0,7 | -1,1 | -0,7 | -0,4 |KOM nov 20055 | -0,6 | -0,9 | -0,8 | -0,4 | -- | -- |SP dets 20041 | -1,2 | -0,9 | -0,7 | -0,3 | -0,0 | -- |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP veebr 2006 | -3,7 | -3,3 | -3,3 | -2½ | -2 | -1½ |KOM nov 2005 | -3,7 | -3,9 | -3,7 | -3,3 | -- | -- |SP dets 2004 | -3¾ | -2,9 | -2½ | -2 | -1½ | -- |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP veebr 2006 | -0,8 | -0,5 | -0,5 | 0,5 | 1¼ | 1½ |KOM nov 2005 | -0,8 | -0,9 | -0,9 | -0,4 | -- | -- |SP dets 2004 | -0,5 | 0 | 0,5 | 1½ | 2 | -- |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP veebr 20061 | -3,4 | -2,9 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |KOM nov 2005 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP dets 20041 | -3,0 | -2,4 | -1,9 | -1,6 | -1,3 | -- |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP veebr 20063 | -3,4 | -3,0 | -2,9 | -1,8 | -1,5 | -1,1 |KOM nov 20054 | -3,3 | -3,2 | -3,2 | -3,0 | -- | -- |SP dets 2004 | --. | -- | -- | -- | -- | -- |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP veebr 2006 | 65,5 | 67½ | 69 | 68½ | 68 | 67 |KOM nov 20057 | 66,4 | 68,6 | 70,0 | 71,4 | -- | -- |SP dets 20047 | 65½ | 66 | 66 | 65½ | 65 | -- |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 3 Programmis sisalduvad ühekordsed ja muud ajutised meetmed (0,1% SKTst 2005. aastal). 4 Komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosis esitatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 1,1% aastal 2004, 1,1% aastal 2005, 1,1% aastal 2006 ja 1,2% aastal 2007. 6 Esialgsel hinnangul oli 2005. aasta majanduskasv 0,9%. Komisjoni talituste 21. veebruaril 2006 esitatud vaheprognoosis hinnatakse 2006. aasta majanduskasvuks 1,5%. 7 Suhtearvu saamiseks kasutati SKT andmeid koos varasema meetodiga, mille kohaselt kaudselt mõõdetavad finantsvahendusteenused (FISIM) määratakse kasutajate järgi. Seetõttu ei ole tulemused otseselt võrreldavad. Allikas: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosid (KOM), mis on koostatud enne uue valitsuse ametisseasumist 2005. aasta novembris ja kehtivad eeldusel, et eelarvepoliitika ei muutu; komisjoni talituste arvutused. | [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (EÜT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise üksikasjad ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.[3] Nagu eelmistel aastatel, nii sisaldab ka seekordne ajakohastatud programm ainult ümardatud andmeid ja mõnel juhul perioodi keskmisi programmiperioodi lõpuaastate kohta. Uues tegevusjuhendis ettenähtud kohustuslikud ja vabatahtlikud andmed on selles lünklikud (eelkõige puuduvad andmed töötuse, valdkonnasisese eelarvetasakaalu ja maksutulude jaotumise kohta).[4] Üksikasjad pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta on esitatud komisjoni talituste tehnilises hinnangus programmile, mis avaldatakse veebisaidilhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (EÜT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on käesolevas tekstis viidatud, on kättesaadavad veebislaidilhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Nagu eelmistel aastatel, nii sisaldab ka seekordne ajakohastatud programm ainult ümardatud andmeid ja mõnel juhul perioodi keskmisi programmiperioodi lõpuaastate kohta. Uues tegevusjuhendis ettenähtud kohustuslikud ja vabatahtlikud andmed on selles lünklikud (eelkõige puuduvad andmed töötuse, valdkonnasisese eelarvetasakaalu ja maksutulude jaotumise kohta).[7] Üksikasjad pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta on esitatud komisjoni talituste tehnilises hinnangus programmile, mis avaldatakse veebisaidilhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus, 18. detsember 2006 , hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               30.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 394/5

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU SOOVITUS,

   18. detsember 2006,
   hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta
   (2006/961/EÜ)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 149 lõiget 4 ja artikli 150 lõiget 4,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust, (2)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Haridus- ja koolitusalane liikuvus on isikute liikumisvabaduse lahutamatu osa (asutamislepingus kaitstav põhivabadus) ning üks Euroopa Liidu meetmete põhiline eesmärk hariduse ja koolituse valdkonnas, mis põhineb nii ühistel väärtustel kui ka mitmekesisuse austamisel. See on oluline vahend tõelise Euroopa ruumi loomiseks elukestva õppe valdkonnas, tööhõive soodustamiseks ja vaesuse vähendamiseks ning Euroopa kodanikuaktiivsuse edendamiseks.

               (2)

               Liikuvus lähendab kodanikke üksteisele ja parandab vastastikust mõistmist. Liikuvus edendab solidaarsust, ideede vahetust ja Euroopa sisuks olevate eri kultuuride paremat tundmist; seega edendab liikuvus majanduslikku, sotsiaalset ja piirkondlikku ühtekuuluvust.

               (3)

               Liikuvuse ja vahetuste tõhustamine Euroopa haridus- ja koolitusvaldkonnas ning sündmused nagu 2006. aastal korraldatav Euroopa töötajate liikuvuse aasta, etendavad kandvat osa Lissaboni eesmärgi saavutamisel muuta Euroopa 2010. aastaks kõige innovatiivsemaks ja konkurentsivõimelisemaks teadmistepõhiseks majanduseks.

               (4)

               Paremate raamtingimuste loomine hariduse ja koolitusega seotud liikuvuseks Euroopa Liidus aitab saavutada teadmistepõhist majandust, mis on keskne töökohtade loomise, säästva arengu ning teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks liikmesriikides.

               (5)

               Euroopa haridus- ja koolitussüsteemide kvaliteedi ja tulemuslikkuse parandamiseks on vajalik kõigi sidusrühmade, sealhulgas avaliku sektori suurem toetus liikuvusele ELis.

               (6)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuli 2001. aasta soovitus 2001/613/EÜ õpilaste, koolitust saavate isikute, vabatahtlike, õpetajate ja koolitajate liikuvuse kohta ühenduse piires, (4) oli esimene soovitus, mis võeti vastu liikuvust soodustava ühenduse meetme hõlbustamiseks.

               (7)

               Nimetatud soovituse punkti III a kohaselt moodustatud ekspertrühma töös ja esimeses järelmeetmete aruandes tuuakse esile nii liikmesriikide kui ka Euroopa tasandil saavutatud edusammud hariduse ja koolitusega seotud liikuvuse osas, kuid rõhutatakse ka vajadust keskenduda mitte ainult liikuvuse kvantitatiivsele suurendamisele, vaid selle kvaliteedi parandamisele.

               (8)

               Eesmärgi poole saab püüelda, võttes muu hulgas soovituse kujul vastu liikuvust käsitleva kvaliteediharta, kus sätestatakse valdkonna põhimõtted, mille rakendamine on vabatahtlik.

               (9)

               Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta (edaspidi “harta”) peaks arvestama ka puuetega inimeste ja ebavõrdses olukorras olevate rühmade erivajadusi.

               (10)

               Harta peaks aitama suurendada koolitusalaseid vahetusi, hõlbustada hariduse või koolituse õppeperioodide tunnustamist ning diplomite ja kvalifikatsioonide tunnustamist ning tekitada vastastikust usaldust, et parandada ja tugevdada koostööd liikuvusega tegelevate asjakohaste ametiasutuste, organisatsioonide ja sidusrühmade vahel. Tähelepanu tuleks pöörata laenude, stipendiumide ja sotsiaalkindlustushüvitiste ülekantavusele.

               (11)

               Harta on mõeldud täiendama, kuid mitte asendama Erasmuse Üliõpilashartaga kirjeldatud erisätteid.

               (12)

               Päritolu- ja vastuvõtvate riikide liikuvusega seotud asutused, organisatsioonid ja teised sidusrühmad peaksid kõikidele õppuritele ja koolitatavatele tegema võimalikul kiiresti kättesaadavaks nende omakeelse harta, mida tuleks käsitleda lähteraamistikuna.

               (13)

               Liikuvusest saadav kasu sõltub paljuski praktilisest korraldusest: teabest, ettevalmistusest, toetusest ning nende kogemuste ja kvalifikatsioonide tunnustamisest, mis osalejad on õppe- ja koolitusajal omandanud. Liikuvusega seotud inimesed ja organisatsioonid saavad oluliselt liikuvuse väärtust tõsta hoolika planeerimise ja asjakohase hindamise abil.

               (14)

               Europass (5) on eriti kasulik vahend läbipaistvuse ja tunnustamise edendamiseks eesmärgiga soodustada liikuvust.

               (15)

               Oleks soovitav hartas kindlaks määratud põhimõtted ei hõlmaks mitte ainult liikuvusperioodi, vaid ka sellele eelnevat ja järgnevat ajavahemikku.

               (16)

               Õppeplaan tuleks koostada eelnevalt. Samuti on vajalik osalejate üldine ettevalmistus, pöörates erilist tähelepanu keelelisele ettevalmistusele. Pädevad ametiasutused ja organisatsioonid peaksid sellega seoses abi osutama.

               (17)

               Kõik haldus- ja rahastamisküsimused, näiteks milline rahaline toetus on võimalik ning kes katab kulud ja kes katab kindlustuse vastuvõtjariigis, tuleks lahendada enne lahkumist.

               (18)

               Välismaal viibitud perioodi puhul saab liikuvuse kvaliteeti parandada korralduslike meetmetega, näiteks nähes ette osalejale juhendaja määramise.

               (19)

               Üksikasjalik ja selge kirjeldus vastuvõtvas riigis sooritatud iga kursuse ja/või koolituse sealhulgas selle kestuse kohta peaks aitama hõlbustada nende tunnustamist pärast kodumaale naasmist.

               (20)

               Läbipaistvus ja hea haldustava nõuavad liikuvusprogrammide iga etapi ja meetme eest vastutavate sidusrühmade selget määratlemist.

               (21)

               Liikuvuse üldise kvaliteedi tagamiseks on soovitav tagada kõigile ELi kodanikele liikumisvabadus ning rakendada nii paljus kui võimalik hartas kindlaks määratud põhimõtteid ja vastavaid soovitusi igasuguse liikuvuse puhul, mille eesmärk on õppimine või ametialane areng (haridus ja koolitus, ametlik või mitteametlik õppimine, kaasa arvatud vabatahtlik töö ja projektid, lühikesed või pikad liikuvusperioodid, kooli, kõrghariduse või tööga seotud õppimine, meetmed seoses elukestva õppega).

               (22)

               Liikuvuse olemuse ja kestvuse mitmekesisust arvestades võivad liikmesriigid harta rakendamist mugandada vastavalt olukorrale kohandades seda konkreetse situatsiooni ja programmi tarbeks. Liikmesriigid võivad teha osad punktid kohustuslikuks ning pidada teisi punkte vabatahtlikeks.

               (23)

               Kuna käesoleva soovituse eesmärke ei saa liikmesriigid piisaval määral saavutada ja need on meetme mõju ulatuse tõttu paremini saavutatavad ühenduse tasandil, siis võib ühendus võtta meetmeid vastavalt asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttele. Samas artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõttest tulenevalt ei ületata käesolevas direktiivis seda, mis on vajalik nende eesmärkide saavutamiseks,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA, ET LIIKMESRIIGID:

               1.

               võtaksid vastu lisatud liikuvust käsitleva Euroopa kvaliteediharta ja edendaksid selle kasutust isikliku ja tööalase arengu vahendina;

               2.

               teavitaksid käesoleva soovituse rakendamisest ja igast täiendavast meetmest, mida nad võivad otsustada võtta eelkõige kvaliteetse mobiilsuse soodustamiseks oma riiklikus panuses tööprogrammile “Haridus ja koolitus 2010” alates teisest aastast pärast käesoleva soovituse vastuvõtmist;

               3.

               teeksid jätkuvalt tihedat koostööd ja koordineeriksid oma meetmeid, et kõrvaldada takistused, mis otseselt või kaudselt piiravad ELi kodanike liikuvust;

               4.

               tagaksid hariduse ja koolitusega seotud liikuvuseks asjakohase toetuse ja sobivad infrastruktuurid, et tõsta oma kodanike haridustaset ja koolitatust;

               5.

               võtaksid vajalikke meetmeid liikuvuse soodustamiseks, selle tagamiseks, et kogu asjaomane teave on kergesti mõistetav ja kõigile kättesaadav, näiteks liikuvuse sissejuhatavate suuniste või toetavate organisatsioonide nimekirja abil, ning liikumistingimuste parandamiseks.

         KUTSUB KÄESOLEVAGA KOMISJONI ÜLES:

               1.

               ergutama siseriiklikke asutusi ning teisi hariduse, koolituse ja liikuvuse valdkonnas tegutsevaid organisatsioone hartat kasutama;

               2.

               jätkama koostööd liikmesriikide ja tööturu osapooltega, et vahetada kasulikku teavet ja kogemusi käesolevas soovituses esitatud meetmete rakendamise kohta;

               3.

               tihedas koostöös asjaomaste asutustega parandama või välja töötama hariduse ja koolitusega seotud liikuvust käsitleva statistiliste andmete kogu, mis keskendub soolisele mõõtmele;

               4.

               pidama käesolevat soovitust ja soovitust 2001/613/EÜ üheks tervikuks ning seetõttu lisama nõutud kahe aasta kohta käivad aruanded tööprogrammi “Haridus ja koolitus 2010” üldaruandesse.

      Brüssel, 18. detsember 2006.

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.-E. ENESTAM

      (1)  ELT C 88, 11.4.2006, lk 20.

      (2)  ELT C 206, 29.8.2006, lk 40.

      (3)  Euroopa Parlamendi 26. septembri 2006. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta otsus.

      (4)  EÜT L 215, 9.8.2001, lk 30.

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta ostus nr 2241/2004/EÜ kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvuse ühtse ühenduse raamistiku kohta (Europass) (ELT L 390, 31.12.2004, lk 6).

      LISA
      LIIKUVUST KÄSITLEV EUROOPA KVALITEEDIHARTA
      SISSEJUHATUS
      Liikuvus on sidusrühmadele alati huvi pakkunud ning seda huvi on veelgi suurendanud 2000. aastal vastu võetud liikuvuse tegevuskava (1) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuli 2001. aasta soovitus 2001/613/EÜ õpilaste, koolitust saavate isikute, vabatahtlike, õpetajate ja koolitajate liikuvuse kohta ühenduse piires (2). Soovituse rakendusala oli väga lai, käsitledes suurt hulka tähtsaid liikuvusega seotud küsimusi, ning see oli suunatud kõigile, kes võiksid välismaal õppimisest (ametlikust ja mitteametlikust) kasu saada, kaasa arvatud õpilased, õpetajad, vabatahtlikud ja koolitust saavad inimesed. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsember 2006. aasta soovitusel 2006/961/EÜ hariduse ja koolitusega seotud riikidevahelise liikuvuse kohta ühenduse piires: Liikuvust käsitlev Euroopa kvaliteediharta, (3) millest käesolev harta moodustab lahutamatu osa, on sama rakendusala, kuid see keskendub liikuvuse kvaliteediaspektidele, nagu on soovitanud esimese soovituse järel moodustatud ekspertrühm. See peaks aitama tagada, et osaleja saaks positiivseid kogemusi nii vastuvõtvas riigis kui ka pärast naasmist kodumaal.
      Hartas pakutakse juhiseid noorte või täiskasvanute individuaalseks liikuvuseks, mis on seotud ametliku või mitteametliku õppimisega ning mis soodustab isiklikku ja tööalast arengut. Harta eesmärk on olla põhiline viitedokument, mis arvestab riikide olukorda ja austab liikmesriikide pädevust. Selle ulatust ja sisu saab kohandada vastavalt liikuvuse kestusele ja erinevate haridus, koolitus- ja noorsootegevuste ning osalejate vajaduste tarbeks. Kuigi peamiselt käsitletakse õppimisega seotud liikuvust, võivad need juhised olla kasulikud ka muude liikuvustüüpide, näiteks tööalase liikuvuse puhul.
      1.   Teave ja juhised
      Potentsiaalsetel liikuvuse kandidaatidel peab olema kõigil tasanditel võrdne juurdepääs usaldusväärsetele teabeallikatele ja juhistele liikuvuse ja osalemise tingimuste kohta. Muu hulgas tuleks anda selget teavet liikuvust käsitleva harta iga punkti kohta, mis on seotud saatvate ja vastuvõtvate organisatsioonide rolli ja ülesannete ning eri haridus- ja koolitussüsteemidega.
      2.   Õppeplaan
      Enne hariduse ja koolitusega seotud liikuvuses osalemist peaks koostama õppeplaani, kus arvestatakse keelelist ettevalmistust ning mis peaks saama heakskiidu kõikidelt osapooltelt, kaasa arvatud saatev ja vastuvõttev organisatsioon ning osalejad. Õppeplaan on eriti oluline pika kestvusega liikuvusperioodi puhul ning võib olla kasulik ka lühikese kestvusega liikuvusperioodi korral. Plaanis peaks olema välja toodud eesmärgid ja loodetud õppetulemused, samuti viisid, kuidas neid saavutada ja rakendada. Iga oluline õppeplaani tehtav muutus tuleks kõigi osapoolte vahel kokku leppida. Õppeplaani koostamisel tuleks meeles pidada taasintegreerumist kodumaale ja hindamist.
      3.   Individualiseerimine
      Hariduse ja koolitusega seotud liikuvus peaks võimalikult hästi sobima isiklike õppesuundade, osaleja oskuste ja motivatsiooniga ning liikuvus peaks neid arendama või täiendama.
      4.   Üldine ettevalmistus
      Osalejate eelnev ettevalmistus on soovitatav ning see peaks vastama konkreetsetele vajadustele. Ettevalmistus peaks vastavalt vajadusele sisaldama keelelisi, pedagoogilisi, halduslikke, õiguslikke, isiklikke ja kultuurilisi aspekte ning teavet rahaliste aspektide kohta.
      5.   Keelelised aspektid
      Keelteoskus on oluline tõhusaks õppimiseks, kultuuridevaheliseks suhtlemiseks ja vastuvõtjariigi kultuuri paremaks mõistmiseks. Osalejad ning saatvad ja vastuvõtvad organisatsioonid peaksid pöörama asjakohasele keelelisele ettevalmistusele erilist tähelepanu. Liikuvuse korraldamine peaks võimalusel sisaldama järgmist:

                  —

                  enne lahkumist keeloskuse hindamine ja võimalus läbida kursusi vastuvõtva riigi keeles või õpetuskeeles, kui see on erinev;

                  —

                  vastuvõtvas riigis keeleline tugi ja nõustamine.

            6.   Logistiline tugi
      Osalejatele tuleks vajadusel pakkuda adekvaatset logistilist tuge. See võib sisaldada teavet ja abi reisi korraldamise, kindlustuse, elamis- ja töölubade, sotsiaalkindlustuse, valitsuse stipendiumi ja laenu päritoluriigist vastuvõtjariiki üleviimise, majutuse ning muude praktiliste aspektide kohta, kaasa arvatud teises riigis viibimisega seotud turvalisuse küsimused.
      7.   Juhendamine
      Vastuvõttev organisatsioon (haridusasutus, noorteorganisatsioon, äriühing jne) peaks koostama plaani näiteks juhendamise kohta, et nõustada osalejat ja aidata tagada tema lõimumine vastuvõtvasse keskkonda, samuti tegutseda kontaktpunktina, kui osaleja vajab jätkuvat abi.
      8.   Tunnustamine
      Kui õppeperiood välismaal on ametliku õppe- või koolitusprogrammi lahutamatu osa, siis peaks see olema kirjas ka õppeplaanis ning osalejatele tuleks pakkuda abi, et vastavalt vajadusele hõlbustada õppeperioodi tunnustamist ja sertifitseerimist. Õppeplaanis peaks lähetav organisatsioon kohustuma edukaid liikuvusperioode tunnustama. Muud tüüpi liikuvuse, eriti mitteametliku hariduse ja koolituse puhul tuleks väljastada asjakohane dokument, et osaleja saaks oma aktiivset osalemist ja õppetulemusi usaldusväärsel moel tõendada. Sellega seoses tuleks ergutada Europassi (4) kasutamist.
      9.   Taaslõimumine ja hindamine
      Kui osaleja naaseb kodumaale eelkõige pärast pika kestvusega liikuvusperioodi, tuleks talle anda nõu, kuidas välisriigis viibimise ajal omandatud teadmisi ja oskusi paremini ära kasutada. Pika kestvusega liikuvusperioodilt naasvatele inimestele tuleks vajadusel tagada abi taaslõimumiseks elu-, haridus- või töökeskkonda. Osaleja peaks koos vastutava organisatsiooniga hindama saadud kogemusi, et teha kindlaks, kas õppeplaani eesmärgid täideti.
      10.   Kohustused ja vastutusalad
      Kvaliteedikriteeriumidest lähtuvate vastutusaladega peavad nõustuma lähetavad ja vastuvõtvad organisatsioonid ja osalejad. Selleks, et vastutusalad oleks kõigile osapooltele selged, tuleks need eelistatavalt kirjalikult kinnitada.

         (1)  Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate 14. detsembri 2000. aasta resolutsioon liikuvuse tegevuskava kohta (EÜT C 371, 23.12.2000, lk 4).

         (2)  EÜT L 215, 9.8.2001, lk 30.

         (3)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 5

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 2004. aasta otsus nr 2241/2004/EÜ kvalifikatsioonide ja pädevuste läbipaistvuse ühtse ühenduse raamistiku kohta (Europass) (ELT L 390, 31.12.2004, lk 6).