title: Recommendation for a Council opinion on the updated stability programme of Cyprus, 2009-2013

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---            EUROOPA KOMISJON
                                           Brüssel 12.5.2010
                                           SEK(2010) 595 lõplik
                                 Soovitus:
                        NÕUKOGU ARVAMUS
   Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2009–2013
ET                                                                     ET
 ---pagebreak---                                                 SELETUSKIRI
   1.         ÜLDINE TAUST
   Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on
   vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva
   majanduskasvu tagamiseks. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati selle kasulikkust
   eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju
   ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Eelkõige muudeti sellega
   paindlikumaks ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust reguleerivate eeskirjade kohaldamine,
   eriti seoses „erandlike asjaolude” määratlusega ja ülemäärase eelarvepuudujäägi
   kõrvaldamiseks kehtestatud tähtaegadega.
   Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
   järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu
   paktist, on sätestatud, et iga liikmesriik peab esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või
   lähenemisprogrammi ning selle iga-aastase ajakohastatud versiooni. Ühisraha kasutusele
   võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammi ning ühisraha veel mitte
   kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammi.
   Vastavalt määrusele esitas nõukogu 4. märtsil 2008. aastal komisjoni soovituse põhjal ja
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega Küprose esimese stabiilsusprogrammi
   kohta oma arvamuse. Määrusega nähakse ette, et komisjon peab ajakohastatud stabiilsus- ja
   lähenemisprogramme hindama ning komitee peab neid kontrollima, samas kui nõukogul on
   õigus ajakohastatud programme eespool nimetatud menetluse kohaselt kontrollida.
   2.         AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUST
   Komisjon on kontrollinud Küprose viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis esitati 1.
   aprillil 2010. aastal, ja on vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta.
   Selleks et anda ülevaade asjaoludest, mille põhjal on ajakohastatud stabiilsusprogrammis
   esitatud eelarvestrateegiat hinnatud, tehakse allpool kokkuvõte järgmistest dokumentidest:
   (1)      komisjoni 26. novembri 2008. aasta teatis („Euroopa majanduse elavdamise kava”);
   (2)      majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu 20. oktoobri 2009. aasta järeldused
            väljumisstrateegia kohta;
   (3)      viimane hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel
            (eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta nõukogu poolt esitatud arvamuse
            kokkuvõte).
   1
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel
            veebilehel:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm.
ET                                                       2                                               ET
 ---pagebreak---    2.1.      Komisjoni 26. novembri 2008. aasta teatis („Euroopa majanduse elavdamise
             kava”)
   Finantsturge ja maailma majandust aastatel 2008–2009 tabanud kriisi enneolematut ulatust
   silmas pidades on Euroopa Komisjon koostanud Euroopa majanduse elavdamise kava
   (avaldatud pealkirja all „Euroopa majanduse taastamise kava”)2. Sellega nähti majanduse
   toetamiseks ette rida antitsüklilisi koordineeritud makromajandusmeetmeid, mis seisnevad
   järgmises: i) kohe eraldatavad eelarvelised vahendid summas 200 miljardit eurot (1,5 % ELi
   SKPst), millest liikmesriigid annavad 170 miljardit eurot (ligikaudu 1,2 % ELi SKPst) ning
   EL koheste meetmete toetamiseks 30 miljardit eurot (ligikaudu 0,3 % ELi SKPst); ning ii)
   mitmed esmatähtsad meetmed, mis põhinevad Lissaboni strateegial ning mis peaksid aitama
   Euroopa riikide majandustel toime tulla pikaajaliste probleemidega, rakendades jätkuvalt
   struktuurireforme potentsiaalse majanduskasvu suurendamiseks. Kavaga nähti ette, et eri
   liikmesriikides tuleb vastavalt asjaomaste liikmesriikide olukorrale rakendada eri
   fiskaalstiimuleid, võttes aluseks riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ja konkurentsivõime. Eriti
   euroalasse mittekuuluvad liikmesriigid, kellel on suuri probleeme sisemise ja välise
   tasakaalustamatusega, peaksid oma eelarvepoliitika suunama eelkõige tasakaalustamatuse
   vähendamisele. Euroopa Ülemkogu kiitis kava heaks 11. detsembril 2008.
   2.2.      Majandus- ja rahandusküsimuste nõukogu 20. oktoobri 2009. aasta järeldused
             väljumisstrateegia kohta
   Arvestades esimesi märke kriisist taastumise kohta, eelkõige majandustegevuse järsu languse
   peatumist, finantsturgude stabiliseerumist ja usalduse teatavat taastumist, otsustas nõukogu
   20. oktoobril 2009, et majandustegevuse elavnemise vaoshoitust arvesse võttes ei ole
   valitsustel veel õige aeg lõpetada majanduse ja finantssektori toetamist, kuid koostada tuleks
   majanduse       ulatuslikust      stimuleerimisest        loobumise   koordineeritud     strateegia
   (väljumisstrateegia). Strateegia puhul peeti vajalikuks leida kesktee stabiliseerimisvajaduse ja
   jätkusuutlikkuse vahel, võttes arvesse eri meetmete vastastikust mõju ning ülemaailmsel
   tasandil kujunevaid seisukohti. Sellise strateegia varajane koostamine ja üldsusele teatavaks
   tegemine aitaks nõukogu hinnangul suurendada usaldust keskpika perioodi majanduspoliitika
   vastu ning pakkuda ootustele pidepunkti. Lisaks Euroopa majanduse elavdamise kavaga
   ettenähtud stimuleerivate meetmete lõpetamisele nõudis nõukogu liikmesriikidelt ka eelarve
   märkimisväärset konsolideerimist, et peatada võlakoorma kasv, alustada võimaluse korral
   selle kahandamist ning taastada usaldusväärne eelarvepositsioon. Riikide rahanduse tõhususe
   ja mõjususe suurendamist ning struktuurireformide hoogustamist peeti vajalikuks ka lühikeses
   perspektiivis, kuna see aitaks kiirendada SKP potentsiaalset kasvu ning vähendada
   võlakoormat. Nõukogu leppis kokku väljumisstrateegia järgmistes põhimõtetes: i)
   väljumisstrateegiat tuleks riikidevaheliselt koordineerida stabiilsuse ja kasvu pakti järjekindla
   rakendamise raames; ii) on vaja ajastada stimuleerivate fiskaalmeetmete võtmise lõpetamine,
   võttes arvesse riigispetsiifilisi asjaolusid; iii) eelarvet tuleks konsolideerida piisavalt kiiresti,
   st et enamikes liikmesriikides parandatakse struktuurset eelarvepositsiooni aastas selgelt üle
   0,5 % SKPst; ja iv) strateegia usaldusväärsust tuleks toetada riigi rahanduse kvaliteeti
   parandavate meetmete ning ambitsioonikate struktuurireformidega tööhõive ja potentsiaalse
   majanduskasvu suurendamiseks.
   2
           Komisjoni 26. novembri 2008. aasta teatis Euroopa Ülemkogule.
ET                                                      3                                                ET
 ---pagebreak---    2.3.      Eelmisele ajakohastatud programmile nõukogu arvamuses antud hinnang
   Eelmisele ajakohastatud stabiilsusprogrammile, mis hõlmas aastaid 2008–2012, andis
   nõukogu 3. aprilli 2009. aasta arvamuses järgmise kokkuvõtliku hinnangu. Nõukogu leidis, et
   „2009. aastal on eelarvepoliitika ekspansiivne, kuna kooskõlas Euroopa majanduse
   elavdamise kavaga võetakse siis märkimisväärseid stimuleerivaid meetmeid. Järgmistel
   aastatel peaks struktuurne eelarvepositsioon halvenema. Eelarvepoliitika lõdvendamine ei
   tundu olevat õigustatud, võttes arvesse suhteliselt häid majandusväljavaateid ja välist
   tasakaalustamatust. Üleilmse majanduskeskkonna järsu halvenemise taustal võib
   eelarveseisund kujuneda strateegias kavandatust märksa halvemaks, kuna programmi
   makromajandusliku stsenaariumi aluseks on olnud soodsad kasvuprognoosid. Suurt välist
   tasakaalustamatust silmas pidades peaks põhiliseks prioriteediks olema säilitada range
   eelarvepoliitika ja tugevdada selle jätkusuutlikkust. Seepärast peaks Küprose eelarvepoliitika
   põhiülesanne olema kontrollida jooksvaid kulusid ja vältida protsüklilisust. Lisaks on oluline
   riigi rahanduse kvaliteedi parandamine, et toetada tasakaalustamata majanduse sujuvat
   kohandamist.” Sellist hinnangut silmas pidades kutsus nõukogu Küprost üles: „i) rakendama
   2009. aasta eelarvepoliitikat kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga ning
   stabiilsuse ja kasvu pakti raames, vältides samal ajal riigi rahanduse edasist halvenemist 2009.
   aastal võrreldes eesmärgiga; ii) lõpetama eelarvepuudujäägi suurenemise 2010. aastal ja
   pärast seda, piirates kulude suurenemist, et tagada kindel eelarvepositsioon keskpika perioodi
   jooksul; iii) silmas pidades elanikkonna vananemise prognoositud mõju valitsemissektori
   kuludele, tugevdama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust pensioni- ja
   tervishoiusüsteemi reformimisega.”
ET                                                 4                                                ET
 ---pagebreak---                                                     Soovitus:
                                          NÕUKOGU ARVAMUS
             Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2009–2013
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,3 eriti
   selle artikli 5 lõiget 3 (stabiilsusprogrammid),
   võttes arvesse komisjoni soovitust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:
   (1)        Nõukogu vaatas [pp. kk 2010] läbi Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis
              hõlmab aastaid 2009–2013.
   (2)        Majandustegevus vähenes 2009. aastal 1,7 %. Esimest korda viimase 35 aasta
              jooksul oli Küprose majanduskasv negatiivne. Vähene sisenõudlus ja ebasoodne
              väliskonjunktuur avaldasid majanduskasvule suurt survet. Eratarbimise vähenemise
              põhjusteks olid eelkõige kodumajapidamiste suur võlakoorem, karmimad
              laenutingimused, halvenev olukord tööturul ja tarbijate usalduse kadumise negatiivne
              mõju. Samal ajal aga tehti investeeringutes tõsiseid korrektiive, arvestades
              välisnõudluse vähenemist eluasemeturul, tootmisvõimsuse vähest rakendamist ja
              ettevõtete bilansside restruktureerimist. Valitsemissektori tarbimine oli ainus
              nõudluspoole komponent, mis osaliselt toetas majandustegevust Euroopa majanduse
              elavdamise kava kohase stimuleerivate meetmete paketiga, mille maht on 1½ %
              SKPst. Lisaks sellistele suvakohastele meetmetele on riigi rahandusele avaldanud
              tugevat survet majandustegevuse vähenemine, varade hinnabuumi hääbumine ja
              maksutulu vähenemine. Seetõttu muutus riigi rahanduse olukord ning 2008. aasta
              ülejääk 0,9 % SKPst muutus puudujäägiks 6,1 % SKPst. Kriisi käigus on ilmnenud
              ka üha suurem väline tasakaalustamatus, mis ei kajastu mitte üksnes erasektori
              säästude väikeses netojäägis, vaid ka valitsemissektori eelarve netopositsiooni
              halvenemises ja konkurentsivõime vähenemises. Tagasihoidlik sisenõudlus ja
              välisnõudluse loid kasv peaksid nõrgestama majanduse elavnemise väljavaateid.
              Prognooside kohaselt peaks SKP kasv 2010. aastal veelgi vähenema, kuigi vähemal
              määral, ja seejärel 2011. aastal pisut taastuma. Seepärast on Küprose keskpika
   3
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel
            veebilehel:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/sgp/index_en.htm.
ET                                                       5                                               ET
 ---pagebreak---         perioodi ülesanne tagada jätkusuutlik majanduskasv maailmamajanduse mõningase
        elavnemise ajal ja samal ajal vähendada makromajanduslikku tasakaalustamatust
        tänu range rahanduspoliitika säilitamisele. Pikemas perspektiivis peab silmas pidama
        elanikkonna vananemisest tingitud vajadust tugevdada riigi rahanduse
        jätkusuutlikkust.
   (3)  Kuigi suur osa reaalse SKP täheldatud vähenemisest kriisi ajal on tsükliline, on see
        mõjutanud negatiivselt ka potentsiaalse SKP taset. Samuti võib kriis mõjutada
        potentsiaalset kasvu ka keskpika perioodi jooksul väiksemate investeeringute,
        piiratud laenutingimuste ja suurenenud struktuurse tööpuuduse tõttu. Lisaks
        suurendab majanduskriis elanikkonna vananemise negatiivset mõju potentsiaalsele
        SKP-le ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Seepärast on oluline kiirendada
        struktuurireforme eesmärgiga toetada potentsiaalset kasvu. Küprose jaoks on eriti
        oluline viia ellu tööturureformid, et parandada eelkõige madala kvalifikatsiooniga ja
        eakamate töötajate ning töötute elukestva õppe võimalusi ning tagada tehnilise ja
        kutsehariduse valdkonnas kavandatud reformide õigeaegne ja tegelik rakendamine.
        Peale selle on vaja muuta palgakasv sõltuvaks tootlikkusest, tööhõivekasvust ja
        konkurentsivõimest.
   (4)  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalne
        SKP kasvab 2009. aasta –1,7 %-lt 2010. aastal 0,5 %-le, suureneb seejärel keskmiselt
        ligikaudu 2,6 %-le ja püsib sellisel tasemel ülejäänud programmiperioodi jooksul.
        Praegu olemas oleva teabe alusel hinnates4 tundub, et selline stsenaarium põhineb
        eeldustel, et majanduskasv on soodne kogu programmiperioodi jooksul. Eelkõige
        prognoositakse eratarbimise liiga soodsat arengut, tuginedes mõnevõrra liiga
        optimistlikule tööhõive- ja palgakasvule. Programmi järgi jääb ehitussektorisse
        tehtavate investeeringute tegelik kasv lühiajaliselt negatiivseks, ent taastub seejärel
        programmiperioodi teisel poolel. Tulevikku suunatud näitajad annavad siiski
        tunnistust sellest, et keskpika perioodi jooksul tuleb ehitussektoris teha programmis
        kavandatust suuremaid korrektsioone. Parematest majandusväljavaadetest hoolimata
        ohustab programmis esitatud makromajanduslikku stsenaariumi oluliselt ka asjaolu,
        et Küprose põhiliste kaubanduspartnerite majandus elavneb vaoshoitult.
        Majandustegevuse vähenemise tõttu 2009. aastal korrigeeriti välist puudujääki
        oluliselt, ehkki osaliselt, ent sellele vaatamata on puudujääk endiselt suur, s.o 8,5 %
        SKPst, ja programmi kohaselt peaks see 2013. aastaks uuesti järsult suurenema 12,9
        %ni SKPst, kuna import eeldatavalt taastub. Väline tasakaalustamatus võib mõjutada
        keskpika perioodi majanduskasvu. Avaliku sektori ülekulutusi tuleb rahastada
        välisvõlaga või erasektori säästudega. Seega kaasneksid jooksevkonto puudujäägi
        vähendamisega suuremad kulud laenude rahastamise tõttu või suurem säästmine
        erasektoris. Viimane tähendaks väiksemat SKP kasvu, kuna eratarbimine või
        investeeringud vähenevad (väljatõrjumine). Programmi inflatsiooniprognoos tundub
        olevat realistlik.
   (5)  Vastavalt programmile suurenes valitsemissektori puudujääk 2009. aastal oluliselt ja
        jõudis 0,9 % suurusest puudujäägist 2008. aastal 6,1 % suuruse puudujäägini, milles
        peamiselt kajastus kriisi mõju riigi rahandusele, kuid mis oli ka tingitud Euroopa
        majanduse elavdamise kava kohaselt valitsuse poolt võetud stimuleerivatest
   4
       Eelkõige on hindamisel võetud arvesse komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi, kuid samuti
       muud hiljem saadud teavet.
ET                                               6                                                       ET
 ---pagebreak---        meetmetest, mille maht ulatus 1 %ni SKPst. Programmi kohaselt on eelarvepoliitika
       piirav, silmas pidades eelarvepuudujäägi kõrvaldamist 2013. aastaks eeldatava
       majanduskasvu tingimustes.
   (6) Ajakohastatud programmis on 2010. aastaks seatud eelarvepuudjäägi eesmärk 6 %
       SKPst. 2010. aasta eelarveseaduses (mille parlament kiitis heaks 24. detsembril
       2009) seati puudujäägieesmärgiks 4,5 % SKPst, lähtudes 2009. aastaks prognoositud
       puudujäägist, s.o ligikaudu 3 % SKPst. Arvestades asjaolu, et 2009. aasta tegelik
       puudujääk oli 6 % SKPst, võib eelarveseadusega kaasneda veelgi suurem puudujääk.
       Ent programm sisaldab ka meetmeid, mille eesmärk on peatada eelarvepositsiooni
       edasine halvenemine ja stabiliseerida puudujääk 2009. aastaga samale tasemele.
       Ajakohastatud programmis prognoositakse, et võrreldes 2009. aastaga suureneb
       tulude suhe SKPsse ligikaudu 1¼ protsendipunkti võrra. Avaliku sektori kulud
       peaksid suurenema 1¼ protsendipunkti võrra SKPst. Esmased kulud peaksid edaspidi
       kasvama põhiliselt sotsiaalsiirete, toetuste ja avaliku sektori palkade edasise
       suurenemise tõttu. Ajakohastatud programmiga nähakse ette, et hoolimata põhivõla
       suurenemisest vähenevad intressimaksed jätkuvalt ¼ protsendipunkti võrra SKPst.
       Riiklikud investeeringud peaksid jääma 2009. aasta tasemele. Üldiselt võib öelda, et
       programmis kavandatud eelarvepoliitiline hoiak, mõõdetuna struktuurse
       eelarvepositsioonina (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, v.a ühekordsed ja
       muud ajutised meetmed), on 2010. aastal karmim nii umbes ½ % SKPst.
   (7) Programmi keskpika perioodi eelarvestrateegia põhieesmärk on saavutada 2013.
       aastaks selline valitsemissektori eelarve positsioon, et puudujääk on allpool
       kontrollväärtust 3 % SKPst. Programmi järgi väheneb nominaalne puudujääk 2011.
       aastal 4,5 %-le SKPst (eelmise aasta 6,1 %-lt SKPst) ja 2012. aastal 3,4 %-le SKPst
       ning jõuab seejärel 2013. aastaks 2,5 %ni SKPst. Esmane eelarvepositsioon peaks
       arenema analoogselt ning jõudma 2010. aasta puudujäägist 3,7 % SKPst tasakaalu
       programmiperioodi lõpuks. Ühiselt kokku lepitud meetodil arvutatav struktuurne
       puudujääk peaks pärast 2010. aastat jätkuvalt vähenema ning jõudma 2011. aastal
       tasemele ligikaudu 3½ % SKPst, 2012. aastal tasemele veidi alla 3 % SKPst ja 2013.
       aastal tasemele 2¼ % SKPst. Ajavahemikul 2010–2013 tugevdatakse eelarvet aastas
       keskmiselt ¾ % SKPst. Eelarvet kohandatakse perioodi algul, kuigi 2010. aastal
       võetud meetmete kogumõju ilmneb alles 2011. aastal. Euroopa majanduse
       elavdamise kava raames võetud meetmete kohaldamine lõpetatakse järk-järgult 2010.
       aasta lõpuks. Konsolideerimine peaks saavutatama põhiliselt eelarve tulupoolel, mis
       ajavahemikus 2010–2013 peaks suurenema 2,6 protsendipunkti võrra SKPst, samas
       kui tänu kulude kahandamisele peaks lisanduma veel üks protsendipunkt SKPst.
       Tulude suurendamise meetmed hõlmavad võitlust maksudest kõrvalehiilimise vastu,
       linnaplaneerimisega seotud vabastusi, naftasaaduste minimaalsete aktsiisimäärade
       ühtlustamist, alandatud käibemaksumäära kohaldamist toiduainete ja ravimite suhtes
       ning riigiosalusega organisatsioonidest saadavat dividenditulu. Kulusid käsitlevate
       meetmete puhul on enamik programmiga ettenähtud kohandustest seotud
       tegevuskulude kontrollimise ja jooksvate siirete vähendamisega. Programmi kohaselt
       on sotsiaalsiirete suunamine ning avaliku sektori palkade suuruse ja kasvu kiiruse
       pidurdamine konsolideerimisele kaasa aitavad kulukategooriad, juhul kui
       sotsiaalpartnerid saavutavad omavahel konsensuse. Ajakohastatud programmis
       kinnitatakse kohustust järgida riigispetsiifilist keskpika perioodi eelarve-eesmärki,
       milleks on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon (s.t tsükliliselt kohandatud
       eelarvepositsioon, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed). Keskpika perioodi
       eesmärk on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärkidega. Programmis esitatud
ET                                             7                                              ET
 ---pagebreak---         puudujäägieesmärkidele vastav struktuurne eelarvepositsioon              osutab,    et
        programmiperioodi jooksul ei saavutata keskpika perioodi eesmärki.
   (8)  Eelarve täitmine võib olla programmiga ettenähtust halvem. Eelkõige lähtutakse
        ajakohastatud programmis makromajandusliku stsenaariumi prognoosimisel liiga
        soodsatest majanduskasvu eeldustest kogu programmiperioodi jooksul. Tulude
        poolel on riigi rahandusega seotud riskid eelkõige 2010.–2011. aastal suuremad kui
        eelmistel aastatel ja neid seostatakse majanduskasvu võimaliku järsema
        aeglustumisega ning majanduskasvu komponentide hulgas suureneb vähem
        maksutulu andvate komponentide osakaal. Silmas pidades majanduse eeldatavat
        mõõdukat elavnemist ja survet suurendada sisenõudlust suuremate riiklike kulutuste
        kaudu, on ülekulude oht täiesti olemas. Need riskid on põhiliselt seotud asjaoluga, et
        aasta jooksul on kombeks esitada kulusid suurendavaid lisaeelarveid ning lisaks
        vahendite kavandatud ümberjaotamisele suurenevad koos sellega ka jooksvad kulud.
        Sotsiaalsiirded võivad osutuda eeldatust suuremaks, arvestades hiljutisi
        arengutendentse, tõhusat eesmärkide seadmise süsteemi puudumist ja pisut liiga
        optimistlikke prognoose tööhõive kasvu kohta (sellest tulenevalt ka töötusega
        seoses).
   (9)  Valitsemissektori koguvõla suhe SKPsse on 2009. aastal hinnanguliselt 56,2 %
        SKPst, mis on suurem kui eelneval aastal, kui võla suhe oli 48,4 % SKPst. Lisaks
        puudujäägi suurenemisele ja SKP kasvu aeglustumisele oli võla suhte suurenemine
        tingitud võlakoormuse ja eelarvepositsiooni muutumisest 1 protsendipunkti võrra
        SKPst. Viimati nimetatud asjaolu annab tunnistust valitsemissektori varade
        akumuleerumisest, mille põhjuseks on ülerahastamine 2009. aasta lõpul, et täita
        2010. aasta jaanuari alguse kohustusi. Prognoosi kohaselt suureneb võla suhe
        programmiperioodi jooksul. Selle peamine põhjus on jätkuvalt suur esmane
        puudujääk, mis siiski väheneb. Võla suhe ületab 2010. aastal kontrollväärtuse 60 %
        SKPst ja prognooside järgi peaks see olema kontrollväärtusest suurem kogu
        programmiperioodi jooksul. 2011. ja 2012. aastaks prognoositakse võla suhteks 63 %
        SKPst ja edaspidi peaks see pisut vähenema. Arvestades makromajandusliku
        stsenaariumi ja eelarve-eesmärkide täitmisega seotud ohte, võib võla suhe areneda
        programmis kavandatust ebasoodsamalt.
   (10) Elanikkonna vananemisest tulenev pikaajaline eelarvemõju on ELi keskmisest
        märgatavalt suurem peamiselt seepärast, et pensionikulude osakaal SKPs suureneb
        järgmiste kümnendite jooksul suhteliselt palju, kuna praegu alles töötatakse välja
        pensioniskeemi. Programmis pööratakse tähelepanu 2009. aasta aprillis kehtestatud
        pensionireformile, tänu millele peaksid pensionikulud mõnevõrra vähenema ja
        sotsiaalkindlustusmaksete määrad märkimisväärselt suurenema. Kõnealuse reformiga
        tagatakse pensionisüsteemi pikaajaline tasakaalustatus ja vähendatakse
        jätkusuutlikkusega seotud riske, ent üldhinnangut see sellegipoolest ei mõjuta.
        Programmis 2009. aastaks prognoositud eelarvepositsioonis suurendab elanikkonna
        vananemise mõju eelarvele jätkusuutlikkuse mahajäämust veelgi. Esmase
        eelarvepositsiooni parandamine keskpikas perspektiivis ja selliste täiendavate
        meetmete rakendamine, mille eesmärk on vähendada elanikkonna vananemisega
        seotud kulude, eelkõige pensioni- ja tervishoiukulude märkimisväärset kasvu,
        aitaksid kahandada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske, mis komisjoni
ET                                           8                                                 ET
 ---pagebreak---           2009. aasta aruandes jätkusuutlikkuse kohta5 olid hinnatud kõrgeteks. Keskpika
          perioodi võlaprognoosid, mille kohaselt taastub SKP kasv tasapisi enne kriisi
          prognoositud tasemele, maksusuhe jõuab jälle kriisieelsele tasemele ja elanikkonna
          vananemisega seotud kulud prognoositavalt suurenevad, osutavad sellele, et
          programmis esitatud eelarvestrateegia nominaalväärtuses võetuna, juhul kui poliitikat
          ei muudeta, on enam-vähem piisav, et stabiliseerida võla suhe SKPsse 2020. aastaks.
   (11)   Küpros on viimaste aastate jooksul ületanud oma eelarve-eesmärke, hoolimata
          asjaolust, et majandustegevus on olnud elav ja maksutulu osakaal majanduskasvus on
          olnud suur. Hiljuti on eelarveraamistikku täiendatud sellega, et võeti vastu
          finantshaldussüsteem ning järk-järgult on rakendatud kolmeaastast keskpika perioodi
          eelarveraamistikku ning programmi- ja tulemuspõhist eelarvestamist. Tava võtta
          aasta jooksul vastu lisaeelarveid on siiski suurendanud jooksvaid kulusid rohkem, kui
          rahaliste vahendite ümberjaotamisega kavandati. Programmi kohaselt peaks tänu uue
          eelarvestamisraamistiku täielikule rakendamisele olukord paranema ning
          eelarvestamine peaks muutuma tulemuslikumaks ja tõhusamaks ning aitama kaasa
          kulude vähendamisele. Samal ajal peaks uus eelarvestamiskord tagama kindla aluse
          kulude ümberjaotamiseks majanduskasvu soodustavatele tegevusvaldkondadele
          vastavalt riiklikus reformikavas kehtestatud prioriteetidele. Uus raamistik on siiski
          alles varajases rakendusfaasis ja peaks täielikult toimima hakkama 2012. aastal.
          Seepärast võib selle mõju hakata tundma alles keskpikas perspektiivis. Uue
          raamistiku ajastatud rakendamine oleks äärmiselt oluline riigi rahanduse edukaks ja
          kestvaks konsolideerimiseks.
   (12)   Programmis tunnistatakse riigi rahanduse kvaliteedi olulisust potentsiaalse
          majanduskasvu toetamisel ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamisel.
          Eelkõige märgitakse programmis, et kui keskpika perioodi eelarveraamistikku ning
          programmi- ja tulemuspõhist eelarvestamist täielikult rakendada ning tootmisega
          mitteseotud kulusid paremini kontrollida, oleks võimalik vahendeid prioriteetsetele ja
          majanduskasvu soodustavatele valdkondadele paremini jaotada. Kuludega seoses
          antakse programmis ülevaade viimastest projektidest, mille eesmärk on avaliku
          sektori ja erasektori partnerluse kaudu tõhustada infrastruktuuri, samuti meetmetest,
          millega parandatakse hariduse taset arvutite laialdasema kasutamisega alg- ja
          keskkoolis ning teadusasutuste ja kõrgkoolide töö tõhustamisega. Ajakohastatud
          programmi kohaselt jaotatakse vahendeid ka selleks, et kujundada riigihaiglad ümber
          iseseisvateks üksusteks ja võtta vastu riiklik tervishoiukava, et reguleeritud
          konkurentsi ja kulutuste piiramisega suurendada tõhusust. Eespool nimetatu on
          oluline ka selleks, et kontrollida elanikkonna vananemisest tulenevat kulude
          eeldatavat kasvu. Tulude osas rõhutatakse programmis keskpika perioodi
          eelarveraamistiku kehtestamise positiivset mõju keskpika perioodi tuluprognooside
          täpsuse ja tundlikkuse parandamisele. Ametiasutused märgivad, et arvestades varade
          hinnabuumist tulenevat maksuelastsuse volatiilsust viimastel aastatel, võeti
          tuluprognooside korrigeerimisel arvesse varade hindu ja SKP kasvu komponente.
          Samuti märgitakse programmis, et ametiasutused kontrollivad pidevalt maksu- ja
   5
        10. novembri 2009. aasta järeldustes liikmesriikide rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu
        liikmesriike üles pöörama oma tulevastes stabiilsus- ja lähenemisprogrammides suuremat tähelepanu
        jätkusuutlikkusele suunatud strateegiatele” ning „kutsub komisjoni arendama koos majanduspoliitika
        komitee ning majandus- ja rahanduskomiteega edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise
        jätkusuutlikkuse õigeaegseks hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on
        ette nähtud koostada 2012. aastal.
ET                                                    9                                                      ET
 ---pagebreak---             toetussüsteemi, et tagada vääriline tasu tehtud töö eest ja samal ajal toetada
            haavatavaid elanikkonnarühmi.
   (13)     Kokkuvõtteks võib öelda, et eespool nimetatud eelarve-eesmärkidega seotud riske
            silmas pidades on ka 2010. aastaks kavandatud strateegia jätkuvalt rakendada
            toetavat eelarvepoliitikat kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga.
            Majanduskriisi negatiivsest mõjust tingituna on valitsemissektori eelarve puudujääk
            2010. aastal 6 % SKPst, aga väheneb pärast seda järk-järgult allapoole
            kontrollväärtust, s.o allapoole 3 % SKPst. Kuigi programmi strateegiaga nähakse
            ette, et ajavahemikus 2010–2013 konsolideeritakse eelarvet aastas keskmiselt ¾
            protsendipunkti võrra SKPst, on see eesmärk seotud teatavate ohtudega. Kõnealuseid
            ohte silmas pidades ei pruugi seega eelarve konsolideerimisest piisata, et vähendada
            puudujääki 2013. aastaks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, nagu kavandati.
            Pealegi tundub, et programmi konsolideerimisstrateegia koosneb peamiselt tulusid
            suurendavatest meetmetest ja kulude kärpimise osakaal on minimaalne. Tegelikult
            prognoositakse programmis, et kulude suhe SKPsse on 2013. aastal suurem kui 2009.
            aastal. Praegu alles arutatakse sotsiaalpartneritega selliste meetmete üle, millega
            oleks võimalik kõnealust olukorda muuta, ja seega kaasnevad nende meetmete
            rakendamise võimaluste ja ajakavaga teatavad ohud. Sellest tulenevalt võib võla
            suhe, mis alates 2010. aastast peaks ületama 60 % SKPst, areneda ajakohastatud
            programmis prognoositust ebasoodsamalt.
   (14)     Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammi tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega
            on programmis esitatud kõik kohustuslikud ja vabatahtlikud andmed.
   Üldine järeldus on, et Küprose rahanduse olukord halvenes märgatavalt majanduslanguse
   tõttu ja Euroopa majanduse elavdamise kava kohaste oluliste stimuleerivate meetmete
   vastuvõtmisest tingitud ekspansiivse eelarvepoliitika tõttu. Sellest tulenevalt muutus
   eelarvepositsioon ning 2008. aasta ülejääk 0,9 % SKPst muutus puudujäägiks 6,1 % SKPst.
   Programmis esitatakse alates 2010. aastast rakendatav konsolideerimisstrateegia, mille
   kohaselt peab valitsemissektori eelarve positsioon olema 2013. aastaks allpool
   kontrollväärtust 3 % SKPst. Kohandamine kavatsetakse siiski saavutada peamiselt eelarve
   tulupoolel, samal ajal kui kulude suhe SKPsse jääb tavapäraselt kõrgele tasemele.
   Maailmamajanduse mõningase elavnemise taustal võib eelarvepositsioon kujuneda strateegias
   kavandatust märksa halvemaks, kuna programmi makromajandusliku stsenaariumi aluseks on
   olnud liiga soodsad kasvuprognoosid. Suurt sisemist ja välist tasakaalustamatust silmas
   pidades peaks prioriteediks olema säilitada range eelarvepoliitika ja tugevdada selle
   jätkusuutlikkust. Seepärast oleks konsolideerimiskava täitmise ja eelarve-eesmärkide
   saavutamise toetamisel oluline kontrollida jooksvaid kulusid, rakendades selleks tõhusat
   mitmeaastast eelarveraamistikku. Lisaks on tasakaalustamatust arvesse võttes vaja jätkuvalt
   parandada riigi rahanduse kvaliteeti, et toetada majanduse sujuvat kohanemist eelkõige
   majanduse kasvupotentsiaali parandamise, konkurentsivõime suurendamise ja maksebilansi
   tasakaalustamatuse vähendamise näol.
   Arvestades eespool esitatud hinnangut, kutsutakse Küprost üles:
   i)       piirama 2010. aasta puudujääki maksimaalselt 6 %-le SKPst, vajaduse korral
            tugevdades konsolideerimismeetmeid eelkõige juhul, kui makromajanduslikud
            suundumused osutuvad programmis esitatud stsenaariumist ebasoodsamaks, ning
            võtma ajastatud meetmeid, et töötada välja eelarve kulupoole konsolideerimise
            strateegia; kasutama lisaks juba teatatud meetmetele ka muid võimalusi, kuidas
ET                                              10                                               ET
 ---pagebreak---         kiirendada eelarve konsolideerimist ja vähendada valitsemissektori võla suhet
        allapoole kontrollväärtust;
   ii)  kava kohaselt rakendama tõhusat mitmeaastast eelarveraamistikku, et tagada eelarve-
        eesmärkide järgimine ning rangelt piirata kulusid keskpikas perspektiivis;
   iii) parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, rakendades pensioni- ja
        tervishoiukulude kontrolli käsitlevaid reformimeetmeid, et hoida elanikkonna
        vananemisega seotud kulude prognoositud suurenemine kontrolli all.
ET                                           11                                             ET
 ---pagebreak---                        Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus
                                                                2008       2009         2010       2011       2012        2013
                                            SP apr 2010           3,6       -1,7          0,5        1,5        3,0         3,2
             SKP reaalkasv
                                         KOM mai 2010             3,6       -1,7         -0,4        1,3    puudub      puudub
              (muutuse %)
                                          SP veebr 2009           3,8        2,1          2,4        3,0        3,2     puudub
                                            SP apr 2010           4,4        0,2          2,7        2,0        2,0         2,0
            THHI inflatsioon
                                         KOM mai 2010             4,4        0,2          2,7        2,5    puudub      puudub
                    (%)
                                          SP veebr 2009           4,4        2,0          2,5        2,5        2,5     puudub
                                            SP apr 2010           2,9       -1,3         -2,4       -2,5       -1,6        -0,5
                SKP lõhe1
                                         KOM mai 2010             3,4       -0,7         -2,1       -1,6    puudub      puudub
       (% potentsiaalsest SKPst)
                                          SP veebr 2009           0,8       -0,1         -0,6       -0,5       -0,2     puudub
     Netolaenuandmine/-võtmine              SP apr 2010         -17,7       -8,5        -11,5      -12,2      -12,6       -12,9
          muu maailma suhtes             KOM mai 2010           -17,6       -8,2         -6,8       -6,7    puudub      puudub
                (% SKPst)                 SP veebr 2009         -12,4      -12,1        -11,5      -10,9      -10,2     puudub
                                            SP apr 2010          43,5       40,3         41,6       42,8       43,6        44,2
        Valitsemissektori tulud
                                         KOM mai 2010            43,5       40,3         41,2       41,3    puudub      puudub
                (% SKPst)
                                          SP veebr 2009          45,3       43,8         44,0       44,4       44,8     puudub
                                            SP apr 2010          42,6       46,4         47,6       47,2       47,0        46,7
        Valitsemissektori kulud
                                         KOM mai 2010            42,6       46,4         48,3       49,0    puudub      puudub
                (% SKPst)
                                          SP veebr 2009          44,3       44,6         45,5       46,3       47,1     puudub
       Valitsemissektori eelarve            SP apr 2010           0,9       -6,1         -6,0       -4,5       -3,4        -2,5
                positsioon               KOM mai 2010             0,9       -6,1         -7,1       -7,7    puudub      puudub
                (% SKPst)                 SP veebr 2009           1,0       -0,8         -1,4       -1,9       -2,2     puudub
                                            SP apr 2010           3,7       -3,6         -3,7       -2,1       -1,0         0,1
      Esmane eelarvepositsioon
                                         KOM mai 2010             3,7       -3,6         -4,4       -4,8    puudub      puudub
                (% SKPst)
                                          SP veebr 2009           3,9        1,5          0,8        0,2       -0,2     puudub
        Tsükliliselt kohandatud             SP apr 2010          -0,2       -5,6         -5,1       -3,5       -2,8        -2,3
           eelarvepositsioon1            KOM mai 2010            -0,4       -5,8         -6,3       -7,1    puudub      puudub
                (% SKPst)                 SP veebr 2009           0,7       -0,8         -1,2       -1,7       -2,1     puudub
                                            SP apr 2010          -0,2       -5,6         -5,2       -3,6       -2,9        -2,3
   Struktuurne eelarvepositsioon3
                                         KOM mai 2010            -0,4       -5,8         -6,3       -7,1    puudub      puudub
                (% SKPst)
                                          SP veebr 2009           0,7       -0,8         -1,2       -1,7       -2,1     puudub
                                            SP apr 2010          48,4      56,2          61,0      63,2       63,1        62,3
     Valitsemissektori koguvõlg
                                         KOM mai 2010            48,4      56,2          62,3      67,6     puudub      puudub
                (% SKPst)
                                          SP veebr 2009          49,3      46,8          45,4      44,2       44,2      puudub
      Märkused:
      1
        Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon ja SKP
   lõhe.
      2
        Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis ajavahemikus 2009–2013 on hinnanguliselt vastavalt 2,0 %, 2,8 %,
   2,8 %, 2,8 % ja 2,8%.
      3
        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Vastavalt viimasele ajakohastatud
   programmile on ühekordsed ja muud ajutised meetmed 2010.–2012. aastal 0,1 % (kõik puudujääki vähendavad). Komisjoni
   talituste 2010. aasta kevadprognoosiga ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid.
      Allikad:
      stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused.
ET                                                              12                                                              ET


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Madalmaade 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madalmaade 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/88

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Madalmaade 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madalmaade 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/17
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja rakendada riigipõhised soovitused.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (4) Madalmaade 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Madalmaade ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Madalmaade 2014. aasta eelarvekava kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Madalmaid ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Madalmaade suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Madalmaades esineb endiselt makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja poliitikameetmeid. Eelkõige vajavad tähelepanu erasektori võla ja finantsvõimenduse jätkuva vähendamisega seotud makromajanduslikud suundumused, millele lisandub senine ebatõhusus eluasemeturul. Kuigi jooksevkonto suure ülejäägiga ei kaasne suure puudujäägiga võrreldavaid riske ja see on osaliselt seotud vajadusega vähendada finantsvõimendust, jälgib komisjon Euroopa poolaasta raames jätkuvalt ka jooksevkonto suundumusi Madalmaades.

               (8)

               Madalmaad esitasid 29. aprillil 2014 oma 2014. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2014 oma 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               2014. aasta stabiilsusprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada, et 2013. aasta ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine on jätkusuutlik, ning saavutada 2015. aastaks keskpikale eesmärgile lähedane eelarvepositsioon. Keskpika perioodi eesmärk on saavutada struktuurne eelarvepuudujääk, mis ei ole suurem kui 0,5 % SKPst, mis kajastab ka stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Rakendati täiendavaid ulatuslikke eelarvemeetmeid, kuid 2014. aasta (ümberarvutatud) struktuurne eelarvepositsioon on kavandatud jääma samale tasemele võrreldes 2013. aastaga, mis osutab märkimisväärsele kõrvalekaldumisele nõutavast minimaalsest kohandamisest (0,5 % SKPst). 2015. aastal peaks (ümberarvutatud) struktuurne eelarvepositsioon paranema 0,3 protsendipunkti võrra SKPst. Kulutused kasvavad nii 2014. aastal kui ka 2015. aastal kulueesmärgile vastavas tempos. Pärast Madalmaade eelarvestrateegia üldist hindamist leiti, et keskpika perioodi eesmärgi saavutamise kohandamiskava vastab osaliselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Stabiilsusprogrammi kohaselt valitsemissektori koguvõlg stabiliseerub 2015. aastal ja hakkab seejärel vähenema. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik ning selle koostas sõltumatu Madalmaade majanduspoliitika uuringute büroo. Eelarve-eesmärkidega seotud riskid on märkimisväärsed, kuid üldiselt tasakaalustatud. Komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks struktuurne eelarvepositsioon 2014. aastal stabiliseeruma ja 2015. aastal paranema 0,5 % võrra SKPst. Komisjoni prognoosi kohaselt suudavad Madalmaad kulueesmärgi täita 2014. aastal, kuid mitte 2015. aastal. Madalmaade majanduskasvu potentsiaali suurendamiseks on väga oluline, et nõutava konsolideerimise käigus säiliksid majanduskasvu soodustavad kulutused, näiteks innovatsiooni ja teadusuuringute, sh alusuuringute ning hariduse ja koolituse valdkonnas. Nõukogu on stabiilsusprogrammi hindamise ja komisjoni prognoosi alusel jõudnud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 arvamusele, et Madalmaad on 2013. aastal suutnud viia valitsemissektori eelarve puudujäägi allapoole 3 % SKPst, kuid on siiski tõsine oht, et ennetusliku osa nõuded jäävad 2014. aastal täitmata.

               (10)

               Oluline probleem peitub eluasemeturul, kus aastakümnete jooksul on suurenenud jäikus ja turgu moonutavad stiimulid, mis on mõjutanud rahastamist ja sektoripõhist säästmist. Leibkonnad kalduvad kinnisvara väärtusele tuginedes hüpoteeklaene suurendama, mis suures osas peegeldab pikaajalisi maksusoodustusi, eelkõige võimalust hüpoteeklaenude intressid maksustatavast tulust täielikult maha arvata. 2012. aasta aprillist alates on rakendatud mitmeid meetmeid, mis osaliselt neid soodustusi käsitlevad. Mõned neist hõlmavad eluasemelaenude maksustamiskorra kohandamist. Järkjärguline liikumine hüpoteeklaenude intresside maksustatavast tulust mahaarvamise piiramise ning amortiseerimise stiimuli suurendamise suunas on põhjendatud, kuid selle meetme järkjärguline kasutuselevõtt toimub liiga aeglaselt, et amortiseerimistegevusele märkimisväärset mõju avaldada. Laenusumma ja kinnisvara väärtuse 100 % suhe, milleni tuleb jõuda 2018. aastaks, on siiski kõrge. Üüriturgu piiravad reguleerimine ning väga suur sotsiaalelamusektor, mis peab toime tulema pikkade ootejärjekordadega. Hiljutine sissetulekust rohkem sõltuv üüri diferentseerimine sotsiaalelamusektoris on samm õiges suunas, kuid selle mõju on vähene. Sotsiaaleluasemeid haldavatel ettevõtetel on endiselt lubatud rajada eluasemeid, mille kuuüür ületab sotsiaaleluaseme üüri piirmäära. Kuigi 2013. aasta soovitustes kutsuti üles keskenduma enim abi vajavate leibkondade toetamisele, on selline suunamuutus alles toimumas. Seega, ehkki väljapakutud meetmed on samm õiges suunas, on reformide üldine kulg põhiprobleemide lahendamisel aeglane ning seda tuleks kiirendada, kui majandus seda lubab, tagades samal ajal jätkuvalt sotsiaalkorterite kättesaadavuse (sealhulgas suure nõudlusega asukohtades) ebasoodsas olukorras olevatele isikutele, kes ei ole võimelised turutingimustel eluaset soetama.

               (11)

               Pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust on tugevdanud seadusjärgse pensioniea järkjärguline tõstmine 65 eluaastalt 2012. aastal 67 eluaastale 2023. aastal. Madalmaad on algatanud ulatuslikud reformid avaliku ja erasektori rahastusega pensionisammaste ning pikaajalise hoolduse valdkonnas. Seda täiendavad reformid, millega julgustatakse vanemaealisi töötajaid töötamist jätkama ning suurendatakse tööturu liikuvust. Pikaajalise hoolduse reformidega anti vastutus üle kohalikele omavalitsustele, vähendati kogukulusid ja keskenduti tõhususe suurendamisele. Osa neist olulistest reformidest ootavad veel vastuvõtmist. Lahendamist vajavate probleemide hulka kuulub kulude ja riskide asjakohane jaotamine põlvkonnasiseselt ja põlvkondade vahel ning jälgida tuleb ka pikaajalise hoolduse kvaliteeti ja kättesaadavust. Pikaajalise hoolduse reformikavade rakendamine aitaks piirata vananemisega seotud kulude kiiret kasvu ning toetaks seega riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Sellega seoses tuleks pikaajalise hoolduse kvaliteet ja kättesaadavus hoida asjakohasel tasemel.

               (12)

               Valitsuse kavandatud tööturureformidega püütakse suurendada tööjõus osalemise määra ja liikuvust tööturul. Osalemisakti eesmärk on suurendada tööjõus osalemise määra. Siiski ei ole reformid veel seaduses sätestatud. Tarvis on täiendavaid meetmeid, et vähendada fiskaalseid tegureid, mis motiveerivad mitte töötama, parandada tööturul kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste, sealhulgas naiste, sisserändaja taustaga inimeste, puudega inimeste ja eakate tööalast konkurentsivõimet. Madalmaad on teatanud kavatsusest reformida töötushüvitiste süsteemi ja oma suhteliselt rangeid töökaitsealaseid õigusakte, sh maksusoodustusi, tööjõus osalemise määra suurendamiseks. Kuid ehkki need meetmed on positiivsed, saab neid täielikult hinnata alles tegeliku rakendamise järel. Tulevikus võiks aidata tööjõupuudust leevendada see, kui kõrvaldada kiiremini takistused, mis ei motiveeri pere teist palgasaajat oma tööaega pikendama. Peale selle võiks institutsioonilise raamistiku paindlikkuse parem ärakasutamine palgatõusu diferentseerimiseks suurendada leibkondade kogusissetulekuid ja seega sisenõudlust, kahjustamata seejuures konkurentsivõimet.

               (13)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Madalmaade majanduspoliitikat. Hinnati riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Madalmaade eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad soovitustes 1–4.

               (14)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (15)

               Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2 ja 4.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (7). Riigina, mille rahaühik on euro, peaksid ka Madalmaad tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Madalmaadel võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise järgselt 2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse vastavalt komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosile tekkivat lõhet 0,5 % SKPst, mis osutab riskile kalduda oluliselt kõrvale stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetest. Tugevdada 2015. aastal oluliselt eelarvestrateegiat, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine ja hilisem säilitamine, ning tagada ka võlareegli täitmine, et hoida valitsemissektori võlasuhe püsivas langustendentsis. Kaitsta kulutusi valdkondades, mis on majanduskasvu jaoks otseselt olulised, näiteks haridus, innovatsioon ja teadusuuringud.

               2.

               Suurendada jõupingutusi eluasemeturu reformimiseks, kui majanduskeskkond seda võimaldab, kiirendades hüpoteeklaenu intresside maksustatavast tulust mahaarvamise vähendamist, nähes üüriturul ette turupõhisema hinnakujundamise mehhanismi ning sidudes sotsiaalelamusektoris üürihinna senisest enam leibkonna sissetulekuga. Jälgida, kuidas sotsiaalelamusektori reformid mõjutavad sotsiaaleluasemete ligipääsetavust ja taskukohasust madala sissetulekuga leibkondade jaoks. Jätkata jõupingutusi sotsiaaleluasemepoliitika muutmiseks, et toetada enim abi vajavaid leibkondi.

               3.

               Rakendada pensionisüsteemi teise samba reforme, et tagada kulude ja riskide asjakohane jaotamine põlvkonna sees ja põlvkondade vahel. Toetada seadusjärgse pensioniea järkjärgulist tõstmist meetmetega, mille eesmärk on parandada vanemaealiste töötajate tööalast konkurentsivõimet. Rakendada kavandatud reform pikaajalise hoolduse valdkonnas, et kindlustada jätkusuutlikkus, tagades samal ajal õiglase juurdepääsu ja teenuste kvaliteedi, ning ühtlasi jälgida selle reformi mõju.

               4.

               Võtta täiendavaid meetmeid, et suurendada tööturul kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste tööjõus osalemist ja vähendada fiskaalseid tegureid, mis motiveerivad mitte töötama. Reformida töökaitsealaseid õigusakte ja töötushüvitiste süsteemi ning tegeleda täiendavalt tööturu jäikuse probleemiga. Võimaldada koostöös sotsiaalpartneritega ning kooskõlas riigi tavadega palgatõusu suuremat diferentseerimist, kasutades selleks paremini ära olemasoleva institutsioonilise raamistiku paindlikkust.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 89.

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Slovakkia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/110

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Slovakkia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/24)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Slovakkiat ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Slovakkia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Slovakkia tagama allpool esitatud soovitustes 1–2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Slovakkia kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Slovakkia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)

               26. aprillil 2017 esitas Slovakkia oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Slovakkia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus vähendada nominaalset eelarvepuudujääki 2017. aastal 1,3 %ni SKPst ning aastatel 2019–2020 järk-järgult 0 %ni SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst – saavutatakse eeldatavasti 2018. aastal. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2020. aastaks järk-järgult 46 % tasemele. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav.

               (7)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Slovakkiale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine 0,5 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aastal oht sellest soovitusest mõnel määral kõrvale kalduda.

               (8)

               Võttes arvesse Slovakkia eelarveolukorda, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Slovakkia veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude (5) nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 2,9 %. See vastaks struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on ajavahemikul 2017–2018 oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Slovakkia peab olema valmis võtma 2017. aastal nõuete täitmiseks lisameetmeid ning et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on vaja 2018. aastal veel täiendavaid meetmeid. Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt tuleb eelarvekavade ja tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarve tasakaalu tsüklilistes tingimustes. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises 2017. aasta Euroopa poolaasta kohta, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneva 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii majanduse praeguse elavnemise tugevdamisele kui ka Slovakkia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Slovakkia tsüklilist olukorda.

               (9)

               Slovakkia riigi rahandus peab siiski toime tulema pikaajaliste riskidega. Tervishoiukulud ohustavad jätkuvalt riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, kuna tervishoiu kulutasuvuse suurendamine on Slovakkias endiselt probleemne. Haiglaravisüsteemi paremaks muutmiseks ja kulude vähendamiseks on võetud meetmeid, kuid konkreetseid tulemusi ei ole veel saavutatud. 2016. aasta kulude läbivaatamise käigus tehti kindlaks võimalikud kokkuhoiukohad. Tervikliku tervishoidu ja tervishoiukulutusi hõlmava reformi elluviimine on seni siiski veninud – põhjuseks maksete diagnoosipõhistesse rühmadesse jagamise ja käivitatud e-tervishoiusüsteemi aeglane edenemine. Samal ajal on pikas perspektiivis oodata riikliku pensionisüsteemi puudujäägi kahekordistumist ning ka pensioniiga on Slovakkias üks liidu madalamaid. Hiljutised pensionisüsteemi kohandamised on olnud ajutised ja lühiajalised.

               (10)

               Maksudest kõrvalehoidumine ja maksustamise vältimine on vähenenud ning on tehtud jõupingutusi vabatahtliku maksukuulekuse suurendamiseks. Maksude kogumise parandamine on märkimisväärselt vähendanud varasemat olulist käibemaksu alalaekumist. Käibemaksupettuste piiramisel on samuti olnud positiivne mõju äriühingu tulumaksu laekumisele. Finantsamet on keskendunud käibemaksukuulekuse parandamisele eelkõige auditeerimise kaudu. Samal ajal kaalutakse auditiväliseid tegevusi vabatahtliku maksukuulekuse tugevdamiseks.

               (11)

               Kuigi tööturul on olukord tänu tõhusale majanduse elavdamisele ja töökohtade loomisele paranenud, on endiselt probleemiks pikaajaline töötus. Pikaajalise töötuse määr on jätkuvalt üks liidu kõrgeimatest. Pikaajaline töötus mõjutab eelkõige marginaliseeritud romasid, madala kvalifikatsiooniga inimesi ja noori. Lisaks püsib piirkondlik ebavõrdsus – töötuse määr Ida-Slovakkias on endiselt kaks korda kõrgem kui Bratislavas. Täiskasvanute elukestvas õppes ja teist võimalust pakkuvas hariduses osalemise määr on madal. Vaatamata meetmetele, millega julgustatakse madalapalgalisi töötajaid tööturul püsima, ja käimasolevale riiklike tööturuteenuste reformile, esineb siiski raskusi individuaalsete teenuste pakkumises pikaajalistele töötutele ja haavatavatele rühmadele, muu hulgas suure juhtumite arvu tõttu. Slovakkia püüab pikaajaliste töötute integreerimise tegevuskava (mida suures osas rahastatakse Euroopa Sotsiaalfondist) abil seda olukorda parandada, võttes aluseks tervikliku lähenemisviisi individuaalsetele teenustele. Selleks pakutakse erinõustamist, võetakse kasutusele uus profileerimissüsteem, tehakse koostööd eratööhõivebüroodega ja koostatakse koos tööandjatega piirkondlikel tööturuvajadustel põhinevad sihtotstarbelised koolituskavad. Romad osalevad Slovakkia tööturul endiselt väga vähe ja nende tööhõive määra suurendamine edeneb aeglaselt. Nende vähest osalemist tööturul mõjutab madal haridus- ja oskuste tase ning diskrimineerimine. Sünnitamiseas naiste madal tööhõive määr tuleneb pikast vanemapuhkusest (kuni kolm aastat), mida mehed harva kasutavad, lastele mõeldud lastehoiuasutuste vähesusest, eelkõige alla kolmeaastaste laste puhul, ning paindliku tööaja vähesest kasutusest.

               (12)

               Haridussüsteem ei ole piisavalt kohandatud Slovakkia majanduse kasvava potentsiaaliga. Haridustulemused ja põhioskuste tase valmistavad rahvusvaheliste standarditega võrreldes pettumust ning on ajavahemikus 2012–2015 veelgi halvenenud. Lisaks püsivad suured piirkondlikud erinevused. Kehvade tulemuste põhjuseks on peamiselt õpilaste sotsiaalmajandusliku ja etnilise tausta oluline mõju, võrdsete võimaluste puudumine, juurdepääsu ja kaasatuse probleemid ning ka õpetajaameti suhteline ebapopulaarsus. Kuigi õpetajate palk tõusis 2016. aastal kahes jaos (jaanuaris 4 % ja septembris 6 %) ning ajavahemikul 2017–2020 on oodata täiendavat palgatõusu, on konkurentsivõimetud palgatingimused ja ebapiisav õpetajate täiendkoolitus muu hulgas põhjusteks, miks see amet ei ole atraktiivne, seda eriti tulevaste noorte õpetajate ning riigi enam arenenud piirkondades elavate inimeste jaoks. Hiljuti vastuvõetud segregatsioonivastased õigusaktid, milles käsitletakse marginaliseerunud roma kogukonda, ootavad veel täielikku rakendamist, et tuua esile positiivseid muutusi ja suurendada romade osalemist kaasavas tavahariduses, sh eelkõige alushariduses ja koolieelses õppes.

               (13)

               Slovakkia avalik haldussüsteem on praegu ajakohastamisel, kuid korruptsioon on jätkuvalt tõsine probleem. Korruptsiooni taset peetakse kõrgeks ning see on peamine äritegevuse takistaja. Kontrollimehhanismid ja korruptsioonivastaste eeskirjade täitmise tagamine ei toimi ning rikkumisest teatamise ja varifirmadega seotud poliitilised algatused ei pruugi olla probleemi lahendamiseks piisavad. Lisaks sellele jäävad riigihanketavad mitmeski küsimuses selle valdkonna parimatest tavadest tahapoole. Praegu on väljatöötamisel koolitusmeetmed, mis annavad personalile oskused riigihankesüsteemi tõhusamaks haldamiseks. Endiselt on probleemiks huvide konfliktid, kohandatud pakkumistingimused ja madalaima hinna kriteeriumide liigne kasutamine, mis toob kaasa kvaliteedipõhise konkurentsi vähesuse. Puudustest riigihangetes on pidevalt teatatud kui põhjusest, mis mõjutab avaliku sektori vahendite jaotamise tõhusust.

               (14)

               Sageli muutuv õiguskeskkond muudab õigusaktide täitmise ettevõtete jaoks keeruliseks ja kulukaks ning seadusandlikke ja reguleerimisprotsesse ning maksejõuetusmenetlusi ei peeta sageli kuigi ettevõttesõbralikuks. Hiljuti moodustati ettevõtlust käsitlev ministeeriumidevaheline töörühm, mida juhib majandusministeeriumi riigisekretär, ning see peaks juuniks 2017 esitama ettepanekud ettevõtluskeskkonna parandamiseks võetavate meetmete kohta. Äriteenuste sektoris valitsevad Slovakkias endiselt suured regulatiivsed piirangud. Komisjon esitas 2017. aasta jaanuaris teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketi osana teatise, mis käsitles soovitusi kutsealateenuste reguleerimise reformimiseks ja konkreetseid suunised kutsealade kaupa selle probleemi lahendamiseks.

               (15)

               Slovakkia jaoks on endiselt probleemiks kohtusüsteemi tulemuslikkuse ja sõltumatuse suurendamine, kuigi puuduste kõrvaldamiseks on tehtud jõupingutusi. Kohtuasutuste tõhusus ja sõltumatus valmistab siiski jätkuvalt muret. Peale selle on avalikus halduses endiselt koormaks ebatõhusus, vähene suutlikkus ja killustatus. Personalihalduse strateegia vastuvõtmine oktoobris 2015 ja hiljutine avaliku teenistuse seaduse vastuvõtmine on positiivsed sammud edasi. Uus poliitiliselt sõltumatu avaliku teenistuse nõukogu jälgib avaliku teenistuse seaduse ja avalike teenistujate eetikakoodeksi põhimõtete rakendamist. Keerukas ja läbipaistmatu õigusraamistik muudab keeruliseks huvitatud isikute vahelised suhted energiaturul. Hiljutised muutused jaotustasude määramises osutavad jätkuvale poliitilisele ja ärimõjule. Elektrihinda reguleeriva asutuse sõltumatus tõenäoliselt väheneb pärast õigusakti vastuvõtmist, millega antakse valitsusele ainuõigus asutuse juhi nimetamiseks ning majandus- ja keskkonnaministeeriumile õigus hinnakujundusprotsessi sekkuda.

               (16)

               Komisjon on 2017. aasta Euroopa poolaasta raames Slovakkia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Slovakkiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Slovakkia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Slovakkial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist ja tagada Slovakkia riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Parandada tervishoiusüsteemi kulutasuvust, rakendades muu hulgas kulutõhususe projekti.

               2.

               Parandada ebasoodsas olukorras olevate rühmade aktiveerimismeetmeid, rakendades muu hulgas pikaajaliste töötute tegevuskava ning pakkudes personaalseid teenuseid ja sihipärast koolitust. Soodustada naiste tööhõivet, laiendades eelkõige taskukohase hinnaga ja kvaliteetse lastehoiuteenuse pakkumist. Parandada hariduse kvaliteeti ja suurendada romade osalemist kaasavas tavahariduses.

               3.

               Suurendada riigihangete konkurentsi ja läbipaistvust ning tugevdada korruptsioonivastast võitlust, tõhustades kehtivate õigusaktide täitmise tagamist. Võtta vastu laiaulatuslik kava ettevõtete haldus- ja õiguslike tõkete vähendamiseks, ja rakendada seda. Parandada kohtusüsteemi tõhusust, vähendades muu hulgas tsiviil- ja kaubandusasjade menetlemise kestust.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 21. juuni 2013 , valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Hispaanias

text:
               26.6.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 180/4

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   21. juuni 2013,
   valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Hispaanias
   2013/C 180/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid ülemäärasest riigieelarve puudujäägist.

               (2)

               Stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärk on tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks.

               (3)

               Nõukogu otsustas 27. aprillil 2009 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et Hispaanial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta) (1) artiklile 3 soovituse („nõukogu 27. aprilli 2009. aasta soovitus”) kõrvaldada ülemäärane puudujääk 2012. aastaks (2).

               (4)

               Nõukogu otsustas 2. detsembril 2009 kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 5, et Hispaania on võtnud tõhusaid meetmeid ja et pärast nõukogu 27. aprilli 2009. aasta soovituse vastuvõtmist on esinenud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju. Eelkõige mõjutas eelarvet negatiivselt üleilmsest majandus- ja finantskriisist tingitud majanduskasvu väljavaadete järsk halvenemine. Sellest tulenevalt otsustas nõukogu ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel võtta vastu muudetud soovituse („nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitus”) kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk usaldusväärselt ja jätkusuutlikult hiljemalt 2013. aastaks, võttes meetmeid keskpikas raamistikus.

               (5)

               15. juunil 2010 jõudis komisjon järeldusele, et Hispaania on vastavalt nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusele võtnud tõhusaid meetmeid oma valitsemissektori puudujäägi viimiseks allapoole aluslepingu kohast kontrollväärtust 3 % SKPst, ja oli seisukohal, et seetõttu ei ole ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja rohkem meetmeid võtta.

               (6)

               Nõukogu otsustas 10. juulil 2012 kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 5, et on võetud tõhusaid meetmeid, kuid pärast nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse vastuvõtmiston esinenud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on riigi rahandusele suur negatiivne mõju. Eelkõige on eelarvele suur negatiivne mõju majanduskasvu väljavaadete halvenemisel ja väiksemat maksutulu andvate kasvutegurite osakaalu suurenemisel. Seetõttu võttis nõukogu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7 vastu muudetud soovituse („nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovitus”) selle kohta, et Hispaania kõrvaldaks ülemäärase eelarvepuudujäägi hiljemalt 2014. aastaks. Selleks et viia valitsemissektori eelarve puudujääk allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst 2014. aastaks, soovitati Hispaanial lähtudes komisjoni talituste 2012. aasta ajakohastatud kevadprognoosist parandada struktuurset eelarvepositsiooni 2012. aastal 2,7 % SKPst, 2013. aastal 2,5 % SKPst ja 2014. aastal 1,9 % SKPst. Valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärgiks kehtestati 2012. aastaks 6,3 % SKPst, 2013. aastaks 4,5 % SKPst ja 2014. aastaks 2,8 % SKPst. Veel soovitati Hispaanial rakendada 2012. aasta eelarve ja autonoomsete piirkondade tasakaalustamiskavade raames vastu võetud meetmeid ning võtta 2012. aasta juuli lõpuks vastu väljakuulutatud mitmeaastane eelarvekava aastateks 2013-2014, sealhulgas keskpika perioodi eelarvestrateegia, milles on üksikasjalikult esitatud struktuurimeetmed, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2014. aastaks.

               (7)

               14. novembril 2012 jõudis komisjon 2012. aasta sügisprognoosile toetudes järeldusele, et Hispaania on võtnud tõhusaid meetmeid kooskõlas nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovitusega ning et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames ei ole vaja täiendavaid meetmeid võtta.

               (8)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu juhul, kui on võetud tõhusaid meetmeid ja kui ootamatu majandust kahjustav sündmus, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, esineb pärast kõnealuse algse soovituse vastuvõtmist, teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt vastu algne soovitus. Nimetatud määruse artikli 3 lõike 5 alusel hinnatakse eelarvele olulist negatiivset mõju avaldavate ootamatute majandust kahjustavate sündmuste esinemist nõukogu soovituse aluseks olevast majandusprognoosist lähtudes.

               (9)

               Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitusi ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg, et võtta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Lisaks sellele nõuab nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 473/2013 (milles käsitletakse esialgsete eelarvekavade seire ja hindamise ning euroala liikmesriikide ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tagamise üldsätteid) (3) artikli 9 lõikele 1 ja artikli 17 lõikele 2 peaks Hispaania esitama majanduspartnerluse programmi.

               (10)

               Pärast lühiajalist majanduse elavnemist 2011. aastal hakkas majandus jälle langema ning alates 2011. aasta kolmandast kvartalist on SKP kvartaalne reaalkasv negatiivne. Aasta lõikes vähenes SKP 2012. aastal 1,4 %. Vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile jätkub majanduslangus 2013. aastal, kuna positiivne netoeksport ei suuda veel korvata sisenõudluse jätkuvat vähenemist. Reaalse SKP ja tootmise suhte stabiliseerumist on oodata alles 2013. aasta lõpus. SKP reaalkasv peaks seega 2013. aastal vähenema 1,5 % SKPst ning 2014. aastal 0,9 % suurenema (eeldusel, et poliitikat ei muudeta). Nõukogu viimase soovituse ajal prognoositi, et reaalne SKP väheneb 2012. aastal 1,9 % ja 2013. aastal 0,3 % ning kasvab 2014. aastal 1,1 %. 2012. aasta majanduskasvu prognoositust parem näitaja oli peamiselt tingitud mõnevõrra suuremast sisenõudlusest, mis võis tuleneda ka tagasimaksmise kava kaudu tehtud kapitalisüstidest piirkondade ja kohalike omavalitsuste enne 1. jaanuari 2012 kogunenud ärivõlgade tasumiseks (27,4 miljardit eurot ehk 2,6 % SKPst). Mis puutub 2013. ja 2014. aastasse, siis ennustatakse komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosis, et 2013. aastal reaalne SKP väheneb järsemalt ning 2014. aastal majandus elavneb aeglasemalt. See tähendab, et mõlemal aastal sisenõudlus langeb järsemalt ja tööhõive vähenemine venib pikemaks. Makromajandusliku väljavaate halvenemine on osaliselt seotud 2013–2014. aasta eelarvekavas ja 2013. aasta eelarves sisalduvate konsolideerimismeetmetega.

               (11)

               Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt küündis 2012. aastal valitsemissektori eelarve puudujääk 10,6 %-ni SKPst; 6,3 % SKPst oli 2011. aasta eesmärk ja tulemuseks kujunes 9,4 % SKPst. Arvates välja kapitalisiirded pankadele (mida peetakse ühekordseteks tehinguteks), oli puudujääk 2012. ja 2011. aastal vastavalt 7,0 % SKPst ja 9,0 % SKPst. Võttes arvesse kahanevat majandust ja vähem maksutulu andvaid kasvutegureid, vastab valitsemissektori eelarve positsiooni halvenemine eelarve esmase positsiooni paranemisele 2,4 protsendipunkti (ilma kapitalisiireteta pankadele). Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoos osutab struktuurse puudujäägi paranemisele 2012. aastal 1,8 protsendipunkti võrra, võrreldes soovitatava paranemisega 2,7 protsendipunkti. Võttes arvesse, et pärast viimast nõukogu soovitust on potentsiaalset kasvu korrigeeritud veidi allapoole, jääb eelarve tugevdamise prognoos muutumatuks. Siiski mõjutas struktuurse eelarvepositsiooni prognoositavat muutust tõsiselt tulude ootamatu alalaekumine, mis küündis ligikaudu 1,0 protsendipunktini. Kokkuvõttes peaks kohandatud eelarvepositsioon selliseid mõjusid arvesse võttes paranema 2,9 protsendipunkti, mis ületab nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovituses soovitatud parandamist. Lisaks rekapitaliseerimismeetmetele on 2012. aastal kõrvalekaldumine eelarve-eesmärkidest seotud oodatust väiksemate tulude (võttes arvesse kaalutlusõiguse alusel võetavate meetmete mõju ja baasefekti) ning suurema vahetarbimise ja suuremate sotsiaalsiiretega. Vähem maksutulu andvate kasvutegurite ja tööturu olukorra järsema halvenemise tõttu vähenesid tulud oluliselt, seda eelkõige otseste ja kaudsete maksude puhul, samuti suurenesid sotsiaalkulud. Hispaania võttis 2012. aastal vastu ulatuslikke konsolideerimismeetmeid, mis ulatusid ligikaudu 4 %-ni SKPst, sealhulgas ligikaudu 1 1/2 % SKPst tulude poolel ja 2 1/2 % SKPst kulude poolel. Need meetmed korvasid osaliselt ka suurematest intressimaksetest ja suurematest sotsiaalsiiretest tingitud struktuurse eelarvepositsiooni halvenemist.

               (12)

               Vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile peaks 2013. aastal valitsemissektori eelarve puudujääk vähenema 6,5 %-ni SKPst, võrreldes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse eesmärgiga 4,5 % SKPst. Esmane eelarvepositsioon peaks paranema 4,5 protsendipunkti (0,9 protsendipunkti ilma kapitalisiireteta pankadele). Järgides nõukogu viimast soovitust, esitas Hispaania valitsus 2012. aasta augustis mitmeaastase eelarvekava aastateks 2013–2014, milles kirjeldatakse keskpika perioodi konsolideerimisstrateegia mõnd aspekti. Kokku peaks kaalutlusõiguse alusel võetavate meetmete mõju eelarvele olema 2013. aastal ligikaudu 1 % SKPst kulude poolel ja ligikaudu 1 1/2 % SKPst tulude poolel. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames seatud eesmärgist prognoositud kõrvalekaldumist ligikaudu 2 % ulatuses SKPst selgitab osaliselt halvem lähtepositsioon. Peamiseks kõrvalekaldumise põhjuseks on ebasoodsad kasvutegurid, eratarbimise järsem kahanemine ja tööturu halvem olukord, kui eeldati nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovituses. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt väheneb struktuurne puudujääk 2013. aastal veel 1,1 protsendipunkti, võrreldes soovitatud 2,5 protsendipunktiga. Võttes arvesse hinnangulise potentsiaalse majanduskasvu muutust ja oodatust suuremat tulude vähenemist, paraneb eelarvepositsiooni konsolideerimine hinnanguliselt 1,4 protsendipunkti, mistõttu suureneb eelarvepositsiooni kohandatud konsolideerimine 2,5 %-ni SKPst, mis on kooskõlas nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovitusega. Hispaania valitsus teatas 2013. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärk on 2013. aastal 6,3 % SKPst, mida toetavad täiendavad konsolideerimismeetmed mahus ligikaudu 3 miljardit eurot (0,3 % SKPst), mis tuleb veel vastu võtta ja rakendada selle aasta jooksul.

               (13)

               Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt prognoositakse 2014. aastaks valitsemissektori eelarve puudujäägi suurenemist 7,0 %-ni SKPst võrreldes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames seatud eesmärgiga, mis oli 2,8 % SKPst. Esmane eelarvepuudujääk suureneks 0,4 % SKPst. Prognoositud kõrvalekaldumine kajastab lisaks baasefektile peamiselt varasematel aastatel võetud ajutiste meetmete aegumist ning asjaolu, et 2014. aastaks kavandatud konsolideerimismeetmeid ei olnud 2012. aasta augusti mitmeaastases eelarvekavas selleks piisavalt täpsustatud, et neid oleks saanud lisada komisjoni talituste prognoosi. Peale selle annaksid majanduse kasvu tegurid jätkuvalt vähe maksutulu, nii et sotsiaalmaksud ja kaudsed maksud ei kasva samal määral nominaalse SKPga. Suurema võlakoorma tõttu kasvavad jätkuvalt ka intressimaksed. Vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile peaks struktuurne puudujääk suurenema 1,1 protsendipunkti võrra, võrreldes soovitatava vähenemisega 1,9 % SKPst. Võttes arvesse hinnangulise potentsiaalse majanduskasvu korrigeerimist ja oodatust järsemat tulude vähenemist, suureneb lõhe veel 0,2 protsendipunkti.

               (14)

               Fiskaaljuhtimises on tehtud suuri edusamme eelarve täitmise aruannete esitamisel keskvalitsusest madalamatel tasemetel. Siiski ei ole eelarve tasakaalu seaduse sätted varajase hoiatamise ja korrigeeriva mehhanismi kohta, mille eesmärk on vähendada kõrvalekaldumisi eelarve-eesmärkidest, olnud täielikult tõhusad ja nende rakendamise läbipaistust saaks parandada. Vaatamata edusammudele eelarvealase aruandluse valdkonnas piirkondlikul tasandil, oleks fiskaalläbipaistvuse suurendamiseks vaja aruanded, samuti eelarvekavad, esitada üldvalitsuse tasandil konsolideeritult kooskõlas Euroopa arvepidamise süsteemiga põhjalikumalt, ühtsemalt ja õigeaegsemalt. Institutsionaalselt ja rahaliselt täiesti sõltumatu eelarvenõukogu loomine on veel pooleli.

               (15)

               Valitsemissektori koguvõlg kasvas 2012. aastal ligikaudu 84 %-ni SKPst, võrreldes komisjoni talituste 2012. aasta ajakohastatud kevadprognoosis esitatud 80,9 %-ga SKPst. Võla suhe suurenes oodatust suurema eelarvepuudujäägi, SKP väiksema nominaalkasvu, pankade rekapitaliseerimise tehingute kulude ja avaliku halduse võlgnevuste tasumise tõttu. Vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile suureneb võla suhe SKPsse veelgi ja ületab eeldusel, et poliitikat ei muudeta, 2014. aastal 95 %, ületades seega igal aastal aluslepingu kohast kontrollväärtust.

               (16)

               10. aprillil 2013 jõudis komisjon, oma 2013. aasta makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames tehtud Hispaania põhjalikust analüüsist (4) lähtudes järeldusele, et Hispaanias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Buumiaastatel kuhjunud tasakaalustamatuse kõrvaldamisel ning eriti erasektori ja välisvõla väga kõrge taseme katmisel on olnud väga negatiivne mõju majanduskasvule, finantsstabiilsusele ja riigi rahandusele. Ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlikuks kõrvaldamiseks keskpika perioodi jooksul tuleb samaaegselt tagada makromajandusliku tasakaalustamatuse vähendamine, jätkates struktuurireformide läbiviimist, et edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist ning vähendada struktuurset jäikust, mis takistab kohandamist.

               (17)

               Vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile ei täida Hispaania nominaalseid eelarve-eesmärke, mis on kehtestatud nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovitusega. Hispaania on 2012. ja 2013. aastal struktuurset eelarvepositsiooni siiski parandanud, mis arvestades pärast nõukogu soovituse esitamist toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid muutusi, on kooskõlas nõukogu 10. juuli 2012. aasta soovitusega. Nendel ootamatutel majandust kahjustavatel muutustel on olnud riigi rahandusele oluline negatiivne mõju. Eelkõige tulude oluline vähenemine, mis on seotud majanduse liikumisega vähem maksutulu andva kasvustruktuuri suunas ja sellega seonduv negatiivne mõju tulu elastsusele, on eelarvepositsiooni veelgi oluliselt halvendanud. Lisaks mõjutas majanduslangus väga negatiivselt ka tööhõivet ja töötuse määr on märkimisväärselt tõusnud. Võttes arvesse kõiki neid tegureid ja vajadust korrigeerida riigi rahandusele väga negatiivselt mõjuv ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjadega tundub olevat põhjendatud pikendada Hispaanias ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaega kahe aasta võrra kuni 2016. aastani, selle asemel et seda pikendada ühe aasta võrra nagu näeb ette stabiilsuse ja kasvu pakt.

               (18)

               Et määratud tähtajaks tagada tõhus ja kestev korrigeerimine, tuleks majanduse ja eelarve suurt ebakindlust arvesse võttes seada kohandamisperioodi viimaseks aastaks eelarve-eesmärk tasemele, mis jääb selgelt allapoole kontrollväärtust.

               (19)

               Valitsemissektori eelarve puudujäägi vahe-eesmärgid, mis aitavad kõrvaldada ülemäärase eelarvepuudujäägi 2016. aastaks, on 2013. aastal 6,5 % SKPst, 2014. aastal 5,8 % SKPst, 2015. aastal 4,2 % SKPst ja 2016. aastal 2,8 % SKPst. Nende eesmärkide saavutamiseks tuleb ajavahemikul 2013–2016 igal aastal esmast eelarvepositsiooni (ilma ühekordsete meetmeteta) parandada keskmiselt 1,3 % SKPst ning komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi alusel, mis ulatub 2016. aastani, tuleb struktuurset eelarvepositsiooni parandada 2013. aastal 1,1 % SKPst, 2014. aastal 0,8 % SKPst, 2015. aastal 0,8 % SKPst ja 2016. aastal 1,2 % SKPst. Selline järkjärgulisem kohandamise kava võtab arvesse praegust keerulist majanduskeskkonda ja Hispaania majanduse suuri struktuurseid muutusi ning kohandamist tuleb toetada ulatuslike struktuurireformidega. Selline kava peaks toetama välise ja sisemise makromajandusliku tasakaalustamatuse kõrvaldamist ja leevendama eelarve konsolideerimise lühiajalist negatiivset mõju majanduskasvule ning samas peatama valitsemissektori võla suurenemise ja hakkama seda vähendama.

               (20)

               Vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile, mis ulatub 2016. aastani ja põhineb eeldusel, et poliitikat ei muudeta, ei ole praegusel etapil vaja täiendavaid meetmeid võtta, et saavutada soovitatud struktuurne eelarvepositsioon 2013. aastaks (ja uus puudujäägieesmärk 6,5 % SKPst), kuid eelarvekavu tuleb valitsemissektori kõigil tasanditel kohaldada rangelt. Selleks et jätkusuutlikult tuua eelarvepuudujääk allapoole asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust, on aastatel 2014–2016 vaja märkimisväärseid struktuurseid eelarvemeetmeid lisaks neile, mida juba hõlmab komisjoni 2013. aasta kevadprognoos. Kõnealuste meetmetega, mis ulatuvad ligikaudu 2 %-ni SKPst 2014. aastal, 1 %-ni SKPst 2015. aastal ja 1 1/2 % SKPst 2016. aastal, tuleks arvesse võtta vajadust korvata negatiivset järelmõju, negatiivset SKP potentsiaalset kasvu ning kasvavaid intressi- ja sotsiaalmakseid.

               (21)

               2013. aasta stabiilsusprogrammis ette nähtud kohandamiskava on üldiselt kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2016. aastaks, seades valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgiks 2013. aastal 6,3 % SKPst, 2014. aastal 5,5 % SKPst, 2015. aastal 4,1 % ja 2016. aastal 2,7 %. 2013. aasta eesmärk põhineb programmis kavandatud täiendavatel konsolideerimismeetmetel mahus ligikaudu 3 miljardit eurot, mis tuleb alles täpsemalt kindlaks määrata.

               (22)

               Üldiselt peaksid eelarve konsolideerimise meetmed tagama valitsemissektori eelarve positsiooni püsiva paranemise ning samas parandama riigi rahanduse kvaliteeti ja tugevdama majanduse kasvupotentsiaali.

               (23)

               Risk jätkusuutlikkusele on Hispaanias keskpikas perspektiivis kõrge ja pikas perspektiivis keskmine. Neid riske aitaks piirata jõudmine kõrgema struktuurse esmase eelarvepositsioonini, st ligikaudu – 0,5 %-ni SKPst, nagu keskmiselt oli aastatel 1998–2012. Ennetähtaegselt pensionile jäämist käsitleva 2013. aasta reformiga loodetakse toetada sotsiaalkindlustussüsteemi pikaajalist jätkusuutlikust. Siiski tundub, et vaja on täiendavaid meetmeid, et piirata elanike vananemisega seotud kulude kasvu, nt asjakohaselt reguleerides 2011. aasta pensionisüsteemi reformiga ette nähtud jätkusuutlikkuse tegurit, sealhulgas kehtestades, et pensioniiga tõuseb koos oodatava eluea pikenemisega.

               (24)

               Arvestades Hispaania rahanduse detsentraliseeritust, tuleks riigi eelarve kohandamist toetada usaldusväärse keskpika perioodi konsolideerimisstrateegiaga, mis hõlmab järgmist: i) üksikasjalik mitmeaastane eelarvekava, kus on täpselt esitatud meetmed aastateks 2014-2016, ii) institutsioonilise raamistiku tõhususe tugevdamine (muutes eelarve tasakaalu seaduse rakendamise veelgi läbipaistvamaks ja luues sõltumatu eelarvenõukogu), iii) konkreetsed meetmed, et ohjeldada struktuurse puudujäägi suurenemist sotsiaalkindlustussüsteemis ja iv) konsolideerimisel suurema tähelepanu pööramine majanduskasvu soodustamisele (sealhulgas vaadates süstemaatiliselt läbi kulutused ja ka maksusüsteemi).

               (25)

               Paralleelselt Hispaanias finantseerimisasutuste rekapitaliseerimiseks ESMi antava finantsabi (5) korrapärase läbivaatamisega ja nagu kokku lepitud 23. juulil 2012 allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumis, jälgitakse kvartaalselt, kuidas Hispaania täidab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud kohustusi.

               (26)

               Hispaania vastab määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimustele, mis võimaldavad pikendada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1)

               Hispaania peaks kõrvaldama praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi 2016. aastaks.

               2)

               Hispaania valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärk peaks olema 2013. aastal 6,5 % SKPst, 2014. aastal 5,8 % SKPst, 2015. aastal 4,2 % SKPst, 2016. aastal 2,8 % SKPst, mis vastavalt komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosile, mis ulatub 2016. aastani, vastab aastatel 2013–2016 struktuurse eelarvepositsiooni parandamisele vastavalt 1,1 %, 0,8 %, 0,8 % ja 1,2 % SKPst.

               3)

               Hispaania peaks rakendama 2013. aasta eelarvekavas vastu võetud meetmed kõigil valitsuse tasanditel ja olema valmis võtma parandusmeetmeid juhul, kui kaldutakse eelarvekavadest kõrvale. Ametiasutused peaksid tugevdama keskpika perioodi eelarvestrateegiat täpselt kirjeldatud struktuurimeetmetega aastateks 2014–2016, mida on vaja, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2016. aastaks.

               4)

               Nõukogu kehtestab Hispaania valitsusele tähtpäeva 1. oktoober 2013 tõhusate meetmete võtmiseks ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande esitamiseks konsolideerimisstrateegia kohta, mis eesmärkide saavutamiseks on kavandatud.

         Lisaks sellele peaksid Hispaania ametiasutused:

               a)

               tugevdama institutsioonilist raamistikku, suurendades veelgi eelarve tasakaalu seaduse rakendamise läbipaistvust ning luues sõltumatu eelarvenõukogu, mis tegeleks analüüside koostamise ja nõustamisega ning jälgiks eelarvepoliitika vastavust riiklikele ja liidu eelarvereeglitele;

               b)

               võtma konkreetseid meetmeid, et ohjeldada kasvavat struktuurset puudujääki sotsiaalkindlustussüsteemis ning

               c)

               pöörama konsolideerimisel rohkem tähelepanu majanduskasvu soodustamisele, vaadates sealhulgas korrapäraselt läbi kulutused ja maksusüsteemi.

         Et tagada eelarve konsolideerimise strateegia edu, on samuti oluline toetada eelarve konsolideerimist ulatuslike struktuurireformidega, mis on kooskõlas nõukogu poolt Euroopa poolaasta ja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames Hispaaniale adresseeritud soovitustega.
   Käesolev soovitus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.

      Luxembourg, 21. juuni 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. NOONAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

      (2)  Kõik Hispaania ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm

      (3)  ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.

      (4)  http://ec.europa.eu/economy_finance/publications/occasional_paper/2013/op134_en.htm

      (5)  http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/spain/index_en.htm