title: Euroopa Keskpanga soovitus, 15. november 2007 , Euroopa Liidu Nõukogule Central Bank of Cyprus [Küprose keskpanga] välisaudiitorite kohta (EKP/2007/12)

text:
               20.11.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 277/1

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   15. november 2007,
   Euroopa Liidu Nõukogule Central Bank of Cyprus [Küprose keskpanga] välisaudiitorite kohta
   (EKP/2007/12)
   (2007/C 277/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPS põhikiri”), eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurosüsteemi riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Nõukogu 10. juuli 2007. aasta otsuse 2007/503/EÜ (vastavalt asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Küprosel 1. jaanuaril 2008. aastal) (1) artikli 1 kohaselt täidab Küpros euro kasutuselevõtuks vajalikke tingimusi ja 2003. aasta ühinemisakti artiklis 4 osutatud erand Küprose suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2008.

               (3)

               1. jaanuaril 2008 jõustuva Küprose keskpanga õigusaktide muutmise 2007. aasta seaduse 34(I) punkti 60 alapunkti 1 alajaotuse a kohaselt auditeeritakse Küprose keskpanga aasta finantsaruanded kooskõlas EKPS põhikirja artikliga 27.

               (4)

               Majandusaastateks 2008 kuni 2012 on Küprose keskpank valinud oma sõltumatuks välisaudiitoriks PricewaterhouseCoopers Limited,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Soovitatakse PricewaterhouseCoopers Limited määramist Küprose keskpanga välisaudiitoriks majandusaastateks 2008 kuni 2012.

      Frankfurt Maini ääres, 15. november 2007.

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  ELT L 186, 18.7.2007, lk 29.


title: 2012/90/EL: Komisjoni soovitus, 14. veebruar 2012 , suuniste kohta, mis käsitlevad metsapaljundusmaterjali partiide identifitseerimiseks vajaliku teabe ja tarnija etiketile või muusse dokumenti kantava teabe esitamist

text:
               16.2.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 43/38

         KOMISJONI SOOVITUS,
   14. veebruar 2012,
   suuniste kohta, mis käsitlevad metsapaljundusmaterjali partiide identifitseerimiseks vajaliku teabe ja tarnija etiketile või muusse dokumenti kantava teabe esitamist
   (2012/90/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 22. detsembri 1999. aasta direktiivi 1999/105/EÜ (metsapaljundusmaterjali turustamise kohta) (1) artiklis 13 on sätestatud, millised andmed tuleb iga metsapaljundusmaterjali partii identifitseerimiseks esitada. Lisaks on selle direktiivi artiklis 14 sätestatud, millised andmed tuleb esitada tarnija lisatud etiketil või muus dokumendis. Samas ei ole kehtestatud eeskirju selliste andmete esitamise viisi kohta.

               (2)

               Seepärast on andmete esitamise viis tarnija lisatud etiketil või muus dokumendis kogu liidu ulatuses väga ebaühtlane. Mitmed liikmesriigid ja huvirühmad on teatanud, et kuna tarnija lisatud etiketid või muud dokumendid on koostatud erinevates keeltes ja vormides, ei saada neist liikmesriikidevahelises kaubanduses sageli ühtemoodi aru.

               (3)

               Direktiiv 1999/105/EÜ ei sisalda siiski õiguslikku alust, mis võimaldaks komisjonil selleks, et kõnealuseid probleeme leevendada, kehtestada õiguslikult siduvaid sätteid tarnija lisatud etikettide või muude dokumentide ühtlustamiseks. Seepärast on asjakohane võtta vastu suunised tarnija lisatud etiketile või muusse dokumenti kantavate andmete sellise esitamisviisi kohta, mis teeb selle teabe mõistmise kõigis liikmesriikides lihtsamaks.

               (4)

               Komisjoni 6. septembri 2002. aasta määruse (EÜ) nr 1598/2002 (millega kehtestatakse nõukogu direktiivi 1999/105/EÜ üksikasjalikud rakenduseeskirjad ametiasutuste vastastikuse haldusabi andmise osas) (2) artiklis 1 on sätestatud, et kui metsapaljundusmaterjal liigub ühest liikmesriigist teise, esitab tarnija asukohaliikmesriigi ametiasutus teabe vastuvõtja asukohariigi ametiasutusele. Kõnealune teave esitatakse teatisena, mis järgib standardset vormi ning sisaldab vastavalt nimetatud määruse lisale ka ühtlustatud koode eri kaupade identifitseerimiseks.

               (5)

               Kuna kõnealuse teatisega seoses ei ole teadaolevalt probleeme esinenud ning kuna mõned direktiivi 1999/105/EÜ artikliga 14 ettenähtud andmed tarnija etiketil või dokumendis on nõutavad ka määruse (EÜ) nr 1598/2002 artikli 1 kohase teatisega, peetakse asjakohaseks soovitada, et teabeühikute identifitseerimiseks võetakse tarnija etiketil või dokumendis kasutusele arvkoodid, sarnaselt määruse (EÜ) nr 1598/2002 lisas sätestatuga.

               (6)

               Suunistega kehtestatav koodide sisu ja järjestus peab siiski põhinema direktiivi 1999/105/EÜ artiklites 13 ja 14 sätestatud nõuetele metsapaljundusmaterjali partiide turustamise ning tarnija etiketi või muu dokumendi sisu kohta.

               (7)

               Suunistes tuleks samuti arvesse võtta põhjenduses 2 osutatud erinevusi, et lihtsustada kauplemist ja teabevahetust.

               (8)

               Käesoleva soovituse kohaselt liikmesriikides võetavad riiklikud meetmed peaksid olema läbipaistvad ning proportsionaalsed taotletava eesmärgiga,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Töötades välja riiklikke meetmeid, mis käsitlevad teabe esitamist tarnija lisatud etiketil või muus dokumendis, nagu on sätestatud direktiivi 1999/105/EÜ artiklis 14, peaksid liikmesriigid võtma arvesse käesoleva soovituse lisas esitatud suuniseid.

               2.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 14. veebruar 2012

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         John DALLI

      (1)  EÜT L 11, 15.1.2000, lk 17.

      (2)  EÜT L 240, 7.9.2002, lk 39.

      LISA
      A.   Riiklike meetmete kehtestamise üldpõhimõtted

      1.   Läbipaistvus

      Riiklikud meetmed, mis käsitlevad metsapaljundusmaterjali turustamiseks vajaliku teabe esitamist tarnija lisatud etiketil või muus dokumendis, tuleks välja töötada läbipaistval viisil koostöös kõigi asjaomaste huvirühmadega. Liikmesriigid peaksid samuti tagama omavahelise koostöö, et leevendada probleeme, millega huvirühmad kõnealuse teabe erisuguste esitamisviiside tõttu kokku puutuvad.
      2.   Proportsionaalsuse põhimõte

      Käesoleva soovituse kohaselt võetavad riiklikud meetmed peavad olema proportsionaalsed taotletava eesmärgiga, st eesmärgiga teha eri vormis ja keeltes esitatud teave arusaadavamaks. Meetmetega ei tohiks kaasneda metsaomanike ja puukoolide asjatut koormamist.
      Meetmete valikul tuleks arvesse võtta piirkondlikke ja kohalikke piiranguid ja tingimusi, näiteks tarnija ja kasutaja ettevõtete kuju ja suurust, turulepääsu ning juhtimistavasid nii tarnija ettevõttes kui ka kohalikul, riiklikul ja liidu tasandil. Meetmed peaksid vastama kaubandustasandile ning võtma arvesse piirkondlikku ja riiklikku eripära ning konkreetset kohapealset vajadust metsapaljundusmaterjali järele. Need meetmed võib kehtestada riiklike eeskirjade ja soovituste vormis või metsapaljundusmaterjali tarnijatele suunatud suunistena.
      B.   Tarnija etiketil või muus dokumendis esitatud teabeühikutele vastavad identifitseerimiskoodid

      Tarnija etiketile või muusse dokumenti kantavad teabeühikud tuleks esitada vastavalt alltoodud tabeli vasakule veerule ning järgides direktiivi 1999/105/EÜ artiklites 13 ja 14 kasutatud järjestust. Vajaduse korral võib jälgitavuse ja teavitamise eesmärgil lisada punkti C all täiendavaid teabeühikuid.
      Tuleks kasutada ühtlustatud identifitseerimist ning esitada teave numbrite ja koodidena, mis on loetletud alltoodud tabeli paremas veerus ja tähistavad vastavat teksti vasakus veerus. Kuna arvkoodid on mõeldud eeskätt teabe otsimise ja äratundmise lihtsustamiseks, tuleks neid kasutada koos tarnija etiketil või muus dokumendis tavapäraselt kasutatava, alltoodud tabeli vasakus veerus esitatud tekstiga (kas terviktekst või lühendid).
      Ühtlustatud identifitseerimiskood tuleks lisada rasvases kirjas asjaomase teabeühiku ette.

                  Arvkood tarnija etiketil või muus dokumendis

                  A.   Direktiivi 1999/105/EÜ artiklis 13 loetletud nõuded

                  Põhisertifikaadi kood ja number

                     3

                  Botaaniline nimi

                     6

                  Kategooria

                                 8a

                              „identifitseeritava lähtekohaga paljundusmaterjal”

                                 8b

                              „valitud paljundusmaterjal”

                                 8c

                              „tingimustele vastav paljundusmaterjal”

                                 8d

                              „katsetatud paljundusmaterjal”

                  Eesmärk

                                 10a

                              „multifunktsionaalne metsandus”

                                 10b

                              „muud”

                  Algmaterjali tüüp

                                 9a

                              „seemneallikas”

                                 9b

                              „puistu”

                                 9c

                              „seemneistandik”

                                 9d

                              „pere vanemad”

                                 9e

                              „kloon”

                                 9f

                              „kloonisegud”

                  Registriviide või lähtepiirkonna tunnuskood

                     11

                  Lähtepiirkond – kategooriatesse „identifitseeritava lähtekohaga paljundusmaterjal” ja „valitud paljundusmaterjal” kuuluva või vajaduse korral muu paljundusmaterjali puhul

                     13

                  Vajaduse korral materjali autohtoonne või muu kui autohtoonne, indigeenne või muu kui indigeenne või teadmata päritolu

                                 12a

                              „autohtoonne/indigeenne”

                                 12b

                              muu kui autohtoonne/muu kui indigeenne

                                 12c

                              „ei ole teada”

                  Seemneliste üksuste puhul küpsemise aasta

                     17

                  Seemikute või pistikutest paljundatud taimede vanus nii juurevõsundiliste, paljasjuursete kui ka potitaimede osas;

                     16

                  Seemikute või pistikutest paljundatud taimede tüüp nii juurevõsundiliste, paljasjuursete kui ka potitaimede osas

                                 7a

                              „seemned”

                                 7b

                              „taimeosa”

                                 7c

                              „paljasjuursed taimed”

                                 7d

                              „potitaimed”

                  Geneetiliselt muundatud

                                 18a

                              „jah”

                                 18b

                              „ei”

                  B.   Direktiivi 1999/105/EÜ artiklis 14 loetletud nõuded

                  Direktiivi 1999/105/EÜ artikli 12 alusel väljaantud põhisertifikaadi number (numbrid) või viide muudele dokumentidele vastavalt selle direktiivi artikli 12 lõikele 3

                     3

                  Tarnija nimi

                     4

                  Tarnitud kogus

                     15

                  Kategooria „katsetatud paljundusmaterjal” puhul, mille algmaterjal on pärit direktiivi 1999/105/EÜ artikli 4 lõike 5 alusel heakskiidetud algmaterjalist, sõnad „ajutiselt heaks kiidetud”;

                     8x

                  Kas materjal on paljundatud vegetatiivselt

                                 19a

                              „jah”

                                 19b

                              „ei”

                     Seemnete puhul, kui ületatakse direktiivi 1999/105/EÜ artikli 14 lõikes 4 osutatud koguseid

                  Puhtus: seemnepartiina turustatava toote puhaste seemnete, muude seemnete ja prügi massiprotsent

                     22

                  Puhaste seemnete idanevusprotsent või, kui seda ei ole võimalik või otstarbekas hinnata, kindlaksmääratud meetodiga hinnatav elujõulisusprotsent

                     23

                  1 000 puhta seemne mass

                     24

                  Seemnena turustatava toote idanemisvõimeliste seemnete arv kilogrammi kohta või, kui idanemisvõimeliste seemnete arvu ei ole võimalik või otstarbekas hinnata, elujõuliste seemnete arv kilogrammi kohta

                     25

                     Populus spp. (taimeosa) puhul

                  Pistoksa klass (EÜ 1 / EÜ 2)

                     26

                  Pistvaia klass (N1/N2 – S1/S2)

                     27

                  C.   Täiendavad teabeühikuid jälgitavuse ja teavitamise eesmärgil

                  Tarnija lisatud dokumendi number

                     1

                  Partii tarnija- ehk sisenumber

                     1a

                  Metsapaljundusmaterjali lähetuskuupäev

                     2

                  Tarnija täielik aadress

                     4

                  Tarne saaja nimi ja aadress

                     5

                  Lähtepiirkonna või -koha riik

                     13

                  Muu kui autohtoonse / muu kui indigeense algmaterjali päritolu

                     14


				|

		52013DC0391

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS Malta valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks /* COM/2013/0391 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
Malta valitsemissektori ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
võttes arvesse komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori
eelarve ülemäärasest puudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakt
põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu
tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas [21. juunil
2013] kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et Maltal on
ülemäärane eelarvepuudujääk.
(4)       Vastavalt ELi toimimise lepingu
artikli 126 lõikele 7 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[1] artiklile
3 on nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitusi ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb
asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg,
et võtta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Lisaks
sellele peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses
nõudma, et saavutataks iga-aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks
oleva prognoosi kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (st
tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud
ajutised meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas. Lisaks vastavalt
nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 2, millega täpsustatakse
võlakriteeriumi kohast nõuet, ja komisjoni prognoosi kohaselt peab ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamise perioodi viimaseks aastaks soovitatud
eelarvepuudujäägi eesmärk tagama, et võla ja SKP suhte ning aluslepingu kohase
kontrollväärtuse 60 % SKPst vahelise erinevuse nõutud vähenemine toimub
kahe aasta jooksul pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist.
(5)       Komisjoni 2013. aasta
kevadprognoosi kohaselt ületab eelarvepuudujääk 2013. ja 2014. aastal jätkuvalt
kontrollväärtust, olles vastavalt 3,7 % ja 3,6 % SKPst. Kõnealused
eelarveprognoosid põhinevad praegusel poliitikal ja võtavad seega arvesse 2013.
aasta eelarvet, mille Euroopa Parlament kiitis heaks 2013. aasta aprillis ning
mis sisaldab nõudlust suurendavaid meetmeid nii tulude kui ka kulude poolel ja
ka juba kavandatud Air Malta omakapitali suurendamist (0,6 % SKPst), mille
netopuudujääki suurendav mõju on 0,3 % SKPst. Nõudlust suurendavaid
meetmeid kompenseerivad ainult osaliselt aktsiisimaksude suurendamine,
maksuvõlgnevuste sissenõudmine ning kulude kokkuhoid ja suuremad
sotsiaalkindlustusmaksed tulenevalt 2006. aasta pensionireformist. Lisaks väheneks
pärast 2012. aastat järsult mõju, mida netopuudujääki vähendavad
ühekordsed meetmed komisjoni kalkulatsioonide kohaselt eelarve
konsolideerimisele avaldavad. Tulenevalt esmase puudujäägi eeldatavast
jätkumisest 2013. ja 2014. aastal peaks komisjoni 2013. aasta
kevadprognoosi kohaselt valitsemissektori võlg veelgi suurenema, moodustades
2013. aastal 73,9 % SKPst ning 2014. aastal 74,9 % SKPst. 2015.
ja 2016. aastal püsib valitsemissektori eelarve puudujääk prognooside kohaselt
suuremana kui kontrollväärtus 3 % SKPst ning võla suhe SKPsse suureneb
2016. aastaks 75,6 %ni.
(6)       Vastavalt määrusele (EÜ) nr
1467/97 peaks ülemäärane eelarvepuudujääk olema kõrvaldatud puudujäägi
kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral. Seda
arvesse võttes on põhjendatud ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamine
hiljemalt 2014. aastaks. Eelkõige eeldaks usaldusväärne ja jätkusuutlik
kohandamiskava, et Malta saavutaks valitsemissektori eelarve puudujäägi
eesmärgi 3,4% SKPst 2013. aastaks ja 2,7% SKPst 2014. aastal, mis on
kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni aastase parandamisega 0,7 % SKPst
2013. aastal ja 0,7 % 2014. aastal. 2014. aasta eesmärgiga tagatakse,
et võla ja SKP suhte ning aluslepingu kohase kontrollväärtuse 60 % SKPst
vahelise erinevuse nõutud vähenemine toimub kahe aasta jooksul pärast
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist. Kõnealuste struktuursete eesmärkide
saavutamiseks peaks Malta võtma täiendavaid konsolideerimismeetmeid, mis
lisanduksid juba lähtestsenaariumis sisalduvatele meetmetele ja mille maht
oleks 2013. aastal ligikaudu 0,4 % SKPst ning 2014. aastal umbes
¾ % SKPst. Nende eesmärkide puhul võetakse arvesse vajadust korvata
negatiivne järelmõju, mida eelarve konsolideerimine SKP kasvu mõjutades avaldab
riigi rahandusele. Kohandamiskava aluseks olevas lähtestsenaariumis võetakse
arvesse komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi ning pikendatakse seda kuni
2016. aastani, lähtudes tavapärastest eeldustest seoses SKP lõhe
kõrvaldamise ning eelarve tundlikkusega majandustsükli suhtes; selles ei võeta
siiski arvesse täiendavat kapitalisüsti äriühingusse Air Malta, mida on
kavandatud 2013. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt teha 2015. aastal. Seega
oletatakse, et kapitalisüsti ei toimu või selle mõju nullitakse vastupidise
mõjuga meetmete abil.
(7)       Malta eelarveraamistik on
üsna paindlik ning selle mittesiduv olemus ja eelarve kavandamine lühiajalises
perspektiivis ei toeta tugevat eelarvepositsiooni. Direktiivi 2011/85/EL
eelarveraamistike kohta ei ole veel siseriiklikku õigusesse üle võetud. Lisaks
vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määruse nr 473/2013
(milles käsitletakse esialgsete eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala
liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid)
artiklile 5 peaks Malta looma sõltumatud organid, kes tegelevad
eelarve-eeskirjade täitmise seirega. Kuigi stabiilsusprogrammis on osutatud
valitsuse kavatsusele luua eelarvenõukogu, ei ole esitatud konkreetseid
kavasid.
(8)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu
21. mai 2013. aasta määruse nr 473/2013 (milles käsitletakse esialgsete
eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala liikmesriikide ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid) artikli 9 lõike 1 kohaselt
peaks Malta esitama komisjonile ja nõukogule majanduspartnerluse programmi
samal ajal, kui ta esitab määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase
aruande.
(9)       Üldiselt on nõukogu
seisukohal, et eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama
valitsemissektori eelarve positsiooni püsiva paranemise ning samas parandama
riigi rahanduse kvaliteeti ja tugevdama majanduse kasvupotentsiaali,
SOOVITAB JÄRGMIST:
(1)
Malta peaks kõrvaldama praeguse ülemäärase
eelarvepuudujäägi hiljemalt 2014. aastaks.
(2)
Eelkõige peaks Malta tegema järgmist:
(a)
saavutama valitsemissektori eelarve puudujäägi
eesmärgi 3,4% SKPst 2013. aastaks ja 2,7% SKPst 2014. aastal, mis on
kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni aastase parandamisega 0,7 % SKPst
2013. aastal ja 0,7 % 2014. aastal. See kohandamiskava võimaldaks
vähendada valitsemissektori eelarve puudujäägi allapoole kontrollväärtust
3 % SKPst 2014. aastaks, samal ajal tagades, et valitsemissektori võla
suhe SKPsse läheneb kontrollväärtusele 60 % rahuldava kiirusega;
(b)
täpsustama ja rangelt rakendama meetmeid, mis on
vajalikud ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2014. aastaks, ning
kasutama kogu juhusliku kasumi eelarvepuudujäägi vähendamiseks.
(3)
Nõukogu kehtestab Maltale tähtpäeva 1. oktoober
tõhusate meetmete võtmiseks ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike
4a kohase üksikasjaliku aruande esitamiseks konsolideerimisstrateegia kohta,
mis eesmärkide saavutamiseks on kavandatud.
Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamist soovitatakse Maltal jätkata asjakohases tempos tegutsemist
struktuurselt tasakaalus eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks,
sealhulgas täites selleks kulueesmärgi. Eelarve täitmisega seotud riskide
piiramiseks soovitab nõukogu Maltal tugevdada oma eelarveraamistiku
tulemuslikkust ning parandada eelarve täitmise seiret kogu aasta vältel.
Eelkõige soovitatakse Maltal kehtestada siduvam ja eeskirjadel põhinev
mitmeaastane eelarveraamistik. Lisaks tuleks tugevdada eelarvepoliitika seirega
tegelevate sõltumatute organite rolli vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu
21. mai 2013. aasta määruse nr 473/2013 (milles käsitletakse esialgsete
eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala liikmesriikide ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid) artiklile 5.
Eelarve konsolideerimise strateegia edu
tagamiseks soovitatakse Malta ametiasutustel toetada eelarve konsolideerimist
ulatuslike struktuurireformidega kooskõlas nõukogu poolt Maltale Euroopa
poolaasta raames esitatud soovitustega ning eelkõige makromajandusliku
tasakaalustamatuse menetluse ennetava osaga seotud soovitustega.
Käesolev
soovitus on adresseeritud Malta Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L
209, 2.8.1997, lk 6.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0072

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009  /* SEK/2007/0072 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.1.2007SEK(2007) 72 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009(esitanud komisjon)SELETUSKIRIüldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti 2005. aasta reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliinis kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammi ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (liikmesriigid, kus on kasutusele võetud ühisraha, esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning liikmesriigid, kus ei ole ühisraha veel kasutusele võetud, esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Slovakkia esimene lähenemisprogramm esitati 2004. aasta mais. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 5. juulil 2004 arvamuse komisjoni soovituse alusel ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama, majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Ajakohastatud programmi hindamise taustKomisjon on vaadanud läbi Slovakkia 1. detsembril 2006. aastal esitatud lähenemisprogrammi viimase versiooni, ning on vastu võtnud soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses (vt tabel hinnangus käsitletud põhipunktide kohta).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammi raames, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvetulemused2.  riigi eelarveseisund stabiilsuse- ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus)3.  viimane hinnang riigi eelarve seisundile stabiilsuse- ja kasvupakti ennetavate sätete alusel (kokkuvõte nõukogu arvamusest eelmise ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta) ja4.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformiprogrammile.Majandus- ja eelarvetulemused viimastel aastatelSlovakkia majandus on viimase kümne aasta jooksul tugevalt kasvanud. Samas ei ole olukord tööjõuturul ega piirkondlik ebavõrdsus paranenud. Kuigi olukord tööjõuturul hakkas 2005. aastal lõpuks paranema, jäi 54,2%-line tööhõive määr siiski kaugelt alla Lissaboni strateegias eesmärgiks seatud 70% taset. Töötuse määra osas oli Slovakkia 2005. aastal 16,3%ga Euroopas teisel kohal ning tööpuudus oli eriti suur noorte inimeste hulgas. Piirkondlik ebavõrdsus ei ole veel vähenenud. Energiahinnad mõjutavad jätkuvalt Slovakkia THHI inflatsiooni, mis võib ohustada riigi ja euroala inflatsiooni ühtlustamist, võttes eriti arvesse ebakindlust naftahindade arengus. Tänu alates 2005. aastast elluviidavale pensionireformile on elanikkonna vananemisega seotud surve rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele vähenenud.Slovakkia ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusNõukogu võttis 5. juulil 2004 vastu otsuse, mille kohaselt oli Slovakkias ülemäärane eelarvepuudujääk vastavalt artikli 104 lõikele 6. Samal ajal saatis nõukogu artikli 104 lõike 7 alusel soovituse, mille kohaselt tuli ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeerida 2007. aastaks. Slovakkial soovitati eelkõige astuda tõhusaid samme 5. novembriks 2004, et saavutada 2005. aastaks kavandatud puudujääk, rakendada jõuliselt 2004. aasta mai programmiga ettenähtud meetmed ja kiirendada eelarve tasakaalustamist juhul, kui rakendatud struktuurireformidega kaasnes programmis oodatust suurem kasv, suunates oodatust kõrgemad tulud eelarvepuudujäägi kiiremaks vähendamiseks.Sel hetkel olemasoleva teabe ja 2005. aasta eelarves kirjeldatud meetmete alusel järeldati komisjoni 22. detsembri 2004. aasta teatises, et vastuseks artikli 104 lõike 7 alusel antud nõukogu soovitusele korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2007. aastaks, oli Slovakkia valitsus 5. novembriks määratud tähtajaks astunud tõhusaid samme, et saavutada kavandatud eelarvepuudujääk.Nõukogu arvamuses antav hinnang eelmisele programmileNõukogu võttis 24. jaanuaril 2006. aastal vastu arvamuse lähenemisprogrammi eelmise versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2008. Nõukogu oli arvamusel, et „programm järgib artikli 104 lõike 7 kohaselt antud nõukogu soovitustega ettenähtud kava.” Nõukogu kutsus Slovakkiat üles „(i) tugevdama tugeva kasvutulemuse ja väljavaadete kontekstis eelarve struktuurseteks muutusteks tehtavaid pingutusi, et kiirendada keskpika perioodi eesmärgi saavutamist; ning (ii) muutma keskpika perioodi kulude ülemmäärad keskvalitsuse jaoks siduvamaks”.Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformiprogrammileSlovakkia riikliku reformiprogrammi rakendusaruanne esitati 13. oktoobril 2006 majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis. Slovakkia riiklikus reformiprogrammis määratletakse põhiliste väljakutsete/prioriteetidena: infoühiskonna arendamine; uurimis- ja arendustegevuse ning innovatsiooni suurendamine; ettevõtluskeskkonna parandamine; hariduse parandamine ja tööhõive tõstmine.Komisjoni hinnangus kõnealuse programmi kohta (võeti vastu 2006. aasta detsembri arenguaruande[2] osana) märgiti, et Slovakkia teeb riikliku reformiprogrammi rakendamisel edusamme.. Sellegipoolest on säilinud olulised väljakutsed ja vajadus täiendavate meetmete järele, eriti mikromajanduse ja tööhõive valdkonnas.Tuvastatud tugevusi ja nõrkusi arvesse võttes soovitati Slovakkial astuda samme järgnevates valdkondades: uurimis- ja arendustegevus ning innovatsioon, elukestev õpe ja haridusreform ning aktiivsed tööturupoliitikad kõige haavatavamate elanikkonnarühmade jaoks.Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed on keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamist, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. 7. juunil 2005. aastal Euroopa Ülemkogule saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008 märkis majandus- ja rahandusministrite nõukogu, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega. vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997 määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–-2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE.5.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2009.6.  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalne SKT kasv suureneb 6,6 %-lt SKTst 2006. aastal 7,1 %-le SKTst 2007. aastal ning langeb siis 5,5%le ja 5,1%le vastavalt 2008. ja 2009. aastal. Olemasoleva teabe põhjal näib, et kõnealune stsenaarium kajastab ettevaatlikke kasvuprognoose 2006. aasta suhtes ning usaldusväärseid kasvuprognoose ülejäänud programmiperioodi osas. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat realistlik.7.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsussektori eelarve puudujäägiks 2006. aastal 3,4% SKTst, võrreldes ajakohastatud lähenemisprogrammi eelmises versioonis seatud eesmärgiga 4,2% SKTst. Parema tulemuse põhjuseks on oodatust palju tugevam SKT ja tööhõive kasv ning madalamad intressikulud ja pensionireformi kulud. Samas kulutati osa üllatuslikust kasvust tulenevaid täiendavaid tulusid ära, mitte ei kasutatud eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamiseks.8.  Nagu eelmises ajakohastatud versioonis, on uuendatud programmi keskpika perioodi eelarvestrateegia peamiseks eesmärgiks saavutada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus 2010. aastaks, saavutades eelkõige struktuurse tasakaalu osas (st tsükliliselt kohandatud tasakaal miinus ühekordsed ja muud ajutised meetmed) eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgiks -0,9% SKTst.. Vastavalt programmile peaks põhipuudujääk järkjärgult vähenema 3,7%-lt SKTst 2006. aastal 1,9%-le SKTst 2009. aastal ning esmane puudujääk 1,9%-lt SKTlt 2006. aastal 0,2%-le SKTst 2009. aastal. Prognoositud eelarve stabiliseerimine põhineb kulutuste piiramisel nii jooksvate kui ka kapitalikulude osas (kulude suhe väheneb ligikaudu 3,25 protsendipunkti võrra SKTst), mille positiivne mõju ei ole tänu tulude suhte väiksema vähenemise tõttu (1,5 protsendipunkti võrra) täielikult neutraliseeritud. Võrreldes eelmise ajakohastatud versiooniga kinnitatakse uuendatud programmis soodsamat makromajandusliku stsenaariumit arvesse võttes kavandatud kohandamist. .9.  Üldiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal, peaks kavakohaselt paranema ligikaudu -3,5%-lt SKTst 2006. aastal programmiperioodi lõpuks ligikaudu -2,5%ni SKTst 2009. aastal. Nagu eelmises ajakohastatud versioonis, on programmis esitatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk saavutada struktuurne puudujääk alla 1% SKTst, mida ei soovita programmiga saavutada programmiperioodi jooksul vaid 2010. aastaks. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (hinnanguline puudujääk ligikaudu 2% SKTst), peaks selle täitmisega kaasnema ka kindlusvaru tagamine ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab nõuetekohaselt võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.10.  Eelarveprognooside ohud programmis paistavad olevat üldiselt tasakaalus. Makromajanduslikust stsenaariumist tulenevad ohud on üldiselt neutraalsed, samas kui maksuprognoosid paistavad põhinevat ettevaatlikel eeldustel. Programmiga kavandatud eelarve stabiliseerimine põhineb suuresti kulude piiramisel, kuid programm ei anna piisavalt teavet seda toetavate meetmete kohta (pärast 2007. aastat), samuti puudub seal siduv keskpika perioodi kulude raamistik. Teisest küljest on Slovakkia saavutanud viimastel aastatel häid tulemusi, kuigi eelarve-eesmärkide saavutamist toetas oodatust kõrgem majanduskasv ja oodatust madalam ELi vahendite kasutamine.11.  Riski hindamise vaatekohast on programmi eelarvepõhimõtted üldiselt kooskõlas nõukogu soovitusega korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2007. aastaks. Võttes arvesse soodsamaid kasvuprognoose ja majanduskeskkonda tuleks kohandamiskavas eelarve struktuurset tasakaalu kohandamisperioodil siiski tugevdada. Järgnevatel aastatel ei näi programmi eelarvepõhimõtted tagavat piisavat stabiilsusvaru tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, ei ületataks puudujäägi läve 3% SKTst. Lisaks paistab see olevat ebapiisav programmiga ette nähtud keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks 2010. aastaks. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele järgnevatel aastatel tuleks tugevdada programmiga ette nähtud keskpika perioodi eesmärgi suunas liikumise kiirust, et see oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, kus on sätestatud, et euroala ja ERM II liimesriikide puhul tuleb struktuurset tasakaalu parandada 0,5% võrra SKTst (kontrollnäitaja) ning kohandamine peab majanduslikult headel aegadel olema suurem. 2007. ja 2009. aasta vahel, kui on oodata majanduslikult häid aegu, eeldatakse struktuurse tasakaalu paranemist ligikaudu 0,75%ni SKTst.12.  Valitsuse koguvõlg on 2006. aastal hinnanguliselt 33,1% SKTst, mis on oluliselt madalam asutamislepingus sätestatud 60%lisest kontrollväärtusest. Programmiga nähakse ette, et võlasuhe väheneb programmiperioodi jooksul 3,4 protsendipunkti võrra.13.  Vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Slovakkias madalam kui ELis keskmiselt, kusjuures pensionikulud, mida mõjutas hiljutine pensionireform, tõusid vähem kui paljudes teistes riikides. Esialgne eelarveseisundiga kaasneb rahanduse jätkusuutlikule ohtusid isegi ilma rahvastiku vananemise pikaajalist mõju eelarvele arvesse võtmata. Rahanduse stabiliseerimine aitaks seetõttu kaasa rahanduse jätkusuutlikkust ohustavate riskide vähendamisele. Üldiselt paistab Slovakkia rahanduse jätkusuutlikkus olevat keskmiselt ohustatud.14.  Lähenemisprogramm ei hõlma kvalitatiivset hinnangut riikliku reformiprogrammi 2006. aasta oktoobri rakendusaruande mõju kohta keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Siiski pakub see veidi teavet riikliku reformiprogrammiga kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või -säästude kohta ning selle eelarveprognoosid paistavad arvestavat riiklikus reformiprogrammiga ettenähtud meetmete mõju rahandusele. Lähenemisprogrammiga kavandatud meetmed rahanduse valdkonnas ei näi olevat täielikult kooskõlas riikliku reformiprogrammiga ettenähtud meetmetega. Välja arvatud hariduse valdkond erinevad programmis esitatud kulude prioriteedid riiklikus reformiprogrammis määratletud väljakutsetest. Lisaks ei ole 2007. aasta eelarves ega lähenemisprogrammis kajastatud riiklikus reformiprogrammiga ettenätud olulist toetust haridusele.15.  Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes esitatud majanduspoliitika üldsuunistega.16.  Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhises määratletud andmenõuete osas esitatakse programmis kõik nõutavad ja enamik vabatahtlikest andmetest.[6]Üldine järeldus on, et programm on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise eesmärgiga 2007. aastaks, kuid selles kavandatud edusammud keskpika perioodi eesmärkide saavutamiseks hiljem on piiratud.Arvestades ülaltoodud hinnangut ning kooskõlas artikli 104 lõikega 7 5. juulil 2004 antud soovitust, kutsutakse Slovakkiat üles:i) kasutama ära tugevaid kasvuprognoose struktuurse kohandamise tugevdamiseks, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine 2007. aastal suurema varuga ning kiirendada edusamme keskpika perioodi eesmärkide suunas; ningii) muutma keskpika perioodi kulutuste ülemmäär keskvalitsuse jaoks siduvamaks.Põhiliste makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |Tegelik SKT (muutuse %) | LP dets 2006 | 6.1 | 6.6 | 7.1 | 5.5 | 5.1 |KOM nov 2006 | 6.0 | 6.7 | 7.2 | 5.7 | Puudub |LP dets 2005 | 5.1 | 5.4 | 6.1 | 5.6 | Puudub |THHI inflatsioon (%) | LP dets 2006 | 2.8 | 4.4 | 3.1 | 2.0 | 2.4 |KOM nov 2006 | 2.8 | 4.5 | 3.4 | 2.5 | Puudub |LP dets 2005 | 2.2 | 1.5 | 2.2 | 2.5 | Puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP dets 20061 | -2.2 | -0.9 | 1.0 | 1.6 | 1.9 |KOM nov 20065 | -2.0 | -0.7 | 1.1 | 1.6 | Puudub |LP dets 20051 | -1.6 | -1.1 | 0.1 | 0.8 | Puudub |Valitsussektori eelarve tasakaall6 (% SKTst) | LP dets 2006 | -3.1 | -3.7 | -2.9 | -2.4 | -1.9 |KOM nov 2006 | -3.1 | -3.4 | -3.0 | -2.9 | Puudub |LP dets 2005 | -4.9 | -4.2 | -3.0 | -2.7 | Puudub |Esmane tasakaal6 (% SKTst) | LP dets 2006 | -1.4 | -1.9 | -0.9 | -0.6 | -0.2 |KOM nov 2006 | -1.4 | -1.7 | -1.1 | -0.9 | Puudub |LP dets 2005 | -3.1 | -2.3 | -1.1 | -0.8 | Puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal6 (% SKTst) | LP dets 20061 | -2.4 | -3.4 | -3.2 | -2.9 | -2.5 |KOM nov 2006 | -2.5 | -3.2 | -3.3 | -3.3 | Puudub |LP dets 20051 | -4.4 | -3.9 | -3.0 | -2.9 | Puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | LP dets 20063 | -1.6 | -3.5 | -3.2 | -2.9 | -2.5 |KOM nov 200644 | -1.7 | -3.3 | -3.3 | -3.3 | Puudub |LP dets 2005 | -3.6 | -3.9 | -3.1 | -2.9 | Puudub |Valitsussektori koguvõlg6 (% SKTst) | LP dets 2006 | 34.5 | 33.1 | 31.8 | 31.0 | 29.7 |KOM nov 2006 | 34.5 | 33.0 | 31.6 | 31.0 | Puudub |LP dets 2005 | 33.7 | 35.5 | 35.2 | 36.2 | Puudub |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis esitatud teabe põhjal. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistel ridadel) välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 3 Programmi ühekordsed ja muud ajutised meetmed (0,8% SKTst 2005. aastal, suurendab puudujääki; 0,1% SKTst 2006. aastal, vähendab puudujääki). 3 Programmi ühekordsed ja muud ajutised meetmed komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosi kohaselt (0,9% SKTst 2005. aastal, suurendab puudujääki; 0,1% SKTst 2006. aastal, vähendab puudujääki). 5 Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel 5,2%, 5,3%, 5,3% ja 5,3%lisel kasvul vastavalt aastatel 2005-2008. 6 Alates oktoobrist 2006 on Slovakkia rakendanud Eurostati 2. märtsi 2004 otsust teise samba pensioniskeemide liigitamise kohta. Eelmise ajakohastatud versioonis esitatud üldiseid valitsussektori andmeid on kohandatud vastavalt, et lihtsustada võrdlust uue ajakohastatud versiooni ja komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosiga. Allikas: Lähenemisprogramm (LP), komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en,htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule, „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta”, 12.12.2006, KOM(2006)816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus (12.10.2006, KOM(2006)574 (lõplik)), ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus” (European Economy nr 4/2006).[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide vormi ja sisu kohta”, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrus, mida on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik selles dokumendis viidatud dokumendid on toodud järgneval veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Eelkõige ei ole esitatud andmeid valitsuse üldkulude kohta funktsioonide kaupa 2009. aastaks.


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Malta 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/80

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Malta 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/21)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse (3) Malta 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Malta 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (4) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Malta 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise 2015. aasta Euroopa poolaasta algust. Samal päeval võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (5) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Maltat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Malta 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Malta edusamme 8. juulil 2014. vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel.

               (7)

               17. aprillil 2015 esitas Malta 2015. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2015 oma 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist 2015. aasta juunis kohaldatakse Malta suhtes praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa (6). 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus järk-järgult vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 1,6 protsendini SKPst 2015. aastal ja 0,2 protsendini SKP-st 2018. aastal. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal võib eeldada, et ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeeriti 2014. aastal. Stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurselt tasakaalus eelarvepositsiooni – aastaks 2019 ehk üks aasta pärast programmiperioodi. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema kuni 61,2 protsendini 2018. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. On oht, et nii 2015. kui ka 2016. aastal võib esineda mõningaid kõrvalekaldeid nõutud kohandamisest (0,6 % SKPst) keskpika perioodi eesmärgi suunas. Prognooside kohaselt jääb struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 2015. aastal nõutavast 0,1 % SKPst väiksemaks. Kuigi 2016. aastaks prognoositud korrigeerimine on nõutuga kooskõlas, on oht, et 2015. ja 2016. aasta lõikes kokku esineb mõningaid kõrvalekaldeid. Alates 2016. aastast kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamiseks võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Seetõttu on 2015. ja 2016. aastal vaja võtta täiendavaid meetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et eelduste kohaselt peaks Malta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded üldiselt täitma.

               (9)

               Malta riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus on ohus eeskätt vananemisega seotud kulutuste prognoositava kasvu tõttu. Õigusaktide kohane seadusjärgse pensioniea tõstmine toimub väga aeglaselt ning seadusjärgse pensioniea ja oodatava eluea vahel ei ole selget seost. Malta on püüdnud oma pensionisüsteemi probleeme lahendada tööturumeetmetega ja kolmanda pensionisamba kehtestamisega; täiendavatest poliitilistest meetmetest teatati ka riiklikus reformikavas, kuid süsteemi jätkusuutlikkuse ja piisavuse olulist parandamist võimaldavaid meetmeid ei ole veel välja kuulutatud ega rakendatud. Alustatud on riiklike tervishoiusüsteemide 2014. aasta strateegia rakendamist, et muuta tervishoiusüsteem võimalikult tõhusaks ja tagada samas selle rahaline jätkusuutlikkus. Seda protsessi tuleb jälgida.

               (10)

               Malta on kehtestanud meetmed, et aidata sealsetel elanikel leida tasakaal töö- ja pereelu vahel; eeskätt on tegemist maksusoodustustega, tasuta lastehoiu pakkumisega ja paindliku töökorralduse kehtestamisega. Samas võib suurenenud vajadus mitteametliku pikaajalise hoolduse järele ja sobivate oskuste puudumine takistada vanemaid naisi tööturul tööd otsimast. 2014. aasta juunis avaldati riiklik kirjaoskusstrateegia ja varakult haridussüsteemist lahkumist käsitlev strateegia. Jätkatakse tööd haridusväljundite ja turuvajaduste vastavusseviimisega, kuid käegakatsutavaid tulemusi veel ei ole.

               (11)

               Tegeletud on riskikapitalifondide kasutusraamistiku loomisega ja juurdepääsu hõlbustamisega kapitaliturgudele; eelkõige on selleks vaadatud läbi Malta Enterprise'i idufirmade kava ja väljakuulutatud stardikapitali investeeringute programm. Tegeletakse ka arengupanga loomisega. Seda protsessi tuleb jälgida.

               (12)

               Malta püüded võidelda maksude maksmisest kõrvalehoidmise vastu ja parandada maksukuulekust maksude kogumise optimaalsema raamistiku abil, on liikumine õiges suunas. Kuni töö kestab, tuleks võtta konkreetseid meetmeid, et kiirendada elektrooniliste maksete kasutuselevõttu.

               (13)

               Tänu e-hangete kohustuse kehtestamisele ja asjaomaste valitsusasutuste tugevdamisele on riigihankemenetluste ajaline kestus oluliselt lühenenud. Kui rakendatakse väljakuulutatud meetmed, eelkõige võetakse tööle täiendavad inimesed ja viiakse ellu jälgimissüsteem, väheneb see aeg veelgi. Malta majanduses on oluline koht transpordikuludel. Hiljuti tehti algust transpordireformiga, kuid valitsus peab siiski esitama ka põhjaliku transpordistrateegia.

               (14)

               Riiklikus reformikavas on kirjeldatud kohtusüsteemi ümberkorraldamise meetmeid, mis on riigiaruandes soovitatust põhjalikumad. Tänu neile meetmetele on Malta teinud mõningaid edusamme 2014. aasta riigipõhistes soovitustes esile toodud kohtusüsteemi tõhususe suurendamise osas. Väljatöötamise lõppfaasis on ka seaduseelnõu. Kui see vastu võetakse ja rakendatakse, peaks kohtusüsteem muutuma veelgi tõhusamaks eeskätt tänu kohtumenetluse digiteerimisele ja vaidluste lahendamise alternatiivsete mehhanismide ulatuslikumale kasutamisele.

               (15)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Malta majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Hinnangu on saanud ka stabiilsusprogramm ja riiklik reformikava ning eelnevatel aastatel Maltale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmed. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (16)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (17)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (8). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Malta tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Maltal võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.

               Kohandada eelarvet 2015. ja 2016. aastal pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist 0,6 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas.

               2.

               Võtta meetmeid põhioskuste parandamiseks ja vähendada haridussüsteemist varakult lahkumist veelgi tänu õpetajate kutseoskuste pidevale arendamisele.

               3.

               Jätkata riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks käimasolevat pensionireformi, näiteks kiirendades eeskätt seadusjärgse pensioniea juba jõustatud tõstmist ning sidudes selle seejärel oodatava eluea muutumisega.

               4.

               Parandada väike- ja mikroettevõtjate juurdepääsu rahastamisele, eelkõige pangandusvälise sektori instrumentide abil.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Malta 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 83).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (6)  Nõukogu 19. juuni 2015. aasta otsus (EL) 2015/1025, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2013/319/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Maltal (ELT L 163, 30.6.2015, lk 35).

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (8)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.


				|

		52012DC0303

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0303 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2012.
aasta riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammi (2012–2015)
kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta[4];
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Tšehhi Vabariigi 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja
esitas arvamuse Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammi 2011–2014 kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[5] milles ei nimetatud Tšehhi Vabariiki
ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu edendamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud
ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased
majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Tšehhi Vabariik esitas 25.
aprillil 2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja 13. aprillil
2012 oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse
kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(7)       Nõukogu, kelle arvamus
põhineb 2012. aastal stabiilsusprogrammile antud hinnangul kooskõlas nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1466/97, on seisukohal, et programmi eelarveprognooside
aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Vastavalt
lähenemisprogrammile eeldatakse, et SKP kasv jõuab 2012. ja 2013. aastal
vastavalt 0,2 % ja 1,3 % tasemele võrreldes komisjoni 2012. aasta
kevadprognoosiga, mis oli vastavalt 0 % ja 1,5 %. Programmis
kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada 2016. aastal tasakaalustatud
eelarve. Valitsemissektori puudujäägieesmärk 2,9 % SKPst on kooskõlas
nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitustes sätestatud ülemäärase puudujäägi
kõrvaldamise tähtajaga. Iga-aastane eelarve kohandamine 0,9 % SKPst
aastatel 2010–2013, mis põhineb (ümberarvutatud) struktuurilisel
eelarvetasakaalul,[6]
on veidi väiksem kui nõukogu soovitatud korrigeerimine 1 % SKPst. Programm
kinnitab eelnevat keskpika perioodi eelarve-eesmärki – saavutada 2015. aastaks
eelarvepuudujääk 1 % SKPst, mis kajastab adekvaatselt stabiilsuse ja kasvu
pakti nõudeid. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas kavatsetakse liikuda
2014. ja 2015. aastal sammudega vastavalt 0,8 % ja 0,7 % SKPst, mis
põhinevad (ümberarvutatud) struktuurilisel tasakaalul, ning valitsussektori
kulude kasvumäär on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulutuste
võrdlusalusega. Programmi eelarveprognoos ähvardab mitu ohtu. Praegu
parlamendis arutatav seadus rahalise kompensatsiooni kohta kirikutele
suurendaks valitsemissektori puudujääki jõustumisaastal 1,5 % SKPst.
Üldisemalt kujutavad kavandatava tulu- ja kulupoole konsolideerimise olemus ja
ulatus märkimisväärset ohtu, et eelarve kohandamise mõju ei suudeta
programmiperioodi järel säilitada. Eelarve kohandamine on seni põhinenud
peamiselt üleüldistel kärbetel, mis mõjutavad ka majanduskasvu soodustavaid
kulusid. Aastateks 2013–2015 on kavandatud hoida avaliku halduse kuludelt
täiendavalt kokku peaaegu 1 % SKPst, kuid programmis ei ole üksikasju
piisavalt täpsustatud. Lisaks on enamik kavandatud tulumeetmeid ajutised ja
peaksid lõppema 2015. aastal. Programmi kohaselt peaks võla ja SKP suhe tipnema
2013. aastal 45,1 % tasemel SKPst ning hakkama seejärel langema, peamiselt
tänu esmase tasakaalu kavandatavale pidevale paranemisele.
(8)       Tšehhi ametiasutused kiitsid
2011. aastal heaks vähendatud käibemaksumäära ja tubakaaktsiisimäära
suurendamise ning olulise maksureformi, mis jõustub 2014. aastal ja mõjutab
eelkõige tööjõu maksustamist. Maksusüsteemi täiendavates muudatustes lepiti
valitsuse tasandil kokku 2012. aasta aprillis. Mõned neist on seotud praegu
alamaksustatud keskkonna ja kinnisvara maksustamisega. Tööjõu maksustamise
valdkonna sätete ettepanekukohane ajutine olemus tekitaks täiendavaid
täitmiskulusid ja vähendaks prognoositavust maksumaksjate jaoks. Peale selle
võiksid uued ettepanekud käsitleda füüsilisest isikust ettevõtjate madalat
maksustamise taset võrreldes töövõtjatega kindlasummaliste maksete ja
maksuvähenduste ulatusliku kasutamise tõttu. Valitsus on võtnud meetmed
võitlemaks pettustega käibemaksu ja kütusemaksude valdkonnas ning astus samme
maksude kogumise koondamiseks ühe asutuse pädevusse. Siiski on maksulaekumine
jäänud probleemiks ning praegune maksukogumissüsteem ei põhine selgesti
sõnastatud ja igakülgsel maksukogumisstrateegial.
(9)       Tšehhi valitsus kiitis heaks
eelarve jätkusuutlikkuse taastamisele ja pensionisäästude suurendamisele
suunatud pensionireformi ja on seda osaliselt rakendanud. Kuid prognoositud
eelarve tasakaalustamatus pensionisüsteemis on ELi keskmisega võrreldes ikkagi
suur. Reform ei hõlmanud selget seost seadusega sätestatud pensioniea ja
eeldatava eluea vahel. Uue loodud samba suutlikkus aidata kaasa keskmise
pensioni suurenemisele tulevikus sõltub sellest, kui suur osa töötajatest, eelkõige
noortest, selles osaleb, ja eeldatavast pikaajalisest tootlusest. Siiski ei ole
kuulutatud välja meetmeid nimetatud sambas osalemise stimuleerimiseks ning
võimalikele säästjatele oleks kohane anda täiendavat teavet. Lisaks ohustab
valitsuse väljapakutud uus ennetähtaegse pensionilejäämise kava tugevasti
selliste reformide usaldusväärsust, mille eesmärk on tõsta nii tegelikku
pensioniiga kui ka tagada piisavad pensionid.
(10)     Üldine töötuse määr on väiksem
kui ELi keskmine, kuid lastega naistel ja muudel haavatavatel rühmadel on
raskusi oma potentsiaali realiseerimisel tööturul. Ennetähtaegne naasmine
vanemapuhkuselt, mis välistaks oskuste vähenemise, on tingitud
lapsehooldusteenuse suuremast kättesaadavusest, eriti alla kolmeaastaste laste
puhul. Valitsus lihtsustas ettevõttepõhiste lasteaedade tehnilisi nõudmisi ja
kavandab maksusoodustusi lapsehooldusteenuse stimuleerimiseks erasektoris, mis
tähendab, et ta on esitatud soovitused osaliselt rakendanud. Ometi käib
lasteasutustes vaid 3 % alla kolmeaastastest lastest (võrreldes 24 %
EL 27 riikidega aastal 2009), mistõttu on vaja täiendavaid meetmeid, et
suurendada väikelaste vanemate osalust tööturul.
(11)     Mitmeid meetmeid võeti
tööhõiveameti töö tõhustamiseks. Piirkondlikud tööbürood pandi sotsiaaltoetuste
ulatusliku reformi raames uue kesktööbüroo alluvusse, mittekindlustuslike
sotsiaaltoetuste maksmine läks kohalikelt omavalitsustelt üle tööbüroode
pädevusse. Kuid sellest tulenev suurem töökoormus suurendab koormust riiklike
tööbüroode töötajatel, kelle arv vähenes 2011. aastal 12 %.
Tööjõuvahenduse kvaliteedi tõstmiseks võeti kasutusele süsteem
tööjõuvahendusega seotud tegevuse edasiandmiseks eraagentuuridele.
Tasustruktuur tundub aga olevat ebapiisav. On vaja täiendavaid jõupingutusi, et
tagada väljaõppe parem kvaliteet ja tulemuslikkus, abi tööotsijaile ning
personaalsed teenused. Tuleb tagada vajalikud vahendid ja stiimulid. Selleks et
sekkumine oleks sihipärasem, tuleb hakata tõhusust hindama ja
aktiveerimisprogrammide rahastamine tuleks siduda tulemustega.
(12)     Avalikus halduses on siiani
palju arenguruumi, vaatamata hiljutistele edusammudele mõnes sellises
valdkonnas nagu e-valitsuse teenused ja ettevõtjate halduskoormuse vähendamine.
Korruptsioonivastase strateegia osas on peamiseks saavutuseks 2012. aasta
aprillist kehtiv uus riigihangete seadus. Siiski on usaldusväärsuse ja
tulemuslikkuse tagamiseks vaja nõuetekohast jõustamist ja rakendamist.
Tegeletud ei ole anonüümse osaluse küsimusega. Avalike teenistujate seadus on
alles ettevalmistamisel, kuid see tuleb vajaliku haldusstabiilsuse tagamiseks
viivitamatult vastu võtta. Palju probleeme ELi fondide rakendamisel on
põhjustanud eeskirjade eiramine riigihangetel ning avaliku halduse juhtimis- ja
kontrollisüsteemide puudulik toimimine.
(13)     Tšehhi majandus peab
mobiliseerima tegurid, mis hõlbustavad üleminekut majanduskasvupõhisele
innovatsioonile, suuremale lisaväärtusele ja kvaliteetsemale inimkapitalile,
sest kapitalimahukal kasvul põhineva edasise tõelise lähenemise võimalused
paistavad üsna piiratud. Arutusel on kolmanda taseme hariduse reform. Ehkki see
hõlmab praeguse akrediteerimismenetluse läbivaatamist, ei ole see põhiküsimuse
– kvaliteedi hindamise standardite osas piisavalt täpne ning võttes arvesse
süsteemse andmekogumise ja -analüüsi puudumist, ei ole sel akadeemiliste
ringkondade toetust. Valitsus on Tšehhi kooliõpilaste saavutuste halvenemise
tõttu astunud samme minimaalsete õppetulemuste tagamiseks ja asunud ellu viima
üleriigilise arvutipõhise testimise strateegiat. Ometi on need meetmed liiga
kitsad, et kohustusliku hariduse kvaliteeti ja ühtset taset tegelikult tõsta.
(14)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Tšehhi Vabariigi majanduspoliitikat. Komisjon
hindas lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse
võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Tšehhi Vabariigi eelarve- ja
sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, andes ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
allpool 1.–6. soovituses.
(15)     Võttes arvesse komisjoni
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammi ning
nõukogu arvamus[7]
kajastub eelkõige punktis 1 esitatud soovituses,
SOOVITAB Tšehhi Vabariigil võtta
ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:
1.           Tagada ülemäärase
eelarvepuudujäägi õigeaegne edukas korrigeerimine. Selleks tuleb täita
täielikult 2012. aasta eelarve ja täpsustada aastaks 2013 vajalikud
pikaajalised meetmed, et saavutada nõukogu soovituses ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse all täpsustatud aasta keskmine struktuuriline
kohandus. Seejärel tuleb tagada asjakohane struktuuriline kohandus, et
saavutada piisav edu keskpika perioodi eesmärkide valdkonnas, sh ka kulutuste
võrdlusalus. Seoses sellega tuleb vältida üleüldisi kärpeid, säilitada
majanduskasvu soodustavad kulutused ja suurendada jõupingutusi avaliku sektori
kulutuste tõhustamiseks. Tuleb kasutada kõiki võimalusi, et suurendada
selliseid makse, mis kõige vähem majanduskasvule vastu töötavad. Kõrge
maksutase tuleb nihutada tööjõult kinnisvarale ja keskkonnale. Erinevusi
töövõtjate ja füüsilisest isikust ettevõtjate maksustamises tuleb vähendada.
Tuleb võtta meetmed maksulaekumise parandamiseks, maksudest kõrvalehoidmise
vähendamiseks ja maksueeskirjade täitmise parandamiseks, sh rakendades maksude
kogumise koondamist ühe asutuse pädevusse.
2.           Ajakohastada riiklikku
pensionkava, et tagada selle pikaajaline jätkusuutlikkus. Vaadata läbi
tööturult varast lahkumist võimaldavad kavad. Tagada noorte töötajate laialdane
osalus kavandatavas rahastatavas kavas, et tagada pensionide piisavus.
3.           Võtta täiendavad meetmed
taskukohaste ja kvaliteetsete koolieelsete lasteasutuste kättesaadavuse
märgatavaks suurendamiseks.
4.           Tugevdada tööhõiveametit,
parandades väljaõppe, tööotsimisabi ja personaalsete teenuste kvaliteeti ja
tulemuslikkust, k.a alltöövõtjatele edasiantud teenused.
5.           Võtta kiiresti vastu avalike
teenistujate seadus, et edendada avaliku halduse stabiilsust ja tõhusust,
vältida eeskirjade rikkumist ning tagada uue avalike teenistujate seaduse
asjakohane rakendamine. Tegeleda anonüümse osaluse küsimusega. Tagada ELi
vahendite nõuetekohane rakendamine ja tõhustada võitlust korruptsiooniga.
6.           Võtta vastu vajalikud
õigusaktid, millega kehtestatakse kõrgharidus- ja uurimisasutuste kvaliteedi
hindamiseks läbipaistev ja selge süsteem. Tagada jätkusuutlik ja kvaliteedi
hindamise tulemustega seotud rahastamine. Luua kohustusliku hariduse valdkonnas
arengule suunatud hindamisraamistik.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012) 303 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed
ja muud ajutised meetmed, mille komisjoni talitused on ümber arvutanud
programmis sisalduva teabe põhjal, kasutades ühist metoodikat.
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Portugali 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/109

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Portugali 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/26)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Portugali ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 soovituse heaks ja 8. märtsil 2016 võttis nõukogu selle vastu (3). Kuna Portugali rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Portugal tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Portugali kohta. Selles hinnati Portugali edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 esitas komisjon põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Portugalis esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige netoväliskohustuste suur osakaal, era- ja valitsemissektori võlg ning viivislaenude suur osakaal põhjustavad suure tööpuuduse tingimustes haavatavust. Poliitikas on aga endiselt lünki seoses toote- ja teenuseturgude, ettevõtlussektori võla restruktureerimise, eelarveküsimuste ja tööturu teatavate osadega.

               (3)

               29. aprillil 2016 esitas Portugal oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Portugali riiklik reformikava on piisavalt ambitsioonikas, et lahendada ülemäärane tasakaalustamatus, selles on esitatud asjakohased meetmed konkurentsivõime edendamiseks ja erasektori võlataseme vähendamiseks ning on osutatud 2016. aasta riigipõhise aruande probleemidele ja euroalale esitatud soovitustele, milles on kesksel kohal investeeringute taaskäivitamise vajadus ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamine. Nende meetmete täielik ja kiire rakendamine aitaks Portugali makromajandusliku tasakaalustamatuse probleemi lahendada. Võttes arvesse hinnangut Portugali poliitilistele kohustustele, ei ole praeguses etapis vaja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust tõhustada.

               (4)

               Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Portugali suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Portugal ei korrigeerinud 2015. aasta tähtajaks ülemäärast eelarvepuudujääki ega täitnud nõukogu soovitatud eelarvekohanduse eesmärki. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki ja saavutada 2016. aastal valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 2,2 % SKPst. Kui Portugal on oma ülemäärase eelarvepuudujäägi püsivalt korrigeerinud, hakatakse tema suhtes kohaldama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. (Ümberarvutatud) (5) struktuurne eelarvepositsioon peaks aastatel 2016–2020 paranema vaid ligikaudu 0,35 % SKPst aastas, mis on alla nõutud taseme 0,6 % SKPst, ning keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurne ülejääk 0,25 % SKPst – ei suudeta programmi kestuse jooksul ilmselt saavutada. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2016. aastal 124,8 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 110,3 %-ni. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on pigem optimistlik. Kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi põhjal peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2016. aastal olema 2,7 % SKPst, mis on vähem kui aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 3 % SKPst, ja 2017. aastal 2,3 % SKPst. Kuna struktuurne puudujääk peaks 2016. ja 2017. aastal natuke suurenema, ei ole eelarve kohandamine kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Peale selle ei järgi Portugal arvatavasti 2017. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda. Stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Portugal ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seetõttu tuleb Portugalil võtta 2016. ja 2017. aastal täiendavaid meetmeid nende nõuete täitmiseks.

               (6)

               Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10 lõikega 1 jälgib komisjon korrapäraselt nende meetmete rakendamist, mida Portugal on võtnud pärast nõukogu poolt 21. juunil 2013 ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt antud soovitust; seepärast soovitab komisjon nõukogul teha ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames asjakohased sammud.

               (7)

               Eelarveraamistiku seaduse uue reformi ja kohustuste kontrollimise seaduse õigeaegne ja tulemuslik rakendamine ning tõhusam maksude kogumine ja kulude kontroll võivad oluliselt aidata kaasa sellele, et saavutatakse vajalik eelarve kohandamine. Portugalis tuleb saavutada tervishoiusüsteemi pikaajaline eelarveline jätkusuutlikkus ja tagada samal ajal tervishoiu kättesaadavuse taseme säilimine süsteemi tõhususe suurendamisega. Kuigi Portugali avaliku sektori kulude tase on praegu üks madalamaid liidu tervishoiu kogukulude osakaalus, kasvavad avaliku sektori tervishoiukulud prognooside kohaselt kõige rohkem – 2060. aastaks 2,5 % võrra SKPst. Tervishoiusektori pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud probleemide lahendamiseks ei ole veel võetud ulatuslikke meetmeid, et edendada haiguste ennetamist ja rahvatervise poliitikat, samuti puuduvad meetmed esmatasandi arstiabi andmise tagamiseks selle varases ja vähem kulukas etapis. Lühemas perspektiivis on haiglate eelarve täpne kavandamine ja rakendamine jätkuvalt probleemne, et tagada võlgnevuste arveldamine. Kuigi pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust käsitleti hiljutiste reformide raames, on jäänud lühikeses ja keskmises perspektiivis jätkusuutlikkusega seotud probleemid tähelepanuta. Pensionisüsteemi iseloomustab suur sõltuvus eelarvevahendite ümberpaigutamisest ja põlvkondadevaheline ebavõrdsus. Eelarve täitmise viivitamised ja lõhed poliitikas pärsivad endiselt riigi omanduses olevate ettevõtete eelarvelist jätkusuutlikkust, eriti transpordisektoris. Eelarvesäästu saavutamiseks on tähtsal kohal tõhusust suurendavate meetmete tugevdamine restruktureerimiskavades.

               (8)

               Tänu maksuhalduse suuremale tõhususele on maksudest kõrvalehoidmise ohjeldamisel tehtud märkimisväärseid edusamme. Meetmeid on võetud maksupettuse vastu võitlemiseks, finantseerimisasutustega teabevahetuse parandamiseks ja rahapesuvastase raamistiku tugevdamiseks. Hoolimata tehtud edusammudest on maksukuulekust võimalik veelgi enam parandada. Samuti tuleks investeeringute soodustamisele kasuks, kui maksuhaldust selle veelgi suurema tõhususe nimel reformitaks.

               (9)

               Palkade areng on üldiselt olnud mõõdukas, see on kooskõlas suure tööpuuduse ja vajadusega maksebilansi tasakaalustamise edendamise järele ning vastab tootlikkuse kasvule keskpikas perspektiivis. Kollektiivläbirääkimised sektori tasandil toetavad seda suundumust, kuigi kollektiivläbirääkimiste süsteemi ülesehitus ei ole siiski kohandatud ettevõtete vajadustega. Aeglase inflatsiooni ja suure tööpuuduse tingimustes suurenes miinimumpalk 2016. aasta jaanuaris 505 eurolt 530 eurole kuus ja seda on kavas 2019. aastaks järk-järgult suurendada 600 euroni kuus (makstakse 14 korda aastas). Portugal on miinimumpalkade osas, väljendatuna protsendina keskmisest palgast, ELis keskmiste riikide seas, kuid arvestatuna protsendina mediaanpalgast kuulub ta kõrgeima miinimumpalgaga riikide hulka. See näitab, et Portugalis on palkade jagunemine vägagi kallutatud madalate palkade poole ja et miinimumpalga edasine tõus võib kiiresti suurendada miinimumpalka saavate töötajate osakaalu, mis 2016. aastal ulatus peaaegu veerandini kõigist töötajatest. Kuigi see võiks aidata vähendada palgavaesuse intensiivsust, kaasneb sellega ka suurem surve palgastruktuurile ja üldine surve palgatõusule. Kui seda ei toeta tootlikkuse suurendamine, on ohus tööhõive ja konkurentsivõime väljavaated, eelkõige töömahukate tootmisharude puhul. Väheneksid ka stiimulid investeerida oskustesse.

               (10)

               Portugali tööturg jätkas 2014. ja 2015. aastal taastumist ning olulisi edusamme on tehtud aktiveerimispoliitika reformimisel ja avalike tööturuasutuste moderniseerimisel, samuti on suurendatud nende noorte kaasamist, kes ei ole end töötuna arvele võtnud, kuigi teatavaid raskusi esineb. Võttes arvesse sotsiaalse olukorra hiljutist halvenemist, eelkõige laste vaesusmäära suurenemist, on võetud kaalukaid meetmeid sotsiaalabi tugevdamiseks, eeskätt seoses miinimumsissetuleku kava, lastetoetuste ja madalate pensionidega. Kõnealuste meetmete mõju vaesuse intensiivsuse vähendamiseks on vaja hinnata. Kuid jätkuvalt on probleeme rohkete pikaajaliste töötute kaasamisega ning see mõjutab negatiivselt majanduskasvu ja sotsiaalset olukorda. Pikaajaliste töötute jätkuvaks aktiveerimiseks on veel arenguruumi, edendada tuleb sihipärast tööturupoliitikat ning parandada tööhõive- ja sotsiaalteenistuste vahelist koordineerimist. Kuigi tänu majanduse taastumisele on loodud palju uusi töökohti, kuhu on töötajad palgatud tähtajatute lepingute alusel, on tööturu killustatus endiselt suur. Tähtajaliste töölepingute osakaal Portugalis on endiselt üks ELi kõrgemaid ning tähtajalistelt lepingutelt tähtajatutele ülemineku määr madal.

               (11)

               Erasektori kõrge võlatase on püsivalt Portugali majanduse nõrk koht ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks on rahastamistingimused jätkuvalt keerulised. Teatavat edu on saavutatud äriühingute ülemäärase võlakoormuse ja erasektori finantsvõimenduse vähendamisel, kuid Portugali erasektori võlakoorem on ikka üks liidu suurimaid. See on peamine investeeringute ja potentsiaalse majanduskasvu takistus. Finantssektorivälised äriühingud kohandavad bilansse, kuid vähemal määral kui kodumajapidamised. Ettevõtlussektori viivislaenude suur ja üha kasvav hulk avaldab negatiivset mõju nii finantssektorivälise kui ka finantssektori bilanssidele ja on investeeringutele suureks takistuseks. Ettevõtete suure võlakoormusega tegelemiseks on võetud meetmeid mitmel eri tasandil, aga tulemusteni jõudmine võtab tublisti aega. Laenuvahendid äriühingute maksustamiseks on endiselt kõrged. Viimase paari aasta jooksul on valitsus püüdnud seda probleemi lahendada, kehtestades üksikud kapitaliseerimise eeskirjad ja omakapitali toetussüsteemi. Siiski on 2015. aastal kapitalikulu (enne ja pärast maksustamist) erinevus võla- või omakapitalipõhise rahastamise vahel üks suuremaid liidus. Juurdepääs krediidile on ettevõtete, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning idufirmade jaoks kulukas ja keeruline. Alternatiivsed rahastamisallikad, nagu börsiväline kapital, riskikapital, ühisrahastamine ja äriinglid, on endiselt marginaalsed ja arengus kõvasti maha jäänud.

               (12)

               Hoolimata edusammudest pidurdavad regulatiivsed tõkked ja nõrk institutsiooniline suutlikkus ikka veel majanduskasvu, konkurentsivõimet ja investeeringuid. Portugali õigussüsteemi tõhusus on endiselt väike, seda eelkõige maksuvaidluste küsimustes. Riigihankemenetlus on Portugalis enamjaolt läbipaistev. Eriotstarbelise veebiplatvormi „BASE“ andmete kohaselt otsustavad Portugali avaliku sektori hankijad siiski sageli sõlmida lepingu ilma hankemenetlust kasutamata; sellised lepingud moodustasid aastatel 2013–2015 keskmiselt 87,3 % kõigist riigihankelepingutest ja 47 % kõigist lepingulistest summadest. Läbipaistvus on jätkuvalt keeruline ülesanne kontsessioonilepingute ning avaliku ja erasektori partnerluste puhul, eelkõige kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Rahandusministeeriumi avaliku ja erasektori partnerluste töörühm kontrollib teatavaid juhtkonna hallatavaid avaliku ja erasektori partnerlusi, kuid selline kontroll ei hõlma kontsessioone, piirkondlikke ja kohalikke avaliku ja erasektori partnerlusi. Sadamasektori reformi rakendamisel esineb viivitusi ja uute osaliste turulepääs on raskendatud. Ettevõtte registreerimine on muutunud lihtsamaks, kuid tegevuslubade saamine on tülikas, ning keerulised haldusmenetlused kahandavad investorite usaldust. Lahendatud ei ole probleemid ehitusturule juurdepääsu saamise menetlustega, ehitusloa saamisega ja ühtlustatud keskkonnalubade eeskirjade tõhusa rakendamisega. Regulatiivsed tõkked mõnes äriteenuste sektoris takistavad vahendite tulemuslikku jaotamist, eelkõige seoses õigusteenustega. Kutseorganeid reguleerivad seonduvad õigusaktid, eelkõige sellised, mis käsitlevad nende põhikirja ja sise-eeskirju, on piiravad ja võivad takistada nii füüsiliste kui ka juriidiliste isikute juurdepääsu asjaomastele kutsealadele. See mõjutab eeskätt õiguselukutseid, kus muu hulgas on valdavad reklaamipiirangud ja valdkondadeüleste tegevuste piirangud.

               (13)

               Portugalis on teaduse ja ettevõtluse vaheline koostöö ning teadmiste turustamine alles algusjärgus. Ülikoolide ja ettevõtlussektori vahelist koostööd takistavad olulisel määral regulatiivsed ja bürokraatlikud tõkked ning puuduvad stiimulid teha akadeemilises süsteemis koostööd. See kahjustab kõrgkoolilõpetanute tööhõivemäära ja innovatsiooni. Uute kõrgemate tehniliste kiirkursuste käivitamine on toonud kaasa uusi võimalusi koostööks polütehnikumide ja piirkonnas tegutsevate ettevõtete vahel, kuid ülikoolide õppekavad on jäetud ajakohastamata.

               (14)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud põhjalikult Portugali majanduspoliitikat ja avaldanud selle tulemused 2016. aasta riigipõhises aruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Portugalile esitatud soovituste alusel võetud järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Portugali eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (15)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (16)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

         SOOVITAB Portugalil võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames tehtud asjakohaste otsuste või soovituste kohaselt ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiv korrigeerimine, võttes vajalikud struktuurimeetmed eelarvepuudujäägi ja võla vähendamiseks ning kasutades selleks kõiki juhuslikke tulusid. Seejärel saavutada eelarve aastane kohandamine vähemalt 0,6 % SKPst. Viia 2017. aasta veebruariks läbi ulatuslik kulude analüüs ning tugevdada kulude kontrolli, kulutõhusust ja adekvaatset eelarvestamist kõigil avaliku halduse tasanditel. Tagada tervishoiusektori pikaajaline jätkusuutlikkus ilma esmatasandi arstiabi kättesaadavust pärssimata. Vähendada pensionisüsteemi suurt sõltuvust eelarvevahendite ümberpaigutamisest. 2016. aasta lõpuks suunata fookus ümber riigi omanduses olevate ettevõtete käimasolevatele restruktureerimiskavadele.

               2.

               Konsulteerides sotsiaalpartneritega tagada, et miinimumpalk oleks kooskõlas tööhõive ja konkurentsivõime edendamise eesmärkidega eri sektorites.

               3.

               Tagada pikaajaliste töötute tõhus aktiveerimine ning parandada tööhõive- ja sotsiaalteenistuste vahelist koordineerimist. Tugevdada ettevõtjate jaoks stiimuleid palgata töötajaid tähtajatute lepingute alusel.

               4.

               Võtta 2016. aasta oktoobriks meetmeid, et lihtsustada krediidiasutuste bilansside korrastamist ja lahendada viivislaenude suure osakaalu probleem. Vähendada laenuvahendeid äriühingute maksustamisel ja parandada kapitalituru kaudu idufirmade ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele.

               5.

               Suurendada riigihankemenetluste läbipaistvust ja tõhusust seoses avaliku ja erasektori partnerluste ning kontsessioonidega. 2016. aasta lõpuks parandada ja kiirendada haldusmenetlusi ja tegevusloa andmise menetlusi, kiirendada maksuvaidluste lahendamist ja vähendada regulatiivseid tõkkeid, eeskätt äriteenuste sektoris. Soodustada koostööd ülikoolide ja ettevõtlussektori vahel.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Komisjon on teinud struktuurse eelarvepositsiooni ümberarvutuse stabiilsusprogrammist saadud teabe põhjal ja ühiselt kokkulepitud metoodikat järgides.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Portugali 2011. aasta riiklikku reformikava

text:
               22.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 216/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Portugali 2011. aasta riiklikku reformikava
   2011/C 216/01
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (1) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt Euroopa 2020. aasta strateegiale tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse. Portugal ei ole 2011. aasta konkreetseid kohustusi ja meetmeid sõnaselgelt edastanud riiklikus reformikavas, aga esitab need eeldatavasti Euroopa Ülemkogule.

               (6)

               23. märtsil 2011 esitas Portugali valitsus stabiilsusprogrammi aastateks 2011–2014 oma parlamendile, kes lükkas selle tagasi. 19. aprillil 2011 esitas Portugali valitsus riikliku reformikava. Kavandatud makromajanduslikud ja eelarvestsenaariumid ning poliitikasoovitused on võetud üle 17. mail 2011 allakirjutatud vastastikuse mõistmise memorandumisse.

               (7)

               17. mail 2011 võttis nõukogu vastu rakendusotsuse 2011/344/EL, et anda Portugalile kolmeks aastaks (2011–2014) keskmise tähtajaga finantsabi vastavalt nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusele (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (2). Samal päeval alla kirjutatud ja otsusele lisatud vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle hilisemates lisades on ette nähtud majanduspoliitilised tingimused, mille alusel finantsabi antakse.

               (8)

               2010. aastal oli Portugali SKP kasv 1,3 %. Lisaks suurele ekspordi kasvule olid hea kasvunäitaja taga ka erakorralised tegurid, mis suurendasid eratarbimist. Hindade ja kulude muutused olid selgelt ebapiisavad, et edendada konkurentsivõimet piisavalt kiiresti, et parandada jooksevkonto puudujääki, mis 2010. aastal ulatus koguni 10 %-ni SKPst. Nõrk majandus tervikuna ja töötuse järsk tõus (11,2 % 2010. aasta lõpus) tõid kaasa valitsemissektori eelarve suure puudujäägi, mis ületas 2009. aastal 10 % SKPst ja 2010. aastal 9 % SKPst, võrreldes 3,5 %-ga SKPst 2008. aastal. Riigi rahanduse ebasoodne areng koos viletsa väljavaatega majanduskasvule on viimasel ajal viinud usalduse vähenemisele ja tõstnud survet riigivõlakirjade turul, mis suurendab muret riigi rahanduse jätkusuutlikkuse pärast. Pärast seda, kui reitinguagentuurid langetasid mitmel korral Portugali võlakirjade reitingut, ei suutnud riik enam refinantseerida laene intressimääraga, mis tagaks eelarve pikaajalise jätkusuutlikkuse. Samas on välisrahastamisest äärmiselt sõltuv pangandussüsteem olnud järjest enam ära lõigatud rahvusvahelistest kapitaliturgudest.

               (9)

               Portugal võttis endale kohustuse täita majandusliku ja rahandusliku kohandamise programmi, et taastada usaldus valitsemis- ja pangandussektori vastu ning toetada majanduskasvu ja tööhõivet. Programmiga on ette nähtud laiaulatuslikud meetmed kolmel suunal: i) usaldusväärne ja tasakaalustatud eelarve konsolideerimise strateegia, mida toetavad struktuursed eelarvemeetmed ja parem fiskaalkontroll; ii) laiaulatuslikud struktuurireformid, mis hõlmavad töö- ja kaubaturgu, ja iii) turupõhised mehhanismid koos toetusmeetmetega, et kaitsta finantssektorit finantsvõimenduse korratu vähendamise eest.

               (10)

               Komisjon on hinnanud riiklikku reformikava. Komisjon on võtnud arvesse mitte üksnes nende asjakohasust Portugali fiskaal- ja sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse, vaid ka nende ELi eeskirjadele ja suunistele vastavuse seisukohast, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldjuhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse siseriiklikesse otsustesse. Seda silmas pidades rõhutab komisjon tungivat vajadust rakendada kavandatud meetmeid vastavalt rakendusotsusele nr 2011/344/EL,

         SOOVITAB PORTUGALILE JÄRGMIST:
   rakendada meetmeid, mis on sätestatud rakendusotsuses 2011/344/EL ja mida on täiendavalt täpsustatud 17. mai 2011. aasta vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle hilisemates lisades.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (2)  ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.