               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 271 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Portugali 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Portugali 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta
                  2
               , eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse, milles ta käsitles Portugali 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitas arvamuse Portugali 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013
                  5
                esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Portugali 2015. aasta eelarvekava kohta
                  6
               .

               (4)28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  7
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  8
                milles nimetati Portugali liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)18. detsembril 2014 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja majanduskasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Portugali 2015. aasta riigiaruande
                  9
               . Riigiaruandes hinnati Portugali edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Portugalis esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. On tõsi, et kohandamisprogrammiga on saavutatud märkimisväärset edu nii majanduse kohandamise kui ka poliitikavaldkondade seisukohast. Sellest hoolimata on jäänud eri sektorite sise- ja välisvõla tasemega seoses märkimisväärsed riskid, mis väärivad erilist tähelepanu. Arvestades aeglast majanduskasvu, madalat inflatsiooni ja suurt tööpuudust, esineb ka suur surve vähendada finantsvõimendust.

               (7)28. aprillil 2015 esitas Portugal oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)Portugali suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi 2015. aastaks, mis on kooskõlas nõukogu seatud tähtajaga. Ta on seadnud eesmärgiks vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 2015. aastal 2,7 %ni SKPst ja seejärel 2018. aastaks järk-järgult 0,6 %ni SKPst. Vastavalt stabiilsusprogrammile plaanib valitsus saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi (struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst) 2016. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse väheneb prognoositavalt 2015. aastal 124,2 %ni ja seejärel 2018. aastal veel ligikaudu 112,1 %ni. Kõnealuste eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav 2015. ja 2016. aasta puhul, kuid üsnagi optimistlik 2017. ja 2018. aasta puhul; viimati nimetatud aastatega seoses on teatavaid riske tuvastanud ka Portugali avaliku sektori rahanduse nõukogu. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal ei ole ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne ja kestev korrigeerimine 2015. aastaks veel tagatud, kuid on käeulatuses. Samal ajal on eelarve konsolideerimine nõukogu soovitatust väiksem. Eeldusel, et ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeeritakse, hakatakse Portugali suhtes alates 2016. aastast kohaldama pakti ennetuslikku osa. Eelarvetasakaalu parandavaid meetmeid, mis toetaksid 2016. aastaks ja sellele järgnevateks aastateks kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamist, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud ja need tunduvad olevat oma mahult ebapiisavad. Seetõttu näib olevat oht, et 2016. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgi poole liikumiseks nõutavast kohandusest oluliselt kõrvale ning et on vaja täiendavaid struktuurimeetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Portugal ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (9)Eelarve konsolideerimist peavad toetama avaliku sektori kulutuste tõhususe ja kvaliteedi tõstmine kõigil avaliku halduse tasanditel ning riigi rahanduse juhtimise süsteemide täiendavad reformid. Eelkõige on vaja täiendavalt pingutada selleks, et tagada kulutuste üle range kontroll, tagades kohustuste kontrollimise seaduse täitmise ja tugevdades vastutust. 2014. aasta septembris avaldati ühtse palgaskaala seadus, mida hakati kohaldama alates 2015. aasta jaanuarist; ühtsete lisatasude skaala dekreetseaduse rakendamine on ettevalmistamisel. Riigi omanduses olevate äriühingute restruktureerimine ei ole lõpule viidud. Osana käimasolevast pensionireformist on edasiminek uute laiaulatuslike meetmete väljatöötamisel olnud piiratud. Portugalis on viimase kahe aasta jooksul toimunud põhjalik maksureform, mille käigus on reformitud äriühingu ja üksikisiku tulumaksu ning keskkonnamaksusid. Hinnata tuleks selle reformi kogumõju. Palju on ruumi täiendavateks reformideks, millega moderniseerida tulude haldamist ja parandada veelgi maksukuulekust.

               (10)Kollektiivlepingute sõlmimise süsteemi on hiljuti mitmes aspektis reformitud, kuigi mitte kõik tehtud reformid ei toeta majandusharu ja ettevõtte tasandil palkade tootlikkusega vastavusse viimist. Süsteemi kitsaskohaks on võimaldada ettevõtetel kohanduda konkreetsete asjaoludega. See hõlmab kehtivate sätete tõhusat kasutamist, mis võimaldavad neil konkreetsete asjaolude korral valdkondlikest kollektiivlepingutest kõrvale kalduda. Hoolimata külmutamisest viimastel aastatel, on miinimumpalk tõusnud alates 2008. aastast nominaalväärtuses märksa kiiremini kui keskmine palk (ajavahemikus 2008–2014 tõusis esimene neist 18,5 %, teine aga 3,5 %) ning miinimumpalka saavate töötajate osakaal on suurenenud 5 %-lt 2005. aastal 12,9 %ni 2014. aastal.

               (11)Märkimisväärset edu on saavutatud aktiivse tööturupoliitika meetmete rakendamisel ja riiklike tööturuasutuste reformi elluviimisel. Siiski on jäänud probleeme mittetöötavate ja mitteõppivate noorteni jõudmisega. Vaja on suurendada oskuste tööturu vajadustega vastavusse viimise eest vastutavate talituste digitaliseeritust. Samuti on jäänud oluliseks probleemiks sotsiaalabi, sealhulgas miinimumsissetuleku kava piisava katvuse kindlustamine. Mõningast edu on saavutatud haridussüsteemi kvaliteedi parandamisel ja selle tööturu vajadustega paremasse vastavusse viimisel. Portugal on reforminud õppekavasid ja õpetajate töölepingu tingimusi reguleerivaid akte, et parandada hariduse kvaliteeti. Seirevahendi kasutamine ja haridustee valikute mitmekesistamine uute kutseharidus- ja koolitusprogrammidega peaks aitama vähendada koolist väljalangevust ja parandama haridustulemusi. Hiljutised reformid on kavandatud kutseharidus- ja koolitussüsteemi edendamiseks, kuid probleemiks on jäänud selle õpilastele atraktiivsemaks tegemine. Samuti on probleemiks kõrgharidus- ja teadusasutuste ning erasektori ettevõtete vahelise teadmussiirde edendamine.

               (12)Portugali ettevõtete suur võlakoormus pärsib endiselt nende tulemusi ja takistab uute investeeringute tegemist; samal ajal kodumajapidamiste võlakoormus aga kahanes märgatavalt. Põhjaliku hindamise järelmeetmena asus keskpank tähelepanelikumalt jälgima pankade likviidsus- ja kapitalipositsiooni ning hindas ka pankade finantsseisundi taastamise kavasid. Äriühingutele antud viivislaenude osakaal on endiselt suur (üle 18 %) ja avaldab survet pankade bilanssidele. 2014. aastal alustatud äriühingu tulumaksu reform seab netofinantskulude maksustatavast tulust mahaarvamise võimalustele rangemad piirid, kuid äriühingute maksustamisel saaks veelgi vähendada võlguoleku soodustamist. Äriühingute restruktureerimise platvormid/protsessid PER ja SIREVE on ümberkujundamisel, kus suuremat rõhku pannakse sellele, et aidata äriühingutel pigem ellu jääda kui likvideerimisele minna. 2014. aasta andmed finantsvõimenduse vähendamise kohta näitavad, et äriühingute ülemäärase võlakoormuse vähendamise meetmete rakendamisel on saavutatud märkimisväärset edu. 2014. aasta mais avaldatud äriühingute võla restruktureerimise strateegiline kava on erinevate meetmete kaudu tasapisi võtmas kuju seadusandluses. Samuti on tehtud edusamme mittefinantsettevõtete jaoks kättesaadavate rahastamisalternatiivide laiendamisel, ergutades omakapitaliinvesteeringuid. Arenguabi finantseerimise asutus, mis asutati ametlikult 2014. aasta septembris, püüab kõrvaldada turutõrkeid, mis takistavad rahastamise kättesaadavust VKEde jaoks.

               (13)Kohtusüsteemi kvaliteeti ja tõhusust suurendavaid meetmeid saaks tugevdada, eriti seoses kohtute tegevuse hindamisega ja veebipõhiste vahendite kasutamisega; samuti saaks läbi viia uuringuid kohtusüsteemi kasutajate ja õigusteenuste osutajate seas. 2015. aasta ELi õigusemõistmise tulemustabeli kohaselt on tsiviil- ja kaubandusasjade menetlemine kohtutes endiselt aeganõudev (386 päeva). Täitemenetluse juhtumite arv on jäänud kergesse langustrendi, samal ajal kui pooleliolevates kohtuasjades otsusele jõudmiseks kuluv aeg on endiselt pikk (2014. aastal 1045 päeva). Maksu- ja halduskohtutega seotud reformid kulgevad muu kohtusüsteemi omadest aeglasemalt. Maksejõuetusjuhtumite arvu suurenemine on toonud esile vajaduse suurendada esimese astme kohtute vahendeid ja koolitust selles valdkonnas. Ettevõtete likviidsust on jäänud survestama pikad viivitused maksmisel, eriti avaliku sektori poolsete maksete puhul. Selliste makseviivituste lühendamiseks ei ole võetud mingeid uusi meetmeid ega kohustusi. Avaliku ja erasektori partnerluste läbipaistvus kohalikul ja piirkondlikul valitsustasandil ning kontsessioonide läbipaistvus kõigil valitsustasanditel on ebapiisav. Korruptsiooni ennetust takistab kehtiva õigusraamistiku ebatõhus kohaldamine, mille puhul sanktsioonide seiret, rakendamist ja täitmise tagamist on vaja parandada.

               (14)Uus transpordisektori reguleeriv asutus ei ole veel tegevust alustanud. Liberaliseerimismeetmed sadamate käitamise kontsessioonide, raudteede ja suurlinnapiirkondade ühistranspordi valdkonnas on aeglased ega stimuleeri seetõttu investeeringuid. Pikaajalise transpordikava rakendamisel ja sadamasektori reformi ajakavast kinnipidamisel on saavutatud vaid vähest edu. Lissaboni ja Porto suurlinnapiirkondade transpordi kontsessioonide puhul on esinenud viivitusi. Samuti on saavutatud vaid vähest edu sadamate käitamise kontsessioonide üle uuesti peetavatel läbirääkimistel ja raudteesektoris. Raudtee (REFER) ja maanteede (EP) infrastruktuuri haldajate ühinemine, mille eesmärk on parandada uue maantee- ja raudteeinfrastruktuuri asutuse rahalist jätkusuutlikkust, on veel pooleli. Riigi omanduses olevate transpordisektori äriühingute personali on vähendatud.

               (15)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Portugali majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Portugalile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Portugali eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga Euroopa Liidu üldise majandusjuhtimise tugevdamise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, lisades tulevastesse riigi tasandi otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (16)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud Portugali stabiilsusprogrammi ja tema arvamus
                  10
               selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (17)Komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes on nõukogu riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (18)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Kõnealusele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle rahaühik on euro. Portugal peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

               SOOVITAB Portugalil võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiv kõrvaldamine 2015. aastal, võttes selleks vajalikke meetmeid. Kohandada eelarvet 2016. aastal 0,6 % SKPst keskpika perioodi eesmärgi suunas. Tagada kulutuste üle parema kontrolli saavutamiseks kohustuste kontrollimise seaduse täitmine. Parandada pensionisüsteemi jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis Kaitsta riigi omanduses olevate äriühingute rahalist jätkusuutlikkust. Parandada veelgi maksukuulekust ja maksuhalduse tõhusust.

               2.Soodustada sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas siseriiklike tavadega palkade ja tootlikkuse vastavusse viimist, võttes arvesse erinevusi oskustes ja kohalikke tööturu tingimusi ning majandustulemuste erinevusi piirkondade, sektorite ja äriühingute lõikes. Tagada miinimumpalkade arengu kooskõla tööhõive ja konkurentsivõime edendamise eesmärkidega.

               3.Parandada avaliku sektori tööturuasutuste tõhusust, eelkõige suurendades nende noorte kaasamist, kes ei ole end töötuna arvele võtnud. Tagada hüvitise saajate tõhus aktiveerimine ja miinimumsissetuleku kava piisav katvus.

               4.Võtta meetmeid, millega vähendada äriühingute ülemäärast võlakoormust, neile antud viivislaenude osakaalu pankades ning äriühingute jaoks võlguoleku soodustamist maksuõigusnormides. Tõhustada elujõuliste ettevõtete jaoks mõeldud võla restruktureerimise vahendeid, luues pankade ja võlgnike jaoks stiimulid olla varakult restruktureerimisprotsessi kaasatud.

               5.Kiirendada meetmete võtmist ja suurendada läbipaistvust seoses kontsessioonidega, sealhulgas transpordisektoris, ning avaliku ja erasektori partnerlustega kohalikul ja piirkondlikul tasandil.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2015) 271.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.

                     (6)
                  C(2014) 8812 (final).

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 41 (final).

                     (10)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


|

52011PC0019

/* KOM/2011/0019 lõplik */  Ettepanek: NÕUKOGU SOOVITUS kooli poolelijätmise vähendamiseks

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 31.1.2011KOM(2011) 19 lõplikEttepanek:NÕUKOGU SOOVITUSkooli poolelijätmise vähendamiseksSEK(2011) 98 lõplikSEK(2011) 97 lõplikSEK(2011) 96 lõplikSELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST2010. aasta juunis võttis Euroopa Ülemkogu vastu Euroopa 2020. aasta strateegia, mille aluseks on aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu edendamise kolm vastastikku tugevdavat prioriteeti. Üks selle viiest peamisest eesmärgist on vähendada ELis kooli poolelijätmist[1] 2020. aastaks alla kümne protsendini. Praegu omandab ligikaudu kuus miljonit ELi noort koolis vaid teise taseme alumise astme või sellest madalama hariduse. Sellise olukorra jätkumist ei saa lubada. Kooli poolelijätmise ennetamine eriti oluline esiteks selleks, et lapse areng ei kannataks vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse negatiivsete tagajärgede tõttu, ja teiseks, et anda lastele arenguvõimalused ja vältida ebasoodsa olukorra ülekandumist põlvest põlve.ELi kriisist väljudes on majanduskasvu mootoriks kvalifikatsiooni taseme tõstmine ning madala kvalifikatsiooniga töötajaile jääb üha vähem töökohti. Kooli poolelijätjate suur osatähtsus on aruka ja kaasava majanduskasvu kitsaskoht. See mõjub halvasti noorte tööhõivele ning suurendab vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse riski. Kooli poolelijätmine tähendab noorte võimaluste kasutamata jätmist ning sotsiaalse ja majandusliku potentsiaali kaotsiminekut. Kooli pooleli jätvate noorte inimeste arvu oluline vähendamine on otsustava tähtsusega investeering tuleviku heaolu ja sotsiaalse ühtekuuluvuse tagamiseks.Kooli poolelijätmine ei ole uus probleem, kuid see teravneb üha. Peaaegu kümme aastat tagasi seadsid haridusministrid ja nõukogu eesmärgiks kooli poolelijätmise määra vähendamise, mis oli poliitiline prioriteet kõikides liikmesriikides. On tehtud edusamme, sest kooli poolelijätjate määr langes aastatel 2000–2009 17,6 protsendilt 14,4 protsendile,[2] mis ei ole siiski piisav, ning paranemise tempo on 2020. aasta eesmärgi saavutamiseks liiga aeglane. Liikmesriikides on palju näiteid hea tava kohta, kuid üldine poliitiline lähenemine ei ole paljudes riikides piisavalt tulemuslik ega metoodiline. EL saab aidata liikmesriike töötada välja tulemuslikumad poliitilised lähenemisviisid ja seeläbi kiirendada edusamme.Kuigi haridustee ja koolituse poolelijätmise põhjused on väga individuaalsed, on kooli poolelijätjate kodune taust üldiselt suurema tõenäosusega sotsiaalmajanduslikult ebasoodne ja vähese haridusega. Haridustee poolelijätjad on valdavalt pärit haavatavatest elanikkonnarühmadest ja enamasti hariduslike erivajadustega noored. Poiste puhul on kooli poolelijätmine tõenäolisem kui tüdrukute puhul. ELis on kooli poolelijätmise keskmine määr sisserändajate esimese põlvkonna puhul kaks korda suurem kui põliselanike puhul; mõnes riigis jätab üle 40% migrantidest noori kooli pooleli. Romade seas on kooli poolelijätmise määr veelgi suurem.Üldhariduse omandamisel raskusi kogenud õpilased valivad sageli kutsehariduse ja -koolituse. Seepärast jääb kooli poolelijätmise vähendamisega seoses kutsekoolidele eriti vastutusrikas ja keeruline ülesanne. Kutsehariduse ja -koolituse kaudu saab innustada õppima, pakkuda õpilastele rohkem paindlikkust ja sobivamaid õpetamismeetodeid ning noorte tööturuga seotud püüdlusi vahetult arvesse võtta.Kuigi ELis on kooli poolelijätmise vähendamise osas edusammude tegemine aeglane, on mõni liikmesriik olnud äärmiselt edukas. Avatud koordinatsioonimeetodi raames tehtav ühistöö, võrreldavad andmed ja analüütilised uuringud osutavad siiski sellele, et eduka poliitika peamised teemad hõlmavad kooli poolelijätmise põhjuste ja selle esinemise tugevat tõenduslikku alust, kooli poolelijätmise vastu võetud meetmete järjepidevust ja sidusust, koostöö valdkonnaülest iseloomu ja lähenemisviiside terviklikkust. Kooli poolelijätmise probleemiga tuleb tegelda erinevates valdkondades, hõlmates sotsiaal-, noorsoo-, pere-, tervishoiu-, tööhõive- ja hariduspoliitikat. Ka laiendatud hariduskontseptidel, nagu kultuurilisel haridusel, koostööl ettevõtete või muude kooliväliste üksustega ning spordil võib olla oluline osa kooli poolelijätmise vähendamisel loovuse, uute mõtteviiside, kultuuridevahelise dialoogi ja sotsiaalse ühtekuuluvuse edendamise kaudu.Arvestades seda, et haridusvaldkonnas kehtib valdavalt lähimuspõhimõte ja et haridussüsteemid on erinevad, ei ole võimalik ega soovitatav esitada kõikide liikmesriikide jaoks ühist lahendust. Praeguse olukorra püsimise ajal on saavutatud vaid vähest edu, mis jääb kaugele haridusministrite ühiselt väljendatud ja Euroopa Ülemkogu kinnitatud taotluste eesmärgist. Seepärast leiab komisjon, et nõukogu soovitus on Euroopa 2020. aasta peamise eesmärgi saavutamise toetamiseks kõige tulemuslikum viis esitada raamistik sellise tervikliku lähenemise väljatöötamiseks liikmesriikides.Soovitusega võimendatakse liikmesriikide jõupingutusi toetades neid selliste tegevuspõhimõtete väljatöötamisel, mille abil tehakse kindlaks kooli poolelijätmise põhjused ja käsitletakse kooli poolelijätmisega seotud küsimusi elukestva õppe vaatenurgast. Samuti toetatakse soovitustega üleminekut kooli poolelijätmise vastu võetavate individuaalsete meetmete rakendamiselt ulatuslike strateegiate kasutuselevõtmisele ning kooli poolelijätmise käsitlemist kui mitut üksteisega seotud poliitikavaldkonda hõlmavat nähtust, kõikide sidusrühmade kaasamist ning poliitilise sekkumise süstemaatilisemaks ja järjekindlamaks muutmist.Soovituses esitatakse kooli poolelijätmise vastu võitlemiseks ühtse, tervikliku ja tõenditel põhineva poliitika peamised suunised ja selle eesmärk on:-  esitada võrdlusraamistik, mis aitaks liikmesriike kooli poolelijätmise vähendamiseks töötada välja tulemuslikumad tegevuspõhimõtted,-  toetada liikmesriike nende tegevuspõhimõtete rakendamisel ja-  selle abil vähendada kõikides liikmesriikides märkimisväärselt kooli poolelijätmise määra.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSEDEttepanek põhineb hariduse kättesaadavusele ja elukestvasse õppesse kaasamisele keskendunud tööl, mida liikmesriigid tegid aastatel 2006–2010 avatud koordinatsioonimeetodi raames. Poliitilise raamistiku sisu on olnud erineva taustaga sidusrühmadega peetud ulatuslike arutelude teemaks: haridusministrid, üld- ja kutsehariduse valdkonna Euroopa sidusrühmade organisatsioonid, laste õigusi ja heaolu ning migrante ja romasid kaitsvad organisatsioonid. Kooli poolelijätmise teemat on käsitletud ka kahel avalikul arutelul: „21. sajandi kool” (2007) ja „Ränne ja haridus” (2008). Sidusrühmad avaldasid suurt toetust ideele võtta ELi tasandil meetmeid riiklike jõupingutuste võimendamiseks ja rõhutasid, et majanduskriisi arvesse võttes on tegemist pakilise küsimusega. 2010. aasta juulis Belgia eesistumise raames korraldatud ministrite seminaril rõhutati vajadust süvendada liikmesriikide vahel kogemuste ja heade tavade vahetamist ja tervitati soovitusi, mille kohaselt liit peaks esitama kogemustel rajaneva paindliku poliitikaraamistiku sellistes küsimustes nagu koolihariduse põhipädevuste ühine määratlus Euroopas.Mõjuhindamiskomitee esitas mõjuhinnangu kohta oma esimese arvamuse 24. septembril 2010 ja muudetud mõjuhinnangu kohta heakskiitva arvamuse 22. oktoobril 2010. Mõjuhindamisaruande lõplikus versioonis on komitee märkusi arvesse võetud.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLGKavandatud meetmete kokkuvõteSoovituses esitatakse kooli poolelijätmise vastu võitlemiseks ühtse, tervikliku ja tõenditel põhineva poliitika peamised elemendid. Need hõlmavad ennetamis-, sekkumis- ja kompensatsioonimeetmeid. Meetmed puudutavad hariduse ja koolituse kõiki tasandeid, haridus- ja koolitussüsteemide ülesehituslikke aspekte, võimalikke sekkumismeetmeid kooli tasandil ja toetuskavasid õpilase jaoks, keda ohustab koolist väljalangemine.Soovituses kajastatakse asjaolu, et kooli poolelijätmine on keerukas nähtus ja selle iseloom erineb riigiti ja piirkonniti, mõnikord isegi ühe piirkonna sees. See ei nõua ainult probleemi tähelepanelikku jälgimist, vaid ka lähimuspõhimõtte kohast sihipärast tegevust. Samuti on soovituse eesmärk anda lähtepunkt edaspidiseks heade tavade vahetamiseks ja poliitika väljatöötamiseks avatud koordinatsioonimeetodi raames.Soovituses kutsutakse liikmesriike üles:-  tegema kindlaks peamised asjaolud, mis põhjustavad kooli poolelijätmist, ja jälgima olukorra arengut riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil,-  töötama välja ja rakendama terviklikke ja sektoriüleseid tegevuspõhimõtteid kooli poolelijätmise vastu võitlemiseks, võttes aluseks oma riigi olukorra eripära.Soovituses kutsutakse Euroopa Komisjoni üles toetama riikliku tasandi poliitikat:-  jälgides olukorra arengut liikmesriikides ja toetades nende seas üksteiselt õppimist ja heade tavade vahetamist,-  toetades kooli poolelijätmise vähendamise poliitikat kõikide komisjoni juhtimisel võetavate oluliste meetmete puhul, mis on suunatud lastele ja noortele, ning edendades sektoriülest koostööd,-  algatades uuringuid, võrdlevaid uurimistöid ja koostööprojekte.Õiguslik alusEuroopa Liidu toimimise lepingu artikli 165 kohaselt aitab liit kaasa kvaliteetse hariduse arendamisele, soodustades koostööd liikmesriikide vahel ning vajaduse korral toetades ja täiendades nende tegevust. ELi toimimise lepingu artiklis 166 osutatakse kutseõppepoliitika rakendamisele, mis toetab ja täiendab liikmesriikide meetmeid. Kavandatud ettepaneku eesmärk on tugevdada liikmesriikide jõupingutusi kooli poolelijätmise vastu võitlemisel. Sellega toetatakse liikmesriike raamistiku esitamisega kooli poolelijätmise vähendamiseks sihipärase ja tervikliku poliitika väljatöötamiseks.Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 9, milles nõutakse, et „oma poliitika ja meetmete määratlemisel ja rakendamisel võtab liit arvesse kõrge tööhõive taseme edendamise, piisava sotsiaalse kaitse tagamise, sotsiaalse tõrjutuse vastase võitluse ning hariduse, koolituse ja inimeste tervise kaitse kõrge tasemega seotud nõudeid”, rõhutatakse kavandatud soovituses vajadust võidelda kooli poolelijätmise vastu komisjoni ja liikmesriikide toetatavate tegevuspõhimõtete ja programmidega.Subsidiaarsuse, täiendavuse ja proportsionaalsuse põhimõteKavandatud soovituse otstarve on anda panus hariduse ja koolituse kvaliteeti, lihtsustades tööd, mille tegemise on liikmesriigid võtnud endale kohustuseks Euroopa 2020. aasta strateegia raames. Sellega toetatakse liikmesriikides poliitika väljatöötamist ja headest tavadest õppimist eesmärgiga aidata liikmesriikidel luua ulatuslikud strateegiad, et vähendada jätkusuutlikul viisil kooli poolelijätmist ja väheste oskustega täiskasvanute osatähtsust. Soovitusega luuakse raamistik, mille abil liikmesriigid saavad tulemuslikumalt välja töötada kooli poolelijätmise vähendamise poliitikat. Millised poliitilised meetmed vastu võtta, otsustavad liikmesriigid, kohandades need meetmed liikmesriikides valitseva olukorra eripäraga. Seega on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.Kavatsetakse soodustada poliitilist otsustavust reformide tegemiseks, mida ei ole võimalik saavutada kasutades ainult ELi haridus- ja koolitusprogramme või struktuurifonde. Pealegi rõhutatakse soovituses vajadust poliitika koordineerimise ja mitme poliitikavaldkonna meetmete järele, minnes seega kaugemale rangest keskendumisest hariduspoliitikale hariduse ja koolituse 2020. aasta strateegilise raamistiku avatud koordinatsioonimeetodi raames. Siiski vastutavad rakendamise korra eest liikmesriigid, kes võtavad meetmeid asjakohasel tasandil ja arvestavad riiklikke, piirkondlikke ja/või kohalikke eripärasid, toimides seega proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt.4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ELi eelarvet.5. LISATEAVEEi kohaldataEttepanek:NÕUKOGU SOOVITUSkooli poolelijätmise vähendamiseks(EMPs kohaldatav tekst)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 165 ja 166,võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekutning arvestades järgmist:(1) Kooli poolelijätmise vähendamine[3] on oluline Euroopa 2020. aasta strateegia[4] mitme põhieesmärgi saavutamise seisukohast. See on suunatud nii aruka majanduskasvu eesmärgile hariduse ja koolituse taset parandades kui ka kaasava majanduskasvu eesmärgile töötuse ja vaesuse üht peamist riskitegurit käsitledes. Euroopa 2020. aasta strateegias on seepärast peamine eesmärk vähendada kooli poolelijätmist 2009. aasta 14,4%-lt 2020. aastaks 10%-le. Liikmesriigid on võtnud endale ülesandeks määrata kindlaks riiklikud eesmärgid, võttes arvesse oma lähtepositsiooni ja riiklikku olukorda.(2) Euroopa 2020. aasta strateegia rakendamise koondsuunistes kutsutakse liikmesriike üles tegema kooli poolelijätmise ennetamiseks kõik vajalikud jõupingutused[5].(3) Juhtalgatusega „Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise Euroopa tegevusprogramm”[6] kehtestatakse sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse tegevusraamistik, milles pannakse erilist rõhku ebasoodsa olukorra ülekandumise ahela murdmisele ja ennetustegevuse tugevdamisele. Selles käsitletakse Euroopa 2020. aasta strateegia peamist eesmärki, mis on aidata vähemalt 20 miljonil inimesel järgmise kümnendi jooksul väljuda vaesusest ja sotsiaalsest tõrjutusest.(4) Euroopa 2020. aasta strateegia juhtalgatuse „Noorte liikuvus” eesmärk on „suurendada heade tulemuste ja võrdsete võimaluste kaudu kõrgharidust pakkuvate Euroopa asutuste tulemuslikkust ja muuta need rahvusvaheliselt senisest atraktiivsemaks ning parandada ELis kõikide haridus- ja koolitustasemete üldist kvaliteeti, edendades selleks õpilaste ja praktikantide liikuvust.”[7](5) Nõukogu 2003. aasta mai järeldustes, millega võeti vastu töökava „Haridus ja koolitus 2010”,[8] märgiti, et kooli poolelijätjate osatähtsus peaks 2010. aastaks olema alla 10%, kusjuures kooli poolelijätjad määratleti 18–24aastaste isikutena, kellel on teise taseme alumise astme või sellest madalam haridus. Sihttaset ei saavutatud. Üks seitsmest noorest jätab praegu haridustee ja koolituse pooleli enne teise taseme ülemise astme hariduse omandamist.(6) Kooli poolelijätmise põhjused on riigiti ja ka piirkonniti väga erinevad. Kooli poolelijätmise vähendamise poliitikat tuleb kohandada riigis või piirkonnas valitseva olukorra eripäraga; ei ole ühtset lahendust kõikide liikmesriikide jaoks.(7) Jättes kõrvale erinevused riikide ja piirkondade vahel, on kõikide liikmesriikide kohta olemas veenvad tõendid, et ebasoodsas olukorras olevad ja haavatavad rühmad on kõige enam mõjutatud. Ka on suur hariduslike erivajadustega noorte osatähtsus haridustee ja koolituse katkestajate seas. Kooli poolelijätmise tagajärjeks on nii sotsiaalselt ebasoodne olukord kui ka pidev sotsiaalse tõrjutuse risk.(8) Nõukogu 26. novembri 2009. aasta järeldustes sisserändaja taustaga laste hariduse kohta[9] on märgitud, et kuigi paljud sisserändaja taustaga lapsed on hariduses edukad, on sisserändaja taustaga õpilaste puhul kooli poolelijätmine üldiselt tõenäolisem. Sisserändajate puhul on kooli poolelijätmise keskmine määr kõikjal ELis kaks korda suurem põliselanikest õpilaste omast. Olemasolevad tõendid osutavad sellele, et kooli poolelijätmise määr on veelgi suurem roma elanikkonna hulgas.(9) Nõukogu 22. mai 2008. aasta järeldustes täiskasvanuhariduse kohta[10] tunnustatakse täiskasvanuhariduse tähtsust kooli poolelijätmise käsitlemisel, et anda teine võimalus neile, kes jõuavad täisikka kvalifikatsiooni omandamata, keskendudes eelkõige põhioskustele, IT-oskustele ja keeleõppele.(10) Nõukogu 15. novembri 2007. aasta resolutsioonis, mis käsitleb uusi kutseoskusi uute töökohtade jaoks,[11] rõhutatakse vajadust tõsta oskuste üldtaset ja käsitleda prioriteedina majandusliku ja sotsiaalse tõrjutuse riskirühma isikute, eelkõige kooli poolelijätjate haridust ja koolitust. Toonitati vajadust võimaldada tööotsijatele kutsenõustamist ja individuaalseid koolituskavu ning töötada välja ametliku ja mitteametliku hariduse ning vabahariduse õpitulemuste kinnitamine.(11) Nõukogu tõdes oma 2010. aasta mai järeldustes hariduse ja koolituse sotsiaalse mõõtme kohta,[12] et kooli poolelijätmise vastane edukas ennetustöö nõuab teadmiste arendamist kohalikul, piirkondlikul ja riiklikul tasandil nende rühmade kohta, keda ohustab koolist väljalangemine, süsteemide väljatöötamist selliste ohustatud isikute aegsaks kindlakstegemiseks, ning tegi järelduse, et tuleks rakendada koolidele suunatud mitmesuguseid süsteemseid tegevuspõhimõtteid hõlmavaid ulatuslikke valdkondadevahelisi strateegiaid eesmärgiga käsitleda kooli poolelijätmist põhjustavaid erinevaid asjaolusid.(12) Haridusreformide mõju saabumine võtab aega. Selleks et vähendada kooli poolelijätmise määra järgmise kümne aasta jooksul ja saavutada ELi 2020. aasta strateegia eesmärk, on kooli poolelijätmise vähendamiseks vaja rakendada võimalikult kiiresti ulatuslikke valdkonnaüleseid strateegiaid.(13) Kõikehõlmava lähenemise ühine Euroopa raamistik kooli poolelijätmise vähendamiseks võib olla liikmeriikidele abiks praeguse poliitika läbivaatamisel, Euroopa 2020. aasta strateegia raames riiklike reformikavade väljatöötamisel ning väga mõjuvate ja kulutasuvate uute strateegiate innovatsioonitööl ja arendamisel. See võib olla ka avatud koordinatsioonimeetodi raames tehtava koostöö aluseks ja ELi rahastamisvahendite kasutamise lähtealuseks,SOOVITAB KÄESOLEVAGA LIIKMESRIIKIDEL:Kasutada käesoleva soovituse lisas esitatud raamistikku, et:1. teha sihipärase ja tulemusliku tõenditel põhineva poliitika kujundamise eeltingimusena kindlaks kooli poolelijätmist põhjustavad peamised tegurid ja jälgida selle nähtuse eripärasid riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil;2. võtta 2012. aasta lõpuks vastu ulatuslikud strateegiad kooli poolelijätmise vähendamiseks ja tagada nende rakendamine kooskõlas ELi 2020. aasta strateegia eesmärkidega; need strateegiad peaksid hõlmama ennetamis-, sekkumis- ja kompensatsioonimeetmeid;3. tagada, et need strateegiad sisaldavad sobivaid meetmeid rühmade jaoks, kelle puhul on liikmesriigis kooli poolelijätmise oht suurem, näiteks ebasoodsa sotsiaalmajandusliku, sisserändaja või roma taustaga lapsed või hariduslike erivajadustega lapsed;4. tagada, et need strateegiad käsitleksid nii üldharidust kui ka kutseharidust ja -koolitust ning kummalegi haridusliigile omaseid probleeme;5. kuna kooli poolelijätmine on oma olemuselt keerukas nähtus, mida ei ole võimalik käsitleda üksnes hariduse ja koolituse raames, integreerida meetmed, mis toetavad kooli poolelijätmise määra vähendamist, kõikidesse olulistesse lapsi ja noori käsitlevatesse tegevuspõhimõtetesse ja koordineerida tegevust eri poliitikavaldkondade ja sidusrühmade vahel, et aidata inimesi, keda ohustab koolist väljalangemine, sealhulgas neid, kes juba on kooli pooleli jätnud,KUTSUB KOMISJONI ÜLES:1. aitama kaasa liikmesriikide jõupingutustele, jälgides arengut kõikide liikmesriikide lõikes, et teha kindlaks arengusuundumused;2. toetama riiklike strateegiate väljatöötamist ning kogemuste ja heade tavade vahetamist, hõlbustama liikmesriikide jaoks kooli poolelijätmise vähendamise meetmete kohta tulemuslikku üksteiselt õppimist ja parandama koolist väljalangemise riskirühma kuuluvate laste haridustulemusi;3. integreerima meetmed, mis toetavad kooli poolelijätmise määra vähendamist, kõikidesse asjaomastesse lastele ja noortele täiskasvanutele suunatud ELi meetmetesse;4. toetama kooli poolelijätmise vähendamise tulemusliku poliitika kujundamist võrdlevate uuringute ja teaduslike uurimistööde algatamisega;5. tagama liikmesriikidega koostöös, et ELi elukestva õppe programm, Euroopa struktuurifondid ning teadusuuringute ja uuendustegevuse raamprogramm toetaksid riiklike strateegiate rakendamist ja annaksid sellesse oma panuse;6. andma korrapäraselt aru Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärgi saavutamisel tehtud edusammude kohta majanduskasvu aastaanalüüsi kaudu ja riiklike strateegiate rakendamise kohta haridus- ja koolitusalase koostöö strateegilist raamistikku (ET 2020) käsitleva aruandluse raames ning esimest korda tehakse seda 2015. aasta ühise eduaruande raames.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISAKooli poolelijätmise vähendamise tervikliku poliitika raamistikKooli poolelijätmise vähendamise strateegiad peaksid põhinema analüüsil, mis käsitleb seda nähtust põhjustavat olukorda riiklikul, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, sest keskmised näitajad jätavad sageli varju piirkonniti ja riigiti esinevad suured erinevused. Kooli poolelijätjad moodustavad heterogeense rühma ja haridustee poolelijätmise põhjused on väga erinevad. Olulised on perekondlik taust ja laiemad sotsiaalmajanduslikud tegurid, nagu tööturu tõmbetegurid. Nende mõju sõltub haridus- ja koolitussüsteemi struktuurist, olemasolevatest õppimisvõimalustest ja õpikeskkonnast. Kooli poolelijätmise vähendamise puhul on oluline osa laste ja noorte heaolu, sotsiaalkindlustust, noorte tööhõivet ja tulevasi karjääriväljavaateid käsitlevate tegevuspõhimõtete koordineerimisel.1. Peamiste tegurite kindlakstegemine ja jälgimineKooli poolelijätmiseni viiv asjade kulg on keerukas ja sellel on erinevad põhjused, kuid sageli on see seotud ebasoodsa majandusliku olukorra, madala haridustasemega tausta, hariduse omandamisest võõrandumise või kehvade õpitulemuste ja tööturu tõmbejõuga ja/või sotsiaalsete, emotsionaalsete ja hariduslike probleemide kombinatsiooniga, mistõttu tekib koolist väljalangemise oht.Arvesse tuleb võtta ka omandatava hariduse liiki. Mõnes liikmesriigis valivad üldhariduse omandamisel raskusi kogenud õpilased sageli kutsehariduse ja -koolituse. Seepärast jääb kooli poolelijätmise vähendamisega seoses kutsekoolidele eriti vastutusrikas ja keeruline ülesanne. Tõenditel põhineva poliitika puhul on vaja pöörata erilist tähelepanu hariduse ja koolituse tulemustele sektorite kaupa.Tõenditel põhineva ja kulutasuva poliitika kujundamiseks kooli poolelijätmise vähendamiseks on vaja koguda ja säilitada andmeid selle nähtuse kohta. See peaks võimaldama analüüsida olukorda kohalikul, piirkondlikul ja riiklikul tasandil. Sinna võib kuuluda teave, mis käsitleb kooli poolelijätmise määrasid, üleminekuid ühelt haridustasandilt teisele, koolist puudumisi ja koolist eemalehoidmisega seotud käitumist.-  Teabe kogumine peaks võimaldama analüüsida kooli poolelijätmise peamisi põhjusi erinevate õpilasrühmade, koolide, haridusasutuste ja kutsekoolide liikide, omavalitsuste või piirkondade puhul.-  Kooli poolelijätmist käsitlevate andmete ja sotsiaalmajanduslike andmete omavaheline kombineerimine võib olla abiks meetmete ja poliitika sihipäraseks väljatöötamiseks. Kooli pooleli jätnud isikute ajendite, tööhõive ja karjääri väljavaadete kohta andmete kogumine ja nende analüüsimine võib ka olla abiks meetmete ja poliitika sihipärasel väljatöötamisel.-  Kooli poolelijätmise vähendamiseks juba rakendatavate poliitiliste meetmete tulemuslikkuse ja tõhususe hindamine on oluline alus õpilaste haridustee edukusse panustavate strateegiate ja kavade parandamiseks.2. Poliitiline raamistikUlatuslikud strateegiad hõlmavad mitut tegevuspõhimõtet, eri poliitikavaldkondade koordineerimist ja kooli poolelijätmise vähendamist toetavate meetmete integreerimist kõikidesse asjaomastesse lapsi ja noori käsitlevatesse poliitikavaldkondadesse. Siia kuuluvad eeskätt sotsiaalpoliitika ning tugiteenuseid, tööhõivet, noori, perekonda ja integratsiooni käsitlevad poliitikavaldkonnad. Ühtviisi oluline on nii horisontaalne koordineerimine eri osapoolte vahel kui ka vertikaalne koordineerimine valitsuse eri tasandite vahel. Kooli poolelijätmist vähendavad strateegiad peaksid hõlmama ennetamist, sekkumist ja kompensatsioonimeetmeid. Liikmesriigid peaksid valima oma strateegiate konkreetsed osad oma olukorra ja taustaga kooskõlas.2.1 Ennetava poliitika meetmete otstarve on vähendada kooli poolelijätmise ohtu enne probleemi tekkimist. Sellised meetmed optimeerivad hariduse ja koolituse andmist eesmärgiga soodustada paremaid õpitulemusi ja kõrvaldada tõkked, mis takistavad haridusteel edusammude tegemist.Nende eesmärk on rajada lastele varakult tugev alus oma õppimisvõime arendamiseks ja koolieluga heaks kohanemiseks.1.  Kõrge kvaliteedi tagamiseks on väikelaste haridus ja kasvatus kasulik kõigile lastele ning eelkõige on see oluline ebasoodsa taustaga laste jaoks, sealhulgas romad ja sisserändajad. See suurendab füüsilist heaolu, soodustab sotsiaalset ja emotsionaalset arengut, keeleoskust ja kognitiivseid põhioskusi. Väikelaste haridus peab olema väga kvaliteetne, taskukohane, sobivate töötajatega ning kättesaadav ebasoodsa taustaga peredele.Meetmed käsitlevad haridus- ja koolitussüsteemide korraldust, koolide käsutuses olevaid vahendeid, individuaalsete õppevormide kättesaadavust, läbitavust ja paindlikkust. Meetmed käsitlevad ka soolisi erinevusi, ebasoodsa taustaga või muu emakeelega peredest pärit laste toetamist.2.  Koolitusvõimaluste pakkumise suurendamine kohustusliku hariduse kestuse pikendamisega või ka kohustuslikule haridusele järgneva hariduse ja koolituse tagamisega võib mõjutada noorte inimeste ja nende perekondade käitumist ning selle tulemuseks võib olla teise taseme ülemise astme hariduse omandamise suurem määr.3.  Kui rakendatakse aktiivselt eraldatuse vähendamise poliitikat ja antakse suuremat toetust koolidele, mis asuvad ebasoodsas olukorras olevates piirkondades või kus on suurel arvul ebasoodsa sotsiaalmajandusliku taustaga õpilasi, aitab see neil parandada sotsiaalset kooslust ja pakutavat haridust ja seega parandada ebasoodsa sotsiaalmajandusliku taustaga õpilaste õpitulemusi ja vähendada nende koolist väljalangemise riski.4.  Toetades muu emakeelega lapsi õppekeele omandamisel ja toetades õpetajaid nende töös erineva tasemega keeleoskusega laste õpetamisel, parandatakse sisserändaja taustaga laste haridustulemusi ja vähendatakse nende koolist väljalangemise riski.5.  Suurendades õppevormide paindlikkust ja läbitavust (nt moodulkursused või õppetöö ja töötamise vaheldumine), toetatakse eeskätt kehvemate õpitulemustega õpilasi ja see võib neid motiveerida jätkama haridusteed ja kutse omandamist, mis on paremini kohandatud nende vajaduste ja võimetega. See võimaldab ka käsitleda kooli poolelijätmise soolist laadi põhjusi, näiteks varane minek tööturule või rasedus teismeeas.6.  Kutseõppe vormide arendamine ja nende atraktiivsemaks ja paindlikumaks muutmine pakub koolist väljalangemise ohus õpilastele mõistlikke alternatiive kooli poolelijätmise asemel. Üldharidusse ja koolitussüsteemidesse hästi integreeritud kutseharidus ja -koolitus pakub alternatiivseid viise, mis sillutavad teed teise taseme ülemise astme ja kolmanda taseme hariduseni.2.2 Sekkumismeetmetega kavatsetakse kooli poolelijätmist ära hoida, parandades hariduse ja koolituse kvaliteeti haridusasutuste tasandil, reageerides ilmnevatele ohumärkidele ja pakkudes koolist väljalangemise ohus õpilastele või õpilasrühmadele sihipärast toetust. Need meetmed on suunatud kõikidele haridustasanditele alates väikelaste haridus- ja kasvatusasutustest kuni teise taseme ülemise astme hariduseni.Kooli või kutsekooli tasandil kuuluvad kooli poolelijätmise vähendamise strateegiad kooli arengu üldise poliitika raamesse. Strateegiate eesmärk on luua meeldiv õpikeskkond, tugevdades pedagoogilist kvaliteeti ja innovatsiooni, parandades õpetajaskonna pädevust toimetulekuks sotsiaalse ja kultuurilise mitmekesisusega ning töötades välja vägivalla- ja kiusamisvastased lähenemisviisid.7.  Koolide muutmine õpikogukondadeks, kus kõigil sidusrühmadel on ühine ettekujutus kooli arengust, kõikide osapoolte kogemuste ja teadmiste kasutamine ning avatud, inspireeriva ja mugava õppimiskoha võimaldamine, et julgustada noori oma haridusteed ja kutseõpet jätkama ning anda neile võimalus õppetöös edusamme kogeda.8.  Riskirühma õpilasi puudutava varajase hoiatamise süsteemide väljatöötamine võib olla abiks tulemuslike meetmete võtmisel enne, kui probleemid ilmnevad, õpilased koolist võõranduma ja põhjuseta puuduma hakkavad või koolist välja langevad.9.  Lapsevanemate kaasamise parandamine, kooli ja lapsevanemate koostöö tugevdamine ning koolide ja lapsevanemate partnerluste loomine soodustab perekondlikku toetust edukaks hariduseks ja koolituseks. Seda saab teha kohaliku kogukonna vahendajate abil, kes oskavad edendada suhtlemist ja vähendada umbusku.10.  Võrkude loomine kooliväliste üksustega, nagu kohaliku omavalitsuse talitused, sisserändajate või rahvusvähemuse kogukonna organisatsioonid, spordi- ja kultuuriühingud, tööandjate ja kodanikuühiskonna organisatsioonid, võimaldab leida terviklikke lahendusi koolist väljalangemise riskiga õpilaste aitamiseks ja hõlbustab abi saamist väljastpoolt, näiteks psühholoogidelt, sotsiaal- ja noorsootöötajatelt, kultuuriüksustel ja ühiskondlikke teenuseid osutavatelt üksustelt.11.  Õpetajate toetamine nende töös riskirühma kuuluvate õpilastega on kooli tasandil võetavate meetmete edukuse eeltingimus. Õpetajate sihipärane koolitamine aitab neil erisustega klassiruumis toime tulla, ebasoodsa sotsiaalse taustaga õpilasi toetada ja lahendada õpetajatöös esinevaid keerukaid olukordi.12.  Õppeväline tegevus peale ja väljaspool kooli ning kunsti, kultuuri ja spordiga tegelemine võib tõsta riskirühma kuuluvate õpilaste enesehinnangut ja suurendada nende visadust õppimisraskuste ületamisel.Individuaalsel tasandil võetavate sekkumisemeetmete eesmärk on luua koolist väljalangemise riskiga õpilaste jaoks tugimehhanismid, mida saab kujundada nende vajaduste järgi. Keskendutakse nii individuaalsele arengule, et suurendada ohustatud õpilaste pingetaluvust, kui ka sotsiaalset, tunnetuslikku või emotsionaalset laadi konkreetsetest raskustest ülesaamisele.13.  Juhendamise abil toetatakse õpilasi individuaalselt konkreetsetest õppimisega seotud, sotsiaalsetest või isiklikest raskustest ülesaamisel. Õpilasi juhendatakse kas individuaalselt või väikestes rühmades ja nad saavad sihipärast abi, mida annavad enamasti haridustöötajad või kogukonna liikmed.14.  Individuaalse õppimise toetamine ja riskirühma kuuluvate õpilaste toetamine õppimises aitab neil kohaneda ametliku haridussüsteemi nõuetega ja ületada haridus-ja koolitussüsteemis esinevaid takistusi.15.  Juhendamise ja nõustamise tugevdamine toetab õpilasi elukutse valimisel, üleminekutel haridussüsteemi sees või koolist tööellu siirdumisel. Selle abil väheneb valedel lootustel ja puuduliku teabe põhjal halbade otsuste tegemine. See aitab noortel teha valikuid, mis on kooskõlas nende soovide, isiklike huvide ja võimetega.16.  Rahalised toetused, näiteks õppetoetused on suunatud majanduslikel põhjustel kooli poolelijätmise vältimiseks. Selline toetus võib sõltuda korrapärasest osalemisest õppetöös või olla seotud perekonna sotsiaalhüvitistega.2.3 Kompensatsioonimeetmed on abiks neile, kes on jätnud kooli pooleli, pakkudes võimalusi haridussüsteemi ja kutseõppesse naasmiseks ning omandada puuduv kvalifikatsioon.17.  Edukate teise võimaluse kavadega tagatakse õppekeskkond, mis vastab kooli pooleli jätnute erivajadustele, tunnustatakse eelnevalt omandatud teadmisi ja toetatakse nende turvatunnet. Koolist erinevad need nii korralduslikust küljest kui ka pedagoogilise lähenemise poolest ning neile on enamasti iseloomulikud väikesed õpperühmad, individuaalne ja uuenduslik õpetamine ning paindlikud õppevormid. Need kavad peavad olema hõlpsasti kättesadavad ja tasuta.18.  On oluline võimaldada erinevaid viise tavaharidusüsteemi naasmiseks. Üleminekuklassid võivad olla abiks lünga täitmisel eelneva ebaõnnestunud haridustee ja tavasüsteemi naasmise vahel.19.  Eelnevalt omandatud teadmiste tunnustamine ja kinnitamine, sealhulgas pädevused, mis on omandatud ametliku ja mitteametliku hariduse ja vabahariduse raames, parandab õpilaste enesekindlust ja enesehinnangut ning aitab neil kooli naasta. See võib innustada neid jätkama hariduse omandamist ja kutseõpet, aitab neil teha kindlaks oma võimed ja paremini elukutset valida.20.  Sihipärane individuaalne toetus ühendab endasse sotsiaalse, rahalise, haridusalase ja psühholoogilise toetuse raskustes olevate noorte jaoks. See on eriti tähtis noorte jaoks, kes on suures sotsiaalses või emotsionaalses kitsikuses, mis takistab neid haridusteed või koolitust jätkamast.[1] Kooli poolelijätmise all mõistetakse haridustee ja koolituse igasugust poolelijätmist enne teise taseme ülemise astme hariduse omandamist või sellega samaväärse kutsehariduse omandamist / kutsekoolituse läbimist.[2] Eurostat, tööjõu-uuring, 2010.[3] Kooli poolelijätmise all mõistetakse haridustee ja koolituse igasugust poolelijätmist enne teise taseme ülemise astme hariduse omandamist või sellega samaväärse kutsehariduse omandamist / kutsekoolituse läbimist.[4] KOM(2010) 2020[5] ELT L 308, 24.11.2010, lk 50[6] KOM(2010) 0758.[7] „Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia” – KOM(2010) 2020.[8] Nõukogu 5. ja 6. mai 2003. aasta järeldused Euroopa keskmise soorituse võrdlustasemete kohta hariduse ja koolituse valdkonnas (normtasemed) (dok 8981/03).[9] ELT C 301, 11.12.2009, lk 5[10] ELT C 140, 6.6.2008, lk 10[11] ELT C 290, 4.12.2007, lk 1[12] ELT C 135, 26.5.2010, lk 2


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.5.2016
            COM(2016) 341 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Poola 2016. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Poola 2016. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis oma 17.–18. märtsi 2016. aasta kohtumisel heaks iga-aastase majanduskasvu analüüsi prioriteedid. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Poolat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2016. aasta aruanne Poola kohta
                  6
                avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Poola edusamme nõukogus 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel ja talle strateegiaga „Euroopa 2020“ ettenähtud riiklike eesmärkide saavutamisel.

               (3)Poola esitas 28. aprillil 2016 oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, analüüsiti neid samaaegselt.

               (4)Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikli 23ga on nähtud ette, et komisjon võib paluda liikmesriigil oma partnerlusleping ja vastavad programmid üle vaadata ning teha ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik nõukogu soovituse rakendamise toetamiseks. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  7
               .

               (5)Poola suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta lähenemisprogrammi kohaselt on valitsusel kavas valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni parandada ja viia see 2015. aasta 2,6 %-lt SKPst 2017. aastal 2,9 %ni SKPst, 2019. aastal peaks see kahanema 1,3 %ni SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst – 2019. aastaks, programmiga hõlmatud perioodil eeldatavasti ei saavutata. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse suurenema 2015. aasta 51,3 %-lt 2017. aastal 52,5 %ni, 2019. aastal peaks see kahanema 50,4 %ni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2016. aastal usutav ja seejärel soodne. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2016. aastal, ja kui poliitikat ei muudeta, siis ka 2017. aastal kaldutakse märkimisväärselt kõrvale soovitatud kohandamisest. Lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Poola ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seetõttu tuleb Poolal 2016. ja 2017. aastal võtta täiendavaid meetmeid nende nõuete täitmiseks.

               (6)Poola on ainus liikmesriik, kellel pole täieõiguslikku sõltumatut eelarvenõukogu ega ole ka teada, et seda kavatsetaks moodustada. Lisaks Poola põhiseadusega ettenähtud võlapidurile sätestati 2013. aastal ka kulutuste stabiliseerimise nõue, mida esimest korda kohaldati täielikult 2015. aasta eelarve suhtes. Seda nõuet muudeti 2015. aasta detsembris, et võimaldada kulusid suurendada. Pikemas perspektiivis esineb riigi rahanduse jätkusuutlikkusele märkimisväärseid riske, sest algne eelarveseisund on ebasoodne ja prognooside kohaselt on oodata elanikkonna vananemisega seotud kulude, eelkõige tervishoiukulude suurenemist. Keskpikas perspektiivis ohustavad riigivõla jätkusuutlikkust prognoositavast põhivõla suurenemisest tingitud eelarveriskid.

               (7)Hoolimata seni võetud meetmetest, mille hulka kuuluvad pöördmaksustamine ja tundlikes majandusharudes tegutsevate äriühingute ühine vastutus, oli käibemaksutulu 2015. aastal arvatavasti endiselt väike (protsendina SKPst). Poola valitsuse prioriteet on käibemaksu kogumise parandamine ja võitlus käibemaksupettuse vastu ning praegu töötatakse välja sellekohast strateegiat. Strateegia peaks hõlmama selliseid meetmeid nagu uued IT-vahendid käibemaksupettuse avastamiseks ja selle vastu võitlemiseks ning maksuhalduse reform. 2017. aasta jaanuaris hakkab kehtima uus madalam ettevõtetevaheliste sularahamaksete ülempiir. Poolal on endiselt lahendamata pikaajaline maksuhalduse vähese tõhususe probleem. Maksude kogumise kulukuse ja kogutud maksude suhtarv (halduskulu laekunud netomaksutulu kohta) on ELi kõrgeim.

               (8)Poolas kehtib paljude toodete ja teenuste suhtes vähendatud käibemaksumäär. See vähendab maksutulu ja õõnestab käibemaksusüsteemi tulemuslikkust. Andmetest nähtub, et käibemaksumäära vähendamine ei ole tõhus sotsiaalpoliitika vahend, eelkõige kuna see ei ole suunatud haavatavatele leibkondadele. Pigem on tegemist märkimisväärse jõukate maksumaksjate subsideerimisega. Üldiselt arvatakse, et otstarbekam on kasutada sihtmeetmeid nagu sotsiaaltoetuste andmine ja sissetuleku maksustamine, mis vastavad paremini ümberjagamise eesmärkidele. Vähendatud käibemaksumäärade ja erandite tõttu saamata jääva maksutulu määr on üks ELi kõrgemaid.

               (9)Hoolimata viimase aja edusammudest on olukord Poola tööturul keeruline tööjõu vananemise, madala tootlikkuse ja tööturu killustatuse tõttu ning puudusi esineb haridussüsteemis. Kuigi haridussüsteem on viimastel aastatel oluliselt paranenud, ei paku see õpilastele piisavalt valdkonnaüleseid oskusi, mis on vajalikud tööturu kiirelt muutumise ja innovatsiooni tõttu. Hariduse kvaliteeti mõjutab negatiivselt kõrghariduse ja teaduse suhteliselt madal keskmine staatus Poolas. Poola kõrghariduse rahvusvahelistumine on väga tagasihoidlik: välisüliõpilasi on vähe ja osalemine rahvusvahelises teaduskoostöös piiratud. Kõrghariduse rahastamise mudel, kus kasutatakse peamiselt ülikoolide minevikunäitajaid ja kvantitatiivseid muutujaid, nagu üliõpilaste ja akadeemiliste töötajate arv, ei toeta piisavalt kvaliteeti. Tööandjate seisukohalt ei ole kõrgkoolilõpetanutel küllaldaselt valdkonnaüleseid oskusi nagu probleemide lahendamise, analüütilise mõtlemise ja meeskonnatöö võime. Elukestvas õppes osaletakse vähe ning kutseharidus ja -koolitus ei vasta turu vajadustele.

               (10)Kuigi viimastel aastatel on koolieelne õpe muutnud paremini kättesaadavaks ja seda kasutatakse palju rohkem, on väikelastehoiu kättesaadavus endiselt üks madalamaid ELis. Kohustusliku kooliea tõstmine seitsmenda eluaastani, viieaastaste koolieelses õppes osalemise kohustuse kaotamine ja uue lapsetoetuse kehtestamine võivad negatiivselt mõjutada eriti naiste tööturul osalemist.

               (11)Hoolimata tähtajatute töölepingute sõlmimise märkimisväärsest hoogustumisest 2015. aastal on tähtajaliste töölepingute osakaal Poolas endiselt üks ELi kõrgemaid. Poola on hiljuti võtnud mitmeid meetmeid tööturu killustatuse kõrvaldamiseks. Muudeti tööseadustikku, suurendati teatavaid tsiviilõiguslike lepingutega seotud sotsiaalkindlustusmakseid ja kavas on alates 2017. aasta jaanuarist kehtestada tsiviilõigusliku lepingu alusel töötajate tunnitasu alammäär.Samal ajal ei motiveeri teatavad tööseadustiku sätted tööandjaid pakkuma tähtajatuid töölepinguid ja selliste lepingute kasutamine on piiratud. See on peamiselt tingitud keerukast tööturu regulatsioonist ja tähtajatu lepinguga töötaja vallandamisel tekkivatest suurtest kaudsetest kuludest nagu suur menetluskulu, ajakuluka ja ebakindla vaidluste lahendamise mehhanismi põhjustatud kulu ning kulu, mis tuleneb näiteks sätetest, millega kaitstakse eakamaid töötajaid vallandamise eest.

               (12)Valdkondlikud soodussotsiaalkindlustuskavad, eelkõige suuri subsiidiume neelavad põllumajandustootjate ja kaevurite pensionisüsteemid, põhjustavad suurt eelarvekulu ja võivad aidata kaasa tööjõu liikuvuse vähenemisele. Põllumajandustootjate erisotsiaalkindlustussüsteemi kindlustatute arv on alates 2007. aastast aeglaselt langenud ning valitsus loodab, et 2019. aastal ei hõlma see üle 1,18 miljoni inimese, kuid 1,229 miljonine pensionihüvitiste saajate arv 2018. aastaks tõenäoliselt suureneb. Alates 2011. aastast on põllumajandustootjate sotsiaalkindlustusfondile KRUS kuluv riigieelarve osa SKPst olnud muutumatult 1 %. Põllumajandustootjatel ei ole üldist maksukohustust ega kohustust pidada raamatupidamisarvestust ja nende panus KRUSi rahastamisse on väike. Poola statistikaameti andmeil oli Poolas 2014. aastal 1,382 miljonit talumajapidamist, millest 52 % olid väiksemad kui 5 hektarit. Kaevurid on vabastatud üldistest kindlamääralistest sissemaksetest riiklikku pensionisüsteemi, mille asemel nende suhtes kehtib pensionisissemaksete sooduskorrutustegur. Sellest põhjustatud kulu riigi rahandusele on märkimisväärne, üle 0,5 % SKPst aastas. Demograafiline prognoos on ebasoodus ja tööealise elanikkonna vähenemine on juba alanud. Seetõttu on riikliku pensionisüsteemi piisavuse ja jätkusuutlikkuse tagamiseks oluline säilitada tööhõive kasv eriti vanemate töötajate seas. Kuigi keskmine tegelik pensionile jäämise vanus on viimastel aastatel suurenenud, jääb see siiski tunduvalt alla ametliku pensioniea. Seepärast on tegeliku pensioniea tõus ülioluline pensionide pikaajalise piisavuse ja riigi rahanduse stabiilsuse tagamiseks ning tööturul osalemise määra tõstmiseks.

               (13)Vaatamata viimaste aastate mahukatele investeeringutele on säilinud transpordi-, energia- ja sidevõrkude kitsaskohad ja puudused. Investeerimist takistavad tõkked, mis on seotud avaliku halduse toimimise, maksustamise, teadus- ja arendustegevuse ja innovatsiooni keskkonna ning lepingute aeglase täitmisega. Juhtimis- ja haldussuutlikkuse nõrkus takistab raudteesektori ning muude transpordi-, energia- ja telekommunikatsioonitaristu investeerimisprojektide tähtaegset rakendamist. Poola majandus on endiselt energia- ja süsinikumahukas, mistõttu energiatõhususe parandamine võib anda suurt kasu. Elektritootmisrajatised vananevad ja endiselt ollakse väga sõltuv söest. Elektrivõrk on ebapiisavalt seotud naaberriikidega. Taastuvenergia toetuskava, mis pidi jõustuma 1. jaanuaril 2016, lükati edasi, mis põhjustab ebakindlust investeerimisel. Peamised tegurid, mis takistavad investeerimist eelkõige ehituse valdkonnas, on väga nõrk ja ebastabiilne ruumiline planeerimine eelkõige kohalikul tasandil, ülereguleerimine ning regulatiivse ja haldusliku sidususe puudus, mis takistab ehituslubade andmist.

               (14)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Poola majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Poola 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Poolale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Poola eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust ELi üldise majandusjuhtimise tugevdamiseks anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (15)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

               SOOVITAB Poolal võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Saavutada 2016 ja 2017. aastal eelarve kohandamine 0,5 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Tugevdada eelarveraamistikku, sealhulgas luues sõltumatu eelarvenõukogu. Parandada maksude kogumist, tagades parema maksukuulekuse käibemaksu tasumisel, ja piirata vähendatud käibemaksumäärade laialdast kasutamist.

               2.Tagada pensionisüsteemi jätkusuutlikkus ja piisavus ning suurendada osalemist tööturul, algatades sooduspensionikavade reformi, kõrvaldades püsivamate töösuhete loomise takistused ning parandades hariduse ja koolituse vastavust tööturu vajadustele.

               3.Võtta meetmeid, et kaotada takistused investeerimiseks transpordi-, ehitus- ja energiainfrastruktuuri, ning laiendada ruumilise planeerimise hõlmavust kohalikul tasandil.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2016) 341 (final)

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ja P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 (final)

                     (5)
                  COM(2015) 691 (final)

                     (6)
                  SWD(2016) 89 (final)

                     (7)
                  COM(2014) 494 (final)

                     (8)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.5.2016
            COM(2016) 326 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Saksamaa 2016. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Saksamaa 2016. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)26. novembril 2015 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. 17.–18. märtsil 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Saksamaad ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta
                  7
               . 18.–19. veebruaril 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu soovituse heaks ja 8. märtsil 2016 võttis nõukogu selle vastu. Kuna Saksamaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Saksamaa tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)26. veebruaril 2016 avaldati aruanne Saksamaa kohta
                  8
               . Selles hinnati Saksamaa edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 võttis komisjon vastu teatise,
                  9
                milles esitati põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Saksamaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Jooksevkonto suur ja püsiv ülejääk kajastab ülemääraseid sääste ja tagasihoidlikke investeeringuid nii era- kui ka avalikus sektoris. Kodumaiste investeeringute nõrk tase pärsib potentsiaalset majanduskasvu ja suur sõltuvus välisnõudlusest põhjustab tagasihoidliku välisnõudluse tingimustes makromajanduslikke riske. Jooksevkonto ülejääk mõjutab oma suuruse tõttu negatiivselt ka euroala majandusnäitajaid. Selle probleemi lahendamine suurema investeerimise kaudu tõstaks Saksamaa majanduskasvu potentsiaali ja toetaks euroala majanduse elavnemist.

               (3)15. aprillil 2016 esitas Saksamaa oma 2016. aasta stabiilsusprogrammi ja
                  29. aprillil 2016 oma riikliku reformikava. Et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste täitmist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  10
               .

               (5)Saksamaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareeglit. Valitsuse 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks nominaalne eelarvepositsioon olema 2016.–2020. aastal tasakaalus. Keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, täidetakse jätkuvalt kogu programmiperioodil varuga. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema ja olema 2020. aastal 59,5 %. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mida ükski sõltumatu asutus ei ole kinnitanud, on usutav. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2016. ja 2017. aastal ülejäägis (0,4 % SKPst) ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Võimalike edasiste kõrvalekallete (sh avaliku sektori investeeringute vajadusega seotud kõrvalekalded) hindamisel lähtutaks nõudest hoida struktuurne eelarvepositsioon keskpika perioodi eelarve-eesmärgi tasemel. Prognoosi põhjal jätkub kindlalt koguvõla vähenemine ja võlareegel täidetakse probleemideta. Sellest tulenevalt on ruumi avaliku sektori investeeringute edendamiseks. Stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes on nõukogu seisukohal, et Saksamaa täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti sätted.

               (6)Kuigi Saksamaa föderaalvalitsus on võtnud vastu mitu meedet, et suurendada eelolevatel aastatel taristuinvesteeringuid, ei paista, et nende vahenditega kaasneks püsiv avaliku sektori investeeringute kasvutrend ja et need vastaksid taristuinvesteeringutega seotud vajadustele. Haridusse ja teadustegevusse tehtavad kulutused on viimastel aastatel suurenenud ainult natuke ja on võib-olla väiksemad kui 2015. aasta riiklik eesmärk 10 % SKPst. Saksamaa konkurentsivõimelisuse tagamiseks tulevikus on väga oluline jätkuv investeerimine haridusse, teadustegevusse ja innovatsiooni. Kuna eelarve peaks 2016.–2017. aastal nii nominaalses kui ka struktuurses arvestuses tasakaalus olema, on eelarvepoliitiline manööverdamisruum suuremateks avaliku sektori investeeringuteks jätkuvalt piisav, rikkumata stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirju ning n-ö riiklikku võlapidurit. Pensionisüsteemi reform aitaks tagada riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse. Rahalise ühtlustamise mehhanism on praegu keerukas ja kipub vähendama stiimuleid tulude suurendamiseks üksikutes liidumaades. Föderaalsete fiskaalsuhete käimasolev läbivaatamine on võimalus raamistiku tugevdamiseks, muu hulgas tagades avaliku sektori piisavad investeeringud valitsemissektori kõigil tasanditel, aga eelkõige kohalike omavalitsuste puhul. Praegune kompromissettepanek, milles liidumaad on kokku leppinud, tooks kaasa lihtsustatud horisontaalse rahalise ühtlustamise. Kulutuste tegemise pädevuste väljaselgitamise osas jääb see aga ebamääraseks ja tuludega seotud autonoomsust sellega ei suurendata. Alternatiivseid transporditaristu rahastamise instrumente, sealhulgas avaliku ja erasektori partnerlusi, kasutatakse traditsiooniliste riigi vahendite kõrval ainult piiratult. Lisaks takistavad investeerimist keerukad planeerimiskohustused valitsemissektori eri tasanditel, haldussuutlikkusega seotud kitsaskohad ja keerulised heakskiitmismenetlused. Investeerimist võib positiivselt mõjutada ka riigihangete tõhusam kasutamine, kuna kogu ELis avaldatavate hanketeadete hulk on ELi keskmisest jätkuvalt märkimisväärselt väiksem.

               (7)Äriühingu tulumaksu süsteemi keerukus pärsib jätkuvalt erasektori investeeringuid ning äriühingute üldine tulumaksukoormus, sealhulgas kohalik ettevõtlusmaks (Gewerbesteuer) ja solidaarsusmaks, püsib suur. Kohalik ettevõtlusmaks vähendab tõhusust, kuna maksubaasi on lisatud mittetulunduslikke elemente. Maksusüsteem soodustab laenuvahendite ja mitte omakapitali kaudu rahastamist; Saksamaa laenuvahendite kaudu rahastamise soodustamist kajastav näitaja oli 2015. aastal ELis suuruselt kaheksandal kohal. Suhteliselt majanduskasvusõbralike tarbimismaksude ja korduvate omandimaksude osatähtsus kõigis maksudes püsis 2007.–2014. aastal stabiilselt 28–29 % juures, mis on ELi keskmisega (ligikaudu 32–33 %) võrreldes madal tase. Selle asemel, et keskenduda rohkem korduvatele omandimaksudele, mis ei põhjusta nii palju moonutusi, on jätkunud maaostumaksu tõstmise trend. Maksuhalduse moderniseerimiseks astutud sammud piirdusid sellega, et föderaalvalitsus võttis vastu õigusakti maksuhalduskorra lihtsustamiseks. Maksuandmete automaatset jagamist 16 liidumaa maksuameti vahel, mis võiks parandada maksuauditite tõhusust, ei toimu siiani. Struktuursed puudused ja moderniseerimisega viivitamine toovad kokkuvõttes kaasa maksuametite tegevuse suhtelise ebatõhususe ja ebaefektiivse maksukogumise.

               (8)Rahastamistingimused on Saksamaal üldiselt soodsad. Riskikapitaliturg on aga rahvusvahelises võrdluses jätkuvalt vähe arenenud ja selle suurust võivad piirata maksudega seotud raamtingimused. Riskikapitali kättesaadavuse parandamine on oluline ettevõtluse stimuleerimiseks, muu hulgas kõrgtehnoloogia ja teadmistepõhiste teenuste sektorites. Saksamaa valitsus on hakanud rakendama mitmesuguseid meetmeid riskikapitali tingimuste parandamiseks ja praegu toimuvad arutelud täiendavate meetmete üle. Lisaks võib riskikapitali õigusraamistiku läbivaatamine aidata stimuleerida investeeringuid erasektorist, sealhulgas välisinvestoritelt.

               (9)Poliitikameetmed konkurentsi suurendamiseks teenuste sektoris, eriti kutseteenuste sektoris, on olnud kasinad. Saksamaa on üks liikmesriikidest, millel on teenuste sektoris suured regulatiivsed tõkked. Piiravad tooteturgude eeskirjad mõjutavad hindu ja tootlikkust. Väike tööviljakus ja suured kasumimarginaalid viitavad sellele, et Saksamaal on kutseteenuste sektori näitajate parandamiseks märkimisväärselt palju ruumi. Äriteenuste alal on probleemid tingitud tegevuslubade andmisega seotud nõuetest, valdkondadeüleste tegevuste piirangutest, kindlustusnõuetest ja kindlaksmääratud tariifidest. Jätkuvalt kohaldatakse õigusliku vormi ja osalusega seotud nõudeid. Tegevuskavas, mille Saksamaa esitas reguleeritud kutsealadele juurdepääsu ja nendega tegelemist käsitleva vastastikuse hindamise tulemusel, on välja pakutud ainult piiratud arv meetmeid, kuigi kaugemaleulatuvate ettepanekute jaoks on selgelt ruumi.

               (10)Tööturunäitajad on üldiselt väga head ja tööpuuduse määr on kõigi aegade madalaimaid, kuid vananemisega seotud tööjõu ja oskuste nappus seisab tulevikus ees, mis tähendab, et olemasolevat tööjõudu on vaja täielikult kasutada. Kuna kõnealused suundumused ei tekita probleeme mitte ainult tööturul, vaid ka seoses pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse ja piisavusega, on hädasti vaja suuremaid stiimuleid hilisema pensionile jäämise soodustamiseks. Eakate vaesusesse sattumise risk eeldatavasti suureneb ja riikliku pensioniskeemi asendusmäära alandatakse praegu järk-järgult, kuid teise või kolmanda samba pensioniskeemidega liitumise määrad on riski märkimisväärseks vähendamiseks liiga väikesed. Nende inimeste arv, kes saavad majanduslikust olukorrast sõltuvat pensionäri miinimumsissetulekut, kasvas ajavahemikul 2003–2014 peaaegu kahekordseks. Ettepanekuid hilisema pensionile jäämise stiimulite suurendamiseks (Flexi-Rente) ei ole seni aga vormistatud. Aeg näitab, kui tulemuslikult suudavad need neutraliseerida 2014. aastal kasutusele võetud ennetähtaegselt pensionile jäämise stiimuleid.

               (11)Teatavate rühmade, eelkõige naiste ja sisserändaja taustaga inimeste potentsiaali tööturul ei kasutata jätkuvalt piisavalt ära ja endiselt on mittetöötamise stiimuleid, eelkõige leibkondade teise sissetuleku teenijate jaoks. Maksusüsteemi ja tervisekindlustuse eripärad ei innusta leibkondade teise sissetuleku teenijaid tööle minema või töötundide arvu suurendama. See on üks põhjus, miks Saksamaal on täistööajaga töötavate naiste osakaal väike ja miks naiste keskmine töötundide arv on üks väiksemaid ELis, kuigi naiste tööhõive määr on suur. Kuigi miinimumpalga kehtestamise tulemusel on toimunud väike üleminek minitöökohtadelt standardtöökohtadele, on minitöökoht jätkuvalt ligikaudu seitsmel miljonil töötajal. Minitöökohas teenitava tulu vabastamine üksikisiku tulumaksust ja paljudel juhtudel ka kõigist töötaja tasutavatest sotsiaalmaksetest vähendab samuti töötajate huvi otsida töökohti, kus teenitakse rohkem kui minitöökohas, kus palga ülemmäär on 450 eurot kuus. See negatiivne stiimul on paljudel juhtudel veelgi suurem abikaasade puhul, kelle tulumaksu arvestatakse ühiselt. Töötaja tasutavate sotsiaalmaksete suurenemine võib suures osas neutraliseerida positiivse mõju, mida mitme hüvitise mõningane suurendamine ja maksuvaba määra korrigeerimata jätmine on avaldanud leibkondade sisstulekutele ja tarbimisele. Maksukiil miinimumpalga tasemel on muude liikmesriikidega võrreldes suur, millega kaasneb väiksem sissetulek palgaskaala alumises otsas. Töötajate sotsiaalkindlustusmaksete või üksikisiku tulumaksu vähendamine muu hulgas suunatud hüvitiste või maksutagastuste kaudu vähendaks maksukiilu ja suurendaks madalapalgaliste kasutatavat tulu ning parandaks seega tarbimisvõimalusi.

               (12)Viimasel aastal toimunud suur pagulaste sissevool on toonud Saksamaal kaasa mitmeid sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi. Kui lühikeses perspektiivis suurendab pagulaste sissevool avaliku sektori kulutusi ja loob täiendavat sisenõudlust, suurendades nõnda SKPd, siis keskpikas perspektiivis sõltub selle mõju tööhõivele ja majanduskasvule pagulaste edukast tööturualasest ja sotsiaalsest integreerimisest, sealhulgas haridusliku toe kaudu. See küsimus on poliitilises tegevuskavas tähtsal kohal nii ELi kui ka liikmesriigi tasandil ning seda jälgitakse ja analüüsitakse hoolikalt, mh 2017. aasta riigiaruandes.

               (13)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud põhjalikult Saksamaa majanduspoliitikat ja avaldanud selle tulemused 2016. aasta riigipõhises aruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Saksamaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Saksamaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (14)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel,
                  11
                et Saksamaa eeldatavasti täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (15)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3,

               SOOVITAB Saksamaal võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid:

               1. Saavutada avaliku sektori investeeringute püsiv kasvutrend eelkõige taristu, hariduse ning teadustegevuse ja innovatsiooni valdkonnas, kasutades olemasolevat eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja prioriseerides kulutusi. Parandada föderaalsete fiskaalsuhete ülesehitust muu hulgas eesmärgiga lahendada püsiv avaliku sektori alainvesteerimise probleem eelkõige kohalike omavalitsuste tasandil.

               2. Vähendada maksusüsteemi ebatõhusust, eelkõige vaadates läbi äriühingute maksustamise ja kohaliku ettevõtlusmaksu, moderniseerida maksuhaldust ja vaadata läbi riskikapitali õigusraamistik. Kehtestada meetmed konkurentsi edendamiseks teenuste, eelkõige äriteenuste ja reguleeritud kutsealade sektoris.

               3.Suurendada hilisema pensionile jäämise stiimuleid ja vähendada mittetöötamise stiimuleid leibkonna teise sissetuleku teenijate jaoks. Vähendada madalapalgaliste suurt maksukiilu ja soodustada üleminekut minitöökohtadelt standardtöökohtadele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2016) 326 (final).

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ja P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 (final).

                     (6)
                  COM(2015) 691 (final).

                     (7)
                  COM(2015) 692 (final).

                     (8)
                  SWD(2016) 75 (final).

                     (9)
                  COM(2016) 95 (final).

                     (10)
                  COM(2014) 494 (final).

                     (11)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.