Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0281

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005-2008  /* SEK/2006/0281 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 1.3.2006SEK(2006) 281 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahandus usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti muudeti esimest korda 2005. aastal. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid sooviti tugevdada pakti tõhusust ja selle mõju majandusele ning kindlustada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammi ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammi). Poola esitas esimese lähenemisprogrammi mais 2004. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 5. juulil 2004 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist Euroopa majandus- ja rahanduskomiteega. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee peab neid kontrollima. Nõukogul on stabiilsus- ja lähenemisprogrammide kontrollimise õigus.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgi seoses eelarveseisundiga ning esitama nende saavutamise ja hoidmise poliitilised meetmed, sealhulgas majandusprognoosid. Pakti reformimise järel peaks keskmise pikkusega perioodi eesmärk olema iga liikmesriigi puhul diferentseeritud, pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust, sealhulgas jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske. Reformi eesmärk on ka majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini järgimise abil saavutada tervet majandustsüklit hõlmav korrastatum lähenemine eelarvepoliitikale, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskmise pikkusega perioodi eesmärgist või sellele eesmärgile suunatud kohandamisprogrammis tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoosi, tegevusjuhendit[2], potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat ning 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Poola hiljuti esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi ja võtnud järgneva hinnangu põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase otsuse tegemiseks.Hinnang1.  Poola esitas lähenemisprogrammi 19. jaanuaril 2006, rohkem kui poolteist kuud tegevusjuhendiga ettenähtud kuupäevast hiljem. Hilinemise põhjustas valitsuse vahetumine 2005. aasta novembris pärast parlamendivalimisi ja rahandusministri vahetumine 2006. aasta jaanuari algul. Programm hõlmab ajavahemikku 2005–2008. Valitsus võttis dokumendi vastu 18. jaanuaril 2006. Dokument sisaldab ka 2006. aasta riigieelarvet, mida uus valitsus muutis 2005. aasta detsembris. Programmis on järgitud üldjoontes uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri ning selles on esitatud uue tegevusjuhendiga nõutavad andmed[3].2.  5. juulil 2004 leidis nõukogu, et Poolal on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kooskõlas nõukogu sama kuupäeva soovitusega vastavalt artikli 104 lõikele 7 tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk parandada 2007. aastaks. 17. veebruaril 2005 eelmise, 2004.–2007. aastat hõlmava ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta esitatud arvamuses kutsus nõukogu Poolat üles (i) lisama riigi rahanduse kohandamismeetmeid ja vähendama 2007. aastaks kavandatud eelarvepuudujääki; (ii) tagama Hausneri kavas sisalduvate struktuurimeetmete täieliku rakendamise ning tegema jõupingutusi alternatiivsete meetmete kasutuselevõtmiseks, juhul kui rakendamisega seotud riskid tõeks osutuvad.3.  Poola SKT reaalkasv aastatel 1994–2004 oli keskmiselt 4,5%, mis on peaaegu 2 protsendipunkti rohkem, kui EL25 keskmine 2,4%. Pärast tugeva majanduskasvu perioodi langes SKT reaalkasv nii riigisiseste kui ka väliste tsükliliste tegurite mõjul 2001. aastal 1,0%ni. Seejärel on kasv taas kiirenenud, 2004. aastal jõudis see 5,3%ni. Ostujõuna väljendatud sissetulek inimese kohta moodustas 2004. aastal 46,5% EL25 keskmisest. THHI inflatsioon, mis viimase kümne aasta jooksul on olnud kõrge, keskmiselt 7,0%, langes 2005. aastal oluliselt, umbes 2%ni. Poola suurim probleem on endiselt tööturu olukord. Majanduse ümberkorraldamise tulemusel kasvas töötus 13,2%lt 1994. aastal 18,8%le 2004. aastal ning üldine tööhõive langes samal ajavahemikul rohkem kui 7 protsendipunkti võrra. Majanduskasvu olulised takistused on endiselt tööturu struktuursed probleemid, eriti töötajate vähene liikumine piirkondade vahel ja nende oskuste mittevastavus vajadustele. Viimase kümne aasta jooksul on Poola valitsemissektori eelarve tasakaal olnud negatiivne. Kuni 2003. aastani oli see -1,4% kuni -4,8%[4] SKTst. Seejärel hakkas tasakaal paranema ja jõudis 2004. aastal -3,8%ni SKTst.4.  Reaalne SKT tõusis 2005. aastal 3,3% ja programmi makromajandusliku stsenaariumi kohaselt kasv kiireneb järkjärgult kuni 4,3%ni 2006. aastal ja 5,0%ni 2008. aastal. See vastab üldjoontes komisjoni talituste 2005. aasta sügisel tehtud 2005.-2007. aasta prognoosile. Programmis on 2008. aastaks prognoositud kiiremat kasvu võrreldes komisjoni talituste võimaliku kasvu prognoosiga. Seega võib programmi aluseks olevat kasvuprognoosi pidada mõistlikuks ja programmi lõpuaastal isegi soodsaks.5.  Poola viimaste aastate inflatsiooni vähendamise poliitika on olnud edukas, inflatsioon on tõusnud vaid kahe lühikese ajavahemiku jooksul (2000. ja 2004. aastal). Ühtlustatud tarbijahinnaindeks (THHI) langes 1997. aasta 15%lt umbes 2%le 2005. aastal. Vahetuskurss on viimaste aastate jooksul tugevalt kõikunud, kuid alates 2004. aasta märtsist on vahetuskurss laias laastus tõusnud, välja arvatud tõusu ajutine peatumine 2005. aasta kevadel. Uus tõus algas 2005. aasta mais ja kestis hoolimata kõrgenenud volatiilsusest aasta lõpuni. 2004. aastal alanud pikaajaliste riigi võlakirjade tootluse erinevuse järkjärguline vähenemine võrreldes euroalaga katkes 2005. aasta septembris toimunud valimistest ja uue valitsuse majandusalasest tegevuskavast tingitud ebakindluse tõttu. Poola rahanduspoliitika põhineb endiselt inflatsioonivastasel võitlusel ja zloti vabalt kõikuval kursil. Alates 2004. aastast on inflatsioonieesmärk määratletud pideval aastasel tarbijahinnaindeksil põhineva 2,5% suuruse inflatsioonina. Poola kavatseb praegust rahanduspoliitika süsteemi järgida kuni võimaliku ühinemiseni vahetuskursimehhanismiga ERM II, kuid ühinemise tähtaega ei ole veel teatatud.6.  Vastavalt 2006. aasta jaanuari ajakohastatud lähenemisprogrammile on 2005. aasta eelarve täitmisel valitsemissektori puudujääk arvestuslikult 2,9% SKTst (võrreldes komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoosiga 3,6% ja eelmises ajakohastatud lähenemisprogrammis kavandatud puudujäägiga 3,9% SKTst). Kuid seda ei saa otseselt võrrelda eelmiste lähenemisprogrammidega, kuna metoodika muutumise tõttu on andmeid täpsustatud. Oodatust parem tulemus saavutati peamiselt valitsuse tegevusega eelarve täitmisel, eelkõige seoses riigieelarvega, millesse on (kassapõhiselt) kirjendatud kavandatust rohkem otsest maksutulu, ja kulude tegemata jätmisega, millega vähendati puudujääki umbes 0,7 protsendipunkti võrreldes 2005. aasta eelarvekavaga.7.  Käesolev ajakohastatud lähenemisprogramm on suunatud ka valitsemissektori puudujäägi järkjärgulisele vähendamisele, et täita lähenemiskriteeriumid praeguse parlamendi volituste – seega 2009. aasta – lõpuks. 2009. aasta kavandatud puudujääki ei ole arvuliselt esitatud. 2007. aasta kavandatud puudujääk on endiselt 2,2% SKTst, kusjuures avatud pensionifondid on arvestatud valitsemissektori hulka. Pärast pensionifondi väljaarvamist valitsemissektorist suurendati kavandatud puudujääki võrrelduna eelmise ajakohastatud lähenemiskavaga 3,9%lt SKTst 4,1%le SKTst, kuna pensionireformi läbiviimise arvestuslikud kulud suurenesid 1,7%lt 1,9%le SKTst. Oodata on esmase tasakaalu (kui avatud pensionifondid on arvestatud valitsemissektori hulka) paranemist -0,3%lt SKTst 2005. aastal 0,6%le 2008. aastal. Kohandamine, kuigi aeglane, tuleneb soodsast tulude laekumisest 2006. aastal ning mõnede kulutuste kärpimisest 2007. ja 2008. aastal. Võrreldes eelmise ajakohastatud lähenemiskavaga on käesolevas kavas 2006. aastaks seatud ambitsioonikam eesmärk, kuid seejärel kohandamiseks võetavaid meetmeid vähendatakse ja kuludega seotud reformid lükatakse edasi 2007.–2008. aastani.8.  Komisjoni talituste poolt programmi alusel vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale tehtud arvutuste kohaselt peaks struktuurne tasakaal paranema terve programmiperioodi jooksul ühtlaselt, kuid keskmiselt ainult 0,25% võrra SKTst aastas. Ajakohastatud programmis püstitatakse stabiilsuse ja kasvu paktis ettenähtud keskmise pikkusega perioodi eelarveseisundi eesmärgiks struktuurne tasakaal umbes -1% SKTst, mida loodetakse saavutada pärast 2010. aastat, hulk aega pärast programmiga hõlmatud ajavahemikku.9.  Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes -1½% puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka ülemäärase puudujäägi tekke suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk kajastab võla suhet ja keskmist potentsiaalset SKT kasvu pika aja jooksul.10.  Programmi eelarveprognooside riskid ei ole tasakaalus. Ühelt poolt on eelarveprognoosid ettevaatlikud, kuna neis on arvestatud eelmiste ajakohastatud lähenemisprogrammidega seatud eelarve eesmärkide ületamist. Teisest küljest aga on maksude paindlikkusega seotud eeldused pigem liiga optimistlikud, eriti 2006. aasta kohta. Lisaks tunduvad programmi viimase, 2008. aasta kasvueeldused soodsad. Praeguses poliitilises ilmastikus kaevuritele antud pensioni eriõigused õhutavad ka teisi sotsiaalseid rühmi taotlema pensioni eriskeeme. See õõnestab pensionireformi. Lisaks ähvardavad eelarveprognoose ka poliitilised ohud. Juba varem on olnud raske ellu viia suurt osa riigi rahanduse ümberkorraldamise niinimetatud Hausneri kavast , kuna valitsusel on puudunud parlamendi toetus. Praegune poliitiline olukord (vähemusvalitsus) ei ole soodus valitsemissektori puudujäägi vähendamise meetmete võtmiseks ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tõstmiseks. Tundub, et lähenemisprogrammiga kehtestatud riigieelarve 30 miljardi Poola zloti suurusest nominaalsest puudujäägi piirmäärast ei piisa, et kõrvaldada Poola suure eelarvepuudujäägi põhjust – riigi kulutuste liiga kiiret kasvu.11.  Programmis ei järgita eelarvepuudujäägi vähendamise kava käsitlevat nõukogu soovitust (artikli 104 lõige 7). Isegi pealtnäha ei ole ajakohastatud lähenemisprogrammi rahanduslike seisukohtadega võimalik nõukogu kehtestatud tähtajaks parandada ülemäärast eelarvepuudujääki. Seda järeldust kinnitab ka riskide tasakaalu analüüs. 2005. aasta eelarve kavandatust parema täitmise ja sellest tulenevate ülekanduvate mõjude tõttu on 2005. ja 2006. aastaks kavandatud madalamat puudujääki kui eelmises ajakohastatud programmis esitatud eesmärgid ja vastavad nõukogu 15. juuli 2004. aasta soovituses esitatud eesmärkidele. Kuid eesmärkide võrdlemine on keeruline, kuna riigi raamatupidamismetoodikat on muudetud ja andmeid täpsustatud. Programmi kõige tähtsamal, 2007. aastal on ette nähtud puudujäägi vähendamine 2,2%le SKTst. Kuid kui vastavalt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsusele jätta teisest sambast rahastatavad pensioniskeemid valitsemissektori arvestusest välja, moodustab 2007. aastaks kavandatud puudujääk 4,1% SKTst. Selleks, et parandada ülemäärane puudujääk kehtestatud tähtajaks, tuleb kohandamisega veel tublisti vaeva näha.12.  Eeldatakse, et ajavahemikus 2005–2008 tõuseb valitsemissektori võlg 3¼ protsendipunkti võrra SKTst ja jõuab 2008. aastal 45½%ni SKTst, mis on oluliselt vähem kui kontrollväärtus 60% SKTst, kuid kui avatud pensionifondid valitsusemissektorist välja arvata, on puudujääk juba 52,6%. On oodata, et varude muutuste korrigeerimine, mis võlga oluliselt suurendab, tasakaalustab nii esmase ülejäägi mõju kui ka soodsa lumepalliefekti (see tähendab, et püsiv kiire SKT nominaalkasv on enam kui piisav intressi oodatavalt negatiivse mõju tasakaalustamiseks).13.  Elanikkonna vananemisega seotud prognoositavatest eelarvekuludest tulenev oht rahanduse jätkusuutlikkusele on Poolas väike. Võlatase on praegu kontrollväärtusest – 60% – märkimisväärselt madalam ning peaks selliseks ka jääma, kui 1999. aasta pensionireformi täieliku rakendamise tulemusel tekivad säästud. Kuid valitsuse hiljuti vastuvõetud meetmed, millega teatavad töötajate rühmad arvati välja reformitud pensioniskeemidest, võivad pikema aja jooksul nõrgestada reformi tulemuslikkust, eriti kui tulevikus tehakse pensioniskeemides uusi erandeid. Tingimuslike kohustuste täitmine ja käesoleva aja suur struktuurne puudujääk võivad keskmise pikkusega perioodil kavandatust kiiremini suurendada võla suhet SKTsse. Ohte pikaajalisele jätkusuutlikkusele võimaldaks vähendada riigi rahanduse keskmise pikkusega perioodi tasakaalustamiskava range elluviimine.14.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Kuid kavandatud kohandamisest ei piisa ülemäärase puudujäägi kiireks parandamiseks.15.  Poola riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 5. jaanuaril 2006 tööhõive ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on välja toodud järgmised riigi rahandust oluliselt mõjutavad tegurid: eelarve tasakaalustamine suure puudujäägi vähendamiseks, transpordi ja keskkonnakaitse vähearenenud infrastruktuuri ajakohastamine, avaliku sektori uurimis- ja arendustegevuse ning uuendustegevuse tugevdamine ja töökindlama viisi leidmine tööhõive suurendamiseks madalalt tasustatud tööjõule kehtestatud maksude vähendamise teel. Lähenemisprogrammi eelarveprognoosides ei ole kirjeldatud riiklikus reformiprogrammis ette nähtud meetmete mõju eelarvele. Lähenemisprogrammis on riiklikus reformiprogrammis esitatud riigi rahandusega seotud meetmetena nimetatud puudujäägi ülemmäära kehtestamist ja eelarve plaanimist mitmeks aastaks.Eespool esitatud hinnangu alusel märgib komisjon, et lähenemisprogrammis ei ole ette nähtud nõukogu 5. juuli 2007. aasta soovituste kohast ülemäärase puudujäägi parandamist 2007. aastal. Seetõttu kavatseb komisjon esitada ettepaneku võtta uusi meetmeid vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud ülemäärase puudujäägi menetlusele. Esialgu oleks Poolal kohane:-  2006. aastal tugevdada kohandamist, eeskätt eraldades puudujäägi vähendamiseks kõik eelarves kavandatud tulusid ületavad tulud ja kavandatuga võrreldes väiksemad kulutused;-  parandada reformitud pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust;-  arendada riigi rahanduse institutsioonilist raamistikku, töötades välja kulutuste tegemise eeskirja keskmise pikkusega ajavahemikuks.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:16.  [14. märtsil 2006] kontrollis nõukogu Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2005–2008.17.  Poola SKT reaalkasv aastatel 1994–2004 oli keskmiselt 4,5%, mis on peaaegu 2 protsendipunkti rohkem, kui EL25 keskmine 2,4%. Pärast tugeva majanduskasvu perioodi aeglustus SKT reaalkasv nii riigisiseste kui ka väliste tsükliliste tegurite mõjul 2001. aastal 1,0%ni. Seejärel on kasv taas kiirenenud, 2004. aastal jõudis see 5,3%ni. Ostujõuna väljendatud sissetulek inimese kohta moodustas 2004. aastal 46,5% EL25 keskmisest. THHI inflatsioon, mis viimase kümne aasta jooksul on olnud kõrge, keskmiselt 7,0%, langes 2005. aastal oluliselt – umbes 2%ni. Poola suurim probleem on endiselt tööturu olukord. Töötuse määr oli 2004. aastal 18,8% ja tööhõive oli Euroopa Liidu madalaim (51,7% 2004. aastal). Viimase kümne aasta jooksul on Poola valitsemissektori eelarve tasakaal olnud kogu aeg negatiivne. Kuni 2003. aastani oli see -1,4% kuni -4,8%[6] SKTst. Seejärel hakkas tasakaal paranema ja jõudis 2004. aastal -3,8%ni SKTst.18.  5. juulil 2004 leidis nõukogu, et Poolal on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kooskõlas nõukogu sama kuupäeva soovitusega vastavalt artikli 104 lõikele 7 tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk parandada 2007. aastaks. 17. veebruaril 2005 eelmise, 2004.–2007. aastat hõlmava ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta esitatud arvamuses kutsus nõukogu Poolat üles (i) lisama riigi rahanduse kohandamismeetmeid ja vähendama 2007. aastaks kavandatud eelarvepuudujääki; (ii) tagama Hausneri kavas sisalduvate struktuurimeetmete täieliku rakendamise ning tegema jõupingutusi alternatiivsete meetmete kasutuselevõtmiseks, juhul kui rakendamisega seotud riskid tõeks osutuvad.19.  Komisjoni talitused prognoosisid 2005. aasta sügisel, et 2005. aasta eelarve täitmisel on valitsemissektori puudujääk arvestuslikult 3,6% SKTst, võrreldes eelmises ajakohastatud lähenemisprogrammis kavandatud puudujäägiga 3,9% SKTst. Seda on raske võrrelda eelmiste lähenemisprogrammidega, kuna metoodika muutumise tõttu on andmeid täpsustatud. Oodatust parem tulemus saavutati peamiselt valitsuse tegevusega eelarve täitmisel, eelkõige seoses riigieelarvega, millesse on (kassapõhiselt) kirjendatud kavandatust rohkem otsest maksutulu, ja kulude tegemata jätmisega, millega vähendati puudujääki umbes 0,7 protsendipunkti võrreldes 2005. aasta eelarvekavaga.20.  Programmis on üldjoontes järgitud uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri ning selles on esitatud uue tegevusjuhendiga nõutavad andmed[7]. Poola esitas lähenemisprogrammi 19. jaanuaril 2006, 7 nädalat tegevusjuhendiga ettenähtud 1. detsembri tähtpäevast hiljem. Hilinemise põhjustas uue valitsuse moodustamine 2005. aasta novembris pärast parlamendivalimisi ja rahandusministri asendamine 2006. aasta jaanuari algul.21.  Programmi makromajandusliku stsenaariumi kohaselt kiireneb aastane SKT kasv 2005. aasta 3,3%lt 4,3%le 2006. aastal ja jõuab 2008. aastal 5,0%le. Programmi aluseks olevat kasvuprognoosi võib pidada mõistlikuks ja programmi lõpuaastal isegi soodsaks. Ka programmi inflatsiooniprognoos on realistlik, välja arvatud 2006. aastal, millal see on madalavõitu.22.  Käesolev ajakohastatud lähenemisprogramm on suunatud ka valitsemissektori puudujäägi järkjärgulisele vähendamisele, et täita lähenemiskriteeriumid praeguse parlamendi volituste – seega 2009. aasta – lõpuks. 2009. aasta eesmärki ei ole arvuliselt esitatud. 2007. aasta kavandatud puudujääk on endiselt 2,2% SKTst, kusjuures teisest sambast rahastatavad pensioniskeemid on arvestatud valitsemissektori hulka. Kui pensioniskeemid arvata valitsemissektorist välja, suureneb kavandatud puudujääk võrrelduna eelmise ajakohastatud lähenemiskavaga 3,9%lt SKTst 4,1%le SKTst, kuna pensionireformi läbiviimise arvestuslike kulude suurus on nüüd 1,9% SKTst. Oodata on esmase tasakaalu (kui teisest sambast rahastatavad pensioniskeemid on arvestatud valitsemissektori hulka) paranemist -0,3%lt SKTst 2005. aastal 0,6%le 2008. aastal. Kohandamine, kuigi aeglane, tuleneb peamiselt soodsast tulude laekumisest 2006. aastal ning mõnede kulutuste kärpimisest 2007. ja 2008. aastal. 2005. aasta tulude soodsa laekumise ülekanduvate mõjude tõttu on käesolevas ajakohastatud lähenemiskavas eelmise kavaga võrreldes seatud 2006. aastaks ambitsioonikamad eesmärgid, kuid seejärel kohandamiseks võetavaid meetmeid vähendatakse ja kuludega seotud reformid lükatakse edasi 2007.–2008. aastani.23.  Programmi kohaselt paraneb struktuurne tasakaal (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid), mille komisjoni talitused on programmis esitatud teavet kasutades välja arvutanud ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika alusel, programmiperioodi jooksul umbes 0,25% võrra SKTst. Programmi eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on struktuurne puudujääk -1,0% SKTst, kuid seda ei plaanita saavutada programmiperioodi jooksul. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes -1½% puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka ülemäärase puudujäägi tekke suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk kajastab võla suhet ja keskmist potentsiaalset SKT kasvu pika aja jooksul.24.  Eelarve täitmise tulemus võib olla programmis kavandatust halvem. Kuigi eelmiste ajakohastatud lähenemisprogrammidega seatud eelarve eesmärkide ületamist arvestades võib eelarveprognoos tunduda ettevaatlikuna, raskendab kavandatavat kohandamist mitu tegurit. Maksude paindlikkusega seotud eeldused on pigem liiga optimistlikud, eriti 2006. aasta kohta. Lisaks on programmi viimase, 2008. aasta kasvueeldused soodsad. Praeguses poliitilises õhustikus kaevuritele antud pensioni eriõigused õhutavad ka teisi sotsiaalseid rühmi taotlema pensioni eriskeeme. See õõnestab 1999. aastal alustatud pensionireformi. Üldisemat poliitilist ohtu eelarveprognoosile kujutab endast olukord, mis kujunes pärast 2005. aasta sügisel toimunud valimisi. Tundub, et lähenemisprogrammiga neljaks aastaks kehtestatud riigieelarve 30 miljardi Poola zloti suurusest puudujäägi nominaalsest piirmäärast ei piisa, et kõrvaldada Poola suure eelarvepuudujäägi põhjust – riigi kulutuste liiga kiiret kasvu. Seetõttu oleks kasulik, kui kehtestataks teised või täiendavad eelarveeeskirjad, mille eesmärk on ohjata valitsemissektori kulutuste tõusu.25.  Programmis ei järgita eelarvepuudujäägi vähendamise kava käsitlevat nõukogu soovitust (artikli 104 lõige 7). Isegi pealtnäha ei ole ajakohastatud lähenemisprogrammi rahanduslike seisukohtadega võimalik nõukogu kehtestatud tähtajaks parandada ülemäärast eelarvepuudujääki. Seda järeldust kinnitab ka riskide tasakaalu analüüs. 2005. aasta eelarve kavandatust parema täitmise ja sellest tulenevate ülekanduvate mõjude tõttu on 2005. ja 2006. aasta eesmärgid madalamad kui eelmises ajakohastatud programmis esitatud eesmärgid ja vastavad nõukogu 15. juuli 2004. aasta soovituses esitatud eesmärkidele. Kuid eesmärkide võrdlemine on keeruline, kuna riigi raamatupidamismetoodikat on muudetud ja andmeid täpsustatud. Programmi kõige tähtsamal, 2007. aastal on ette nähtud puudujäägi vähendamine 2,2%le SKTst. Kuid kui vastavalt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsusele jätta teisest sambast rahastatavad pensioniskeemid valitsemissektori arvestusest välja, moodustab 2007. aastaks kavandatud puudujääk 4,1% SKTst. Selleks, et parandada ülemäärane puudujääk kehtestatud tähtajaks, tuleb kohandamisega veel tublisti vaeva näha.26.  Eeldatakse, et ajavahemikus 2005–2008 tõuseb valitsemissektori võlg 3¼ protsentpunkti võrra SKTst ja jõuab 2008. aastal 45½%ni SKTst, mis on oluliselt vähem kontrollväärtusest 60% SKTsse. On oodata, et varude muutuste korrigeerimine, mis võlga oluliselt suurendab, kaalub üles nii esmaste ülejääkide mõju kui ka soodsa lumepalliefekti (see tähendab, et püsiv kiire SKT nominaalne kasv tasakaalustab intressi oodatava negatiivse mõju).27.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Kuid meetmetest ei piisa ülemäärase puudujäägi kiireks parandamiseks.28.  Poola riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 5. jaanuaril 2006 tööhõive ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on välja toodud järgmised riigi rahandust oluliselt mõjutavad tegurid: eelarve tasakaalustamine suure puudujäägi vähendamiseks, vähearenenud infrastruktuuri ajakohastamine ja tööjõule kehtestatud maksude vähendamise teel tööhõive suurendamine. Lähenemisprogrammi eelarveprognoosides ei ole kirjeldatud riiklikus reformiprogrammis ette nähtud meetmete mõju eelarvele. Lähenemisprogrammis on riiklikus reformiprogrammis sätestatud riigi rahandusega seotud meetmetena nimetatud puudujäägi ülemmäära kehtestamist ja eelarve plaanimist mitmeks aastaks.29.  Elanikkonna vananemisega seotud prognoositavatest eelarvekuludest tulenev oht rahanduse jätkusuutlikkusele on Poolas väike. Võlatase on praegu kontrollväärtusest – 60% – märkimisväärselt madalam ning peaks selliseks ka jääma, kui 1999. aasta pensionireformi täieliku rakendamise tulemusel tekivad säästud. Kuid valitsuse hiljuti vastuvõetud meetmed, millega teatavad töötajate rühmad arvati välja reformitud pensioniskeemidest, võivad pikema aja jooksul nõrgestada reformi tulemuslikkust, eriti kui tulevikus tehakse pensioniskeemides uusi erandeid. Tingimuslike kohustuste täitmine ja käesoleva aja suur struktuurne puudujääk võivad keskmise pikkusega perioodil kavandatust kiiremini suurendada võla suhet SKTsse. Ohte pikaajalisele jätkusuutlikkusele võimaldaks vähendada riigi rahanduse keskmise pikkusega perioodi tasakaalustamiskava range elluviimine[8].Eespool esitatud hinnangu alusel märgib nõukogu, et lähenemisprogrammis ei ole ette nähtud nõukogu 5. juuli 2004. aasta soovituste kohast ülemäärase puudujäägi parandamist 2007. aastal ning et komisjon kavatseb esitada soovituse võtta uusi meetmeid vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud ülemäärase puudujäägi menetlusele. Esialgu oleks Poolal kohane:-  2006. aastal tugevdada kohandamist, eeskätt eraldades puudujäägi vähendamiseks kõik eelarves kavandatud tulusid ületavad tulud ja kavandatuga võrreldes väiksemad kulutused;-  parandada reformitud pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust;-  arendada riigi rahanduse institutsioonilist raamistikku, töötades välja kulutuste tegemise eeskirja keskmise pikkusega ajavahemikuks.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus 12004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP jaan 2006 | 5.3 | 3.3 | 4.3 | 4.6 | 5.0 |KOM, nov 2005 | 5.3 | 3.4 | 4.3 | 4.5 | puudub |LP dets 2004 | 5.7 | 5.0 | 4.8 | 5.6 | puudub |THHI inflatsioon (%) | LP jaan 2006 | 3.6 | 2.2 | 1.5 | 2.2 | 2.5 |KOM, nov 2005 | 3.6 | 2.2 | 2.3 | 2.5 | puudub |LP dets 2004 | 3.5 | 3 | 2.7 | 2.5 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP jaan 20062 | 0.4 | 0.1 | 0.3 | 0.3 | 0.6 |KOM, nov 20055 | 0.4 | 0.2 | 0.4 | 0.6 | puudub |LP dets 20042 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP jaan 2006 | -3.8 | -2.9 | -2.6 | -2.2 | -1.9 |KOM, nov 2005 | -3.9 | -3.6 | -3.6 | -3.4 | puudub |LP dets 2004 | -5.4 | -3.9 | -3.2 | -2.2 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP jaan 2006 | -1.2 | -0.3 | -0.2 | 0.3 | 0.6 |KOM, nov 2005 | -1.2 | -1.0 | -1.1 | -1.0 | puudub |LP dets 2004 | -2.6 | -1.3 | -0.5 | 0.4 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal = struktuurne tasakaal3 (% SKTst) | LP jaan 2006 | -4.1 | -2.9 | -2.7 | -2.3 | -2.1 |KOM, nov 20054 | -4.1 | -3.7 | -3.7 | -3.6 | puudub |LP dets 2004 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP jaan 2006 | 41.9 | 42.5 | 45.0 | 45.3 | 45.4 |KOM, nov 2005 | 43.6 | 46.3 | 47.0 | 47.3 | puudub |LP dets 2004 | 45.9 | 47.6 | 48.0 | 47.3 | puudub |Märkused: 1 Eelarveprognoosides ei ole arvesse võetud Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsust pensioni kogumisskeemide liigitamise kohta, mis peab olema rakendatud 2007. aasta kevade teatise koostamise ajaks. Kõnealune mõju kaasa arvatud, on valitsemissektori eelarve tasakaal ajakohastatud programmi kohaselt -5,6% SKTst 2004. aastal, -4,7% 2005. aastal, -4,6% 2006. aastal, -4,1% 2007. aastal ja -3,7% 2008. aastal, kusjuures valitsemissektori koguvõlg oleks 45,9% SKTst 2004. aastal, 47,9% 2005. aastal, 51,2% 2006. aastal, 52,1% 2007. aastal ja 52,6% 2008. aastal. 2 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 3 Kuna programmis on kavandatud vaid ebaolulisi ühekordseid ja muud ajutised meetmeid (2005. aastal 0,04% SKTst, puudujääki vähendav meede), on tsükliliselt kohandatud tasakaal ja struktuurne tasakaal identsed. 4 Komisjoni talituste prognoosis ei ole ette nähtud ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 3,3% aastal 2004, 3,6% aastal 2005, 4,2% aastal 2006 ja 4,5% aastal 2007). Allikas: Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiidetud „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta".[3] Programmis on esitatud kõik kohustuslikud ja suurem osa vabatahtlikke andmeid, mis on uue tegevusjuhendiga sätestatud. Esitamata on jäänud andmed tehtud töötundide ja tööviljakuse (SKT suhe tehtud töötundidesse) kohta. Puuduvad andmed valitsemissektori 2008. aasta kulude kohta ülesannete haaval, kassapõhise ja tekkepõhise arvestamise erinevuste ning finantsvarade netoakumuleerumise kohta. Puuduvad ka andmed kogutulu ja -kulu kohta 7. tabelis (pikaajaline jätkusuutlikkus).[4] Ülemäärase puudujäägi menetluse määratlus, mille kohaselt kõik pensionifondid liigitatakse valitsemissektori hulka, täpsustatud andmed.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Ülemäärase puudujäägi menetluse määratlus, mille kohaselt kõik pensionifondid liigitatakse valitsemissektori hulka, täpsustatud andmed.[7] Programmis on esitatud kõik kohustuslikud ja suurem osa vabatahtlikke andmeid, mis on uue tegevusjuhendiga sätestatud. Esitamata on jäänud andmed tehtud töötundide ja tööviljakuse (SKT suhe tehtud töötundidesse) kohta. Puuduvad andmed valitsemissektori 2008. aasta kulude kohta ülesannete haaval, kassapõhise ja tekkepõhise arvestamise erinevuste ning finantsvarade netoakumuleerumise kohta. Puuduvad ka andmed kogutulu ja -kulu kohta 7. tabelis (pikaajaline jätkusuutlikkus).[8] Üksikasjad pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta on esitatud komisjoni talituste programmile antud tehnilises hinnangus (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


Avis juridique important

|

52004SC0832

Soovitus nõukogu soovitusele Tšehhi Vabariigi jaoks ootuses leida lahendus liiasele siseriigi puudujäägile  /* SEK/2004/0832 lõplik */

Soovitus NÕUKOGU SOOVITUSELE TŠEHHI VABARIIGI JAOKS ootuses leida lahendus liiasele siseriigi puudujäägile(esitatud Komisjoni poolt)SELETAV MEMORANDUM7 aprill 2004 avaldas Komisjon oma ennustused [1] 2004 kevadeks. Vastavalt nendele ennustustele, mis võtsid arvesse andmed, mis Tsehhi Vabariik edastas märtsis 2004, üldine juhtimis-puudujääk kasvas Tsehhi Vabariigis 6,4%-st STP 2002 aastal 12,9% STP 2003 aastal (5,9% STP-st välistab peamise tehingu, mis on seotud riigi garantiidega), järelikult ületab Lepingus viidatud 3% STP.[1]  Komisjoni Kevad 2004 ennustus on saadaval järgneval webi lehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Vastavalt sellele, algatas Komisjon liiase puudujäägi menetluse Tsehhi Vabariigi üle 12 mai 2004, võttes omaks eelnev raport, mis on Lepingu [2] Artiklis 104(3). 13 mai 2004 sai Komisjon Tsehhi Vabariigilt tegevuskava, mis kinnitas, et puudujäägi suurus aastal 2003 oli 12,9% STPst.[2]  Selle raporti kogu tekst on saadaval järgneval webi leheküljel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.EDP on reguleeritud Lepingu Artikli 104 ja Nõukogu Korraldusega (EC) Nr 1467/97, mis lausuvad, et "tuleb kiirendada liiase puudujäägi menetluse täideviimist", mis on osa Stabiilsuse ja Kasvu Paktist [3]. Riigid, mis liitusid EN 1 mail 2004 on Liikmes Riigid koos kitsendustega ja seega peavad vältima liiast puudujääki, kuid sanktsioone vastavalt Artiklile 104(9) ja (11) ei saa neile peale sundida.[3]  EÜT L 209, 2.8.1997.Komisjoni raport vastavalt Lepingu Artiklile 104(3) järeldas, et Tsehhi Vabariigi puudujäägi liiasus 2003 aastal STP üle 3%, nagu viidatud Lepingus, ei järeldu mingist iseäralikust sündmusest väljaspool Tsehhi võimude kontroll-ala, ega ei ole ka mingi tõsise majandusliku allakäigu tulemus Stabiilsuse ja Kasvu Pakti mõttes, kuna reaalne STP kasv ulatus 2003 aastal 2,9%. Mis puutub 2004 tulemustesse, siis raport järeldas, et üldine riigi puudujääk arvatavasti küll väheneb, kuid siiski jääb üle 3%STP. Üksikasjalikult näeb Komisjoni Kevad 2004 ennustus ette, et üldine riigi puudujääk on 5,9% STP 2004 aastal, mis on rohkem kui 5,3% STP, mis Tsehhi võimud on vastavalt oma tegevuskavale plaaninud.Põhinedes Komisjoni Kevad 2004 ennustusele, Komisjoni raport järeldas ka, et STP-võla suhe, mis ulatus aastal 2003 37,6% STP jääb ka edaspidi alla 60 %, millele on viidatud Lepingus 2004 aastal. Üksikasjalikult, Komisjoni Kevad 2004 ennustus plaanib võla suhte ulatuva 40,6% STP 2004 aastal, mis on rohkem kui 38,4%, mis on Tsehhi võimude tegevuskavas plaanitud.Lepingu Artikkel 104(4) teatab, et "Komitee, mis on määratud Artiklis 114 (sh. Majandus ja Rahandus Komitee) peab koostama oma arvamuse Komisjoni raportile." Komitee väljastas oma arvamuse 24 mai 2004 kirjutades alla määrangule, mille Komisjon oma raportis tegi. Üksikasjalikult, Komisjon järeldas, et Tsehhi Vabariigi eelarveline olukord osutab liiase puudujäägi olemasolule Artikli 104(2) kahest kriteeriumitest esimeses. Teiste asjassepuutuvate faktorite arvestamine, eriti eelarve keskmise seisu ja avaliku investeerimise suhe, ei muutnud hindamist, mis põhines nendel kriteeriumitel. Komitee järeldas ka, et on tõenäoline, et üldine riigi puudujääk jätkab Lepingus viidatud 2004 aasta väärtuse ületamist ning riigi koguvõlg jääb allapoole kui Lepingus viidatud 60% STP kuid suureneb üle 40,6% STP aastal 2004.Komisjon, olles uurinud asjasse puutuvaid faktoreid, mida esitatakse raportis ja arvestades Komisjoni arvamust, on jõudnud arvamusele, et Tsehhi Vabariigis on liiane puudujääk. See arvamus, mis on Komisjoni poolt võetud omaks 24 juuni 2004, on suunatud Nõukogule, vastavalt Lepingu Artiklile 104(5). Komisjon on soovitanud, et Nõukogu otsustab vastavalt, olles seejuures vastavuses Artikliga 104(6). Lisaks, Komisjon esitab siinkohal Nõukogule soovituse, et Nõukogu teeks soovituse, mis on suunatud Tsehhi Vabariigile ja mille sisuks on püüd lõpetada liiase puudujäägi situatsioon, vastavalt Lepingu Artiklile 104(7). Tsehhi Vabariigi tegevuse jälgimise täide viimine võib nõuda, et Nõukogu teeb edasisi soovitusi vastavalt Artiklile 104(7), mis on määratud Artikli 104(9) mitte-rakendatavusega kitsendustega Liikmes Riikidele.Soovitus NÕUKOGU SOOVITUSELE, MIS ON SUUNATUD TsEHHI VABARIIGILE sooviga lõpetada liiase riigi puudujäägi olukordEUROOPA ÜHENDUSE NÕUKOGUArvestades Euroopa Ühenduse asutamise lepingut ja eriti Artiklit 104(7), seetõttu,Arvestades soovitust Komisjonile,Arvestades asjaolu, et:(1) Vastavalt Lepingu Artiklile 104 Liikmes Riigid peavad vältima liiast riigi puudujääki;(2) Stabiilsuse ja Kasvu Pakt põhineb tegelikel riigi finantsidel, mis on vahendid kindlamaks stabiilsuse hindamiseks ja toetab tugevalt tööhõive loomise juhtimist;(3) Nõukogu on otsustanud (5 juulil( 2004, olles vastavuses Artikliga 104(6), et Tsehhi Vabariigis eksisteerib liiane puudujääk;(4) Olles otsustanud, et Tsehhi Vabariigis eksisteerib liiane puudujääk, Nõukogu, olles vastavuses Lepingu Artikliga 104(7) ja Nõukogu Korralduse Artikliga (EC) Nr 1467/97, peab samaaegselt tegema Liikmes Riikidele soovitused, millega soovitatakse lõpetada antud olukord antud aja jooksul;(5) Vastavalt Nõukogu Korralduse (EC) Nr 1467/97 Artiklile 3(4), peaks see soovitus täpsustama need tõhusad tegevused, mida peab asjasse puutuv Liikmes Riik tegema maksimaalselt nelja kuu jooksul ja tehes kindlaks liiane puudujääk, tuleb parandused lõpetada sellele järgneval aastal, kui pole mingeid kindlaid takistusi. Sellised takistused on olemas Tsehhi Vabariigis, kuna üldine riigi puudujääk ületas juba oluliselt viidatud väärtust EN ühinemisel ja kuna toimub jätkuvalt strukturaalne muutus majanduses;(6) Kindlate takistuste olemasolu annab Nõukogul õiguse lubada liiase puudujäägi korrigeerimist kindlas raamistikus. On kohane arvestada Tsehhi Vabariigi poolt mais 2004 esitatud tegevuskava ja selle järgnevaid parandusi, ja Nõukogu Arvamused seetõttu kohandavad liiase puudujäägi paranduse tingimusi. 2004 aasta mai tegevuskava plaanib alandada üldist riigi puudujääki aastaks 2007 3,3%ni ja edasised mainimised, et see valitud puudujäägi alandamise tee viitab sellele, et liiane puudujääk on lõpetatud aastal 2008, kusjuures vahepealsete aastate puudujäägi numbrid oleks järgmised: 2004 aastal 5,3% STP, 2005 4,7% STP ja 2006 3,8% STP. See kohandamise tee põhineb makro-majandusel, mis, vastavalt Nõukogu (5 juuli( 2004 Arvamusele tegevuskava üle, on ettevaatlik;(7) Nõukogu arvates peaks eelarve kindlustamine tagama kestva paranemise riigi saldos, kui on rakendatud selle ette, et suurendatakse avalike finantside kvaliteeti ja kindlustatakse majanduse võimalikku kasvu.SIINKOHAS SOOVITAB:- Tsehhi võimud lõpetaksid nii kiiresti kui võimalik praeguse liiase puudujäägi olukorra;- Tsehhi võimud rakendaksid kindlat raamistikku selleks, et alandada puudujääki aastaks 2008 alla 3% STP ja seda usutaval ja rahuldaval viisil, ja samas olles vastavuses puudujäägi alandamise teega, mis on täpsustatud Nõukogu (5 juuli 2004( Arvamuses, mis käib mais 2004 kinnitatud tegevuskava kohta;- Tsehhi võimud viiksid täide kindlalt väärtused, mis on ette nähtud 2004 aasta mai tegevuskavaga, eriti lõigata tsentraalse valitsuse palka ja vähendada kulutamist iseseisvatele valitsustele;- Tsehhi võimud võtaksid käsitlusele tõhus meetmed enne 5 novembrit 2004, et suudaksid täita ette nähtud puudujäägi numbrit aastaks 2005.Lisaks, kutsub Nõukogu Tsehhi võime üles tegema järgmist:- määrata suuremad-kui-eelarvelised tulud puudujäägi alandamisse;- esitleda fiskaalseid sihtmärke lähtuvalt kulu ülemmäärast ja luua tõhus reeglid alandamaks võlgnevuse suurendamise riski regioonides ja munitsipaalides;- võtte ette pensioni ja tervisekaitse süsteemi reform, et parandada avalike finantside pikaajalist toetamist;- Minimaliseerida Tsehhi Konsolidatsiooni Agentuuri negatiivse eelarve kokkupõrget.See soovitus on suunatud Tsehhi Vabariigile.Brüssel, [5. juuli] 2004.Nõukogu nimeleesistuja[...]


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Horvaatia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/50

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Horvaatia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta
   2014/C 247/10
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Horvaatia osales 2013. aastal Euroopa poolaastas mitteametlikult vabatahtlikkuse alusel, esitades majandusprogrammi; riigipõhiseid soovitusi ei olnud. 21. juunil 2013 võttis nõukogu vastu järeldused, milles avaldati heameelt Horvaatia majandusprogrammi üle, rõhutades, et Horvaatialt eeldatakse liikumist stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud nõuete täitmise suunas ja tal on vaja teha algust usaldusväärse konsolideerimisega, pidades silmas majanduskasvu soodustavaid kulusid ja jättes ruumi sissetulevate ELi vahendite kaasrahastamiseks.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Horvaatiat kui üht liikmesriiki, kelle kohta koostatakse põhjalik analüüs.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Horvaatia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Horvaatias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab erijärelevalvet ja otsustavaid poliitikameetmeid. Eelkõige on vaja võtta poliitikameetmeid, pidades silmas suurtest väliskohustustest, kahanevatest eksporditulemustest, ettevõtete suurest finantsvõimendusest ja valitsemissektori kiiresti suurenevast võlast tulenevat haavatavust oludes, kus majanduskasv on aeglane ja kohandamisvõime kasin.

               (8)

               24. aprillil 2014 esitas Horvaatia nii oma 2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               2014. aasta lähenemisprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2016. aastaks, pöördudes samal ajal tagasi jätkusuutliku majanduskasvu teele. Selleks on plaanis vähendada pidevalt eelarvepuudujääki 4,9 %-lt SKP-st 2013. aastal alla 3 %-le SKP-st 2016. aastaks, mis on ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaeg. Lähenemisprogrammi järgi jõuab valitsemissektori võlg haripunkti (72 %-ni SKP-st) 2014. aastal, siis järgneval aastal väheneb mõnevõrra ja pärast seda stabiliseerub. Lähenemisprogrammis eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on kogu programmiperioodi ulatuses optimistlik. Lähenemisprogrammi stsenaariumi kohaselt SKP 2014. aastal stagneerub, samal ajal kui 2015. aastaks prognoositakse väikest, 1,2 % kasvu erinevalt komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosist, kus eeldatakse vastavalt 0,6 % kahanemist ja 0,7 % kasvu. Lähenemisprogrammi eelarveprognoosi näitajad ei vasta Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi standarditele; see tekitab ebaühtlust võrreldes varasemate andmete ja makromajandusliku stsenaariumiga ja takistab nende asjakohast võrdlust komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosiga. Pealegi ei ole lähenemisprogramm 2015. ja 2016. aastal võetavate konsolideerimismeetmete osas, eelkõige kulude poole pealt, piisavalt üksikasjalik. Komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt ulatub valitsemissektori eelarvepuudujääk 2014. ja 2015. aastal vastavalt 3,8 % ja 3,1 %-ni SKP-st. Olles teinud vajalikud kohandused, et prognoose oleks võimalik võrrelda ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames seatud eesmärkidega (s.t jättes välja teise samba pensionivarade ülekande mõju), prognoosib komisjon 2014. aastal puudujäägi suuruseks 4,6 % SKP-st ja 2015. aastal 3,8 % SKP-st.
               Kuna lähenemisprogramm on esimene aruanne, milles käsitletakse meetmeid, mida ametiasutused on võtnud pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse alustamist 28. jaanuaril 2014, siis hindas komisjon Horvaatia võetud meetmeid 2. juunil 2014 avaldatud teatises. Peamine eesmärk saavutatakse kavandatu kohaselt 2014. aastal, samal ajal kui puudujäägi osas 2015. aastal päris eesmärgini ei jõuta. Valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni parandamisel jääb nii 2014. kui ka 2015. aastal nõutust veidi vajaka. Kuigi kohandatud struktuurse eelarvepositsiooni muutus on soovitatust väiksem, täidetakse eeldatavasti kaalutlusõiguse alusel võetavate meetmete kohaste summade osas eesmärgid nii 2014. kui ka 2015. aastal. Selleks et vähendada negatiivset mõju majanduskasvule ja parandada konsolideerimise jätkusuutlikkust, tuleb pöörata rohkem tähelepanu meetmete kvaliteedile ja üleminekule kulupõhistele meetmetele. Lähtudes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasest lähenemisprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist, on nõukogu seisukohal, et Horvaatia võttis 30. aprilliks 2014 küll tõhusaid meetmeid, et korrigeerida oma ülemäärast eelarvepuudujääki vastavalt soovitustele, kuid vaja on veelgi pingutada, et täita ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovitus korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2016. aastaks ja tagada selle korrigeerimise usaldusväärsus.

               (10)

               Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid olema suunatud riigi rahanduse kvaliteedi parandamisele, et saavutada tõhusus eelkõige palkade, sotsiaalkindlustuse ja toetuste osas ja pakkuda piisavat eelarvepoliitilist manööverdamisruumi majanduskasvu soodustavate kulutuste ja investeeringute tegemiseks, kaasa arvatud ELi rahastatud projektide jaoks. Horvaatia on viimastel aastatel oma eelarveraamistikku oluliselt reforminud. Nõrgad küljed on aga seotud eelarve planeerimisega, tõhusa kulude kontrolliga ja eelarvepiirangute järjekindla kohaldamisega, mis mõjutab negatiivselt eelarvepoliitika kujundamist. Kuigi eelarve-eeskirju muudeti just hiljuti, tuleks nende ülesehitust veelgi parandada. Eelarveraamistiku tõhusust õõnestab eelkõige ennetusmehhanismide puudumine, võlareegli lõtv järgimine ja struktuurse eelarvetasakaalu reegli ebamäärane sõnastus. Eelarvepoliitika komisjoni loomine on teretulnud, kuid tema positsiooni tugevdamiseks eelarve planeerimisel ja selle üle järelevalve tegemisel tuleb võtta lisameetmeid, eelkõige tema sõltumatuse kindlustamiseks mis tahes eelarvepädevast institutsioonist.

               (11)

               Horvaatial tuleb leida lahendus, kuidas konsolideerida eelarvet, ilma et kahjustataks konkurentsivõimet ja väljavaateid majanduse elavdamiseks. Kõige selle taustal on riigi rahanduse tulude pool piiratud maksubaasi kitsa määratlusega, mis tagab stabiilse maksutulu ja millel ei ole suurt moonutavat mõju majanduskasvule. Riiklikus reformiprogrammis teatatakse kavast kehtestada 2016. aastal perioodiline kinnisvaramaks, kuid selle toimimise ülesehitust, sealhulgas maksubaasi oma, tuleb veel täpsustada. Horvaatia on ka otsustanud võtta varimajanduse vähendamise teel meetmeid maksukuulekuse parandamiseks. Selles suunas on astutud samme. Järk-järgult on võetud kasutusele maksuameti IT-süsteemiga ühendatud elektroonilised seadmed, mis on suurendanud maksutulu, sest tehingutest on parem ülevaade. Maksuhalduse ümberkorraldamise tulemusena peaks maksude kogumine muutuma tõhusamaks ja tulemuslikumaks, vähendades samal ajal maksumaksjate maksukohustuse täitmisega seotud kulusid. Samas kui arvestada vajadust eelarve konsolideerimise järele ja andmeid, mis viitavad kogumata maksude suurtele summadele, näib, et maksude kogumist saaks veelgi tõhustada ja et jätkuvalt tuleb pingutada maksukuulekuse suurendamise nimel, pakkudes maksumaksjatele rohkem e-teenuseid.

               (12)

               Horvaatia on võtnud meetmeid pensionite jätkusuutlikkuse ja piisavuse parandamiseks: alates 2010. aasta novembrist on järk-järgult tõstetud seadusjärgset pensioniiga ja ennetähtaegselt pensionile jäämise iga ning pikendatud naiste kvalifikatsiooniperioodi ning need peaks olema täies ulatuses ühtlustatud 2030. aastaks. 2013. aasta detsembris vastu võetud pensionikindlustusseaduse muudatustega tõsteti seadusjärgne pensioniiga 65 eluaastalt 67-le ja ennetähtaegselt pensionile jäämise iga 60 eluaastalt 62-le. Kuid need muudatused jõustuvad alles 2031. aastal, mis ei ole demograafilist suundumust arvestades piisavalt ambitsioonikas. Hoolimata viimastel aastatel rakendatud reformidest on ennetähtaegselt pensionile jäämiseks veel mitmeid muid võimalusi. Arvestades erandite ulatust, ei ole ennetähtaegselt pensionile jäämise korral kohaldatav pensionivähendus või hilisema pensionile jäämise pensionilisa piisavaks stiimuliks töötada seadusjärgse pensionieani, mõjutades seeläbi negatiivselt tööjõupakkumist ja pensionisüsteemi jätkusuutlikkust. 2013. aastal võeti vastu seadus ühtse kohtuekspertiisi organi kohta, et aidata piirata invaliidsuspensioni saajate juurdevoolu ja vähendada pettust, ühtlustades puude hindamisi. Koos suurema kontrolliga vastab see selgele vajadusele, kuid nende mõju kuludele sõltub sellest, kuidas meetmeid rakendatakse ja kui suures ulatuses otsuseid täide viiakse. Teatavat künnist ületavaid eriskeemi alla kuuluvaid pensione kärbiti, kuigi küll ajutiselt, 10 %, samal ajal kui nende indekseerimine seoti SKP kasvuga. Hoolimata hiljutistest püüdlustest vähendada kulusid ja suurendada läbipaistvust, on eriskeemi alla kuuluvate pensionite ühtlustamine üldskeemi omadega olnud aeglane ja mitte piisavalt suure ulatusega ning edasiminek tervikuna on ikkagi piiratud.

               (13)

               Tervishoiusektori tervisetulemused on olnud küllaltki head ja teenused on mõningaste piirkondlike varieerumistega kättesaadavad, kuid süsteem ise avaldab olulist survet riigi rahandusele. Võimud on teinud haiglavõrgustikus kindlaks ebatõhusad kohad, mida annab parandada. 2014. aasta märtsis esitatud üldkavas haiglaravi ümberkorraldamise kohta on toodud meetmed, millega parandada kulutõhusust, nt haiglavõrgu ratsionaliseerimine, haiglas viibimise keskmise kestuse vähendamine, haiglavoodite parem jaotus, sealhulgas pikaajaliseks raviks, ja edasised muutused haiglate rahastamises. Selleks et kava ellu viia, tuleb tagada tugev järelevalve ja rakendussuutlikkus nii haiglates kui ka keskvalitsuses. Pikaajalist ravi iseloomustab teenuste hajutatus tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandesüsteemide vahel, madal kulude hüvitamise määr ja vähe ametlikke hooldusteenuseid, teenuste kõrge hind ja pikad järjekorrad.

               (14)

               Tööhõive ja tööjõus osalemise määr on üks madalamaid liidus, näitajad on eriti madalad noorte ja eakate hulgas. Lisaks tsüklilisele arengule on need tööturunäitajad osaliselt seotud riigi institutsioonide ja poliitikaga. Horvaatia on alustanud tööturu paindlikkuse suurendamiseks tööturureforme. Reformide esimene etapp, mis jõudis lõpule 2013. aastal, keskendus tähtajaliste töölepingute reguleerimisele. 2014. aasta jaanuaris võttis valitsus vastu teise seadusandliku ettepaneku, milles vähendati menetluste lühendamise ja lihtsustamise ning tööaja paindlikkuse suurendamise kaudu vallandamiskulusid. Lisaks võetakse kasutusele paindlikumad töötamisvormid, nagu töötamine osalise tööajaga töölepingu alusel. Need muudatused asetaksid Horvaatia töökaitse indeksi seisukohast üldjoontes oma konkurentidega võrdsesse olukorda. Kuigi nende reformide mõju tööhõivele tervikuna on eeldatavasti positiivne, suurendavad need tööturu killustumise riski, sealhulgas tähtajaliste töölepingute kasutamine. Samal ajal ei ole ette nähtud muudatusi palgakujundamise institutsioonides ja seda hoolimata Horvaatia iseärasusest, mida iseloomustab suhteliselt kõrge keskmise palga ja väga madala tööhõivemäära koosesinemine. Hoolimata järjest kasvavast tööpuudusest on selliste aktiivse tööturupoliitika meetmete kulud ja katvus, millega parandatakse tööturule juurdepääsu ja pikendatakse seal püsimist, ikka alla keskmise, eriti noorte, pikaajaliste töötute ja eakamate töötajate puhul. Horvaatia riikliku tööturuasutuse haldussuutlikkus on suure surve all, ka piirkondlikul tasandil. Üldist süsteemi, et seirata ja hinnata suundumusi tööturul ja tööturuvajadusi, sealhulgas oskuste prognoosimine, ei ole, samuti ei hinnata aktiivse tööturupoliitika meetmeid korrapäraselt. Deklareerimata tasustatava töö osakaal on suur.

               (15)

               Olukord tööturul valmistab erilist muret noortele, sest noorte töötuse määr on kasvanud oluliselt, ulatudes 2013. aastal ligi 50 %-ni, samal ajal kui mittetöötavate ja mitteõppivate noorte osakaal kasvab jätkuvalt. Oluliseks ülesandeks on jõuda nende noorteni, kes on töötud ja on jäänud formaalharidusest välja, kuid ei ole end töötuna arvele võtnud, ja mobiliseerida erasektor, et pakkuda rohkem õpipoisiõpet kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Horvaatial on vaja lahendada tõsised probleemid hariduse vastavuses tööturu vajadustele ja kvaliteedis kõikides haridusvaldkondades. Väljaõpe töökohal ja kutsenõustamine on kogu kesk- ja kolmanda taseme hariduses puudu, samal ajal kui tööandjate kaasatus kutsehariduse ja -koolituse pakkumisse ning kesk- ja kolmanda taseme haridusse on väike. Äsja kooli lõpetanute tööhõive määr on võrreldes ülejäänud liiduga märkimisväärselt madalam. Vananenud kutsehariduse ja -koolituse süsteemi reformitakse uute õppekavade katsetamise teel. Horvaatia kvalifikatsiooniraamistiku ning haridus-, teadus- ja tehnoloogiaalase strateegia elluviimine seisab, kuid see peaks parandama haridustulemusi ja viima need vastavusse tööturu vajadustega.

               (16)

               Suur töötus ja väike tööjõuturul osalemine on halvendanud Horvaatias sotsiaalset olukorda. Viimastel aastatel on kasvanud nende osakaal, kes elavad vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus, ning see näitaja on ELi keskmisest oluliselt suurem. Sotsiaaltoetussüsteem on ehitatud üles selliselt, et õigustatud isikutel on võimalik saada kattuvaid rahalisi toetusi mitmest kohast. Kui toetusesaaja asub tööle, kaotab ta osa nendest sotsiaalsetest siiretest, see aga demotiveerib neid tööturule sisenemast. Sotsiaalkindlussüsteemi on võimalik muuta tõhusamaks ja läbipaistvamaks: praegu on eri sissetulekutoetuste määramine hajutatud mitme institutsiooni ja valitsustasandi vahel, kriteeriume kohaldatakse ebaühtlaselt ja kohati esineb kattumist. 2013. aasta sotsiaalhoolekandeseaduses kehtestati rangemad majandusliku olukorra testid ja koondati üldise miinimumsissetuleku alla neli rohkem kui 70-st riigi tasandi eri toetusest, sealhulgas mõned, mis on suunatud konkreetsetele rühmadele. Kuni 2016. aastani rakendatakse järk-järgult riiklikku ühtse kontaktpunkti süsteemi, mille kaudu hallatakse kõiki riigi tasandi rahalisi toetusi. Kuid süstemaatiline järelevalve ja hindamine on keeruline, sest kohaliku ja piirkondliku tasandi sissetulekutoetuse skeemid ja programmid ning erinevad konkreetsetele elanikkonna kategooriatele suunatud majanduslikust olukorrast sõltumatud rahalised toetused ei ole süsteemi integreeritud. Alates 2011. aastast on ellu viidud mitu seadusandlikku reformi, kuid sellest hoolimata ei ole sellise ülesehitusega toimivate sotsiaaltoetuste süsteemidega suudetud tagada toetuste suunamist neile, kes seda kõige rohkem vajavad.

               (17)

               Praegu Horvaatias kehtiv ettevõtlust reguleeriv raamistik paneb ettevõtjatele suure koormuse, muu hulgas puudub õiguskindlus, läbipaistvus otsuste tegemisel, eelkõige kohalikul tasandil, ja eksisteerivad mitmed maksutaolised lõivud. Lisaks muudab majandustegevust käsitlevate otsuste tegemise keeruliseks ja haldusmenetlused pikemaks avaliku halduse vastutuse killustatus nii piirkondlikul kui ka kohalikul tasandil ja kesktasandil pädevusvaldkondade keeruline jaotus ministeeriumite ja agentuuride vahel. Keskvalitsus kasutab ettevõtlust takistavate aspektide kindlakstegemiseks struktuurset lähenemisviisi, kuid halduskoormuse mõõtmiseks ei kasutata ühtset metoodikat, mis vähendab juba võetud meetmete tõhusust. Olemasoleva ühtse kontaktpunkti funktsioonid on piiratud. Vaja on ratsionaliseerida ja parandada kontrolli riiklike toetuste ja tagatiste üle, keskregistri loomine toetatavate äriühingute ja üksikisikute kohta oleks esimene samm selles suunas. Horvaatia on alustanud avaliku halduse reformi, et suurendada oma haldussuutlikkust ning parandada kodanikele ja ettevõtjatele suunatud avalike teenuste kliendikesksust. Avaliku halduse kvaliteet on aga siiski endiselt madal ja seda iseloomustab nõrk koordineeritus valitsuse eri tasandite vahel ning poliitika kujundamisel ja hindamisel vähene või liialt formaalne toetumine tõenditele. Avaliku halduse reformi strateegia vastuvõtmine on samm õiges suunas; strateegiat tuleks täies ulatuses rakendada valitsuse kõigil tasanditel. Ühinemiseelsete vahendite rakendamise kogemused viitavad puudustele strateegilises planeerimises ja institutsionaalses suutlikkuses ning nõrkadele külgedele projekti väljatöötamises ja järelevalves.

               (18)

               Riigi omanduses või riigi kontrolli all olevaid äriühinguid mõjutab negatiivselt nõrk juhtimine, samal ajal kui avaliku sektori varade ja ettevõtete haldamise uue strateegia rakendamine viibib. Praegu valitakse nõukogu liikmed ja juhatus ilma konkurentsipõhise valikumenetluseta ja nendesse organitesse nimetamisi ei avalikustata. Meetmeid on küll võetud korruptsioonivastase raamistiku parandamiseks, kuid suuremaid jõupingutusi on vaja korruptsiooni ennetamiseks ja seda valitsuse igal tasandil. Põhiliste elementide hulgas, mis praegu korruptsioonivastases raamistikust puuduvad, on tõhus kontrollimehhanism huvide konflikti kindlakstegemiseks ja riigiteenistujate varade avalikustamine, samuti eritagatised riigi omandis ja riigi kontrolli all olevate ettevõtjate jaoks. Komisjoni kontrollivolitused huvide konflikti lahendamiseks põhinevad muude ametiasutuste pädevusel ja ennetaval tegevusel. Hoolimata riigihankemenetluste läbipaistvuse suurendamiseks tehtud edusammudest ei kasutata süstemaatiliselt riskihindamise vahendeid ja haavatavaid sektoreid ei prioriseerita piisavalt. Riigihanke-eeskirjade tõhusa rakendamise jälgimist tuleb parandada, pidades silmas ka ELi vahendite eraldamist tulevastel aastatel.

               (19)

               Pankrotieelse menetluse laiaulatuslik kohaldamine 2013. aastal pälvis teatavat edu, et lahendada laenuteenindamise probleeme, millega äriühingud puutusid kokku keeruliste, kallite ja pikkade pankrotimenetluste raames. Kuid seda instrumenti saab oluliselt parandada, kõrvaldades mitmed puudused, nagu riigi rolli ebamäärasus protsessis, tugevdades kaubanduskohtute rolli nõuete ja tugevate restruktureerimiskavade valideerimisel, laiendades menetluse reguleerimisala, et oleks võimalik läbi viia tõhus restruktureerimine, enne kui võlgnik muutub maksejõuetuks, ja kõrvaldades puudused seaduse rakendamisel. Hoolimata reformidest, mida on tehtud õigusemõistmise tõhustamiseks, on kohtumenetlused nii tsiviil-, kaubandus- kui ka haldusasjades õigustamatult pikad, eriti esimeses astmes. Kuhjunud asjade arv 2013. aastal kasvas ja on väga suur, eriti tsiviil- ja kaubandusmenetlustes. Nende küsimuste lahendamiseks on vaja jätkata jõupingutusi, et luua ja kasutada õigeid stiimuleid, et viia menetlused lõpule õigeaegselt ja edendada kohtuvälist vaidluste lahendamist, eriti väikeste kohtuvaidluste korral, sest vastasel juhul takistavad need ettevõtlust ja vähendavad Horvaatia atraktiivsust otseste välisinvesteeringute saamiseks.

               (20)

               Konservatiivne lähenemisviis, mida Horvaatia keskpank kasutab makrotasandi usaldatavusnõuete kohase reguleerimise puhul, eelkõige seoses omavahendite tasemega, tähendab, et pankadel on kujunenud teatav vastupanuvõime, mis on osutanud kasulikuks, pidades silmas raskusi, millega nad praegu nõrga majanduse tõttu silmitsi seisavad. Kuid juba kuuendat aastat järjest kahanev majandus ja viivislaenude osakaalu kasv võivad mõjuda halvasti pankade varade kvaliteedile. On tervitatav, et teatavatele portfellidele, mis kuuluvad neljale suurimale pangale Horvaatias (mis põhinevad väliskapitalil), tehakse euroala uue ühtse järelevalvemehhanismi raames varade kvaliteedi läbivaatamine / stressitest. Kuid selle alt jäävad välja mõned Horvaatia seisukohast olulised portfellid, sest portfellid valitakse nende olulisuse alusel pangakontserni seisukohast. Lisaks ei hõlma see test keskmise suurusega ja väiksemaid panku, mille kapital võib olla väiksem ja varade kvaliteet mitte nii hea, kuid millel võib finantsstabiilsuse seisukohast olla oluline koht. Täiendades ühtset järelevalvemehhanismi lisajärelevalvega, mis on konkreetselt loodud Horvaatia finantssüsteemi jaoks (ja mis katab olulised Horvaatia tütarettevõtjate portfellid, mis ei ole hõlmatud ühtse järelevalvemehhanismiga, ja olulisemad keskmise suurusega ja väikesed pangad), parandatakse ülevaadet pangalaenude klassifitseerimisest ja laenukahjumi katteks mõeldud eraldise summade adekvaatsusest.

               (21)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Horvaatia majanduspoliitikat. Ta on hinnanud riiklikku reformikava ja lähenemisprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Horvaatia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–8.

               (22)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (4) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (23)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–8,

         SOOVITAB Horvaatial võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Rakendada täies ulatuses 2014. aastal vastu võetud eelarvemeetmed. Tugevdada eelarvestrateegiat, täpsustades veelgi 2015. ja 2016. aastaks kavandatud meetmeid ja kaaludes täiendavaid püsivaid, majanduskasvu soodustavaid meetmeid, et korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk jätkusuutlikult 2016. aastaks. Samal ajal tagada, et täidetakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames täpsustatud nõukogu soovitus struktuurilise kohandamise kohta. Viia programmiprognoosid vastavusse Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi standarditega ning stabiilsuse ja kasvu paktis kehtestatud nõuetega. Võtta meetmeid kontrolli tugevdamiseks kulude üle. Teha 2015. aasta märtsiks kulude põhjalik analüüs. Parandada eelarve planeerimise protsessi, eriti suurendades makromajanduse ja eelarveprognooside paikapidavust ja muutes rangemaks aastaste ja keskpika perioodi kulude piirmäärade siduvuse, ja parandada eelarve-eeskirjade ülesehitust. Põhistada 2014. aasta oktoobriks seaduses äsja loodud eelarvepoliitika komisjon, suurendada tema sõltumatust kõigist eelarveasutustest, laiendada tema mandaati, eelkõige järelevalve tegemisel kõigi eelarve-eeskirjade ja prognooside eel- ja järelhindamise üle, ja tagada piisavad ressursid. Riiklikus reformiprogrammis nimetatud kavadele tuginedes esitada konkreetne strateegia perioodilise kinnisvaramaksu reformimiseks. Alustada maksukulude registreerimise ja läbivaatamise protsessi. Parandada maksukuulekust, eelkõige tõhustades veelgi maksuhaldust; esitada sel eesmärgil 2014. aasta lõpuks tegevuskava.

               2.

               Vähendada ennetähtaegselt pensionile jäämise võimalusi. Võtta 2015. aasta märtsiks vastu seadus, et kiirendada naiste ja meeste seadusjärgse pensioniea kavandatud ühtlustamist ja liikuda edasi seadusjärgse pensioniea kavandatud tõstmisega 67 eluaastale. Tagada rangem hindamine ja kontroll invaliidsuspensionit saama õigustatud isikute üle ning kiirendada eriskeemi alla kuuluvate pensionite integreerimist üldpensionisüsteemi. Tugevdada tervishoiusektori kulutasuvust, sealhulgas haiglates.

               3.

               Rakendada tööjõuseaduse reformi teine etapp 2015. aasta märtsiks pärast konsulteerimist sotsiaalpartneritega, eelkõige vallandmistingimuste ja tööaja üle, et hoida ära tööturu edasine killustumine, k.a noorte hulgas. Vaadata läbi palkade kujundamise süsteem eesmärgiga viia see paremini kooskõlla suundumustega tootlikkuses ja palgatingimustega. Esitada selle analüüsi järeldused 2014. aasta lõpuks. Tõhustada aktiivse tööturupoliitika meetmeid ja laiendada nende haaret, tugevdades riiklike tööturuasutuste haldussuutlikkust, k.a. piirkondlikul tasandil, ja hõlmates rohkem noori, pikaajalisi töötuid ja eakaid töötajaid. Seada esmatähtsale kohale jõuda noorteni, kes on töötud ja on jäänud formaalharidusest välja, kuid ei ole end töötuna arvele võtnud, ja mobiliseerida erasektor, et pakkuda rohkem õpipoisiõpet kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Visandada 2014. aasta lõpuks kavad deklareerimata töö probleemi lahendamiseks. Rakendada meetmeid, et parandada vastavust tööturu vajadustele ja haridustulemuste kvaliteeti, ajakohastades kvalifitseerimissüsteeme, seades sisse kvaliteeditagamise mehhanismid ja hõlbustades koolist tööellu siirdumist, eelkõige kutsehariduse ja töökohal väljaõppe tugevdamise kaudu.

               4.

               Vaadata 2014. aasta lõpuks läbi maksu- ja toetuste süsteem ning esitada tegevuskava mitteaktiivsete inimeste ja töötute tööellu tagasitoomiseks. Tugevdada sotsiaalkaitsesüsteemi tõhusust ja läbipaistvust, koondades veelgi toetusi, ühtlustades valikukriteeriume ja linkides kõigi asjakohaste tasandite ja valitsusüksuste andmed ühtsesse kontaktpunkti. Parandada sotsiaalabitoetuste tõhusust ja vastavust nende parema suunamise kaudu.

               5.

               Võtta ettevõtluskeskkonna parandamiseks lisameetmeid. Seada eelkõige 2015. märtsiks eesmärk vähendada oluliselt haldusnõudeid, sealhulgas maksutaolisi lõive. Lahendada suure killustatuse ja vastutuste kattumisega seotud probleemid, lihtsustades haldusmenetlusi ja selgitades otsustusprotsessi ja aruandluskohustuse raamistikku valitsuse eri tasandite ja keskvalitsuse tasandi eri ministeeriumite ja agentuuride vahel. Suurendada selliste üksuste haldussuutlikkust ja strateegilist planeerimist, kelle hallata on usaldatud Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondid, ning tagada neile piisav ja stabiilne arv töötajaid.

               6.

               Esitada 2014. aasta oktoobriks üksikasjalik kava avaliku omandi haldamiseks 2015. aastal. Tagada, et riigi kontrolli all olevaid äriühinguid juhitakse läbipaistvalt ja vastutustundlikult, eelkõige muuta rangemaks pädevusnõuded, mis kehtivad juhatuse liikmetele ja nõukogu liikmetele, kelle nimetab riik, ja luua organitesse nimetamiste riiklik register. Parandada korruptsiooni ennetust avalikus halduses ja riigi omandis olevates ja riigi kontrolli all olevates ettevõtetes, suurendades muu hulgas huvide konflikti komisjoni kontrollivolitusi. Parandada riigihanke läbipaistvust ja tõhusust nii kesk- kui ka piirkondlikud tasandil ja suutlikkust teha järelevalvet rakendamise üle ja avastada rikkumisi.

               7.

               Tugevdada 2014. aasta lõpuks kaubanduskohtute rolli äriühingu pankrotieelse menetluse rakendamise läbipaistvuse ja õiguspärasuse järelevalves. Vaadata läbi kohustuslik maksejõuetuse/mittelikviidsuse test, et oleks võimalik kasutada pankrotieelset vaidluste lahendamise menetlust ja ühtlustada maksejõuetuse menetlemist / likvideerimismenetlust, et muuta see lühemaks. Parandada kohtusüsteemi kvaliteeti ja tõhusust, eelkõige pakkudes stiimuleid, et lahendada vaidlused tsiviil-, kaubandus- ja haldusasjades õigeaegselt ja kasutada kohtuvälist vaidluste lahendamist, eriti väiksemate kohtuvaidluste korral.

               8.

               Täiendada 2014. aasta Euroopa Keskpanga varade kvaliteedi läbivaatamist ja stressitesti, võtta ette kõikehõlmav portfellide analüüsimine, mis on spetsiaalselt loodud Horvaatia finantssektori jaoks ja milles keskendutakse olulistele portfellidele, mida Euroopa Keskpanga läbivaatamine ei hõlma, k.a. peamised keskmise suurusega ja väiksemad pangad.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.