               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 509 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Prantsusmaa 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Prantsusmaa 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. 9.–10. märtsil 2017 kiitis Euroopa Ülemkogu iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande
                  6
               , milles nimetati Prantsusmaad ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. 9.–10. märtsil 2017 kiitis Euroopa Ülemkogu soovituse heaks ja 21. märtsil 2017 võttis nõukogu selle vastu
                  7
               .

               (2)Kuna Prantsusmaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Prantsusmaa tagama talle esitatud soovitustes 1–4 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)22. veebruaril 2017 avaldati 2017. aasta aruanne Prantsusmaa kohta
                  8
               . Selles hinnati Prantsusmaa edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017
                  9
               . Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Prantsusmaal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige iseloomustab Prantsusmaad nõrk konkurentsivõime ning suur ja kasvav valitsemissektori võlg tootlikkuse aeglase kasvu tingimustes. Olulise tähtsusega on Prantsusmaa majandust ohustav kahjulik mõju ja riigi majanduse suurust silmas pidades ka negatiivse mõju teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse ülekandumise oht.

               (4)28. aprillil 2017 esitas Prantsusmaa oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  10
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  11
               .

               (6)Prantsusmaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Kooskõlas nõukogu 10. märts 2015. aasta soovitusega loodab valitsus oma 2017. aasta stabiilsusprogrammiga kõrvaldada ülemäärase eelarvepuudujäägi ja saavutada valitsemissektori eelarvepuudujäägi 2,8 % SKPst 2017. aastaks. Valitsemissektori eelarvepuudujääk peaks ootuste kohaselt langema veelgi ja jõudma 2020. aastaks 1,3 %-le SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne ülejääk 0,4 % SKPst, on kavas saavutada 2019. aastaks. Ümberarvutatud
                  12
                struktuurne eelarvepositsioon peaks jõudma -1,2 %ni SKPst siiski 2020. aastal ja seega ei saavutataks keskpika perioodi eesmärki programmiperioodi lõpuks. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2018. aasta 95,9 %-lt SKPst 93,1 %-le SKPst 2020. aastal. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)10. märtsil 2015 palus nõukogu Prantsusmaal korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2017. aastaks ja saavutada valitsemissektori eelarvepuudujääk 2,8 % SKPst, et võtta arvesse struktuurse eelarvepositsiooni paranemist 0,9 % SKPst 2017. aastal. Tuginedes komisjoni 2017. aasta kevadprognoosile, prognoositakse, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk on jõudnud 2017. eelarveaastal 3,0 %-ni SKPst, mis on suurem nõukogu soovitatud eesmärgist. Eeldusel et poliitikat ei muudeta, peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk ulatuma 3,2 %ni SKPst, ületades nii aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse ja ohustades ülemäärase puudujäägi püsivat korrigeerimist. Soovitatud eelarve kohandamise saavutamist ei oodata ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlemise perioodi jooksul, sest Prantsusmaa kasutatav konsolideerimisstrateegia toetub peamiselt tsükliliste tingimuste paranemisele ning madalate intressimäärade jätkumisele, mis mõlemad on ametiasutuste kontrolli alt väljas.

               (8)Kui korrigeerimine saavutatakse siiski õigeaegselt ja püsivalt, hakataks 2018. aastal Prantsusmaa suhtes kohaldama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. Võttes arvesse eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Prantsusmaa veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 0,4 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  13
                nominaalne kasvumäär ei tohi 2018. aastal ületada 1,2 %. See vastaks struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst aastas. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. On ka oht, et Prantsusmaa ei täida 2018. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda, sest struktuurne puudujääk peaks eelduste kohaselt suurenema 0,5 protsendipunkti võrra SKPst, mitte paranema minimaalseks lineaarseks struktuurseks kohanduseks nõutavas ulatuses 0,4 % SKPst. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Prantsusmaa peab olema valmis võtma 2017. aastal eesmärkide täitmiseks täiendavaid meetmeid. Samuti peab Prantsusmaa olema alates 2018. aastast valmis võtma stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneval 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Prantsusmaa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses kavatseb komisjon kasutada kohaldatavat kaalutlusruumi, pidades silmas Prantsusmaa tsüklilist olukorda.

               (9)Avaliku sektori kulude tase on Prantsusmaal üks ELi kõrgemaid. Kulude suhe SKPsse peaks 2017. aastal eeldatavasti jõudma 56,2 %ni SKPst, mis on ELi omast 9,7 protsendipunkti kõrgem. Prantsusmaa on järginud kulupõhist konsolideerimisstrateegiat, mille aluseks on peamiselt langevad intressimäärad ja avalike investeeringute kärped. Keskpikas perspektiivis on madalate intressimäärade kestmajäämine siiski ebatõenäoline ja tulusate investeeringute kärpimine võib tulevast majanduskasvu vähendada. Kulude läbivaatamisega on leitud terve rida võimalusi tõhususe suurendamiseks, mida ei ole veel ära kasutatud. Kulude läbivaatamisega selgitati välja vaid murdosa (vähem kui 2 %) 2015.–2017. aastale kavandatud kulude 50 miljardi euro suurusest kokkuhoiust. Vaid osa nendest on 2016. aasta eelarve tegelike meetmetega ellu viidud. 2017. aasta eelarveseaduse meetmete aluseks olid juba 2015. aasta kulude läbivaatamisel välja selgitatud võimalused. Kui kaasata läbivaatamisse rohkem kuluvaldkondi ja rakendada mitmeaastane strateegia, võiks kulude läbivaatamisest saavutatud kokkuhoid märkimisväärselt suureneda ja väljaselgitatud kokkuhoiuvõimalused saaks täies ulatuses konkreetseteks eelarvemeetmeteks kujundada.

               (10)Suured sotsiaalmaksed koos kõrge maksutasemega koormavad ettevõtjaid ja heidutavad erasektori investeeringuid ning vähendavad ettevõtete kasvu ja uute töötajate palkamist. Tööjõukulude vähendamise meetmeid rakendatakse jätkuvalt ja 2016. aasta aprillist algas tööandjate sotsiaalmaksete vähendamine vastavalt solidaarsuse ja vastutuse paktile. Lisaks on valitsus suurendanud 2017. aastaks konkurentsivõime ja tööhõive maksusoodustust (Crédit d’impôt pour la compétitivité et l’emploi – CICE) 6 %-lt 7 %-le. Tööjõu maksukiilu vähendamise meetmed on 2013. aastast parandanud Prantsusmaa konkurentsivõimet, kuid varasemast kuhjunud kahjum on endiselt tasandamata. 2015. aastal oli Prantsusmaal keskmise palga puhul osana tööandja tasutavatest tööjõu kogukuludest tasutavad sotsiaalmaksed ELi suurimad. Samas on see osa langenud. Hiljutised hindamised osutavad nende meetmete positiivsele mõjule tööhõivele ja ettevõtete kasumimarginaalile, kuid nende meetmete poolt palkadele, investeeringutele, tööhõivele ja ettevõtete kasumimarginaalile avalduva mõju täielikuks analüüsiks on tarvis täiendavaid hindamisi. Hiljutised hindamised osutavad ka sellele, et kõikide tööjõukulude vähendamise kavade konsolideerimine ja nende kasutamine sotsiaalkindlustuskulude alaliseks vähendamiseks aitaks optimeerida nende mõju tööhõivele ja investeeringutele.

               (11)Keskmine tegelik äriühingu tulumaksu määr oli 2016. aastal 38,4 % ning seega ELi kõrgeim. Muud tootmisele kehtestatud maksud on samuti erakordselt kõrged. Selle olukorra parandamiseks on Prantsusmaa kuulutanud välja meetmed seadusjärgse äriühingu tulumaksu määra vähendamiseks 28 %-le 2020. aastal. Samal ajal langeb maksukoormus muude ELi liikmesriikidega võrreldes vähem tarbimisele. Arvutatuna protsendina kogu maksundusest, oli Prantsusmaa 2014. aastal ELis tarbimisest saadava maksutu alal 27. kohal. Käibemaksusüsteemi iseloomustab keskmise suurusega standardmäär ja väga madalaid vähendatud maksumäärasid kohaldatakse laialt. Maksusüsteemi keerukus takistab hästitoimiva ettevõtluskeskkonna saavutamist. Prantsusmaal on suur maksukoorem koos paljude maksusoodustuste, vähendatud maksumäärade ja arvukate maksustamissüsteemidega, mille tulemuseks on üha suuremad nõuete täitmisega seotud kulud ja ebakindlus. Kogu maksukulu on Prantsusmaal märkimisväärne – rohkem kui 3 % SKPst. Maksuhaldurite maksude kogumisega seotud halduskulud on samuti kõrged ja ületavad ELi keskmist.

               (12)2016. aastal vähenes töötuse määr 10,1 %ni. Töötus on suurem noorte, madala kvalifikatsiooniga isikute ja väljaspool ELi sündinute hulgas. Käimasolevatel juhtimisreformidel on keskne roll koolitusvõimaluste ühitamisel töövõimaluste ja majanduse vajadustega. Samal ajal on tööotsijatel, madalama kvalifikatsiooniga töötajatel ja VKEde töötajatel raskusi koolitusvõimaluste leidmisel. Nende osaluse ning pakutava koolituse asjakohasuse tagamiseks võib olla tarvis tugevdada olemasolevaid meetmeid ja tasakaalustada ressursse. Noortel ja nende seas vähima kvalifikatsiooniga isikutel on endiselt raskusi tööturule sisenemisel. Õpipoisiõppe toetamiseks võetud meetmed on selles kontekstis siiani positiivseid tulemusi andnud. Kuid pakutav esialgne kutseharidus ja -õpe ei ole iseäranis koolides ja mõnedes teenindussektorites piisavalt töövõimalustega seotud. Ebasoodsast keskkonnast õpilasi suunatakse sagedamini esialgsesse kutseõppesse, mis põhjustab suure osa varajastest lahkumistest haridussüsteemist ja suurendab hariduslikku ebavõrdsust. Sotsiaalmajandusliku staatuse mõju õpitulemustele on OECD riikide hulgas suurim.

               (13)2016. aastal oli vaid 54,5 % väljaspool ELi sündinutest tööga hõivatud. Naiste tööhõive oli 45,4 %ga üks ELi madalaimaid. 2016. aastal tõusis väljaspool ELi ja Prantsusmaal sündinute tööhõive erinevus 17,5 protsendipunktile (naiste puhul oli see 23,7 protsendipunkti). Väljaspool ELi sündinute kehvad tulemused halvendavad üldist tööhõive taset ja kujutavad endast tööjõu järjepidevat alakasutust. Teise põlvkonna sisserändajatel on ka raskusi tööhõives, mida ei selgita erinevused vanuses, haridustasemes ega oskustes. Ka õpitulemuste erinevused on püsivad, sest teise põlvkonna sisserändajad jõuavad tulemustes järele vaid osaliselt. Selle küsimusega tegelemiseks on vaja laiapõhjalist strateegiat, sealhulgas eelkõige keeleoskusele, oskuste täiendamisele ja koolitusele suunatud meetmeid, tööalast nõustamist ja muud aktiivset sihipärast tööturupoliitikat. Tööturul osalemise edendamisel on keskne roll tegelikul võimalusel kasutada teenuseid, samuti väljaspool ELi sündinute ja teise põlvkonna sisserännanute värbamist mõjutavate diskrimineerivate tavade vastastel meetmetel.

               (14)2013. aastast on Prantsusmaal miinimumpalga puhul järgitud indekseerimisnorme. Madala inflatsiooni ja aeglase palgatõusu taustal on miinimumpalk kasvanud aeglasemalt kui selle kujundamise aluseks olevad palgad. Kuigi miinimumpalk on mediaanpalgaga võrreldes kõrge, on miinimumpalgaga kaasnevaid tööjõukulusid vähendatud vabastusega sotsiaalmaksetest. Miinimumpalga tõus toob kaasa palgatõusu suurema osa töötajate kategooriates ja võib nii tekitada palkade kasvusurvet. Kuigi miinimumpalkade indekseerimine on oluline töötajate ostujõu säilitamiseks, võib praegune indekseerimismehhanism aidata kaasa palkade üldise kohandamise viibimisele. Lisaks on praeguse suure töötuse juures oht, et miinimumpalgaga seotud tööjõukulud vähendavad madala kvalifikatsiooniga isikutel töö saamise võimalusi. Sõltumatute ekspertide rühm hindab igal aastal Prantsusmaa miinimumpalka ja esitab selle muutuste kohta mittesiduvaid arvamusi. Seni on nende arvamust erakorraliste tõusude kohta arvesse võetud ning see mängib olulist rolli selliste erakorraliste tõusude kontrolli all hoidmisel.

               (15)2016. aasta juuli seadusega töötamise, sotsiaalse dialoogi ja ametialaste arenguvõimaluste tagamise kohta kehtestas Prantsusmaa meetmed, millega parandada ettevõtete suutlikkust kohanduda majanduse tsüklitega ja vähendada killustatust. Seadusega täpsustatakse individuaalsete majanduslikel põhjustel vallandamiste norme, laiendatakse suurema osa äriühingu tasandi kokkulepete kohaldamisala ja tõhustatakse kollektiivläbirääkimisi. Püsivalt kõrge töötuse tase ohustab töötushüvitiste süsteemi jätkusuutlikkust. Selles küsimuses jõudsid sotsiaalpartnerid märtsis 2017 kokkuleppele uue töötushüvitise konventsiooni kohta, mis läheb Prantsusmaa valitsusele heakskiitmiseks ja millega soovitakse iga-aastast puudujääki 1,2 miljardi euro võrra vähendada.

               (16)Kuigi Prantsusmaa õigusloome tulemuslikkus on üldjoontes paranenud, on ettevõtluskeskkond endiselt peamiste konkurentidega võrreldes keskmisel positsioonil. Pidevatest lihtsustamistest olenemata on ettevõtete regulatiivne koormus endiselt suur ning õigusaktid muutuvad kiiresti. See on üks peamine erainvesteeringuid pidurdav tegur. Lihtsustamisprogrammi raames on Prantsusmaa tegelenud ettevõtetele avalduva bürokraatia vähendamisega, kuid märkimisväärne osa enne 2016. aastat heaks kiidetud meetmetest ei ole veel ellu viidud. Samal ajal piiravad künnised endiselt ettevõtete arengut, mõjutades nende majandus- ja turutulemusi. Teatavat töötajatekünnist ületavate ettevõtete suhtes kehtivad suuremad sotsiaal- ja maksukohustused võivad heidutada neid laienemast suuruseni, mis võimaldaks neil eksportida ja innovatsiooniga tegelda. Künnistest tulenev mõju võib mõjutada ettevõtete tootlikkust, konkurentsivõimet ja rahvusvahelistumist. Empiirilised tõendid näitavad, et 10 ja 50 töötaja künnised on tööandjatele eriti kulukad. Samas iseloomustab Prantsuse majandust neid künniseid ületavate ettevõtete ebaproportsionaalselt väike osa, mis osutab nende kahe fenomeni vahelisele sidemele.

               (17)Konkurents teenuste pakkumisel on paranenud paljudes sektorites, kuid mõnes majanduslikult olulises sektoris, nagu raamatupidamine, arhitektuur, majapidamisteenused, majutus ja toitlustus, takso- ja autoüüriteenused, on konkurents endiselt kasin või esinevad regulatiivsed tõkked. Nende teenuste puhul esineb endiselt takistusi, eriti liigseid regulatiivseid nõudeid, ja need heidutavad konkurentide turule tulekut ja piiravad tõhusat konkurentsi. Nende takistuste vähendamine võimaldaks olemasolevatel või uutel ettevõtetel uut tehnoloogiat ja digitaalarengut kasutades oma konkurentsivõimet suurendada ja/või turule siseneda ning pakkuda tarbijatele madalamaid hindu ja kvaliteetsemaid teenuseid. Selleks algatas komisjon jaanuaris 2017 osana teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketist
                  14
                vastastikuse hindamise, kutsudes ELi liikmesriike hindama teatavatele kutsealadele juurdepääsu piiravaid takistusi.

               (18)Innovatsioon Prantsusmaal jääb alla Euroopa innovatsiooniliidrite taset. Süsteemi keerukust ei ole veel leevendatud ja üldine koordineerimine valmistab raskusi. Ebakõla avaliku toetuse ulatuse ning Prantsusmaa keskpäraste innovatsioonitulemuste vahel tekitab küsimusi avalike toetusmehhanismide tõhususe kohta. Eelkõige ei ole riikliku teadustegevuse ja ettevõtete vaheline koostöö optimaalne, mistõttu kahjustub innovatsioonisüsteemi majanduslik panus.

               (19)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Prantsusmaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Prantsusmaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (20)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  15
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (21)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4,

               SOOVITAB Prantsusmaal võtta aastatel 2017–2018 järgmisi meetmeid:

               1.Tagada, et järgitakse nõukogu 10. märtsi 2015. aasta otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames. Seejärel kujundada oma eelarvepoliitikat kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega, mis tähendab 2018. aastal märkimisväärseid stimuleerivaid fiskaalmeetmeid. Poliitikameetmete rakendamisel tuleb püüda saavutada selline eelarvepoliitika seisund, mis aitab kaasa nii käimasolevale majanduse elavnemisele kui ka Prantsusmaa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Vaadata põhjalikult läbi kuluartiklid, et saavutada suuremat tõhusust ja hoida kokku kulusid.

               2.Konsolideerida tööjõukulusid vähendavad meetmed, et tõhustada neid maksimaalselt ja eelarveneutraalsel viisil ning võimendada nende mõju tööhõivele ja investeeringutele. Laiendada üldist maksubaasi ja võtta täiendavaid meetmeid äriühingu tulumaksu seadusjärgse määra kavandatud rakendamiseks.

               3.Parandada tööotsijate, eriti madala kvalifikatsiooniga töötajate ja sisserändajataustaga isikute juurdepääsu tööturule, sealhulgas vaadates läbi kutsehariduse ja -õppe süsteemi. Tagada, et miinimumpalga muutused oleksid kooskõlas töökohtade loomise ja konkurentsivõimega.

               4.Veelgi vähendada ettevõtete halduskoormust, sealhulgas jätkates lihtsustamisprogrammi. Jätkata konkurentsi takistavate tegurite kõrvaldamist teenustesektoris, sealhulgas äriteenuste sektoris ja reguleeritud kutsealadel. Lihtsustada ja tõhustada riiklikke innovatsiooni tugikavasid.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2017) 509 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039, and P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 75 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320)) artikkel 23.

                     (11)
                  COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, mille komisjon on arvutanud ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades, pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist.

                     (13)
                  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (14)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (15)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


|

52010DC0131

Eelnõu: KOMISJONI SOOVITUS, [kuupäev], millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli pikendamiseks  /* KOM/2010/0131 lõplik */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 7.4.2010KOM(2010)131 lõplikEelnõu:KOMISJONI SOOVITUS,[kuupäev],millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli pikendamiseks(esitanud komisjon)Eelnõu:KOMISJONI SOOVITUS,[kuupäev],millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli pikendamiseksSELETUSKIRI23. juulil 2007 sõlmisid Euroopa Liit ning São Tomé ja Príncipe Demokraatlik Vabariik kalandusalase partnerluslepingu,[1] mille 1. juunil 2006 jõustunud protokoll, millega määratakse kindlaks lepingus sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus, lõppeb 31. mail 2010.Komisjon teeb ettepaneku alustada läbirääkimisi uue, liikmesriikide laevastike võimalustele ja vajadustele paremini kohandatud protokolli sõlmimiseks, mis oleks kooskõlas nõukogu 2004. aasta järeldustega kalandusalaste partnerluslepingute kohta. Uue protokolli parafeerimine enne praeguse protokolli aegumist tagaks järjepideva kalandustegevuse.Seetõttu palutakse nõukogul kiita heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.SOOVITUSEespool osutatust lähtuvalt soovitab komisjon, et:-  nõukogu volitaks komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli pikendamiseks;-  kõnealuste läbirääkimiste pidajaks nimetataks komisjon;-  komisjon juhiks läbirääkimised konsultatsioonideni erikomiteega kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega;-  nõukogu kiidaks heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.LISALäbirääkimisjuhised-  Nõukogu 15. juuli 2004. aasta järeldustel ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta teatisel põhinevate läbirääkimiste eesmärk on Euroopa Liidu ning São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli pikendamine.-  Et tagada uue protokolli abil jätkusuutliku ja vastutustundliku kalapüügi edendamist, lähtub komisjon läbirääkimistel järgmistest eesmärkidest:-  saada juurdepääs São Tomé ja Príncipe Demokraatliku Vabariigi majandusvööndile ja vajalikud load Euroopa kalalaevastikule tuunikala püügiks asjaomases piikonnas;-  võtta arvesse parimaid saadaolevaid teadusalaseid nõuandeid;-  tagada kalavarudele vastav juurdepääsutase, mis põhineb praeguse protokolliga kindlaksmääratud näitajatel ja nende puhul viimastel aastatel täheldatud arengul, eelkõige lubatud püügikogustel, saadaolevate püügilubade arvul jne;-  tihendada valdkondliku poliitika alast dialoogi, mis aitaks rakendada vastutustundlikku kalanduspoliitikat kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses kalapüügi kontrolli ja seire, kalavarude haldamise ja kalastussaaduste käitlemise tervishoiutingimustega.[1] 23. mai 2007. aasta määrus (EÜ) nr 894/2007 – EÜT L 205, 7.8.2007, lk 35.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 526 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Rootsi 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Rootsi 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Rootsit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2017. aasta aruanne Rootsi kohta
                  7
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Rootsi edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhise soovituse täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017
                  8
               . Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Rootsis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustab juba niigi ülehinnatud eluasemehinna pidev tõus koos kodumajapidamiste kasvava võlakoormusega ebakorrapärase korrektsiooni riski. Ehkki pankade kapitaliseerituse tase paistab olevat piisav, võib ebakorrapärane korrektsioon mõjutada ka finantssektorit, sest kasvab pankade riskipositsioon kodumajapidamiste hüpoteekidest. Sellises olukorras võib tekkida välismõju naaberriikides, kuna Rootsi panganduskontsernidel on Põhjamaades ja Balti riikides süsteemne tähtsus. Rootsi ametiasutused mõistavad kuhjuvaid riske ning viimastel aastatel on võetud meetmeid hüpoteeklaenude kasvu ohjeldamiseks ja elamuehituse laiendamiseks. Siiski ei ole seni astutud poliitilistest sammudest piisanud elamuehitussektori ülekuumenemise ärahoidmiseks. Endiselt esineb poliitilisi lünki eluasemega seotud maksustamise valdkonnas, makrotasandi usaldatavusjärelevalve õigusraamistikus ja kitsaskohtade kõrvaldamises uute eluasemete pakkumises ja olemasoleva eluasemefondi tõhusas kasutamises.

               (3)Rootsi esitas nii oma 2017. aasta riikliku reformikava kui ka 2017. aasta lähenemisprogrammi 28. aprillil 2017. Et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  9
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  10
               .

               (5)Rootsi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2017. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et 2017. aastal saavutatakse eelarve ülejääk 0,3 % SKPst ja kogu programmiperioodi vältel järgitakse jätkuvalt keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurset eelarvepuudujääki 1 % SKPst. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2017. aastal 39,5 %-le ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 31,4 %-le. Peamisteks jõududeks valitsemissektori võla suhte vähenemises SKPsse on kindel majanduskasv ja riigi rahanduse usaldusväärsus. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2017. ülejäägis 0,4 % SKPst ja 2018. aastal ülejäägis 0,8 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Tuginedes lähenemisprogrammi hindamisele ja võttes arvesse komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et 2017. ja 2018. aastal Rootsi täidab stabiilsuse ja kasvu pakti sätted.

               (6)Kodumajapidamiste võlakoormus on jätkanud tõusu juba niigi kõrgelt tasemelt. Kodumajapidamiste võlakoormus kasvas 2016. aastal 7,1 %, jõudes 86 %ni SKPst ja umbes 180 %ni netotulust. Seda põhjustas peamiselt eluasemehindade tõusuga seotud kõrgema hüpoteegiga laenu võtmine. Võlatasemete jaotus on muutunud üha ebaühtlasemaks – suur osa hiljuti hüpoteeklaenu võtnud kodumajapidamisi (2016. aastal 16,4 %) on võtnud laenuks kuni 600 % oma netotulust. Valitsus on võtnud mõned asjakohased makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed – sh uute hüpoteeklaenude amortiseerimise nõuete kasutuselevõtmine 2016. aastal – kuid jääb ebaselgeks, kas neil on keskpikas perspektiivis piisav mõju. 2017. aasta veebruaris käivitas valitsus õigusloome protsessi makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse seadusest tuleneva mandaadi laiendamiseks, et asutus saaks tulevikus võtta õigeaegselt makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid ja kasutada laiemat vahendivalikut. Õigusaktide täiendused jõustuvad eelduste kohaselt 2018. aasta veebruariks. Maksusoodustuste kohandamine, näiteks piirates järk-järgult hüpoteeklaenude intressimaksete maksustatavast tulust mahaarvamise võimalusi või tõstes korduvaid omandimaksusid, aitaks piirata kodumajapidamiste võla kasvu, kuid valitsusel ei ole selles valdkonnas edu olnud.

               (7)Eluasemehinnad on Rootsis alates 1990ndate keskelt kiirelt ja järjekindlalt tõusnud, eriti maapiirkondades. Seda on põhjustanud muu hulgas koduomandi ja hüpoteekvõla leebe maksustamine, soodsad laenutingimused koos hüpoteekide suhteliselt madala amortisatsioonimääraga ja valitsev eluasemenappus. See nappus on seotud eluasemeturu struktuurse ebatõhususega. Eluasemeehitus on jätkuvalt suurenenud, kuid jääb seni allapoole vajadust uusehituse järele. Valitsuse 22 punktist koosnev eluasemeturu kava on suunatud mõnede eluasemenappuse põhjuste kõrvaldamisele, sisaldades meetmeid ehituseks kättesaadava maa suurendamiseks, ehituskulude vähendamiseks ja planeerimisprotsessi lühendamiseks. Kuid mõnedele muudele struktuursetele ebatõhusustele, sh nõrgale konkurentsile ehitustööstuses, ei pöörata piisavat tähelepanu. Eluasemenappust süvendavad olemasoleva elamufondi tõhusat kasutamist takistavad tõkked. Rootsi rangelt reguleeritud renditurg põhjustab ummikseisu, kus ühed on turul ja teised sinna ei pääse, kuid üüri määramise paindlikumaks muutmiseks ei ole võetud mingeid märkimisväärseid poliitikameetmeid. Omakoduturul vähendab suhteliselt kõrge kapitali kasvutulu koduomanike liikuvust. Viidi läbi ajutine kapitali kasvutulu maksude tähtaja pikendamise reform, kuid selle mõju jääb arvatavasti piiratuks. Kättesaadavate ja taskukohaste eluasemete puudus piirab ka liikuvust tööturul ja sisserändajate edukat tööturule integreerimist, suurendades põlvkondadevahelist ebavõrdsust.

               (8)2016. aastal oli Rootsi tööhõive määr üks ELi kõrgeimatest (81,2 %), samal ajal kui pikaajalise töötuse määr oli üks madalaimatest. Probleemid aga püsivad – näiteks madala kvalifikatsiooniga isikute ja väljastpoolt ELi saabuvate sisserändajate integreerimine tööturule ning väljaspool ELi sündinud naiste märkimisväärse tööhõivelõhe vähendamine. Rootsi on teinud suuri jõupingutusi varjupaigataotlejate vastuvõtmisel ning pagulaste ja muude sisserändajate integreerimisel. Olukorda paistab olevat võimalik veelgi parandada, sest 2016. aastal töötas või õppis 90 päeva pärast tutvustusprogrammi läbimist vaid kolmandik selles osalenuist, ning senini puudub igakülgne lähenemisviis vastavate kvalifikatsioonide tunnustamisele ja nende juhtimisele.

               (9)OECD 2015. aasta PISA-uuringu kohaselt on 15aastaste põhioskused aastatepikkuse languse järel tõusnud. Kuid kesiste tulemustega õpilaste osakaal on ikka veel ELi keskmise lähedal ja õpilaste sotsiaal-majandusliku taustaga seotud tulemuslõhe on laienenud. Valitsuse käivitatud meetmed õpitulemuste parandamiseks ja võrdsustamiseks nõuavad pingsat seiret ning algatusi äsjasaabunud sisserändajatest õpilaste koolisüsteemi integreerimiseks.

               (10)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Rootsi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Rootsi 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Rootsile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (11)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel,
                  11
                et Rootsi täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (12)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Rootsil võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tegeleda kodumajapidamiste võlakoormaga seotud ohtudega, eelkõige piirates järk-järgult hüpoteeklaenude intressimaksete maksustatavast tulust mahaarvamise võimalusi või tõstes korduvaid omandimaksusid, piirates samal ajal ülemäärase võla ja sissetuleku suhtega laenude andmist. Soodustada eluasemeinvesteeringuid ja parandada eluasemeturu tõhusust, sealhulgas muuta üürihindade kehtestamine paindlikumaks ja vaadata üle kapitalikasumi maksu ülesehitus.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2017) xxx.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 92 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006) artikkel 23 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (10)

                        KOM(2014) 494 (lõplik).

                     (11)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 263 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Läti 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Läti 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse, milles ta käsitles Läti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitas arvamuse Läti 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta.

               (4)28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Lätit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)18. detsembril 2014 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja majanduskasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Läti 2015. aasta riigiaruande
                  6
               . Riigiaruandes hinnati riigi edusamme 8. juulil 2014. vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel.

               (7)17. aprillil 2015 esitas Läti oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning ta saab kasu süsteemse pensionireformi klausli kohaldamisest, mille Eurostat on kinnitanud. Läti on stabiilsusprogrammis taotlenud ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast, kuna ta jätkab oluliste struktuurireformide elluviimist tervishoiusektoris. Tervishoiusektori reformi eelarvekulu moodustab 2016. aastal 0,2 % SKPst. Reform suurendab prognooside kohaselt 2023. aastaks tööhõivet 0,6 % ja SKPd 2,2 %. Positiivne mõju majanduskasvule ja riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele on hinnangute kohaselt usutav. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal ületab 2016. aastaks prognoositud struktuurne puudujääk (2,2 % SKPst) aga nõuetekohast kindlusvaru seoses aluslepingu kohase kontrollväärtusega 3 % SKPst, millest tuleks struktuurireformi klausli kohaldamise nõuetele vastamiseks kinni pidada. Tunnistades küll käimasoleva tervishoiusektori reformi vajalikkust, on nõukogu seetõttu seisukohal, et Läti ei täida taotletud ajutise kõrvalekalde võimaldamise tingimusi 2016. aastal.

               (9)2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus hoida valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki üldjoontes stabiilsena (1,4 % SKPst 2016. aastal ja 1,3 % SKPst 2017. aastal) ning suurendada seda 1,7 %ni SKPst 2018. aastal. Nende eesmärkide täitmiseks kavatseb valitsus saavutada struktuurse eelarvepuudujäägi 1,8 % SKPst 2016. aastal ja 1,4 % SKPst alates 2017. aastast. Stabiilsusprogrammiga ettenähtud kohandamiskava sisaldab kõrvalekaldumist, mille aluseks on struktuurireformi klausel, mille kohaldamise tingimusi ei paista Läti aga täitvat, ning 2016.–2019. aastaks kavandatud täiendavad riigikaitsekulutused on selles liigitatud ühekordseteks meetmeteks. Stabiilsusprogrammi kohaselt oodatakse valitsemissektori võla suhte vähenemist 37 %-lt SKPst 2015. aastal 34 %ni SKPst 2018. aastaks, mõningate kõikumistega vahepealsetel aastatel tulenevalt likviidsete varade akumuleerimisest võlahalduse eesmärgil. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. 2015. aastaks planeeritud meetmed on suures osas rakendatud selliselt, nagu need olid eelarvestatud. Kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2016. aastast võetavaid meetmeid ei ole aga piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal vastab Läti 2015. aastal asjaomasele nõudele, võttes arvesse pensionireformi klausli kohaldamist. 2016. aastal esineb märkimisväärse kõrvalekalde oht. Nõutav on struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 0,3 % SKPst, võttes arvesse pensionireformiga seoses lubatud kõrvalekallet. Komisjoni prognoosi kohaselt on kõrvalekalle 0,3 % SKPst, mis on seotud ka asjaoluga, et riigikaitsekulutusi ei saa liigitada ühekordseteks meetmeteks. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Läti ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (10)Loomisel on sõltumatu riiklik akrediteerimisasutus ja Läti kõrgharidussüsteemi jaoks on väljatöötamisel uus kvaliteedi tagamisele suunatud rahastamismudel. Hoolimata sellest, et teadus- ja innovatsioonisüsteemi reformimisel kooskõlas aruka spetsialiseerumise raamistikuga on saavutatud mõningast edu, toovad killustatud teadus- ja innovatsioonisüsteemi suunatud ebapiisavad avaliku sektori vahendid kaasa kehvasid teadustöö tulemusi. Läti investeeris teadus- ja arendustegevusse 2013. aastal vaid ligikaudu 0,6 % SKPst, olles selle tasemega ELis tagantpoolt kolmandal kohal. Avaliku sektori teadus- ja arendustegevuse kulude maht moodustas 2013. aastal ainult 0,43 % SKPst. Innovatsiooni ning suurema lisaväärtusega ja teadmistepõhistesse sektoritesse tehtavate erasektori investeeringute puudumine kahandab konkurentsivõimet.

               (11)Hoolimata töötuse vähendamisel saavutatud edust, on vähenevat tööjõudu silmas pidades vaja täiendavaid meetmeid noorte töötuse ja selle negatiivsete pikaajaliste tagajärgede ennetamiseks. Läti on saavutanud mõningast edu kutsehariduse ja -koolituse ning selle raamesse kuuluva õpipoisiõppe reformimisel; probleemiks on aga jäänud selle atraktiivsus, mis on tingitud VKEde vähesest kaasamisest.

               (12)Kuigi tehtud on märkimisväärsel hulgal analüütilist ja planeerimistööd, ei ole sotsiaalabi reformid edasi liikunud ning nende toetuseks ei ole eelarves kavandatud piisavaid vahendeid. Töötus- ja sotsiaalabi hüvitiste vähene katvus ja ebapiisavus välistab tõhusate meetmete võtmise selleks, et vähendada vaesust, sotsiaalset tõrjutust ja kõrget ebavõrdsuse taset. Neis tingimustes on sotsiaalkulutustel vaesuse vähendamisele väike mõju. 2014. aastal oli ligikaudu 32,7 % Läti elanikkonnast vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus ning sissetulekute ebavõrdsus on endiselt üks suuremaid ELis. Aktiivse tööturupoliitika meetmete katvus ja rahastamine on jäänud teiste ELi riikidega võrreldes kesiseks. Madala sissetulekuga töötajate suur maksukiil on jäänud ametlikult töötamise motivatsiooni pärssivaks teguriks ja vähendab nõudlust madala kvalifikatsiooniga tööjõu järele; samal ajal on keskkonnamaksud ja tõhusad omandimaksud märkimisväärseks kasutamata potentsiaaliks. Tervishoiu vähene avaliku sektori poolne rahastamine ja suured omast taskust makstavad summad, ebapiisav keskendumine tulemuste saavutamise stiimulitele ja tõhususele ning hoolduse koordineerimatus on andnud tulemuseks selle, et suurel osal elanikkonnast on vaid piiratud juurdepääs tervishoiuteenustele. Süsteemi kulutõhusust ja kvaliteeti saaks oluliselt suurendada ning haiglate rahastamise saaks siduda tulemuspõhiste mehhanismidega.

               (13)Läti on saavutanud märkimisväärset edu kohtusüsteemi reformimisel. Tsiviil- ja kaubandusasjade lahendamise määr on siiski jäänud madalaks, mis paneb ettevõtetele lisakoormuse, ning justiitsnõukogu ja kohtute eesistujate rolli kohtureformide elluviimisel tuleks suurendada. Maksudest kõrvalehoidumise vastane võitlus ja maksukogumise asjakohasus on ebapiisav ning maksustamise vältimise tase on jäänud kõrgeks. Kuigi maksejõuetuse seadus on vastu võetud, on veel jäänud probleeme asjakohaste maksejõuetuse põhimõtetega ning pankrotihaldurite tõhusa järelevalvesüsteemiga. Ettevõtluskeskkonnale ja avalike teenuste kvaliteedile tooksid kasu tugevamad huvide konfliktide ja korruptsiooni vastased meetmed, eelkõige haavatavates sektorites, nagu riigihanked, ehitus ja tervishoid. Konkurentsinõukogu tehtud konkurentsiseaduse muudatusettepanekud, millega talle antaks suurem institutsionaalne ja rahaline sõltumatus, mis võimaldaks tal võtta tõhusaid meetmeid avaliku sektori asutuste vastu, on jäänud vaka alla. Avaliku teenistuse seadust ei ole parlament vastu võtnud. Oluline on, et lisataks kohalik omavalitsustasand.

               (14)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Lätile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga Euroopa Liidu üldise majandusjuhtimise tugevdamise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, lisades tulevastesse riigi tasandi otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (15)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud Läti stabiilsusprogrammi ja tema arvamus
                  7
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               SOOVITAB Lätil võtta ajavahemikus 2015-2016 järgmisi meetmeid:

               1.Tagada, et kõrvalekaldumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgist 2015. ja 2016. aastal oleks piiratud kõrvalekaldega, mis on lubatud seoses süsteemse pensionireformiga.

               2.Parandada kutseharidust ja -koolitust, kiirendada õppekavade reformi ning suurendada õpipoisiõppe pakkumist. Tagada, et kõrgharidussüsteemi uue rahastamismudeliga tunnustataks kvaliteeti. Suunata teaduse rahastamist sihipärasemalt ja pakkuda stiimuleid erasektori investeeringuteks innovatsiooni, tuginedes aruka spetsialiseerumise raamistikule.

               3.Astuda konkreetseid samme sotsiaalabi reformimiseks, tagades hüvitiste piisavuse, ning võtta meetmeid tööalase konkurentsivõime parandamiseks. Vähendada madalapalgaliste töötajate suurt maksukiilu, nihutades maksukoormust muudele allikatele, mis pärsivad majanduskasvu vähem. Võtta meetmeid tervishoiusüsteemi kättesaadavuse, kulutõhususe ja kvaliteedi parandamiseks ning haiglate rahastamise sidumiseks tulemuspõhiste mehhanismidega.

               4.Parandada kohtusüsteemi tõhusust, suurendades kõigi osaliste (sh pankrotihaldurite) vastutust, pakkudes piisavaid vahendeid võitluseks maksudest kõrvalehoidumise vastu ning tugevdades justiitsnõukogu rolli. Täiustada avalikku teenistust reguleerivaid õigusakte, et tugevdada huvide konfliktide korral rakendatavat korda ning siduda töötasu töötaja vastutusega.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2015) 263.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 33 (final).

                     (7)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 257 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Eesti 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Eesti 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. Mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks, mida liikmesriigid peaksid võtma arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse Eesti 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Eesti 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013
                  4
                esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Eesti 2015. aasta eelarvekava kohta
                  5
               .

               (4)Komisjon võttis 28. novembril 2014 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  6
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  7
                milles ei nimetatud Eestit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide kiirendamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)Komisjon avaldas 26. veebruaril 2015 Eesti riigipõhise aruande (2015).
                  8
                Selles hinnati Eesti edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel.

               (7)Eesti ei esitanud riiklikku reformikava tähtajaks.

               (8)Eesti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Ametisseasunud valitsus ei esitanud stabiilsusprogrammi tähtajaks. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks 2014. aastal saavutatud valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk muutuma 2015. ja 2016. aastal puudujäägiks vastavalt 0,2 % SKPst ja 0,1 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe peaks järk-järgult vähenema 10,6 %-lt SKPst 2014. aastal allapoole 10 % SKPst 2016. aastal. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2015. aastal kaldutakse teataval määral kõrvale keskpika perioodi eesmärgist, kuna struktuurne eelarvepositsioon peaks prognooside kohaselt kalduma keskpika perioodi eesmärgist kõrvale 0,4 % SKPst. Kõrvalekalle peaks olema märkimisväärne 2016. aastal, mil tuleb struktuurset eelarvepositsiooni parandada 0,4 % SKPst, kuid prognooside kohaselt halveneb see 0,3 % SKPst. Seepärast tuleb aastatel 2015–2016 võtta täiendavaid meetmeid. Lähtudes hinnangust ja võttes arvesse komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et on oht, et Eesti ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (9)Eesti tööhõive määr oli 2014. aasta kolmandas kvartalis 74,5 % tööealisest elanikkonnast ja töötuse määr vähenes 7,6 %ni, mis on madalaim tase alates 2009. aastast. Pikaajaliste töötute osakaal jääb oluliselt alla ELi keskmise näitaja. Vähenev tööjõud koos madala tööviljakusega on keskmises ja pikas perspektiivis siiski muutumas probleemiks. Kaugeleulatuva töövõimereformi rakendamine algas alles hiljuti. Kuigi tööturul osalemise suurendamiseks on võetud mitmeid maksumeetmeid, et ole need otseselt suunatud madalapalgalistele töötajatele. Sooline palgalõhe on üks suurimaid ELis. Lastehoiuvõimaluste puuduse tõttu on noortel lapsevanematel, eelkõige emadel, keerulisem pöörduda tagasi tööturule. Ka tööpraktikal olevate üliõpilaste osakaal on väike. Tehnoloogia ja reaalteaduste erialadel ülikooli lõpetanuid on liiga vähe. Kohalike omavalitsuste tööhõive- ja sotsiaalteenuste kvaliteet on ebaühtlane.

               (10)Eesti valitsus võttis 2014. aasta alguses vastu elukestva õppe strateegia ja 2015. aasta märtsis esitati selle rakenduskavad. Käimas on kutsehariduse ja -koolituse süsteemi õppekavade reform ning osalemine elukestvas õppes on suurenenud. 2015. aasta alguses võttis riigikogu vastu täiskasvanute koolituse seaduse ja kutseseaduse. Jätkuvalt on probleemiks kutsehariduse ja -koolituse ning töökohal toimuva õppe vähene atraktiivsus. Teadus- ja innovatsioonisüsteemid ning koostöö ettevõtete, kõrgkoolide ja teadusasutuste vahel on paranenud. Siiski näib, et avaliku sektori toetus teadusuuringutele ja innovatsioonile teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegia ja ettevõtluse kasvustrateegia raames ei ole piisavalt koordineeritud ning peaks rohkem keskenduma piiratud hulgale aruka spetsialiseerumise valdkondadele. Kõrgharidussüsteem, eelkõige reaalteaduste ja tehnoloogia valdkonnas, tuleks viia veelgi paremini kooskõlla ettevõtete ja teadusasutuste vajadustega. Investeeringud intellektuaalomandisse on väikesed ja vähesed ettevõtted teevad koostööd teadusasutustega.

               (11)Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Eesti majanduspoliitikat ja avaldas selle tulemused 2015. aasta riigipõhises aruandes. Samuti hindas komisjon varasematel aastatel Eestile esitatud soovituste järgimist. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Eesti eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada Euroopa Liidu üldist majandusjuhtimist, andes tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (12)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Eesti stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  9
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (13)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro. Eesti peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

               SOOVITAB Eestil võtta ajavahemikus 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.Mitte kalduda 2015. ja 2016. aastal kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgist.

               2.Suurendada tööturul osalemist, sealhulgas töövõimereformi rakendamise teel. Suurendada madalapalgalistele töötajatele suunatud meetmete kaudu stiimuleid töötamiseks. Võtta meetmeid soolise palgalõhe vähendamiseks. Tagada kvaliteetsed sotsiaal- ja lastehoiuteenused kohalikul tasandil.

               3.Suurendada osalemist kutsehariduses ja -koolituses ning parandada nende vastavust tööturu vajadustele, eelkõige parandades töökohal toimuva õppe võimaluste kättesaadavust. Keskenduda teadusuuringutele ja innovatsioonile avaliku sektori toetuse andmisel piiratud hulgale aruka spetsialiseerumise valdkondadele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2015) 257.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.

                     (5)
                  C(2014) 8802 (final).

                     (6)
                  COM(2014) 902.

                     (7)
                  COM(2014) 904.

                     (8)
                  SWD(2015) 26 (final).

                     (9)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 517 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Malta 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Malta 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Maltat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis kõnealuse soovituse heaks 9.–10. märtsil 2017 ja nõukogu võttis selle vastu 21. märtsil 2017
                  6
               .

               (2)Kuna Malta rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Malta tagama talle esitatud soovituses 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)2017. aasta aruanne Malta kohta
                  7
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Malta edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid
                  8
               .

               (4)Malta esitas oma 2017. aasta riikliku reformikava 18. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 2. mail 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  9
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  10
               .

               (6)Malta suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks nominaalne eelarvepositsioon püsima 2017.–2020. aastal ülejäägis. Keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on tasakaalus eelarvepositsioon, täidetakse jätkuvalt kogu programmiperioodil varuga. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jääma alla 60 % kontrollväärtuse, langedes järk-järgult 58,3 %-lt SKPst 2016. aastal 47,6 %-le 2020. aastal. 2017. aasta puhul on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium usutav ja 2018.–2020. aasta puhul ettevaatlik. Samal ajal võivad programmi rakendamist mõjutada eelarve täitmisest tulenevad riskid.

               (7)12. juulil 2016 esitas nõukogu Maltale soovituse kohandada 2017. aastal eelarvet 0,6 % ulatuses SKPst, et liikuda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Lõplike andmete kohaselt saavutas Malta juba 2016. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt kasvab struktuurne ülejääk 0,4 %-lt SKPst 2017. aastal 0,7 %-le SKPst 2018. aastal ning ületab seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Malta täidab 2017. ja 2018. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (8)Kuigi keskpika perioodi eelarve-eesmärk täideti ettenähtud tähtajast kolm aastat varem, on kulud kasvanud kiiremini kui potentsiaalne majanduskasv. Kui selline suundumus jätkub, satub ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkus, eelkõige tulude ootamatu ja järsu vähenemise korral. Ametiasutused vaatasid läbi riigi kulud mõnes valdkonnas, kus jätkusuutlikkus nõuab erilist tähelepanu: tervishoid, haridus ja koolitus ning sotsiaalkindlustus. Selleks et esitatud soovitused täidaksid oma eesmärki, tuleb need aegsasti ja tulemuslikult rakendada. Lisaks prognoositakse, et pikemas perspektiivis ohustavad riigi rahanduse jätkusuutlikkust elanikkonna vananemisega seotud kulud, näiteks tervishoiule, pikaajalisele hooldusele ja pensionidele. Elanikkonna vananemisega seotud kulude järsku suurenemist prognoositakse peamiselt pensionikulude tõttu, mis kasvavad rahvastiku vananemist käsitleva 2015. aasta aruande hinnangul 2060. aastaks 3,2 protsendipunkti. Mõni hiljutistest meetmetest võimaldab tõenäoliselt vahendeid kokku hoida. Kokkuhoiust ilmselt aga ei piisa kasvava kulusurve tasakaalustamiseks ja pikaajalise jätkusuutlikkuse otsustavaks parandamiseks. Seetõttu võib olla vaja võtta täiendavaid meetmeid.

               (9)Malta on esitanud mitu meedet, et lahendada pensionisüsteemi kaks probleemi, milleks on tagada ühelt poolt jätkusuutlikkus ja teiselt poolt piisav pensionisissetulek. 2017. aasta eelarves sisalduvad meetmed peaksid veidi vähendama eakate vaesusriski ja suurendama tagatud miinimumpensioni netoasendusmäära. Üldiselt ilmneb pensionide piisavuse näitajatest, et olukorda saaks veel oluliselt parandada, sealhulgas suure soolise pensionilõhe vähendamise kaudu.

               (10)Teede ülekoormatus on hakanud takistama ettevõtlust; selle majanduslikud ja keskkonnaalased väliskulud on hinnanguliselt 274 miljonit eurot aastas ja kasvavad prognooside kohaselt veelgi. Ühtlasi tekib liiklusest üha enam kasvuhoonegaaside heiteid, mistõttu Malta ei suuda tõenäoliselt täita 2020. aastaks seoses heidetega võetud eesmärke. Malta on võtnud vastu ulatusliku riikliku transpordistrateegia kuni aastani 2050 ja transpordi rakendusliku üldkava kuni aastani 2025. Need hõlmavad mitmesuguseid meetmeid sõiduautode ratsionaalsemaks kasutamiseks, alternatiivsete transpordilahenduste edendamiseks ning mitmeliigiliste ja ühistranspordisüsteemide tõhusmaks rakendamiseks. Kuigi olukord peaks nende meetmete tulemusena märkimisväärselt paranema, suureneb teede koormatus prognooside kohaselt veelgi ja liiklusest tingitud kasvuhoonegaaside heited kuni 2030. aastani eriti ei vähene.

               (11)Finantssektorile on omane märkimisväärne välismaiste finantsasutuste arv, keda tõmbab lisaks muudele teguritele ligi soodne maksukeskkond. Malta on ainus ELi liikmesriik, kus kohaldatakse äriühingu tulumaksu täieliku mahaarvamise süsteemi, samuti võimaldatakse maksude tagastamist. Riik on sõlminud hulgaliselt topeltmaksustamise vältimise lepinguid ja pakub üksikisikutele soodsate tingimustega maksuresidentsust. Finantsasutuste rahvusvahelise tegevuse järelevalvega on siiski probleeme. Suurem osa finantssektori tehingutest tehakse väljaspool Maltat. Kohustus teostada järelevalvet ulatusliku finantssektori üle, eriti kindlustusandjate, aga ka pankade puhul, paneb suhteliselt väikese järelevalveasutuse võimekuse proovile. Hiljuti nõudis Malta finantsteenuste amet pärast nõupidamist Euroopa Keskpangaga pangalitsentsi äravõtmist väikeselt internetipangateenuste pakkujalt, kes võtab vastu hoiuseid ka väljaspool Maltat.

               (12)Kohtusüsteemi tuleb veelgi tõhustada, kuigi sellel alal on juba tehtud edusamme. Valitsus on esitanud uusi meetmeid ettevõtjatele uue võimaluse andmise ja maksujõuetuse valdkonnas, kuid aeganõudvad maksujõuetuse ja maksekohustustest vabastamise menetlused pärsivad Malta ettevõtluskeskkonda. Lisaks ei ole võlgadest vabastamise raamistikus ette nähtud tähtaegu, mistõttu see ei taga õiguskindlust. Nende puuduste kõrvaldamiseks esitati äriseadustiku muutmise eelnõu, mis on praegu riigi parlamendis läbivaatamisel ja millega muudetakse oluliselt maksujõuetuse õigusraamistikku, nähes näiteks ette võimaluse kasutada vahendusmenetlust. Nende muudatuste mõju tuleb veel analüüsida, kui selgub nende lõplik ulatus ja sõnastus.

               (13)Tööjõuturul on tekkimas puudus eri valdkondade oskustöötajatest ja pakutavad oskused ei vasta ikka veel täielikult selle vajadustele. Märkimisväärne osa Malta tööjõust on endiselt madala kvalifikatsiooniga. Kuigi haridustase tõuseb, on koolist väljalangemise määr jätkuvalt kõrge ja põhioskuste omandamine noorte hulgas ebapiisav. Tööandjate osalusel paraneb juurdepääs elukestvale õppele ja selles osalemine, sealhulgas madala kvalifikatsiooniga töötajate seas, kuid neid jõupingutusi tuleb jätkata, sest probleem on tõsine. Eeldatakse, et haridusse ja koolitusse tehtud mahukad investeeringud hakkavad vilja kandma, eriti kui meetmeid tulevikus jätkatakse ja täiustatakse, eelkõige hiljuti loodud riikliku oskuste nõukogu juhtimisel. Tööhõive määr suureneb pidevalt ja töötuse määr on langenud alla 5 %. Tööturul osalemise määr on siiski üks madalamaid ELis, eriti eakate ja madala kvalifikatsiooniga naiste puhul, mis osutab ühtlasi püsivale sotsiaalse tõrjutuse ohule töötajate hulgas, kellel ei ole majanduses toimuvate kiirete muutustega kohanemiseks vajalikke oskusi. Seetõttu tuleb praegusi poliitilisi investeeringuid jätkata ja tähelepanelikult jälgida edasisi suundumusi.

               (14)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Malta majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigipõhises aruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Maltale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (15)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  11
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

               SOOVITAB Maltal võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Laiendada käimasolevat kulude läbivaatamist ülejäänud avalikule sektorile ja muuta avaliku sektori kulud tulemuspõhiseks.

               2.Tagada Malta litsentsi alusel tegutsevate finantsasutuste rahvusvahelise tegevuse tõhus järelevalve koostöös vastuvõtvate riikide järelevalveasutustega.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2017) 517 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 83 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320)) artikkel 23.

                     (10)

                        COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 264 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Leedu 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Leedu 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Leedu 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Leedu 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse Leedu 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Leedu 2014. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta.

               (4)Komisjon võttis 28. novembril 2014 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Leedut liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja kasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)Komisjon avaldas 26. veebruaril 2015 Leedu 2015. aasta riigiaruande
                  6
               . Selles hinnati Leedu edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel.

               (7)Leedu esitas 13. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2015 oma 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)Leedu suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Leedu taotles stabiilsusprogrammis pensionireformi klausli kohaldamist. Leedu hinnangul on pensionireformiga seotud eelarvekulud 2016. aastal 0,1 % SKPst. Sõltuvalt Eurostati kinnitusest selle kohta, et pensionireform vastab nõutud tingimustele, ja võttes arvesse, et säilitatud on asjakohane kindlusvaru eelarvepuudujäägi kontrollväärtuse suhtes, on nõukogu arvamusel, et Leedu võib 2016. aastal vastavalt taotlusele ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks ette nähtud kohandamiskavast. Valitsus kavandab 2015. aasta stabiilsusprogrammis 2015. aasta valitsemissektori nominaalseks eelarvepuudujäägiks 1,2 % SKPst, mis peaks 2018. aastaks muutuma ülejäägiks 0,7 % SKPst. Valitsus kavatseb järgida kogu programmiperioodi jooksul keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jõudma haripunkti 2015. aastal, mil see on 42,2 %, ja vähenema 2018. aastaks 33,7 %ni. Kõnealuste eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Siiski ei ole meetmed kavandatud eelarve-eesmärkide saavutamiseks alates 2016. aastast piisavalt täpselt kindaks määratud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2015. aastal kaldutakse teataval määral kõrvale keskpika perioodi eesmärgist, kuna netokulude kasv on 0,3 % SKPst võrdlusalusest suurem. Nii struktuurne eelarvepositsioon kui ka kulude kasv kalduvad aastatel 2015–2016 kõrvale nõutud kohandamiskavast, mistõttu on 2016. aastal märkimisväärse kõrvalekalde oht. Seepärast tuleb mõlemal aastal võtta täiendavaid meetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Leedu ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Hoolimata hiljutistest edusammudest tuleks olemasolevat eelarveraamistikku veelgi parandada, tugevdades selle siduvat olemust ja tagades täieliku kooskõla ELi eelarvenõuetega. Leedu maksutulu sõltub peamiselt kaudsetest ja tööjõumaksudest, samas kui keskkonnamaksudest ja vara maksustamisest saadav tulu on väga väike. Leedus on endiselt probleeme maksukuulekusega, eelkõige seoses käibemaksuga.

               (9)Leedu seisab silmitsi tööealise elanikkonna märkimisväärse vähenemisega, mis on tingitud demograafilistest suundumustest, väljarändest ja tervishoiusüsteemi ebarahuldavast toimimisest. Püsivalt vähene osalemine elukestvas õppes ei aita tugevdada inimkapitali, parandada tööalast konkurentsivõimet ega suurendada tootlikkust. Põhioskuste omandamisel on madala õpiedukusega õpilaste osakaal koolides üle ELi keskmise, mis osutab vajadusele ajakohastada õpetajate koolitust ja edendada kestvat kutsealast arengut. Pakutav haridus ja koolitus ei vasta alati tööturu vajadustele. Põhihariduse ülemise astme ja keskhariduse kutsehariduse ja -koolituse programmides osalevate õpilaste osakaal on väike. Leedu võtab meetmeid praktika ja töökohal toimuva õppe parandamiseks ja laiendamiseks, kuid selliste programmide arv ja kvaliteet ei ole ikka veel piisav. Haiglakohtade arv elaniku kohta on võrreldes teiste ELi liikmesriikidega endiselt suur, mis osutab sellele, et tervishoiuteenuste pakkumisel võib esineda tasakaalustamatust. Samal ajal on avaliku sektori koguinvesteeringud tervishoidu endiselt väiksed. Tervishoiuteenuste puhul täheldatud mitteametlike maksete suur sagedus ja probleemid seoses korruptsiooniga meditsiinitarvete riigihangetel osutavad vajadusele parandada tervishoiusüsteemi juhtimist.

               (10)Vastu võetud pensionireformimeetmed ei ole piisavad, et lahendada pensionisüsteemi keskpika perioodi jätkusuutlikkusega seotud probleeme. Seadusjärgset pensioniga tõstetakse järk-järgult aastani 2026, kuid pensionisüsteemis ei võeta arvesse oodatava eluea näitajaid. Lisaks on ebaselged pensionide indekseerimise eeskirjad. Vähene osalemine vabatahtlikes pensioniskeemides ja tööandjapensioni skeemide puudumine seavad ohtu pensionide piisavuse tulevikus. Valitsus kavatseb rakendada pensionisüsteemi laiaulatuslikud reformid laiema, uue sotsiaalse mudeli osana. Kõnealune strateegia ei ole siiski veel lõplikult välja töötatud ega vastu võetud ning kõigepealt tuleb lõpule viia konsultatsioonid sotsiaalpartneritega. Leedu kehtestas rahalised toetusmeetmed eakate jaoks ja rahalised stiimulid eakamate töötajate tööhõive suurendamiseks. Terviklik aktiivse vananemise strateegia siiski veel puudub.

               (11)Üle 30 % Leedu elanikkonnast seisab silmitsi vaesusriskiga. Rahalise sotsiaalabi reform koos majandusolukorra paranemisega aitasid märkimisväärselt vähendada kulusid ja sotsiaalabi saajate arvu. Aktiivsed tööturumeetmed ja muud abisaajate toetamise teenused on siiski endiselt piiratud.

               (12)Leedu on teinud märkimisväärseid edusamme riigiettevõtete reformimisel ja võtnud vastu õigusaktid, et tagada reformide püsiv mõju. Valitsus on lõplikult eraldanud äritegevuse ja mitteärilise tegevuse, mis nüüdsest avalikustatakse aastaaruannetes. Allesjäänud riigiettevõtted peavad 2015. aasta septembri lõpuks määrama ametisse sõltumatud juhatuse liikmed.

               (13)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Leedu majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Leedule esitatud soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Leedu eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada Euroopa Liidu üldist majandusjuhtimist, andes tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (14)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Leedu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  7
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (15)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro. Leedu peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

               SOOVITAB Leedul võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.Mitte kalduda 2015. aastal kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgist ja tagada, et kõrvalekalle 2016. aastal ei ületa määra, mis on lubatud seoses süsteemse pensionireformiga. Laiendada maksubaasi ja parandada maksukuulekust.

               2.Lahendada tööealise elanikkonna vähenemisega seotud probleeme, parandades haridussüsteemi vastavust tööturu vajadustele, suurendades põhioskuste omandamist ja parandades tervishoiusüsteemi toimimist; vähendada madalapalgaliste töötajate maksukiilu, nihutades maksukoormust muudele allikatele, mis pärsivad majanduskasvu vähem.

               3.Võtta vastu laiaulatuslik pensionisüsteemi reform, mis käsitleb ka pensionide piisavusega seotud probleeme. Parandada töötushüvitiste ja rahalise sotsiaalabi katvust ja piisavust ning parandada tööotsijate tööalast konkurentsivõimet.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     president

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2015) 264.

                     (3)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (4)
                  COM(2014) 902.

                     (5)
                  COM(2014) 904.

                     (6)
                  SWD(2015) 34 (final).

                     (7)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.