title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Läti 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/14

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/89

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Läti 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/14)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Lätit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Läti kohta. Selles hinnati Läti edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Läti edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Lätit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu sektorite ja piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb oht, et riigisisesed erinevused Lätis suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  30. aprillil 2020 esitas Läti oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 0,2 %-lt sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal 9,4 %-le SKPst 2020. aastal. Eelarvepuudujääk peaks eeldusel, et poliitikat ei muudeta, langema 2021. aastal 5,0 %-le SKPst ja 2023. aastaks 2,7 %-le SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 36,9 %ni SKPst, peaks jõudma 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2022. aastal haripunkti ligikaudu 53 % tasemel. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Läti võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 3,0 % SKPst. Meetmed hõlmavad võimalust lükata makse edasi kuni kolmeks aastaks, riiklikult tasustatava haiguspuhkuse ulatuse laiendamist, toetust konkreetsetele sektoritele ja täiendavaid tervishoiukulutusi. Lisaks on Läti võtnud kasutusele likviidsustoetuse ettevõtjatele garantiide ja laenudena mahus 3,2 % SKPst. Üldiselt on Läti võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Läti valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –7,3 % SKPst ja 2021. aastal –4,5 % SKPst. See peegeldab stimuleerivate meetmete üldjoontes samasugust mõju nagu on esitatud 2020. aasta stabiilsusprogrammis, kuid prognooside kohaselt langeb tööhõive vähem ning ka kulupoole automaatsed stabilisaatorid on eeldatavasti väiksemad. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (15)

                  Kuna Läti kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Läti kuulutas 13. märtsil 2020 välja eriolukorra ja pikendas seda 9. juunini 2020. Valitsus piiras inimeste liikumist üle Läti õhu-, raudtee- ja merepiiri, sulges koolid ja ülikoolid, tagades samal ajal distantsõppe, keelas kõik avalikud üritused, jõustas suhtlemisdistantsi hoidmise meetmed, piiras müüki nädalavahetustel ning edendas digitaalseid avalikke teenuseid. Võttes arvesse paranenud epidemioloogilist olukorda, lõdvendasid ametiasutused alates 12. maist 2020 riiklikke piiranguid ning leppisid kokku piiride taasavamises Leedu ja Eestiga alates 15. maist 2020. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 8,6 %ni ja taastub 2021. aastal veidi, jõudes 8,3 %ni. Prognooside kohaselt langeb majandus 2020. aastal 7 %, kusjuures kahaneva välisnõudluse ja suureneva ebakindluse tõttu saavad enim kannatada investeeringud ja eksport. Tööhõive väheneb eeldatavasti 2,5 %, võttes arvesse asjaolu, et negatiivset mõju tööhõivele leevendab oluliselt valitsuse toetatav töötajate sundpuhkuse kava ja palgatoetused ekspordisuunitlusega sektorites. COVID-19 kriisile reageerimiseks töötas Läti välja laiaulatuslikud eelarve- ja majanduspoliitilised meetmed. Ametiasutused on keskendunud kolmele suunale: 1) töötajate toetamine, 2) ettevõtete toetamine ning 3) kõige rohkem mõjutatud majandussektorite toetamine. Tööturupoliitika meetmed, mille eesmärk on säilitada tööhõive ja tugevdada sotsiaalset turvavõrku, hõlmavad mh palgatoetusi kuni 75 % ulatuses inimese brutopalgast, haiguspuhkuse katmist, kui töötajal on diagnoositud COVID-19 või ta on karantiinis, ning laiendatud töötushüvitisi. Ajutiste raskustega silmitsi seisvate ettevõtete toetamise eesmärk on olnud pakkuda elujõulistele ettevõtetele likviidsust ja suurendada kiiresti elutähtsate kaupade ja teenuste pakkumist.

                  (17)

                  COVID-19 pandeemia on nõudnud enneolematuid meetmeid haiguse leviku ja mõju piiramiseks. See on võimendanud Läti tervishoiusüsteemi struktuurseid nõrkusi, mis on otseselt seotud selle käsutuses olevate piiratud rahaliste vahendite ja inimressurssidega ning aeglaselt edenevate reformidega. Kvaliteetsete ja taskukohaste tervishoiuteenuste kättesaadavust ning tervishoiusüsteemi tõhusust pärsib vähene riiklik rahastus. Seetõttu on inimeste endi hinnangul rahuldamata tervishoiuvajadused suured, omaosalusmaksed on märkimisväärselt suured (eriti haavatavate rühmade jaoks) ja juurdepääs ebavõrdne. Halbade tervisenäitajate teine oluline põhjus on ebatervislik eluviis. Lisaks on tervishoiutöötajate nappus keeruline probleem ja takistab tervishoiuteenuste osutamist. Tervishoiuteenuste tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks on oluline kiirendada käimasolevaid reforme, mis on alles varases etapis, ning mis hõlmavad mõjusaid ennetusmeetmeid, tugevamat esmatasandi arstiabi, ratsionaliseeritud haiglasektorit ja sihipärast kvaliteedijuhtimist. Nende reformide mõju ulatus ja võimalused parandada tervisenäitajaid sõltuvad samuti märkimisväärselt tervishoiu riiklikust rahastamisest. Selleks et suuta ohjata sarnaseid kriise tulevikus, on oluline tagada investeeringud tõhusatesse ja hästi rahastatud rahvatervise meetmetesse, et ennetada, ohjeldada ja leevendada nakkushaiguste levikut ning ohjata nende mõju tervishoiusüsteemi toimimisele. Investeeringute eesmärk võiks olla pakkuda tervishoiule vajalikke seadmeid, tugevaid e-tervise teenuseid, rajatisi ja inimressursse ning tagada suutlikkus osutada lisaks COVID-19 patsientide hooldusele kõiki eeldatavaid tavapäraseid tervishoiuteenuseid.

                  (18)

                  Läti on võtnud meetmeid, et suurendada töötajate sissetulekutoetust ja vältida töölt vallandamisi eriolukorra ajal. Siiski on toetuse ulatus ja piisavus piiratud, peamiselt seetõttu, et see sõltub sotsiaalkindlustusmaksetest ja piiravatest abikõlblikkuskriteeriumidest. Samuti ei võimalda kava osalist jõudeaega. Järkjärgulisem üleminek sissetulekutoetuselt töötulule võimaldaks tööseisaku perioodil ja majanduse taastumise ajal tööturu suuremat paindlikkust. On vaja jätkuvaid jõupingutusi, et parandada sotsiaalse turvavõrgu piisavust, kestust ja katvust kõigi jaoks. Neid jõupingutusi piirab aga maksutulude väike osakaal SKPs. Vaatamata olukorra mõningasele paranemisele ei ole puuetega inimeste garanteeritud miinimumsissetulek, miinimumpensionid ja sissetulekutoetus endiselt piisavad. Läti on kehtestanud töötusabi kõige haavatavamatele, kuid töötute vaesusrisk on suur, eriti kui töötuse kestus pikeneb. Esineb lünki sotsiaalkaitse, sh töötuskindlustuse kättesaadavuses füüsilisest isikust ettevõtjatele ja mittestandardsetele töötajatele ning need võiks kõrvaldada. Kuigi deklareerimata töö ja ümbrikupalkade osakaal väheneb, on need endiselt laialt levinud, nõrgestades mõjutatud töötajate sotsiaalkaitset ja suurendades tööga seotud riske. Haavatavatel rühmadel on tõenäoliselt kõige raskem taas tööd leida. Tööhõive-, haridus-, tervishoiu- ja sotsiaalteenuste integreerimise ning sotsiaalteenuste osutamise tase on endiselt madal. Väga halbades tingimustes elavate inimeste ja ülerahvastatuse all kannatavate inimeste osakaal on üks liidu kõrgemaid, samal ajal kui sotsiaalkortereid napib.

                  (19)

                  Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetamine, et aidata neil kiiresti välja arendada paindliku töö ja kaugtöö suutlikkus, võib aidata kriisi mõju märkimisväärselt leevendada. Erilist muret valmistab töötute vähene registreerumine riiklikes tööturuasutustes ja vähene osalemine aktiivsetes tööturumeetmetes. Aktiivsete tööturumeetmete rakendamist ja sisu tuleb tugevdada ja kohandada, et lühendada töötusperioode ja hõlbustada tööle naasmist. Inimestele vajalike oskuste andmine on veelgi olulisem, et suurendada tööjõu vastupanuvõimet majanduslanguse ajal. Mõjusad ja kergesti kättesaadavad täiskasvanuhariduse, ümberõppe ja täiendõppe meetmed koos sotsiaalteenuste osutamise ja liikuvuse toetamisega võiksid anda rohkematele inimestele tööturul vajalikud oskused. Samuti tuleb parandada digioskusi, kuna ainult 43 %-l lätlastest on põhilised või sellest kõrgema taseme digioskused. COVID-19 pandeemia on toonud esile ka vajaduse tugevdada kvaliteetset digiõpet ja -koolitust ning tagada kõigile õppuritele võrdne juurdepääs. Samuti on oluline sotsiaalpartnerite suutlikkuse suurendamine selleks, et tagada nende sisukas ja õigeaegne osalemine reageerimises COVID-19 kriisile ja taastumises.

                  (20)

                  Kiiresti loodi mahukas likviidsustoetuse kava, mis võeti kasutusele riikliku arenguasutuse Altum kaudu. See on aidanud restruktureerida ettevõtjate laenude tagasimaksegraafikuid ja andnud likviidsustoetust uute laenude kaudu. Samal ajal toimub suurem osa pangalaenude restruktureerimisest ilma riigigarantiideta. Pealegi on riigigarantii saamise tingimused suhteliselt ranged. Seepärast on oht, et väiksemad ettevõtjad, kelle finantsseisund on halvem või kes on hilinenud maksude tasumisega, ei saa toetust. Restoranidel ja hotellidel, mis on kriisi tõttu enim kannatada saanud majandusharud, on nende nõrgast tagatisest ja finantsseisundist tulenevalt raskusi juurdepääsul likviidsusele. Samal ajal on oluline säilitada pangandussektori vastupanuvõime.

                  (21)

                  Majanduse taastumise edendamiseks on tähtis kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu. Poliitikas, millega toetatakse riigi üleminekut digitehnoloogiale ja rohelisele majandusele, tuleks võtta arvesse märkimisväärseid piirkondlikke erinevusi. Peaaegu kõigis Läti linnapiirkondades on suurepärane digitaristu, kuid lairibaühenduse püsivõrguga kaetus maapiirkondades, eelkõige nn viimase miili ühenduste puhul, on väike. Jätkuvad ja tugevdatud jõupingutused ülikiire lairibaühenduse kasutuselevõtuks aitavad digitaristut veelgi täiustada. Selleks et lahendada probleemid, mis tulenevad üleminekust kliimaneutraalsele majandusele, on vaja investeeringuid, et majandust mitmekesistada ning muuta see kaasaegsemaks ja konkurentsivõimelisemaks, sealhulgas suurendades investeeringuid teadusuuringutesse, innovatsiooni ja inimkapitali, ning leevendada ülemineku sotsiaal-majanduslikke kulusid. Läti keskkonnasäästlikkus põhineb edusammude tegemisel energiatõhususe parandamisel, riikliku energia- ja kliimakava rakendamisel, sealhulgas eriti transpordi ja hoonete valdkonnas, ning keskkonnasäästlikkuse kaalutluste integreerimisel teistesse majandussektoritesse, eelkõige põllumajandusse ja metsandusse. Ühendvedude taristu parandamine Riias ja selle ümbruses hõlbustaks nii tööjõu liikuvust kui ka aitaks piirata sõiduautode kasvavat energiatarbimist. Lisaks on Rail Baltica projekt ja energiaühenduste projektid Läti peamised investeerimisprioriteedid, mille eesmärk on parandada Läti energiaalast ohutust ja integreerumist siseturuga. Täiendavate investeeringute tegemine taastuvenergiasse, eelkõige tuuleenergiasse, ja märkimisväärselt suurema ringlussevõtu määraga ringmajandusele ülemineku edendamine võib samuti parandada nii keskkonnaalaseid kui ka majanduslikke tulemusi ning aidata saavutada kliimamuutuste mõju leevendamise eesmärke. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Lätil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Lätil seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (22)

                  Läti on oluliselt vähendanud riskantseid rahalisi tehinguid oma pankade kaudu ja reforminud oma rahapesuvastast süsteemi. Eelkõige keelas Läti mitteresidentidest riiulifirmade teenindamise ja muutis mitut seadust. Suurendatud on peamiste järelevalve-, rahapesuvastase võitluse ja õiguskaitseasutuste suutlikkust ja võimekust. Kuigi finantsasutuste järelevalvet on märkimisväärselt karmistatud, võiks see olla paremini suunatud ja tõhusam tänu paremale riskihindamisele. Kuigi õiguskaitseasutuste suutlikkust ja koostööd on parandatud, võiks veelgi suurendada nende suutlikkust rahapesujuhtumeid uurida ja nende eest süüdistust esitada.

                  (23)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (24)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Läti kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (25)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Läti tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (26)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Lätile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (27)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Lätil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet ja kättesaadavust, sealhulgas pakkudes täiendavaid inim- ja rahalisi ressursse.

                  2.

                  Tagada piisav sissetulekutoetus kriisist enim mõjutatud rühmadele ja tugevdada sotsiaalset turvavõrku. Leevendada kriisi mõju tööhõivele, sealhulgas paindliku töökorralduse, aktiivsete tööturumeetmete ja oskuste arendamise abil.

                  3.

                  Tagada likviidsustoetuse kättesaadavus ettevõtjatele ning eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel rohelisele majandusele ja digitaaltehnoloogiale üleminekule, eelkõige teadusuuringutele ja innovatsioonile, puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutamisele ning säästvale transpordile ja digitaristule.

                  4.

                  Jätkata edusammude tegemist rahapesuvastase raamistiku osas.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 86.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Leedu 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Leedu 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/15

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/95

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Leedu 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Leedu 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/15)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Leedut ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Leedu kohta. Selles hinnati Leedu edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Leedu edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Leedut julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu Leedu sektorite ja piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb oht, et riigisisesed erinevused Leedus suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Leedu esitas 15. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Leedu suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 0,3 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 11,4 % SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 3,9 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks pärast suurenemist 36,3 %ni 2019. aastal suurenema 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2020. aastal veelgi 50,6 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Leedu võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 6,8 % SKPst. Meetmed hõlmavad maksude edasilükkamist, lisarahastamist meditsiinitarvete ostmiseks, toetusi töökohtade säilitamiseks ja toetusi COVID-19 pandeemiast mõjutatud füüsilisest isikust ettevõtjatele ja töötajatele. Kuna komisjoni analüüs mõne meetme ülesehituse ja rakendamise kohta osutab suhteliselt väikesele võimalikule kasutuselevõtule, eeldas komisjon, et valitsuse meetmete mõju riigi rahandusele on väiksem. Lisaks on Leedu teatanud vabalt valitud meetmetest, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad kriisile reageerida, k.a pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust, ja mille mahuks hinnatakse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 3,8 % SKPst. Need meetmed hõlmavad ka laenutagatisi (2,9 % SKPst). Üldiselt on Leedu võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Leedu valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –6,9 % SKPst ja 2021. aastal –2,7 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (15)

                  Kuna Leedu kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks Leedu SKP vähenema 8 %, millele järgneb kiire 7,5 % taastumine 2021. aastal. Selleks et reageerida COVID-19 puhangule ja leevendada selle majanduslikke tagajärgi, esitas Leedu 16. märtsil dokumendi „Majanduse stimuleerimise ja COVID-19 leviku tagajärgede leevendamise kava“. Kava maht on 2,5 miljardit eurot ehk 6,3 % riigi SKPst, sh kuni 500 miljonit eurot ehk 1,3 % SKPst tervishoiusüsteemi jaoks vajalike vahendite tagamiseks. Lisaks eraldati 500 miljonit eurot, et kaitsta töökohti ja sissetulekut. Riigi tagatisfondide mahtu suurendati 500 miljoni euro võrra ning majanduse stimuleerimiseks kiideti heaks täiendavad riigigarantiid kuni 500 miljoni euro ulatuses. Aprillis kiitis Euroopa Komisjon heaks mitu Leedu abikava Leedu majanduse toetamiseks seoses COVID-19 puhanguga. Need kavad on välja töötatud selleks, et aidata ettevõtetel katta koheseid käibekapitalivajadusi ja jätkata oma tegevust pandeemia ajal ja selle järel. Peale selle leevendas Leedu Keskpank mõningaid kommertspankade kapitalinõudeid, et suurendada laenuandmist reaalmajandusele.

                  (17)

                  Leedu tervishoiutulemused jäävad jätkuvalt maha teiste liikmesriikide omadest, mis on osaliselt tingitud vähese rahastamise all kannatava tervishoiusüsteemi ebapiisavast tõhususest. Praegune pandeemia on pannud süsteemi täiendava surve alla ja toonud esile täiendavaid struktuurseid probleeme, sealhulgas aeglus teenuste kvaliteedi parandamisel, ebapiisavad investeeringud esmatasandi arstiabisse ning edusammude puudumine haiglavõrgustiku kohandamisel, et muuta see tõhusamaks ja vajadustele reageerimisvõimelisemaks. COVID-19 kriis toob esile ka tervishoiualase ebavõrdsuse, mis on seotud tööjõupuudusega ning teenuste ja vajaduste geograafilise mittevastavusega. Leedu peab mobiliseerima vahendid, mida on vaja praeguse kriisi lahendamiseks ja oma tervishoiusüsteemi vastupanuvõime parandamiseks tulevikus. Kuigi viivitamatud meetmed keskenduvad suutlikkuse suurendamisele tervishoiutöötajate, kriitilise tähtsusega meditsiinitarvete ja -seadmete tähenduses, et päästa pandeemia ajal elusid, tuleks suurendada pikemaajalisi investeeringuid, et parandada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, nii et see suudaks tegevust jätkata, taastada oma optimaalse toimivuse ja valmistuda uuteks šokkideks. Selleks on vaja eraldada piisavalt vahendeid, et parandada tervishoiusüsteemi kättesaadavust, tõhusust ja kvaliteeti, et see suudaks paremini toime tulla sagenevate krooniliste haiguste, elanikkonna vananemise ja püsiva tervishoiualase ebavõrdsusega. Keskne roll selles on esmatasandi arstiabil ja e-tervise arendamisel. Leedu peaks samuti tagama, et ei õõnestataks tervishoiuteenuste hiljutist taskukohasemaks muutumist. Lisaks on tulevase vastupanuvõime jaoks vaja ka seda, et süsteem suudaks paremini vähendada ebatervislikke eluviise (üks muudest olulistest teguritest, mis põhjustavad Leedus halbu tervisenäitajaid), ning suuremaid jõupingutusi, et valmistada pikaajalise hoolduse sektor ette toimetulekuks vananeva elanikkonnaga.

                  (18)

                  Enne COVID-19 pandeemiat oli tööturul osalemise määr kõrge ja töötuse määr madal, kuid see kriis on tekitanud uusi probleeme. Liidu rahastamise abil on Leedu rakendanud lühendatud tööaja kava, et leevendada pandeemia mõju tööhõivele, ning võtnud mitmeid muid meetmeid, et leevendada negatiivset mõju ettevõtetele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele. Enne kriisi vähenes aktiivse tööturupoliitika meetmete katvus ja täiskasvanuhariduses osalemine püsis madalana. Selleks et aidata töötutel võimalikult kiiresti tööturule naasta ning anda tõhusat toetust jätkusuutlikul viisil ka pärast taastumisfaasi, on siiski vaja laiendada aktiivse tööturupoliitika meetmete ning muude tööjõu ümberõppe ja täiendusõppe meetmete katvust ja neid piisavalt rahastada. Oluline on suurendada sotsiaalpartnerite suutlikkust, et tagada nende sisuline ja õigeaegne kaasamine väljumis- ja taastumisprotsessi kavandamisse.

                  (19)

                  Ehkki enne kriisi astuti samme vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohu vähendamiseks, näiteks suurendades üldiseid lastetoetusi ja pensione, on vaesus ja sissetulekute ebavõrdsus endiselt ühed suurimad liidus. Leedu avaliku sektori kulutused sotsiaalkaitsele on suhteliselt madalad ja sotsiaalsiirete mõju vaesuse vähendamisele väike ning Euroopa sotsiaalõiguste sammast toetavas sotsiaalnäitajate tulemustabelis hinnatakse seda kriitiliseks. Maksu- ja toetussüsteemi vähene progressiivsus ja ümberjaotamissuutlikkus piiravad riigi võimet rahastada avalikke hüvesid ja teenuseid ning vähendada vaesust ja sissetulekute ebavõrdsust. COVID-19 pandeemia negatiivne mõju tööhõivele ja kodumajapidamiste sissetulekutele muudab need probleemid tõenäoliselt keskpikas perspektiivis veel tõsisemaks. Selleks et pandeemiast enim mõjutatud inimeste olukord ei halveneks, võib olla vaja võtta ajutisi meetmeid, näiteks vaadata läbi toetuskõlblikkuse eeskirjad ning teatavate hüvitiste suurus ja kestus. Sotsiaalset turvavõrku tuleks laiendada, et toetada kõiki rühmi, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjaid, ebatüüpilises töösuhtes olevaid töötajaid ja kõige haavatavamaid inimesi. Peamiste sotsiaalteenuste ja sotsiaaleluruumide pakkumist tuleb parandada, et toetada puudust kannatavaid inimesi.

                  (20)

                  Äärmiselt oluline on olnud likviidsustoetuse andmine ettevõtjatele avaliku sektori laenude ja tagatiste kaudu, keskendudes väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd), kuid vahendajad peavad likviidsustoetuse jaotamist ettevõtetele mõjusalt ja kiiresti rakendama ning laenutingimuste puhul tuleb arvesse võtta kriisiolukorda. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. VKEde rahavoogusid võib aidata parandada ka maksude ja sotsiaalmaksete tasumise edasilükkamine ning riigiasutuste lepinguliste maksete kiirendamine. Vastloodud idu- ja kasvufirmad võivad vajada eritoetust, näiteks avaliku sektori asutuste omakapitaliosaluste ja riskikapitalifondidele suunatud stiimulite näol, et suurendada nende investeeringuid kõnealustesse ettevõtetesse. Tuleks jätkata jõupingutusi, et vähendada tarbetut regulatiivset ja halduskoormust ning pakkuda kodanikele ja ettevõtjatele tõhusaid digitaalseid avalikke teenuseid.

                  (21)

                  Leedu peaks tagama, et tema meetmed majanduse taastamise edendamiseks on suunatud tulevikku ning hõlbustavad üleminekut digitehnoloogiale ja keskkonnasäästlikule majandusele, kuna neis valdkondades on vaja lahendada mitmeid probleeme. Esimese puhul on digioskused alla liidu keskmise ning VKEd on teatanud märkimisväärsetest raskustest inimeste värbamisel vabadele IKT-töökohtadele. Kuigi kiudoptilise kaabli kasutuselevõtt ületab nii linna- kui ka maapiirkondades liidu keskmist, on püsivõrgu lairibaühenduse katvus ja selle kasutuselevõtt väga väike ning linnade ja maapiirkondade vahel on endiselt suured erinevused.

                  (22)

                  Majanduse taastamise toetuseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu. Mis puutub üleminekusse keskkonnasäästlikule majandusele, siis on Leedu kasvuhoonegaaside koguheide jäänud alates 2010. aastast suures osas samaks. Leedu ressursitootlikkus on üks madalamaid liidus ja materjalide ringkasutus (sekundaarne kasutus) on samuti tunduvalt alla liidu keskmise. Kooskõlas Leedu riikliku energia- ja kliimakavaga aitaks hoonete energiatõhususe parandamine tänu energiatõhususe ja taastuvenergia lahendustele, küttesüsteemide ajakohastamine ja transpordisektori säästvuse parandamine märkimisväärselt kaasa majanduse CO2-heite vähendamisele. Sihtotstarbelised avaliku ja erasektori investeeringud, mis on suunatud nende probleemide lahendamisele, ning muud investeeringud, millel on märkimisväärne keskkonna- ja tervisemõju, võivad edendada majanduskasvu ja vastupanuvõimet ning aidata tagada kestlikku taastumist kriisist. Juba kavandatud investeeringud võimaldavad kiiresti kindlaks teha projekte, mida võiks esmajoones rakendada ja mis võiksid aidata kaasa majanduse taastamisele, näiteks hoonete renoveerimise ja taastuvenergia valdkonnas. Keskpika perioodi taastamismeetmete ettevalmistamisel võib tugineda liikmesriikide riiklikele energia- ja kliimakavadele, ühishuviprojektide loetelule ja taristu arengukavadele. Lisaks on Rail Baltica projekt ja energiaühenduste projektid Leedu peamised investeerimisprioriteedid, mille eesmärk on parandada Leedu energiaalast ohutust ja integreerumist liidu siseturuga. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Leedul lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Leedul seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (23)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (24)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Leedu kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (25)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Leedu tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (26)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Leedu majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Leedule esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Leedu eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (27)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Leedul võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, sealhulgas võttes kasutusele piisavad rahalised vahendid ning tegeledes tervishoiutöötajate ja kriitilise tähtsusega meditsiinitoodete nappusega. Parandada tervishoiuteenuste kättesaadavust ja kvaliteeti.

                  2.

                  Leevendada COVID-19 kriisi mõju tööhõivele. Suurendada aktiivse tööturupoliitika meetmete rahastamist ja katvust ning edendada oskusi. Tagada sotsiaalse turvavõrgu katvus ja piisavus ning parandada maksu- ja toetussüsteemi tõhusust kaitsel vaesuse eest.

                  3.

                  Toetada ettevõtete, eelkõige VKEde ning ekspordisuunitlusega sektorite likviidsust. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskendada investeeringud rohelisele majandusele ja digitaaltehnoloogiale üleminekule, eelkõige ülisuure läbilaskevõimega lairibaühenduse katvusele ja selle kasutuselevõtule, puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutamisele ning säästvale transpordile. Edendada tehnoloogilist innovatsiooni VKEdes.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 91.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Luksemburgi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/16

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/101

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Luksemburgi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/16)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Luksemburgi ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Luksemburgi kohta. Selles hinnati Luksemburgi edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Luksemburgi edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Luksemburgi julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  Luksemburg esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 29. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (10)

                  Luksemburgi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (11)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 2,2 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 8,5 % SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 3,0 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal suurenes 22,1 %ni, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2020. aastal veelgi suurenema ja jõudma 28,7 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (12)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Luksemburg võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 5,5 % SKPst. Meetmed hõlmavad tervishoiuteenuste tugevdamist, toetust raskustes olevatele ettevõtetele, tagastatavat ja tagastamatut abi, muu hulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele, ja lühendatud tööaega, sealhulgas piiriülestele töötajatele. Lisaks on Luksemburg teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust. Need meetmed hõlmavad maksustamise edasilükkamist, laene ajutistes finantsraskustes olevatele väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) ning tagatisi. Erinevalt 2020. aasta stabiilsusprogrammist prognoosib komisjon paketi väiksemat mõju, kuna ta ei pea maksustamise edasilükkamist ja tagastatavate laenude andmist vabalt valitud meetmeteks, millel on mõju eelarvele. Ametiasutused leiavad siiski, et teataval osal otseste maksudega maksustamise edasilükkamisest oleks lõpuks mõju eelarvele, mis sisaldub eespool nimetatud summas 5,5 % SKPst. Lisaks on osa lühendatud tööaja kavadega seotud kuludest loetud automaatsete tasakaalustusmehhanismide toimimise osaks. Üldiselt on Luksemburgi võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (13)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Luksemburgi valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –4,8 % SKPst ja 2021. aastal 0,1 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst. Võrreldes komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga põhineb 2020. aasta stabiilsusprogramm nii tulude kui ka kulude puhul konservatiivsematel prognoosidel.

                  (14)

                  Kuna Luksemburg kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (15)

                  Luksemburgil on üks paremini toimivaid tervishoiusüsteeme liidus. Kuna aga 49 % arstidest ja 62 % tervishoiutöötajatest on mittekodanikest spetsialistid, ületab süsteem suurel määral kriitilist haavatavuse läve (nagu nähtub Maailma Terviseorganisatsiooni näitajast). Sellega seoses võivad naaberriikide võimalikud ühepoolsed otsused Luksemburgi tervishoiusüsteemi kriisi ajal mõjutada. Luksemburg pidi COVID-19 kriisi hakul rekordilise kiirusega võtma lühiajalisi meetmeid oma tervishoiusüsteemi vastupanuvõime parandamiseks, näiteks võtma kasutusele meditsiinitaristu ja rajama ühele haiglale ajutise laienduse, samuti pakkuma Luksemburgis majutust piiriülestele tervishoiutöötajatele ja nende perekondadele.

                  (16)

                  Tervishoiusüsteemis võib tulevikus esineda üha suuremaid probleeme, lisaks üha arvukamatele vabadele töökohtadele tervishoiusektoris viimastel aastatel. Eelkõige prognoositakse, et elanikkonna suurenemise ja vananemise tõttu suureneb nõudlus tervishoiuteenuste järele ning järgmise 15 aasta jooksul jääb pensionile 59–69 % meditsiinitöötajatest. Oskuste uuenduslik kombineerimine ning ametialaste rollide arendamine, ülesannete jagamine ja asendamine mängivad tähtsat rolli tervishoiusektoris töötamise atraktiivsuse säilitamisel. Üldisemalt on võimalik parandada tervishoiusüsteemi juhtimist, sealhulgas koostööd naaberriikidega, ning valitsus on just alustanud märkimisväärset reformi. Kuigi digitaristu on Luksemburgis juba kõrgel tasemel, tehakse veel jõupingutusi, et rakendada e-tervise lahendusi, näiteks digitaalseid lahendusi teenuseosutajatele hüvitise maksmiseks. Luksemburg on olnud väga keskendunud digitehnoloogiale, nagu superandmetöötlus, tehisintellekt, plokiahel ja suurandmed, ning tal on potentsiaali seda võimekust kasutada ja teha liidu tasandil koostööd, et anda suur panus teadusuuringutesse COVID-19 põhjustava viiruse neutraliseerimiseks ja nakkamiste vähendamiseks. Luksemburg on loonud ka uue toetuskava teadus- ja arendustegevuse investeerimisprojektidele, mis käsitlevad COVID-19 tõkestavaid tooteid ning mida on vaja, et praegusele COVID-19 pandeemiale tulemuslikult reageerida, töötades välja toimiva ravi ja vaktsiinid.

                  (17)

                  Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 6,4 %ni ja väheneb 2021. aastal 6,1 %ni. Luksemburg on võtnud mitmeid meetmeid tööhõive säilitamiseks, eeskätt nn osaline töötus (chômage partiel). Erilist tähelepanu tuleks aga pöörata haavatavamatele rühmadele, nagu vanemaealised ja madala kvalifikatsiooniga töötajad, võttes arvesse, et uus miinimumsissetuleku kava (REVIS ehk revenu d’inclusion sociale) on juba kaasa toonud registreeritud töötute arvu suurenemise avalikus tööturuasutuses, kuna alates 2019. aasta jaanuarist on hüvitisesaajad kohustatud end registreerima. Need haavatavad inimrühmad kannataksid COVID-19 kriisist tingitud konkurentsi suurenemise tõttu tööturul kõige rohkem. Teiste kriisi tõttu kannatavate haavatavate rühmade seas võivad olla näiteks ajutised töötajad ja madala kvalifikatsiooniga töötajad tervikuna. Vanemaealiste töötajate puhul on nende madal tööhõive määr Luksemburgis endiselt struktuurne probleem, mis mõjutab ka pensionisüsteemi pikaajalist kestlikkust, nagu on kirjas Luksemburgile varasematel aastatel esitatud riigipõhistes soovitustes. Praeguses olukorras ähvardab vanemaealisi töötajaid täiendav risk, et nad vallandatakse COVID-19 kriisi tõttu. Nende kohanemisvõime suurendamine muudel töökohtadel ja muudes sektorites toimetulekuks, sealhulgas oskuste täiendamise ja ümberõppe kaudu, on vajalikum kui kunagi varem. Luksemburgi tulemused sotsiaalse kaasatuse valdkonnas on liidu keskmise lähedal, kuid ebavõrdsuse ja palgavaesuse näitajad on viimastel aastatel halvenenud ning õpilaste võimalusi mõjutab endiselt tugevalt nende sotsiaal-majanduslik taust. Siinkohal tuleks eelkõige toetada haavatavamaid rühmi, et nad tuleksid toime COVID-19 kriisi sotsiaalsete mõjudega.

                  (18)

                  Selleks et toetada COVID-19 kriisis ettevõtjaid, eelkõige VKEsid, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjaid ja mikroettevõtjaid, on Luksemburg lisanud oma 25. märtsil 2020 esitatud stabiliseerimiskavasse mitmeid meetmeid. Jaekaubandus on üks kõige enam mõjutatud sektoreid nõudluse vähenemise ja praeguste meetmete tõttu, mis takistasid paljudel ettevõtjatel üleüldse tegutseda või piirasid nende tegevust. Regulatiivne paindlikkus kiirendaks COVID-19 kriisi järgset jaemüügi taastumist. Lisaks oleks kasulik toetada VKEsid talitluspidevust tagava digitehnoloogia, näiteks e-kaubanduse kasutuselevõtmisel. Asjakohaseid meetmeid tuleks võtta kogu taastumisperioodi jooksul, kohaldades samal ajal meetmete järkjärgulist ja paindlikku kaotamist ning tehes kindlaks kõige enam mõjutatud sektorid, et töötada välja konkreetsed toetuskavad, mis võimaldaksid neil taastumisetapis järele jõuda. Nende meetmete rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. Selleks et toetada üleminekut ja uute VKEde teket majanduskasvu soodustavates sektorites, võib Luksemburgi maksejõuetusraamistiku reform pärast COVID-19 kriisi tippfaasi aidata anda ettevõtjatele uue võimaluse, kui neid ohustab neist olenematutel põhjustel pankrot.

                  (19)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu eelkõige digitaal- ja rohemajanduses. Luksemburg on juba käivitanud algatusi digiülemineku ja innovatsiooni edendamiseks, kuid võttes arvesse keskkonna suurt potentsiaali ja riigi püüdlusi minna üle andmepõhisele majandusele on tehnoloogiline integratsioon ettevõtlussektoris ja erainvesteeringud ning avalike teenuste digitaliseerimine endiselt vähesed. Investeeringud digitaliseerimisse, kõrgema taseme digioskustesse ja innovatsiooni on üliolulised VKEde toetamiseks ning tootlikkuse ja konkurentsivõime suurendamiseks. Majanduse taastamist tuleks täiendavalt toetada ka ambitsioonikate keskkonnahoidlike investeeringute edendamisega lühiajalises perspektiivis. Peamised sektorid võivad siin olla eelkõige säästev transport, sealhulgas raudteetransport, säästev ehitus, eelkõige seoses olemasolevate ja uute hoonete energiatõhususega, ning taastuvenergia. Need meetmed annaksid tugeva keskkonnahoidliku stiimuli ning toetaksid Luksemburgi tema 2030. aasta kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise, energiatõhususe ja taastuvenergia eesmärkide saavutamisel, sillutades ühtlasi teed kliimaneutraalsusele. Endiselt on vajalik investeerimisvajaduste ja investeeringute rahastamisallikate täiendav kaardistamine, võttes arvesse ka COVID-19 pandeemia mõju majandusele ja riigi rahandusele. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Luksemburgil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Luksemburgil seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (20)

                  Luksemburg on silmitsi märkimisväärsete rahapesuriskidega, arvestades välismaiste otseinvesteeringute suurt sissevoolu ja keerukaid õiguslikke struktuure ning välissponsoreid. Need riskid on välja toodud riiklikus riskihindamises, eelkõige seoses spetsialistidega, kes tegelevad teenuste osutamisega äriühingutele ja usaldusfondidele või investeerimisteenuste osutamisega. Rahapesuvastase raamistiku nende spetsialistide poolse puuduliku kohaldamise tulemuseks on ebapiisavad riskianalüüsid ja vähene kahtlastest tegevustest teatamine. Kõnealuste spetsialistide järelevalve ei ole nende puuduste kõrvaldamiseks piisav. Äriühingute jaoks on loodud tegelike tulusaajate riiklik register, et vähendada salastatust ja teha kindlaks tegelikud tulusaajad. Esitatud teabe kvaliteeti ja registri tulemuslikkust on vaja aja jooksul jälgida.

                  (21)

                  Nagu märgitakse euroala majanduspoliitikat käsitlevas 2020. aasta soovituses, on võitlus agressiivse maksuplaneerimisega maksusüsteemide tõhususe ja õigluse suurendamisel endiselt määrava tähtsusega. Maksumaksjate agressiivse maksuplaneerimise strateegiate ülekanduv mõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Luksemburg on võtnud meetmeid agressiivse maksuplaneerimise vastu, rakendades eelnevalt kokkulepitud rahvusvahelisi ja Euroopa algatusi, kuid dividendi-, litsentsitasude ja intressimaksete suur osakaal SKPs viitab sellele, et riigi maksueeskirju kasutavad agressiivset maksuplaneerimist viljelevad ettevõtted. Enamik välismaistest otseinvesteeringutest on nn eriotstarbeliste majandusüksuste omanduses. Kuna välismaale (st liidu residentide poolt kolmandate riikide residentidele) tehtavatelt intressi- ja litsentsitasude maksetelt makse kinni ei peeta ning teatavatel tingimustel vabastatakse dividendimaksed maksude kinnipidamisest, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka vastuvõtvas jurisdiktsioonis. Luksemburg on esitanud seaduseelnõu, millega kehtestatakse liidu maksualast koostööd mittetegevate jurisdiktsioonide loetellu kantud jurisdiktsioonidesse tehtavate intressimaksete ja litsentsitasude maksete mahaarvamise keeld kooskõlas riigi kohustusega kehtestada nende jurisdiktsioonide suhtes kaitsemeetmed.

                  (22)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (23)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Luksemburg kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (24)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Luksemburg tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (25)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Luksemburgi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Luksemburgile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Luksemburgi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (26)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Luksemburgil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Parandada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, tagades tervishoiutöötajate piisava kättesaadavuse. Kiirendada reforme, et täiustada tervishoiusüsteemi juhtimist ja e-tervishoidu.

                  2.

                  Leevendada COVID-19 kriisi mõju tööhõivele, pöörates erilist tähelepanu tööturul raskes olukorras olevatele inimestele.

                  3.

                  Tagada ettevõtete, eelkõige VKEde ja füüsilisest isikust ettevõtjate likviidsust toetavate meetmete tulemuslik rakendamine. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige säästvale transpordile ja kestlikele hoonetele ning energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, aidates kaasa majanduse CO2 heite järkjärgulisele vähendamisele. Edendada innovatsiooni ja digiüleminekut, eelkõige ettevõtlussektoris.

                  4.

                  Tagada rahapesuvastase raamistiku tulemuslik järelevalve ja jõustamine usaldus- ja äriühinguteenuseid ning investeerimisteenuseid osutavate spetsialistide suhtes. Hoogustada meetmete võtmist seoses maksusüsteemi elementidega, mis hõlbustavad agressiivset maksuplaneerimist, eriti välismaale tehtavate maksete kaudu.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 97.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.