   ET
ET    ET
 ---pagebreak---                     EUROOPA KOMISJON
                                                   Brüssel 2.3.2011
                                                   SEK(2011) 243 lõplik
                        KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE
   kiita heaks Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) ja Austraalia valitsuse vaheline
               tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlev koostööleping
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                               KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE
   kiita heaks Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) ja Austraalia valitsuse vaheline
                 tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlev koostööleping
   A.        SELETUSKIRI
   1.        SISSEJUHATUS
   Praegu kehtiva Euratomi-Austraalia lepingu kehtivus lõpeb 2012. aasta alguses. Kuna
   Austraalia on üks põhilistest ELi tuumaelektrijaamade käitajaid uraaniga varustajatest, on vaja
   kõnealune leping säilitada, et tagada kõnealuse valdkonna suhete püsiv õigusraamistik.
   Praegu kehtiva lepingu reguleerimisala hõlmab üksnes tuumamaterjalide vedu Austraaliast
   Euroopa Aatomienergiaühendusele. Seepärast on komisjon vastavalt nõukoguga läbiräägitud
   suunistele laiendanud lepingu reguleerimisala nii, et see hõlmaks ka materjalide, seadmete ja
   tehnoloogia üleandmist.
   Kuigi teatavatel ELi liikmesriikidel on kahepoolsed lepingud Austraaliaga, tagatakse
   käesoleva lepinguga kõikide liikmesriikide ja nende ettevõtjate võrdne kohtlemine ning
   vähendatakse vajadust Austraalia ja üksikute liikmesriikide vaheliste arvukate kahepoolsete
   lepingute järele.
   Lepinguga tagatakse ulatuslik tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise alane koostöö ning
   luuakse poliitika-, tehnika- ja tööstusalase koostöö üldraamistik. Sellega luuakse
   õigusraamistik lepinguosaliste, s.o Austraalia valitsuse ja ühenduse ning nende tööstussektori
   ettevõtjate jaoks ning hõlbustatakse koostööd kõnealuses valdkonnas.
   2.        LEPINGU TÄHTSUS
   Euratomi huvi käesoleva lepingu sõlmimise vastu põhineb asjaolul, et Austraalia on üks
   peamisi loodusliku uraani tarnijaid. Tuumaenergiaalase kauplemise hõlbustamisega
   edendatakse ühenduse energiavarustuskindluse poliitikat ja energiaallikate mitmekesistamist.
   Käesoleva lepingu sõlmimise tähtsus põhineb peamiselt ärivajadustel. Austraalia on maailma
   suuruselt kolmas uraanitootja ja ta toodab aastas ligikaudu 8 000 tonni uraani (mis on 19 %
   kogu maailma uraanitoodangust). Austraalias on maailma suurimad uraanivarud, s.o 23 %
   koguvarudest. Keskmiselt toodetakse ja eksporditakse aastas ligikaudu 10 000 tonni
   uraanoksiidi (8 500 tonni uraani).
   Austraalia müüb uraani üksnes elektrienergia tootmiseks ja selle tagamiseks on kehtestatud
   kaitsemeetmed. Austraalia on tuumarelva leviku tõkestamise lepingu osaline, kellel ei ole
   tuumarelva. Tuumarelva leviku tõkestamise lepingust tulenevad kaitsemeetmed jõustusid
   1974. aastal ning tegemist oli maailma esimese riigiga, kes jõustas sellekohase lisaprotokolli
   (1998. aastal). Lisaks kõnealustele rahvusvahelistele lepingutele nõuab Austraalia oma
   tarbijariikidelt, et need peavad sõlmima temaga tuumaenergialase koostöö lepingu.
ET                                                2                                                ET
 ---pagebreak---    Peale selle kinnitaks käesoleva lepingu sõlmimine veelkord Austraalia, ühenduse ja Euroopa
   Liidu liikmesriikide valitsuste kohustusi seoses kaitsemeetmete, ekspordi kontrolli ja
   tuumamaterjali füüsilise kaitse eeskirjade tugevdamise ja range kohaldamisega.
   3.       LEPINGU ÜLDINE ÜLESEHITUS
   Lepingu eesmärk on Euratomi ja Austraalia koostöö tuumaenergia rahuotstarbelise
   kasutamise valdkonnas. Koostöö hõlmab (III artikkel) põhiliselt tuumaohutust,
   tuumamaterjali tarnimist, tehnoloogia ja seadmete üleandmist, kiirguskaitset, kaitsemeetmeid
   ja radioaktiivsete isotoopide kasutamist. Praegu kehtiv leping põhineb 1981. aasta lepingul,
   mis hõlmas üksnes tuumamaterjali vedu Austraaliast Euratomile. Läbivaadatud leping on oma
   olemuselt kahesuunaline.
   Ajakohastamise eesmärgil vaadatakse läbi aegunud sätted ja konsolideeritakse põhiteksti nii
   palju kui võimalik lisade ning vahetatud nootide lisamisega. Säilitatud on kehtivad sätted,
   milles käsitletakse tuumarelva leviku tõkestamist, kaitsemeetmeid, füüsilist kaitset, üle- ja
   edasiandmist, konsultatsioone, halduskorraldust, konfidentsiaalsust ja vaidluste lahendamist,
   nagu on sätestatud kehtivas lepingus ning Austraalia valitsuse ja Euroopa
   Aatomienergiaühenduse vahel vahetatud nootides.
   Selleks et võtta arvesse mõlema lepinguosalise soovi laiendada lepingu reguleerimisala ja
   kooskõlas uusimate arengusuundadega, nagu ELi laienemine, sisaldab uus leping ka
   täiendavaid sätteid, mida asjaomased Euratomi liikmesriigid ja Austraalia valitsus peavad
   oluliseks.
   Leping on üles ehitatud nii, et IV artiklis määratakse täpsemalt kindlaks lepingu
   reguleerimisalasse kuuluvad küsimused, s.o tuuma- ja mittetuumamaterjalide eri vormid, ning
   VI artiklis kirjeldatakse üksikasjalikult tuumamaterjaliga ja mittetuumamaterjaliga ning
   seadmetega kauplemise korda. Leping sisaldab mitmeid sätteid, milles määratakse kindlaks
   tuumamaterjalide üleandmise tingimused ning konfliktide lahendamise kord. Rõhutatakse
   asjaolu, et tuumamaterjali kasutatakse üksnes rahuotstarbeliselt ja kooskõlas asjakohaste
   kaitsemeetmetega (ühenduse kaitsemeetmed, Euratomi asutamiselepingust tulenevad
   Euratomi kaitsemeetmed ning IAEA kaitsemeetmete lepingust ja selle lisaprotokollist1
   tulenevad kaitsemeetmed). Tuumamaterjale tuleks vedada kooskõlas tuumamaterjali füüsilise
   kaitse rahvusvahelise konventsiooni2 sätetega.
   Lisaks kinnitatakse lepinguga veelkord põhimõtteid, mis on seotud tuumamaterjalide vaba
   liikumisega ühenduses. Üksikasjalikult käsitletakse intellektuaalomandi küsimusi (IX
   artikkel) ning teabevahetuse korda (X artikkel). Lepingu sujuvaks rakendamiseks lisatakse
   konkreetne artikkel konsulteerimise ja vahekohtumenetluse kohta (XV artikkel) juhuks, kui
   peaksid tekkima küsimused seoses lepingu nõuetekohase kohaldamisega. Lepingu esialgne
   kehtivusaeg on 30 aastat analoogselt 1981. aasta lepinguga (XVIII artikkel).
   1
           INFCIRC/540.
   2
           INFCIRC/274/Rev.1
ET                                                3                                              ET
 ---pagebreak---    B.        SOOVITUS
   Komisjon on seisukohal, et tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlev vastuvõtmiseks
   esitatav Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Austraalia valitsuse vaheline koostööleping:
   – on kooskõlas läbirääkimissuunistega, mis nõukogu andis 9. juunil 2010;
   – vastab eesmärkidele lihtsustada ja ajakohastada praegu kehtivat lepingut ning laiendada
      selle reguleerimisala;
   – kinnitab mõlema lepinguosalise selget soovi tõkestada tuumarelva levikut ja saavutada
      kõrge tuumaohutustase, et tagada tuumaenergia rahuotstarbeline ja ohutu kasutamine;
   – on kooskõlas ühenduse energiavarustuskindluse poliitikaga;
   – tugevdab veelgi ELi ja Austraalia vahelisi väga häid suhteid energiapoliitikaalase koostöö
      valdkonnas.
   Seetõttu soovitab komisjon nõukogul vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse
   asutamislepingu artikli 101 teisele lõigule heaks kiita Euroopa Aatomienergiaühenduse ja
   Austraalia valitsuse vaheline tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlev koostööleping,
   mis on esitatud lisas.
ET                                               4                                                ET
 ---pagebreak---                                                  LISA
        AUSTRAALIA VALITSUSE JA EUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUSE
            (EURATOM) VAHELINE TUUMAENERGIA RAHUOTSTARBELIST
                         KASUTAMIST KÄSITLEV KOOSTÖÖLEPING
   Austraalia valitsus ja Euroopa Aatomienergiaühendus (Euratom), edaspidi „ühendus”,
   SOOVIDES edendada omavahelist koostööd tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise alal;
   PIDADES SILMAS, et Austraalia valitsuse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse poolt 21.
   septembril 1981 Brüsselis sõlmitud leping tuumamaterjali veo kohta Austraaliast Euroopa
   Aatomienergiaühendusse on oma reguleerimisala poolest piiratud ja et kõnealuse lepingu
   kehtivus lõpeb 2012. aastal;
   KINNITADES, et Austraalia valitsus, ühendus ja selle liikmesriikide valitsused toetavad
   kindlalt tuumarelva leviku tõkestamist, sealhulgas Austraalia ja ühenduse vahelist
   tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise alast koostööd hõlmavate asjaomaste
   kaitsemeetmete ja ekspordikontrollisüsteemide tugevdamist ning tõhusat ellurakendamist;
   KINNITADES Austraalia valitsuse, ühenduse ja selle liikmesriikide valitsuste toetust
   Rahvusvahelise       Aatomienergiaagentuuri       (edaspidi     „IAEA”)      eesmärkidele   ja
   kaitsemeetmesüsteemile;
   KINNITADES Austraalia valitsuse, ühenduse ja selle liikmesriikide kindlat toetust
   tuumamaterjali füüsilise kaitse konventsioonile, mis sõlmiti 3. märtsil 1980 New Yorgis ja
   Viinis ning mis üldiselt jõustus 8. veebruaril 1987 ja Austraalia jaoks 22. oktoobril 1987;
   VÕTTES ARVESSE, et Austraalia ja kõik ühenduse liikmesriigid on osalised tuumarelva
   leviku tõkestamise lepingus, mis sõlmiti 1. juulil 1968 Washingtonis, Londonis ja Moskvas
   ning mis jõustus 5. märtsil 1970;
   MÄRKIDES, et ühenduse kõikides liikmesriikides kohaldatakse nii Euroopa
   Aatomienergiaühenduse asutamislepingu (edaspidi „Euratomi asutamisleping”) kui ka
   ühenduse, selle liikmesriikide ja IAEA vahel sõlmitud kaitselepingute kohaseid
   tuumaenergiaalaseid kaitsemeetmeid;
   MÄRKIDES, et Austraalia ja ühenduse kõikide liikmesriikide valitsused osalevad
   tuumatarneriikide grupi töös;
   MÄRKIDES, et arvesse tuleks võtta kohustusi, mis Austraalia valitsus ja ühenduse kõikide
   liikmesriikide valitsused on endale tuumatarneriikide grupi raames võtnud;
   TUNNUSTADES põhimõtet, mille kohaselt tuumamaterjal, seadmed, mittetuumamaterjal ja
   tehnoloogia võivad ühenduses vabalt liikuda;
ET                                                 5                                              ET
 ---pagebreak---    NÕUSTUDES, et leping peaks olema kooskõlas kohustustega, mis Euroopa Liit ja Austraalia
   valitsus on võtnud Maailma Kaubandusorganisatsiooni lepingutest tulenevalt;
   RÕHUTADES Austraalia valitsuse ja ühenduse liikmesriikide valitsuste kohustusi, mis
   tulenevad nende kahepoolsetest lepingutest tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise kohta,
   ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:
                                                I artikkel
                                                 Mõisted
   Kui ei ole täpsustatud teisiti, kasutatakse käesolevas lepingus järgmisi mõisteid:
   1.       „kõrvaltoode” – lõhustuv erimaterjal, mis on saadud käesoleva lepingu kohaselt
            transporditud tuumamaterjalist ühe või mitme järjestikuse või mittejärjestikuse
            protsessi tulemusena;
   2.       „pädev asutus” –
            –      Austraalia valitsuse puhul Austraalia tuumamaterjali kaitsemeetmete ja
                   tuumarelvade leviku tõkestamise amet (Australian Safeguards and Non-
                   Proliferation Office);
            –      ühenduse puhul Euroopa Komisjon
            või muu asutus, millest asjaomane lepinguosaline võib igal ajal teisele
            lepinguosalisele kirjalikult teatada;
   3.       „seadmed” – dokumendi IAEA INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 B lisa 1., 3., 4., 5., 6. ja
            7. jaos loetletud kaubad;
   4.       „intellektuaalomand” – 14. juulil 1967 Stockholmis sõlmitud Ülemaailmse
            Intellektuaalomandi Organisatsiooni asutamiskonventsiooni (muudetud 28.
            septembril 1979) artiklis 2 kindlaksmääratud omand, mis vastavalt lepinguosaliste
            vastastikusele kokkuleppele võib hõlmata muud sisu;
   5.       „sõjaline eesmärk” – hõlmab muu hulgas tuumaenergia otsest sõjaotstarbelist
            kasutamist näiteks tuumarelvade või muude tuumalõhkeseadmetena (sh
            tuumarelvade või muude tuumalõhkeseadmetega seotud teadus- ja arendustegevus
            ning triitiumi tootmine kõnealuste relvade või seadmete jaoks), sõjaotstarbeliste
            tuumajõuseadmetena, laskemoonana, sh vaesustatud uraani sisaldava laskemoonana,
            sõjaotstarbeliste tuumarakettmootorite või sõjaotstarbeliste tuumareaktoritena, kuid
            ei hõlma sellise energia kaudset kasutamist näiteks tsiviilelektrivõrgust
            sõjaväebaasidele antava energiana või sõjaväehaiglas diagnoosimiseks kasutatavate
            radioaktiivsete isotoopide tootmist;
   6.       „mittetuumamaterjal”:
            –      deuteerium, raske vesi (deuteeriumoksiid) ning muud deuteeriumiühendid,
                   milles deuteeriumiaatomite arvu suhe vesinikuaatomite arvusse on suurem kui
                   1:5000 ning mis on ette nähtud kasutamiseks dokumendi IAEA
ET                                                   6                                           ET
 ---pagebreak---                    INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (tuumamaterjali veo suunised) B lisa punktis 1.1
                   määratletud tuumareaktoris;
            –      tuumatehnoloogilise puhtuseastmega grafiit: grafiit, mis on ette nähtud
                   kasutamiseks dokumendi IAEA INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (tuumamaterjali
                   veo suunised) B lisa punktis 1.1 määratletud tuumareaktoris ja mille
                   booriekvivalent on väiksem kui 5 miljondikku ja tihedus üle 1,50 g/cm3;
   7.       „tuumamaterjal” – mis tahes lähtematerjal või lõhustuv erimaterjal ÜRO peakorteris
            23. oktoobril 1956 koostatud ja 29. juulil 1957 jõustunud IAEA põhikirja (edaspidi
            „IAEA põhikiri”) XX artiklis määratletud tähenduses. Kõik IAEA põhikirja XX
            artikli põhjal tehtud IAEA juhatajate nõukogu otsused, millega muudetakse
            lähtematerjalina või lõhustuva erimaterjalina käsitatavate ainete loetelu, jõustuvad
            käesoleva lepingu kohaselt ainult juhul, kui lepinguosalised on teineteisele kirjalikult
            teatanud, et nad kiidavad sellised otsused heaks;
   8.       „lepinguosalised” – ühelt poolt Austraalia valitsus ja teiselt poolt ühendus;
            „ühendus”:
            –      Euratomi asutamislepinguga loodud juriidiline isik ja
            –      territoorium, mille suhtes kohaldatakse Euratomi asutamislepingut;
   9.       „isikud” – mis tahes füüsiline isik, ettevõtja või muu üksus, kelle suhtes kohaldatakse
            lepinguosaliste jurisdiktsiooni all oleval territooriumil kehtivaid õigusakte, välja
            arvatud käesoleva lepingu osalised ise;
   10.      „tehnoloogia” – dokumendi IAEA INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (tuumamaterjali veo
            suunised) A lisas määratletud tehnoloogia.
                                               II artikkel
                                                Eesmärk
   Käesoleva lepingu eesmärk on luua raamistik, mille kohaselt lepinguosalised teevad koostööd
   vastastikuse kasu ja vastastikkuse põhimõtte alusel tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise
   valdkonnas, ilma et see piiraks kummagi lepinguosalise vastavat pädevust.
                                              III artikkel
                                            Koostöö ulatus
   1.       Tuumamaterjali, seadmeid, mittetuumamaterjali ja kõrvaltootena toodetud
            tuumamaterjali kasutatakse üksnes rahuotstarbeliselt; neid ei kasutata mitte mingil
            sõjalisel eesmärgil.
   2.       Käesoleva lepingu alusel kavandatav lepinguosaliste koostöö võib muu hulgas
            hõlmata järgmist:
            a)     tuuma- ja mittetuumamaterjali ning seadmete tarnimine;
ET                                                  7                                                ET
 ---pagebreak---       b)    tehnoloogia üleandmine, sh käesoleva artikli seisukohalt asjakohase teabe
            edastamine, tingimusel et ühenduse üksikud liikmesriigid on väljendanud oma
            soovi teostada selliseid üleandmisi käesoleva lepingu raames;
      c)    selliste seadmete üleandmine, mille lepinguosalised on kindlaks määranud
            seadmetena, mis on projekteeritud ja konstrueeritud ning mida käitatakse teiselt
            lepinguosaliselt saadud teabe alusel või abil ning mis kindlaksmääramise ajal
            kuuluvad ühe lepinguosalise jurisdiktsiooni alla;
      d)    seadmete ja vahendite hankimine;
      e)    juurdepääs seadmetele ja rajatistele ning nende kasutamine;
      f)    kasutatud tuumkütuse ja radioaktiivsete jäätmete käitlemine;
      g)    tuumaohutus ja kiirguskaitse;
      h)    kaitsemeetmed ning tuumamaterjali ja -rajatiste füüsiline kaitse;
      i)    radioaktiivsete isotoopide ja kiirguse kasutamine põllumajanduses, tööstuses ja
            meditsiinis;
      j)    uraanivarude geoloogiline ja geofüüsikaline uurimine, arendamine, tootmine,
            edasine töötlemine ja kasutamine;
      k)    tuumaalane kohtuekspertiis;
      l)    tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise õiguslikud aspektid ning
      m)    muud käesoleva lepingu sisuga seotud valdkonnad, kui need on hõlmatud
            lepinguosaliste asjakohaste programmidega.
   3. Koostööd       laiendatakse     lepinguosalistele   vastastikku    huvi    pakkuvale
      tuumaenergiaalasele teadus- ja arendustegevusele kooskõlas täiendavate sätetega,
      milles lepinguosalised kokku lepivad.
   4. Käesoleva artikli lõikes 2 osutatud koostöö võib toimuda järgmises vormis:
      a)    sümpoosionide ja seminaride korraldamine;
      b)    ühisprojektide korraldamine ja ühisettevõtete loomine;
      c)    kahepoolsete töörühmade loomine ühisprojektide rakendamiseks;
      d)    tuumkütusetsükliga seotud teenuste,           sh    uraani    konversiooni    ja
            isotooprikastamise teenuste osutamine;
      e)    tuumkütusetsükliga seotud kauplemine ja sellekohane äriline koostöö;
      f)    tööstusseadmete ja -tehnoloogia üleandmine ning
      g)    muud koostöövormid, mille lepinguosalised võivad kirjalikult kindlaks
            määrata.
ET                                           8                                               ET
 ---pagebreak---    5.   Käesoleva artikli lõikes 2 esitatud konkreetsetes valdkondades rakendatava koostöö
        aluseks võivad vajaduse korral olla Austraalia juriidilise isiku ja ühenduse juriidilise
        isiku vahelised kokkulepped, mille puhul asjakohane pädev asutus teatab teisele
        pädevale asutusele, et kõnealuse koostöö rakendamiseks on antud nõuetekohane
        volitus. Kõik sellised kokkulepped sisaldavad sätteid, milles käsitletakse
        intellektuaalomandi kaitset juhuks, kui sellised õigused on olemas või tekivad.
                                              IV artikkel
                         Lepingu reguleerimisalasse kuuluvad kaubad
   1.   Käesolevat lepingut kohaldatakse järgmiste kaupade suhtes:
        a)     tuumamaterjal, mittetuumamaterjal või seadmed, mille lepinguosalised või
               nende asjakohased isikud annavad üle otse või kolmanda riigi kaudu.
               Käesolevat        lepingut         kohaldatakse         nimetatud        tuumamaterjali,
               mittetuumamaterjali ja seadmete suhtes siis, kui need jõuavad vastuvõtva
               lepinguosalise jurisdiktsiooni alla kuuluvale territooriumile. Tarniv
               lepinguosaline teatab vastuvõtvale lepinguosalisele kirjalikult kavandatavast
               üleandmisest ja vastuvõttev lepinguosaline kinnitab kirjalikult, et kõneluse
               kauba suhtes kohaldatakse käesolevat lepingut. Kavandatav kaubasaaja on
               vastuvõtva lepinguosalise jurisdiktsiooni alla kuuluval territooriumil volitatud
               isik, kui tegemist ei ole vastuvõtva lepinguosalisega;
        b)     kõik keemilise või füüsikalise protsessi abil või isotoopide eraldamise teel
               valmistatud tuumamaterjalid, tingimusel et sel viisil valmistatud
               tuumamaterjali kogust käsitatakse käesoleva lepingu reguleerimisalasse
               kuuluvana ainult sedavõrd, kuivõrd selle valmistamiseks kasutatud ja
               käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluv tuumamaterjal on osa kogu selle
               valmistamiseks kulunud tuumamaterjalist;
        c)     kõik neutronkiirgusega toodetud tuumamaterjalipõlvkonnad, tingimusel et sel
               viisil toodetud tuumamaterjali kogust käsitatakse käesoleva lepingu
               reguleerimisalasse kuuluvana ainult sedavõrd, kuivõrd selle tootmisel
               kasutatud ja käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluv tuumamaterjal aitab
               kaasa selle tootmisele;
        d)     tuumamaterjal, mis on toodetud ning mida töödeldakse ja kasutatakse
               seadmetes, kui:
               i) kõnealuse tuumamaterjali tootmine, töötlemine või kasutamine põhineb
               peamiselt või üksnes sellisel mittetuumamaterjalil, mille suhtes kohaldatakse
               käesolevat lepingut;
               ii) kõnealust tuumamaterjali toodetakse, töödeldakse või kasutatakse üksnes
               selliste seadmetega,3 mille suhtes kohaldatakse käesolevat lepingut;
   3
      Käesoleva artikli kohaldamisel käsitatakse seadmetena üksnes neid kaupu, mis on loetletud dokumendi
      INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 B lisa punktides 1.1, 3, 4, 5, 6 ja 7, ning nende hulka ei kuulu kõnealuste
      seadmete osad.
ET                                                  9                                                      ET
 ---pagebreak---                iii) tarniv lepinguosaline on pärast vastuvõtva lepinguosalisega konsulteerimist
               kindlaks määranud, et seadmed3 on projekteeritud, konstrueeritud ja
               valmistatud ning neid käitatakse käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluva
               tehnoloogia alusel või abil;
       e)      tuumamaterjal, mille suhtes kohaldati tuumamaterjali vedu Austraaliast
               Euroopa Aatomienergiaühendusse käsitlevat lepingut, mis sõlmiti Brüsselis 21.
               septembril 1981;
       f)      tuumamaterjal, mis on veetud ühenduse liikmesriikidest Austraaliasse
               kahepoolsete lepingute alusel ja millest on komisjonile käesoleva lepingu
               jõustumise ajal teada antud;
       g)      tuumamaterjal, mis tuumaenergia kasutamise otstarbel on taastatud maakidest
               või kontsentraatidest (v.a uraanimaagi kontsentraadid), mida lepinguosalised
               annavad üle otse või kolmanda riigi kaudu, kusjuures üleandev lepinguosaline
               on teatanud kõnealuse materjali taastamisest kui lepingu seisukohast olulisest
               küsimusest4.
   2.  Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tuumamaterjali, mittetuumamaterjali ja seadmete
       suhtes kohaldatakse käesoleva lepingu sätteid seni, kuni halduskokkuleppes
       sätestatud korra kohaselt tehakse kindlaks, et:
       a)      kõnealune kaup on viidud vastuvõtva liikmesriigi jurisdiktsiooni alt välja
               kooskõlas käesoleva lepingu VII artikli lõigetega 5 ja 6;
       b)      tuumamaterjali ei ole enam võimalik kasutada VII artikli lõikes 1 osutatud
               kaitsemeetmete seisukohast oluliseks tuumategevuseks või et see on muutunud
               taaskasutamiseks praktiliselt kõlbmatuks. Selleks et otsustada, millal käesoleva
               lepingu reguleerimisalasse kuuluv tuumamaterjal ei ole enam kasutatav või
               millal seda ei ole võimalik töödelda sellisel viisil, et seda saaks kasutada
               kaitsemeetmete seisukohast oluliseks tuumategevuseks, kiidavad mõlemad
               lepinguosalised heaks IAEA otsuse, mis on tehtud asjaomases kaitsemeetmete
               lepingus, mille osaline IAEA on, ettenähtud kaitsemeetmete lõpetamist
               käsitlevate sätete kohaselt;
       c)      mittetuumamaterjal ja seadmed ei ole tuumategevuseks enam kasutatavad; või
       d)      lepinguosalised määravad vastastikku kindlaks, et käesolevat lepingut ei peaks
               sellise kauba suhtes enam kohaldama.
   3.  Käesolevat lepingut kohaldatakse tehnoloogia üleandmise suhtes nende ühenduse
       liikmesriikide puhul, kes on väljendanud soovi korraldada selliseid üleandmisi
       käesoleva lepingu raames ning teatanud sellest kirjalikult Euroopa Komisjonile.
       Enne iga üleandmist peavad asjaomane liikmesriik (asjaomased liikmesriigid) ja
       Euroopa Komisjon ühelt poolt ning Austraalia valitsus teiselt poolt andma teisele
       osalisele sellekohase eelteate.
   4
      Kui selline tuumamaterjal ei vasta kõikidele VII artiklis sätestatud tingimustele, ei kasutata kõnealust
      materjali seni, kuni lepinguosalised on omavahel konsulteerinud ning teinud otsuse kohaldatavate
      kaitsemeetmete ja füüsilise kaitse kohta.
ET                                                 10                                                          ET
 ---pagebreak---                                                 V artikkel
                                              Rikastamine
   Enne seda, kui käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluvat tuumamaterjali rikastatakse
   kuni kakskümmend (20) protsenti või rohkem uraaniisotoobi U 235 suhtes, saadakse selleks
   mõlema lepinguosalise kirjalik nõusolek ja teatatakse sellest IAEA-le. Sellises nõusolekus
   kirjeldatakse kahekümne (20) protsendi võrra või rohkem rikastatud uraani kasutamise
   tingimusi. Lepinguosalised võivad kehtestada käesoleva sätte rakendamise lihtsustatud korra.
                                               VI artikkel
                Tuumamaterjali, mittetuumamaterjali ja seadmetega kauplemine
   1.       Tuumamaterjali, mittetuumamaterjali või seadmete üleandmine koostöö raames
            toimub vastavalt ühenduse, selle liikmesriikide ja Austraalia rahvusvahelistele
            kohustustele, mis on seotud tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamisega ja loetletud
            VII artiklis.
   2.       Lepinguosalised       abistavad     teineteist    võimaluse     piires   tuumamaterjali,
            mittetuumamaterjali või seadmete hankimisel, mida teevad kumbki lepinguosaline
            või ühenduses asuv või Austraalia valitsuse jurisdiktsiooni alla kuuluv isik.
   3.       Käesoleva lepinguga kavandatud koostöö jätkamine sõltub sellest, kas kaitsemeetme-
            ja kontrollisüsteemi, mille ühendus on Euratomi asutamislepingu kohaselt
            kehtestanud, ning tuumamaterjali, mittetuumamaterjali ja seadmeid käsitlevat
            kaitsemeetme- ja kontrollisüsteemi, mille Austraalia valitsus on kehtestanud,
            kohaldatakse vastastikku rahuldaval tasemel.
   4.       Käesoleva lepingu sätetega ei takistata tuumamaterjali, mittetuumamaterjali,
            seadmete ja tehnoloogia vaba liikumist ühenduse territooriumil.
   5.       Tuumamaterjal antakse üle ja asjakohaseid teenuseid osutatakse õiglastel
            kaubandustingimustel. Käesoleva lõike kohaldamine ei piira Euratomi
            asutamislepingu ja sellest tulenevate õigusaktide ega Austraalia õigusnormide
            kohaldamist.
   6.       Lisaks VII artikli lõigetes 5 ja 6 sätestatule võib käesoleva lepingu reguleerimisalasse
            kuuluvaid kaupu või tehnoloogiat viia lepinguosaliste jurisdiktsiooni alt välja üksnes
            selliste kohustuste raames, mis ühenduse üksikute liikmesriikide valitsused ja
            Austraalia valitsus on võtnud tuumamaterjali tarnivate riikide grupis e
            tuumatarneriikide grupis. Eelkõige kohaldatakse kõikide käesoleva lepingu
            reguleerimisalasse kuuluvate kaupade edasiandmisel tuumamaterjali veo suuniseid,
            nagu on sätestatud IAEA dokumendis INFCIRC/254/Rev. 9/Part 1.
                                              VII artikkel
                   Käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluv tuumamaterjal
   1.       Käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluva tuumamaterjali suhtes kohaldatakse
            järgmisi nõudeid:
ET                                                  11                                               ET
 ---pagebreak---       a)    ühenduses Euratomi kaitsemeetmeid vastavalt Euratomi asutamislepingule
            ning IAEA kaitsemeetmeid vastavalt järgmistele kaitsemeetmete lepingutele,
            võttes arvesse nende võimalikku muutmist ja asendamist, ning kooskõlas
            tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga:
            i)     ühenduse         tuumarelvavabade         liikmesriikide,        Euroopa
                   Aatomienergiaühenduse ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri
                   vaheline leping, mis sõlmiti 5. aprillil 1973 Brüsselis ja jõustus 21.
                   veebruaril 1977 (avaldatud IAEA dokumendis INFCIRC/193);
            ii)    Prantsusmaa, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Rahvusvahelise
                   Aatomienergiaagentuuri vaheline leping, mis sõlmiti juulis 1978 ja
                   jõustus 12. septembril 1981 (avaldatud IAEA dokumendis
                   INFCIRC/290);
            iii)   Suurbritannia      ja      Põhja-Iiri   Ühendkuningriigi,        Euroopa
                   aatomienergiaühenduse ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri
                   vaheline leping, mis käsitleb kaitsemeetmete kohaldamist Suurbritannia
                   ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigis seoses tuumarelva leviku tõkestamise
                   lepinguga ning mis sõlmiti 6. septembril 1976 Viinis ja jõustus 14.
                   augustil 1978 (avaldatud IAEA dokumendis INFCIRC/263);
            iv)    lisaprotokollid, mis sõlmiti 22. septembril 1998 IAEA dokumendi
                   INFCIRC/540 (parandatud) (Karmimate kaitsemeetmete süsteem, II osa)
                   ning mis jõustusid 30. aprillil 2004;
      b)    Austraalias IAEA kaitsemeetmeid kooskõlas Austraalia ja Rahvusvahelise
            Aatomienergiaagentuuri vahel sõlmitud lepinguga, mis käsitleb kaitsemeetmete
            kohaldamist seoses tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga ja mis jõustus 10.
            juulil 1974 (avaldatud IAEA dokumendis INFCIRC/217); kõnealust Austraalia
            ja Aatomienergiaühenduse vahelist lepingut, mis käsitleb kaitsemeetmete
            kohaldamist seoses tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga, on täiendatud
            lisaprotokolliga, mis sõlmiti 23. septembril 1997 Viinis ja mis jõustus 12.
            detsembril 1998 (avaldatud IAEA dokumendis INFCIRC/217/Add.1).
   2. Kui ühenduses või Austraalias peatatakse või lõpetatakse mingil põhjusel mõne
      käesoleva artikli lõikes 1 osutatud, IAEAga sõlmitud lepingu kohaldamine, sõlmib
      asjaomane lepinguosaline IAEAga lepingu, milles sätestatakse samasugune tõhusus
      ja reguleerimisala, nagu on ette nähtud käesoleva artikli lõike 1 punkti a või b
      kohases kaitsemeetmete lepingus, või kui see ei ole võimalik,
      a)    kohaldab ühendus, niivõrd kui see ühendust puudutab, Euratomi
            kaitsemeetmesüsteemil põhinevaid kaitsemeetmeid, mis tagavad samasuguse
            tõhususe ja reguleerimisala, nagu on ette nähtud käesoleva artikli lõike 1
            punktis a osutatud kaitsemeetmelepingutes, või kui see ei ole võimalik,
      b)    lepivad lepinguosalised kokku menetluses selliste kaitsemeetmete
            kohaldamiseks, millega tagatakse samasugune tõhusus ja reguleerimisala, nagu
            on ette nähtud käesoleva artikli lõike 1 punktis a või b osutatud
            kaitsemeetmelepingutes.
ET                                          12                                              ET
 ---pagebreak---    3. Füüsilise kaitse meetmeid peab igal ajal kohaldama tasemetel, mis vastavad vähemalt
      IAEA dokumendis INFCIRC/254/Rev.9/Part 1 (tuumamaterjali transpordi suunised)
      C lisas sätestatud kriteeriumidele; lisaks kõnealusele dokumendile lähtuvad ühenduse
      liikmesriigid, Euroopa Komisjon ning Austraalia füüsilise kaitse meetmete
      kohaldamise korral oma kohustustest, mis tulenevad tuumamaterjali füüsilise kaitse
      konventsioonist, mis sõlmiti 3. märtsil 1980, sealhulgas selle muudatustest, mis kõigi
      lepinguosaliste jaoks kehtivad, ja IAEA dokumendis INFCIRC/225/Rev.4
      (parandatud) (tuumamaterjali füüsiline kaitse) esitatud soovitustest. Transpordi
      suhtes kohaldatakse 3. märtsi 1980. aastal sõlmitud tuumamaterjali füüsilise kaitse
      rahvusvahelise konventsiooni sätteid, sealhulgas selle muudatusi, mis kõigi
      lepinguosaliste jaoks kehtivad, ning IAEA eeskirju radioaktiivsete materjalide ohutu
      veo kohta ((IAEA ohutusstandardite seeria nr TS-R-1).
   4. Tuumaohutuse ja jäätmekäitluse suhtes kohaldatakse tuumaohutuse konventsiooni,
      mis sõlmiti 17. juunil 1994 Viinis ja mis jõustus 24. oktoobril 1996 (IAEA
      INFCIRC/449), kasutatud tuumkütuse käitlemise ohutust ja radioaktiivsete jäätmete
      käitlemise ohutust käsitlevat ühiskonventsiooni, mis sõlmiti 5. septembril 1997
      Viinis ja mis jõustus 18. juunil 2001 (IAEA INFCIRC/546), tuumaavarii või
      kiirgusliku avariiolukorra puhul abi andmise konventsiooni, mis sõlmiti 26.
      septembril 1986 Viinis ja mis jõustus 26. veebruaril 1987 (IAEA INFCIRC/336),
      ning tuumaavariist operatiivse teatamise konventsiooni, mis sõlmiti 26. septembril
      1986 Viinis ja mis jõustus 27. oktoobril 1986 (IAEA INFCIRC/335).
   5. Käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluvat tuumamaterjali ei viida vastuvõtva
      lepinguosalise jurisdiktsiooni alla kuuluvalt territooriumilt välja ilma tarniva
      lepinguosalise eelneva kirjaliku nõusolekuta, v.a kooskõlas käesoleva artikli lõikega
      6.
   6. Käesoleva lepingu jõustumisel vahetavad lepinguosalised nende kolmandate riikide
      loetelud, kuhu teine lepinguosaline võib tuumamaterjali vedada vastavalt käesoleva
      artikli lõikele 5. Kumbki lepinguosaline teatab teisele lepinguosalisele kõnealuse
      kolmandate riikide loetelu muudatustest.
ET                                           13                                              ET
 ---pagebreak---                                              VIII artikkel
                                           Ümbertöötamine
   Lepinguosalised annavad oma nõusoleku käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluvaid
   tuumamaterjale sisaldava tuumkütuse ümbertöötamiseks, tingimusel et ümbertöötamine
   toimub A lisas sätestatud tingimustel.
                                              IX artikkel
                                          Intellektuaalomand
   Lepinguosalised tagavad käesoleva lepingu kohase koostöö käigus loodud
   intellektuaalomandi ning üleantud tehnoloogia nõuetekohase ja tõhusa kaitse vastavalt
   lepinguosaliste vahel dokumenteeritud korrale ning Austraalias ja Euroopa Liidus, ühenduses
   või nende liikmesriikides kehtivate õigusaktidele.
                                               X artikkel
                                             Teabevahetus
   1.        a)    Lepinguosalised teevad teineteisele ning ühenduses asuvatele või Austraalia
             valitsuse jurisdiktsiooni alla kuuluvatele isikutele kättesaadavaks nende käsutuses
             oleva teabe käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluvate küsimuste kohta.
             b)    Käesoleva lepingu reguleerimisalasse ei kuulu sellise teabe edastamine, mis on
                   saadud kolmandatelt isikutelt tingimustel, mis välistavad sellise teabeedastuse.
             c)    Teavet, millel tarniva lepinguosalise arvates on kaubanduslik väärtus,
                   edastatakse üksnes tingimustel, mille lepinguosalised on täpselt kindlaks
                   määranud.
   2.        a)    Lepinguosalised soodustavad ja lihtsustavad teabevahetust Austraalia valitsuse
             jurisdiktsiooni alla kuuluvate isikute ja ühenduses asuvate isikute vahel käesoleva
             lepingu reguleerimisalasse kuuluvates küsimustes.
             b)    Kõnealuste isikute valduses olevat teavet edastatakse üksnes nende isikute
                   nõusolekul ja nende kindlaksmääratud tingimustel.
   3.        Lepinguosalised võtavad kõik vajalikud ettevaatusabinõud käesoleva lepingu alusel
             saadud teabe konfidentsiaalsuse säilitamiseks.
                                              XI artikkel
                                        Lepingu rakendamine
   1.        Käesoleva lepingu sätteid rakendatakse heas usus, vältides Austraalia ja ühenduse
             tuumaalase tegevuse takistamist, viivitamist või sellesse põhjendamatult sekkumist
             ning tegutsedes kooskõlas aruka juhtimise tavadega, mis on vajalikud tuumaalase
             tegevuse majanduslikku tasuvust ja ohutust silmas pidades.
ET                                                 14                                               ET
 ---pagebreak---    2. Käesoleva lepingu sätteid ei kasutata kaubandusliku või tööstusliku eelise
      taotlemiseks, kummagi lepinguosalise või volitatud isikute siseriiklikesse või
      rahvusvahelistesse kaubandus- või tööstushuvidesse sekkumiseks, sekkumiseks
      kummagi lepinguosalise või ühenduse liikmesriikide valitsuste tuumapoliitikasse,
      tuumaenergia rahuotstarbelise, lõhkeainetega mitte seotud kasutuse edendamise
      takistamiseks ega käesoleva lepingu alla kuuluvate kaupade liikumise takistamiseks
      (või selliste kaupade liikumise takistamiseks, mille kohta on teatatud, et nende suhtes
      hakatakse käesolevat lepingut kohaldama) lepinguosaliste jurisdiktsiooni alla
      kuuluval territooriumil või Austraalia ja ühenduse vahel.
   3. Käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluva tuumamaterjali arvestuses lähtutakse
      tuumamaterjalide vahetatavuse ning proportsionaalsuse ja samaväärsuse põhimõttest,
      nagu on sätestatud käesoleva lepingu XII artikli kohastes halduskokkulepetes.
   4. Kõik muudatused käesoleva lepingu I, IV, VI ja VII artiklis nimetatud IAEA
      teabealastes ringikirjades jõustuvad käesoleva lepingu alusel alles siis, kui
      lepinguosalised on teineteisele diplomaatiliste kanalite kaudu teatanud selliste
      muudatuste heakskiitmisest.
                                       XII artikkel
                                  Halduskokkulepped
   1. Mõlema lepinguosalise pädevad asutused sõlmivad käesoleva lepingu sätete
      tulemusliku täitmise tagamiseks halduskokkulepped.
   2. Käesoleva artikli lõike 1 kohaselt sõlmitud halduskokkulepet võib muuta, kui
      pädevad asutused on koos teinud sellekohase kirjaliku otsuse.
                                      XIII artikkel
                                    Kohaldatav õigus
   1. Käesoleva lepingu alusel tehtav koostöö on kooskõlas Austraalias ja Euroopa Liidus
      kehtivate õigusnormidega ning lepinguosaliste sõlmitud rahvusvaheliste lepingutega.
      Ühenduse puhul hõlmab kohaldatav õigus Euratomi asutamislepingut ning sellel
      põhinevaid õigusakte.
   2. Lepinguosalised vastutavad teineteise ees selle tagamise eest, et Austraalias kiidavad
      käesoleva lepingu sätted heaks ja järgivad neid kõik sealsed valitsusasutused ja
      Austraalia jurisdiktsiooni alla kuuluvad isikud ning ühenduses kõik seal asuvad
      isikud, keda on volitatud käesoleva lepingu alusel.
ET                                          15                                                ET
 ---pagebreak---                                         XIV artikkel
                                    Nõuete rikkumine
   1. Kui üks lepinguosaline või mõni ühenduse liikmesriik rikub mõnda käesoleva
      lepingu olulist sätet, võib teine lepinguosaline käesoleva lepingu alusel tehtava
      koostöö täielikult või osaliselt peatada või lõpetada, teatades sellest kirjalikult ette.
   2. Enne kui lepinguosalised võtavad nimetatud meetmeid, konsulteerivad nad
      üksteisega, et jõuda otsusele parandusmeetmete vajaduses ning, kui kõnealused
      meetmed on vajalikud, siis võetavate parandusmeetmete ning ajavahemiku osas,
      mille jooksul need meetmed võetakse.
   3. Käesoleva artikli lõike 1 kohaseid meetmeid võetakse üksnes juhul, kui
      lepinguosaliste kindlaksmääratud aja jooksul ei ole õnnestunud rakendada
      kokkulepitud meetmeid või kui pärast mõistliku ajavahemiku möödumist ei ole
      suudetud lahendust leida. Sel juhul on tarnival lepinguosalisel õigus nõuda käesoleva
      lepingu reguleerimisalasse kuuluva tuumamaterjali tagastamist.
   4. Kui tuumalõhkeseadme lõhkab ühenduse tuumarelvavaba liikmesriik või Austraalia,
      kohaldatakse eespool nimetatud sätteid.
                                        XV artikkel
                        Konsulteerimine ja vahekohtumenetlus
   1. Kummagi lepinguosalise taotlusel kohtuvad lepinguosaliste esindajad vajaduse korral
      selleks, et konsulteerida üksteisega käesoleva lepingu kohaldamisega seotud
      küsimustes, jälgida lepingu toimimist ja arutada käesolevas lepingus sätestatud
      koostöökokkuleppeid täiendavate kokkulepete üle. Sellised konsultatsioonid võivad
      toimuda ka kirjavahetuse teel. Konkreetsemalt konsulteerivad lepinguosalised enne
      käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluva tuumamaterjaliga seotud uute
      rikastamis- või ümbertöötamisprojektide käivitamist.
   2. Kõik käesoleva lepingu tõlgendamisel või kohaldamisel tekkivad vaidlused, mida
      lepinguosalised ei lahenda läbirääkimiste teel või muul viisil, esitatakse ühe või teise
      lepinguosalise taotlusel vahekohtule, mis koosneb kolmest vahekohtunikust. Kumbki
      lepinguosaline määrab ühe vahekohtuniku ja kaks sel viisil määratud vahekohtunikku
      valivad kolmanda, kes ei ole kummagi lepinguosalise kodanik ja kellest saab
      vahekohtu esimees. Kui kolmekümne päeva jooksul pärast vahekohtu moodustamise
      avalduse esitamist ei ole üks lepinguosalistest vahekohtunikku ametisse nimetanud,
      võib teine vaidlusosaline nõuda, et vahekohtuniku nimetamata jätnud lepinguosalise
      vahekohtuniku nimetaks ametisse Rahvusvahelise Kohtu president. Kui kolmekümne
      päeva jooksul pärast mõlema lepinguosalise vahekohtuniku ametisse nimetamist ei
      ole valitud kolmandat vahekohtunikku, võib kumbki lepinguosaline nõuda, et
      kõnealuse kolmanda vahekohtuniku nimetaks ametisse Rahvusvahelise Kohtu
      president. Vahekohtu liikmete enamus moodustab kvoorumi ja kõik otsused võetakse
      vastu kõigi vahekohtu liikmete häälteenamusega. Vahekohtumenetluse määrab
      kindlaks vahekohus. Vahekohtu otsused on mõlema lepinguosalise jaoks siduvad ja
      nad peavad neid otsuseid täitma. Vahekohtunike töötasu määratakse kindlaks
      samadel alustel kui Rahvusvahelise Kohtu ad hoc kohtunike töötasu.
ET                                           16                                                 ET
 ---pagebreak---    3.       Vaidluste lahendamisel kasutatakse käesoleva lepingu ingliskeelset versiooni.
                                            XVI artikkel
                                          Täiendavad sätted
   Austraalia ja ühenduse liikmesriikide vahel sõlmitud kõikide kahepoolsete tuumaenergiaalaste
   koostöölepingute sätteid käsitatakse käesoleva lepingu sätteid täiendavana ja vajaduse korral
   asendatakse kõnealused sätted käesoleva lepingu sätetega.
                                            XVII artikkel
                                            Muudatused
   1.       Lepinguosalised võivad teise lepinguosalise taotluse korral pidada nõu käesoleva
            lepingu võimalike muudatuste üle eelkõige selleks, et võtta arvesse
            tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete rahvusvahelist arengut.
   2.       Lepinguosaliste nõusolekul võib käesolevat lepingut muuta.
   3.       Mis tahes muudatus jõustub kuupäeval, mille lepinguosalised määravad kindlaks
            omavahel diplomaatiliste nootide vahetamise teel.
   4.       Käesoleva lepingu lisa on lepingu lahutamatu osa ja seda võib muuta kooskõlas
            käesoleva artikliga.
                                           XVIII artikkel
                                      Jõustumine ja kehtivusaeg
   1.       Käesolev leping jõustub kuupäeval, mil viimane lepinguosaline on kirjalikult
            teatanud, et lepingu jõustamiseks vajalikud siseriiklikud menetlused on lõpetatud.
   2.       Leping sõlmitakse esialgu kolmekümneks aastaks. Seejärel pikeneb lepingu
            kehtivusaeg automaatselt järgmiseks kümneks aastaks, v.a juhul, kui vähemalt kuus
            kuud enne kõnealuse täiendava kehtivusperioodi lõppemist teatab üks lepinguosaline
            teisele lepinguosalisele oma kavatsusest leping lõpetada.
   3.       Olenemata käesoleva lepingu või selle põhjal toimuva koostöö mis tahes põhjusel
            peatamisest, lõpetamisest või kehtivusaja möödumisest, kehtivad III, IV, V, VI, VII,
            VIII, IX, X, XI, XII ja XIII artiklis sätestatud kohustused seni, kuni kõnealuste
            artiklite reguleerimisalasse kuuluv tuumamaterjal, mittetuumamaterjal või seadmed
            on teise lepinguosalise territooriumil või tema jurisdiktsiooni all või kusagil tema
            kontrolli all või kuni IV artikli sätete kohaselt lepivad lepinguosalised vastastikku
            kokku, et sellist tuumamaterjali ei saa enam kasutada või et seda ei ole võimalik
            ümber töötada nii, et seda saaks kasutada kaitsemeetmete seisukohast oluliseks
            tuumategevuseks.
   4.       Käesoleva lepinguga asendatakse järgmised dokumendid:
            a)     Austraalia valitsuse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse vaheline leping, mis
                   käsitleb tuumamaterjali vedu Austraaliast Euroopa Aatomienergiaühendusse ja
                   mis sõlmiti 21. septembril 1981 Brüsselis;
ET                                                17                                              ET
 ---pagebreak---              b)   8. septembril 1993 Brüsselis nootide vahetamise teel koostatud rahvusvaheliste
                  kohustuste vahetamist käsitlev rakenduskokkulepe seoses Austraalia valitsuse
                  ja Euroopa Aatomienergiaühenduse (EURATOM) vahelise lepinguga, mis
                  käsitleb tuumamaterjali vedu ja mis sõlmiti 21. septembril 1981;
             c)   8. septembril 1993 Brüsselis nootide vahetamise teel sõlmitud
                  rakenduskokkulepe plutooniumi veo kohta seoses Austraalia valitsuse ja
                  Euroopa Aatomienergiaühenduse (EURATOM) vahelise lepinguga, mis
                  käsitleb tuumamaterjali vedu ja mis sõlmiti 21. septembril 1981; ning
             d)   nootide vahetamise teel sõlmitud rakenduskokkulepe plutooniumi veo kohta
                  vastavalt Austraalia valitsuse ja EURATOMi vahelisele lepingule, mis käsitleb
                  tuumamaterjali vedu Austraaliast EURATOMi ja mis sõlmiti 21. septembril
                  1981, ning vastavalt kõnealusele lepingule lisatud kaaskirjale nr 2 ja vastavalt
                  plutooniumi vedu käsitlevale rakenduskokkuleppele, mis koostati 8. septembril
                  1993.
   KOOSTATUD …. (koht) … (kuupäev) kahes eksemplaris bulgaaria, eesti, hispaania,
   hollandi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi,
   rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik
   tekstid on võrdselt autentsed.
   SELLE TÕENDUSEKS on allakirjutanud selleks täielikult volitatuna käesolevale
   kokkuleppele alla kirjutanud.
   Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel                Austraalia valitsuse nimel
   [allkiri]                                          [allkiri]
ET                                                18                                               ET
 ---pagebreak---                                                A LISA
                                      ÜMBERTÖÖTAMINE
   Lepingu VIII artiklis on sätestatud, et käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluv
   tuumamaterjal töötatakse ümber ainult vastavalt käesolevas lisas sätestatud tingimustele.
   Käesoleva lepingu osalised,
   olles teadlikud, et plutooniumi eraldamine, ladustamine, vedu ja kasutamine eeldavad
   erimeetmeid, mis vähendaksid tuumarelvade leviku ohtu;
   tunnustades ümbertöötamise tähtsust seoses energia tõhusa kasutamise, kasutatud
   tuumkütuses sisalduvate ainete käitlemise või muu rahuotstarbelise kasutamisega ja mitte
   lõhkeainena, kaasa arvatud teadusuuringud;
   soovides, et käesolevas lisas sätestatud kokkulepitud tingimuste rakendamine oleks
   prognoositav ja et see tegelikult toimuks, võttes arvesse nii nende kindlat otsust tagada
   tuumarelva leviku tõkestamise eesmärgi lähendamine kui ka lepinguosaliste
   tuumakütusetsükli programmide pikaajalisi vajadusi;
   olles otsustanud jätkuvalt toetada rahvusvaheliste kaitsemeetmete ning muude töötlemise ja
   plutooniumiga seotud meetmete väljatöötamist, sealhulgas tuumarelva leviku tõkestamist
   soodustavate ja tõhusa füüsilise kaitse meetmete väljatöötamist,
   on kokku leppinud järgmises:
                                              Artikkel 1
   Käesoleva lepingu reguleerimisalasse kuuluvat tuumamaterjali võib ümber töötada järgmistel
   tingimustel:
            a)    materjal töötatakse ümber energia kasutamiseks või kasutatud tuumkütuses
                  sisalduvate ainete käitlemiseks vastavalt tuumkütusetsükli programmile, mis on
                  pädevate asutustega konsulteerides omavahel kindlaks määratud;
            b)    lepinguosaline, kes kavatseb tuumamaterjali ümber töötada, esitab kirjelduse
                  tuumkütusetsükli kavandatava programmi kohta, sealhulgas ümbertöötamisega
                  ning plutooniumi ladustamise, kasutamise ja veoga seotud poliitilise, õigusliku
                  ja reguleeriva raamistiku üksikasjad;
            c)    taastatud plutoonium ladustatakse ja seda kasutatakse vastavalt eespool punktis
                  a osutatud tuumkütusetsükli programmile, ning
            d)    taastatud plutooniumi töötatakse ümber ja kasutatakse muudel
                  rahuotstarbelistel ja lõhkeainetega mitte seotud eesmärkidel, sealhulgas
                  teadusuuringuteks, üksnes tingimustel, mille lepinguosalised määravad
                  omavahel kirjalikult kindlaks pärast käesoleva lisa artiklis 2 sätestatud
                  konsultatsioone.
ET                                                19                                              ET
 ---pagebreak---                                               Artikkel 2
   Lepinguosalised alustavad konsultatsioone 40 päeva jooksul pärast ükskõik kumma
   lepinguosalise taotluse saamist, et:
           a)     kontrollida käesoleva lisa sätete toimimist;
           b)     kaaluda muudatuste tegemist käesoleva lisa artikli 1 kohases tuumkütusetsükli
                  programmis;
           c)     kaaluda rahvusvaheliste kaitsemeetmete ja muude kontrollimeetodite
                  täiustamist, sealhulgas ümbertöötamist ja plutooniumi käsitlevate uute
                  üldtunnustatud rahvusvaheliste süsteemide kehtestamist; või
           d)     kaaluda selliste ettepanekute tegemist, mis käsitlevad eraldatud plutooniumi
                  ümbertöötamist, kasutamist, ladustamist ja vedu muudel rahuotstarbelistel ja
                  lõhkeainetega mitte seotud eesmärkidel, sealhulgas teadusuuringuteks.
ET                                                20                                            ET


title: Komisjoni soovitus, 27. mai 2005, euromüntide autentimise ja ringlusse kõlbmatute euromüntide käitlemise kohta (teatavaks tehtud numbri K(2005) 1540 all)

text:
               15.7.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 184/60

      KOMISJONI SOOVITUS,
   27. mai 2005,
   euromüntide autentimise ja ringlusse kõlbmatute euromüntide käitlemise kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2005) 1540 all)
   (2005/504/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 28. juuni 2001. aasta määruses (EÜ) nr 1338/2001, milles sätestatakse vajalikud meetmed euro võltsimise takistamiseks, (1) nõutakse, et krediidiasutustel ja muudel asutustel, kes osalevad erialase tegevusena pangatähtede ning müntide sorteerimises ja jaotamises, seal hulgas need, kelle tegevus seisneb erinevas vääringus pangatähtede või müntide vahetamises, nagu valuutavahetuskontorid, on kohustus kõrvaldada ringlusest kõik saadud euro pangatähed ja mündid, mille kohta nad teavad või mille suhtes neil on piisavalt põhjust uskuda, et need on võltsitud, ja anda need üle pädevatele siseriiklikele asutustele.

               (2)

               Puudub ühine meetod, mis tagaks, et võltsitud mündid avastatakse ja kõrvaldatakse ringlusest. Sellega kaasneb oht, et võltsitud mündid ja muud euromüntidega sarnanevad esemed, mis pettuse teel või kogemata on lastud ringlusse, jäävad kasutusse ning võivad tekitada kasutajates segadust ja põhjustada neile kahju.

               (3)

               Müntide autentimise käigus automaatsortimise teel eemaldatakse hulk esemeid, muuhulgas võltsitud münte ja ringlusse kõlbmatuid ehtsaid euromünte. Lisaks sellele edastavad pädevatele asutustele ehtsaid, ringlusse kõlbmatuid münte ka ettevõtjad ja üksikisikud.

               (4)

               Riiklikele ametiasutustele ei ole kehtestatud ühtseid eeskirju ehtsate, ringlusse kõlbmatute müntide käitlemiseks ja hüvitamiseks ning selle tulemusena toimitakse euroala riikides erinevalt, mis omakorda põhjustab selliste euromüntide hüvitamisel erinevusi.

               (5)

               Selleks, et aidata kaasa määruse (EÜ) nr 1338/2001 artikli 6 rakendamisele, on soovitav sätestada ringluses olevate euromüntide autentimise kord, mille käigus võltsitud mündid, euromüntide sarnased esemed ja ringlusse kõlbmatud euromündid kõrvaldatakse käibelt.

               (6)

               Ehtsate, ringlusse kõlbmatute euromüntide puhul on soovitav kehtestada suunised nende käitlemiseks ja hüvitamiseks või asendamiseks, et luua võrdsed tingimused,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   I OSA
   MÄÄRATLUSED JA SOOVITUSLIKUD TAVAD
   Artikkel 1
   Mõisted
   Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

                  euromüntide autentimine – euromüntide autentsuse kontrollimine kas automatiseeritud elektromehaanilise sortimise või käsitsi sortimise teel. Selle protsessi käigus eemaldatakse võltsitud mündid ja ehtsad, ringlusse kõlbmatud euromündid, euromüntidega sarnased välisriikide mündid ning muud metallesemed nagu medalid ja žetoonid, mis sarnanevad euromüntidega;

               b)

                  ringlusse kõlbmatud euromündid – ehtsad euro käibemündid, mis on defektsed või mille tehnilised parameetrid ja identifitseerimistunnused (mõõtmed, kaal, värvus, korrosioon, servakahjustused) on suhteliselt pika ringluses oleku aja jooksul või juhuse tõttu märgatavalt muutunud, aga ka tahtlikult muudetud mündid, mis ei ole võltsitud. Käesoleva dokumendi tähenduses on mündid tehniliste näitajate poolest ringlusse kõlbmatud, kui üks kontrollmõõde erineb vastavale euromündile ettenähtust vähemalt 0,30 millimeetrit ja/või kaalu puhul vähemalt 5 % võrra.

         Artikkel 2
   Soovituslikud tavad
   Liikmesriigid peaksid teostama või kontrollima oma territooriumil ringluses olevate euromüntide autentimist kooskõlas käesoleva soovituse II osa sätetega.
   Liikmesriigid peaksid vastu võtma ühised eeskirjad ringlusse kõlbmatute euromüntide käitlemiseks, hüvitamiseks või asendamiseks kooskõlas käesoleva soovituse III osa sätetega.
   II OSA
   EUROMÜNTIDE AUTENTIMINE
   Artikkel 3
   Autentimise ja kontrollimise nõuded
   Vähemalt järgmise nimiväärtusega euromünte tuleks autentida: 2 eurot, 1 euro, 50 senti.
   Autentimine tuleks läbi viia keskasutustes ja/või müntide käitlemise käigus. Selleks peaksid liikmesriigid pidama sidet krediidiasutuste ja teiste erialaselt sularaha käitlevate asutustega, et arutada nendega käesoleva soovituse artiklites 4–6 ettenähtud autentimismeetmete rakendamist.
   Igal aastal igas liikmesriigis audenditavate euromüntide kogus peaks moodustama vähemalt 10 % kõnealuses liikmesriigis enne eelmise aasta lõppu käibele lastud vastava nimiväärtusega müntide netokogusest. Selle tagamiseks, et vajalik kogus euromünte autenditakse kooskõlas artiklitega 4–6, peaksid liikmesriigid kontrollima asjakohasel hulgal krediidiasutusi ja teisi erialaselt sularaha käitlevaid asutusi.
   Artikkel 4
   Sortimismasinate kontrollimine
   Sortimismasinate töökorras olekut tuleks kontrollida järgmiselt tuvastamiskatsete abil, millele eelneb vajaduse korral sortimiskatse:

               1.

               Sortimiskatse eesmärk on kontrollida, kas masin suudab kõik erineva nimiväärtusega euromündid õigesti sortida. Seda kohaldatakse, kui puuduvad masinate sortimisomadusi reguleerivad siseriiklikud eeskirjad.
               Sortimiskatse käigus tuleb kontrollida vähemalt sadat iga nimiväärtusega ehtsat euromünti. Kõnealused erineva nimiväärtusega mündid segatakse omavahel ja söödetakse kolm korda läbi masina.
               Iga katse õnnestumisprotsent peaks olema vähemalt 98 %. Kui sortimis- ja tuvastamiskatsete käigus kasutatud ehtsad euromündid on euromüntidele kehtestatud nõuete piiril, võib kaaluda madalama õnnestumisprotsendi kehtestamist.
               Kõik ehtsad mündid, mille masin eemaldab, tuleb uuesti kontrollida. Pärast kolme üksteisele järgnevat katset peab masin kõik ehtsad mündid ära tundma.

               2.

               Tuvastamiskatse eesmärk on kontrollida, kas masin eemaldab euromüntidega sarnanevad, kuid euromüntide tunnusteta esemed, eelkõige võltsitud mündid.
               Tuvastamiskatse läbiviimiseks on vaja iga vastava nimiväärtusega võltsitud müntide näidiseksemplare, kaasa arvatud materjali, mida kasutatakse müntidega sarnanevate esemete ja muude müntide kui euromüntide valmistamiseks. Selleks tuleks kasutada mitut tüüprühma, mis on pärit siseriiklike mündianalüüsikeskuste või Euroopa Tehnika- ja Teaduskeskuse (ETTK) varudest. Nimetatud rühmad määratleb ja ajakohastab ETTK koostöös siseriiklike mündianalüüsikeskustega.
               ETTKga koostöös kindlaks määratud asjakohase hulga ehtsate müntidega segatakse võltsitud mündid ja söödetakse kolm korda läbi masina. Masin peaks kõigil kolmel katsel kõik võltsitud mündid eemaldama.

               3.

               Siseriiklikke eeskirju silmas pidades tuleks käesolevas artiklis ettenähtud katseid iga sortimismasinaga läbi viia vähemalt korra aastas nendes vastavalt artiklile 3 välja valitud asutustes, kus autentimine toimub.

         Artikkel 5
   Võimalused sortimismasinate lisakontrollimiseks siseriiklikes mündianalüüsikeskustes või ETTKs
   Selleks, et sortimismasinate tootjad saaksid masinate esialgseks seadistamiseks vajalikku teavet, võib teatavates siseriiklikes mündianalüüsikeskustes, ETTKs või kahepoolse kokkuleppe alusel ka tootja ruumides läbi viia kontrolle. Kontrollid tuleb läbi viia koostöös ETTKga määratletud korra ja konfidentsiaalsusnõuete kohaselt.
   Pärast kontrollimist siseriiklikus mündianalüüsikeskuses või ETTKs koostatakse vastavale asutusele kokkuvõttev aruanne ja selle koopia esitatakse ETTK-le. Aruannet säilitatakse vähemalt kolm aastat ja seda võib kasutada võrdluste tegemiseks.
   Aruanne peaks sisaldama vähemalt kontrollitud masina tunnusandmeid, kontrollimise tulemusi ja üldhinnangut, kontrollimisel kasutatud näidisrühmade täpset koostist, vastuvõtukriteeriume, kuupäeva ja volitatud isiku allkirja.
   Siseriiklikud mündianalüüsikeskused ja ETTK peavad registrit nende ruumides kontrollitud sortimismasinate töönäitajate kohta. Käesoleva artikli teises lõigus ettenähtud kontrollimise edukalt läbinud sortimismasinate näidisnimekirjaga saab tutvuda siseriiklikes mündianalüüsikeskustes või ETTKs.
   Artikkel 6
   Kontrollimine ja aruandlus
   Liikmesriigid peaksid jälgima vastavalt artiklile 3 valitud asutuste jõudlust euromüntide autentimisel vähemalt järgmiste näitajate puhul:

               —

               Kas sortimiskeskusel on kirjalikud eeskirjad ja vajalik töökorraldus võltsitud müntide, ringlusse kõlbmatute euromüntide ja euromüntidega sarnanevate esemete avastamiseks?

               —

               Kas eeskirjade täitmiseks on tööle võetud asjaomase koolitusega töötajad?

               —

               Kas tehnilised vahendid vastavad nõuetele ja kas on olemas tootja esmane aruanne sortimismasinate töönäitajate kohta?

               —

               Kas on olemas kirjalik hoolduskava, mis aitaks hoida sortimismasinate töönäitajad lähtetasemel?

               —

               Kas on olemas kirjalikud eeskirjad, mis määratlevad toimingud euromüntide sortimiseks ning võltsitud ja kahtlaste müntide kiireks üleandmiseks pädevatele siseriiklikele ametiasutustele?

               —

               Kui suur on autenditud müntide hulk?

         Viies läbi artiklis 3 ettenähtud kontrollimisi, võib siseriiklikke eeskirju järgides teostada lihtsustatud kontrolli, mis põhineb eespool loetletud näitajatel, ja esitada sellest aruande.
   Kõik liikmesriigid peaksid esitama igal aastal ETTK-le autentimistegevuse kohta aruande, mis hõlmaks katseid ja kontrollimist ning autenditud euromüntide hulka ja iga eemaldatud esemete rühma osakaalu igas ringluses olevas erineva nimiväärtusega mündiklassis.
   III OSA
   RINGLUSSE KÕLBMATUTE EUROMÜNTIDE KÄITLEMINE
   Artikkel 7
   Ringlusse kõlbmatute euromüntide hüvitamine või asendamine
   Kõik liikmesriigid peaksid, sõltumata mündi liikmesriiki tähistavast küljest, hüvitama või vajaduse korral asendama ettevõtjatele ja üksikisikutele nii vastavas liikmesriigis kui ka väljaspool euroala ringlusse kõlbmatud euromündid, mille nimiväärtus peaks olema tuvastatav. Liikmesriigid peaksid artiklis 12 ettenähtud hindamise alusel tagama ringlusse kõlbmatute müntide hüvitamisel võrdsed tingimused, et hüvitamine võiks toimuda sõltumata sellest, millises riigis mündid ringlusest kõrvaldati.
   Liikmesriigid võivad keelduda hüvitamast tahtlikult moonutatud ehtsaid euromünte, kui see on vastuolus siseriiklike põhimõtete või tavaga (kuninga kujutise, münte käibele laskva asutuse häbistamine jms).
   Artikkel 8
   Käitlustasu
   Ringlusse kõlbmatute müntide hüvitamise või asendamise eest tuleks põhimõtteliselt kehtestada käitlustasu. See tasu peaks olema kogu euroalal võrdne ja moodustama 5 % kontrollitud müntide nimiväärtusest.
   Münte tagastava asutuse võib vabastada esimeses lõigus nimetatud tasust, kui ringlusse kõlbmatute vastava nimiväärtusega müntide kogus ei ületa aasta jooksul ühte kilogrammi.
   Juhul, kui kotid/kastid sisaldavad võltsitud münte või nõuetevastaseid münte nagu valesti sorditud münte, muid münte kui euromünte või euromünte, mille nimiväärtust ei ole võimalik kindlaks teha, või esineb muid kõrvalekaldeid, ja nende nõuetevastaste müntide hulk on nii suur, et on vaja üksikasjalikumat kontrolli vastavalt artiklile 10, siis võib nõuda lisatasu suurusega 15 % kotis/kastis olevate müntide nimiväärtusest.
   Liikmesriigid võivad teha üldisi erandeid käitlustasu maksmisel juhul, kui münte tagastavad asutused teevad ringlusse kõlbmatute euromüntide kõrvaldamisel ametiasutustega tihedat ja korrapärast koostööd.
   Transpordikulud ja sellega seotud kulud peaks tasuma münte tagastav asutus.
   Ametivõimudele üleantud võltsitud müntide eest ei tohiks nõuda käitlustasu või muid tasusid.
   Artikkel 9
   Ringlusse kõlbmatute euromüntide pakendamine
   Münte tagastav asutus peaks mündid sortima vastavalt nimiväärtusele standardsetesse kottidesse või kastidesse vastavalt selle liikmesriigi nõuetele, kellele kontrollimistaotlus esitatakse. Kui nõudeid ei järgita, võib taotluse tagasi lükata.
   Kui puuduvad riiklikud pakendamisstandardid, siis peaksid kotid või kastid sisaldama:

               —

               500 münti nimiväärtusega 2 eurot ja 1 euro,

               —

               1 000 münti nimiväärtusega 50 senti, 20 senti ja 10 senti,

               —

               2 000 münti nimiväärtusega 5 senti, 2 senti ja 1 sent.

         Kõikidele kottidele/kastidele peaksid olema selgelt märgitud münte tagastava asutuse andmed, neis olevate müntide koguväärtus ja nende nimiväärtus, kaal, pakendamise kuupäev ja koti/kasti number. Kontrollitav asutus peaks esitama pakendite nimekirja, mis sisaldab ülevaadet saadetud kottidest/kastidest.
   Juhul, kui ringlusse kõlbmatute euromüntide üldkogus on väiksem kui eespool nimetatud nõuetes ette nähtud, tuleks ringlusse kõlbmatud euromündid sortida nimiväärtuse järgi ja need võib saata mittestandardses pakendis.
   Artikkel 10
   Liikmesriikide tehtavad kontrollid
   1.   Liikmesriigid peaksid kontrollima ringlusse kõlbmatuid münte järgmiste näitajate suhtes:

               —

               igas kotis/kastis sisalduv kogus,

               —

               autentsus, et tagada, et võltsitud mündid on eemaldatud,

               —

               välimus, et määrata kindlaks müntide vastavus artikli 7 sätetele.

         2.   Esitatud müntide hulga kontrollimiseks tuleks kõik kotid/kastid kaaluda. Artikli 9 teises lõigus määratletud nõuetele vastavate pakendite nimimassi lubatav hälve võiks olla –2 % ja +1 % vahel. Kui siseriiklikud pakendamisnõuded erinevad eespool nimetatud nõuetest, tuleb läbi viia samaväärne kontroll. Lisaks sellele tuleks kontrollida, ega kottidel/kastidel ei ole märgatavaid kõrvalekaldeid.
   Juhul, kui koti/kasti mass ei jää lubatud piiridesse, tuleb kontrollida kogu vastava koti/kasti sisu.
   3.   Autentsust ja välimust võib kontrollida näidiste võtmise teel. Tagastatud kogusest tuleks kontrollida vähemalt 10 % suurune representatiivne valim järgmise vääringuga münte: 2 eurot, 1 euro, 50, 20 ja 10 senti.
   4.   Lõikes 3 loetletud müntide autentsust tuleks kontrollida järgmisel viisil:

               i)

               kui sortimine toimub mehaaniliselt/automaatselt, tuleks masinad seadistada vastavalt käesoleva soovituse II osas ettenähtud nõuetele;

               ii)

               muudel juhtudel kohaldatakse siseriiklike mündianalüüsikeskuste kriteeriume.

         Juhul, kui avastatakse üks võltsitud münt, tuleb autentida kogu koti/kasti sisu.
   5.   Lõikes 3 mainitud euromüntide välimust tuleb kontrollida, et teha kindlaks, kas koti/kasti sisus esineb kõrvalekaldeid nagu valesti sorditud mündid, muud mündid kui euromündid või euromündid, mille nimiväärtust ei ole võimalik kindlaks teha. Juhul, kui selliseid kõrvalekaldeid esineb rohkem kui 1 % müntide puhul, tuleks vastava koti/kasti sisu uuesti kontrollida ja kindlaks määrata nende müntide hulk, mida ei ole võimalik hüvitada, kasutades üht järgmistest meetoditest:

               i)

               kõik vastavas kotis/kastis olevad mündid kontrollitakse käsitsi, järgides pädeva riikliku asutuse kehtestatud eeskirju;

               ii)

               lisaks lõikes 3 ettenähtud kogusele kontrollitakse veel 10 % kotis/kastis sisalduvate müntide välimust. Kahes näidises kokku sisalduv müntide kogus, mida ei ole võimalik hüvitada, võetakse seejärel aluseks kogu kasti/koti mittehüvitatavate müntide osakaalu määramiseks.

         Artikkel 11
   Teabevahetus ja suhtlemine
   Liikmesriigid peaksid igal aastal esitama komisjonile ning majandus- ja rahanduskomiteele aruande ringlusse kõlbmatute euromüntide kohta, mis on kas hüvitatud või asendatud. Aruanne peaks sisaldama teavet kõnealuste müntide koguse ja nende nimiväärtuse kohta. Lisaks sellele koostab komisjon korralisi aruandeid majandus- ja rahanduskomiteele.
   Liikmesriigid peaksid tagama, et teave teenistuste kohta, kelle ülesandeks on müntide hüvitamine või asendamine, ja nt pakendamisnõuete ja tasudega seotud erikorra kohta oleks kättesaadav asjakohastel veebisaitidel ja vastavates trükistes.
   IV OSA
   LÕPPSÄTTED
   Artikkel 12
   Hindamine
   Kolm aastat pärast käesoleva soovituse avaldamist antakse selles kehtestatud eeskirjadele hinnang, arvestades muu hulgas artiklis 7 sätestatud, ringlusse kõlbmatute müntide hüvitamis- või asendamistingimuste ühtlustamisel saadud kogemusi, artiklis 8 sätestatud käitlustasust vabastamise asjakohasust, võimalust kehtestada liikmesriikides ühtne kord ringlusse kõlbmatute müntide eest makstavate hüvitiste jaoks ja võimalikku vajadust uute õigusaktide järele.
   Artikkel 13
   Adressaadid
   Käesolev soovitus on adresseeritud nõukogu määruse (EÜ) nr 974/98 artiklis 1 määratletud osalevatele liikmesriikidele. (2)

      Brüssel, 27. mai 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni asepresident

         Siim KALLAS

      (1)  EÜT L 181, 4.7.2001, lk 6.

      (2)  EÜT L 139, 11.5.1998, lk 1.


				|

		52014PC0206

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Mosambiigi Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli uuendamise üle /* COM/2014/0206 final - 2014/ () */

			   	SELETUSKIRI
1.           SELETUSKIRI
Euroopa Liit ja Mosambiigi Vabariik on
sõlminud kalandusalase partnerluslepingu protokolli, mida kohaldatakse alates
1. veebruarist 2012. Protokoll, millega tagatakse ELi laevadele
kalapüügivõimalused ja kinnitatakse rahaline hüvitis, kaotab kehtivuse 31.
jaanuaril 2015.
Komisjon teeb ettepaneku alustada
läbirääkimisi, et sõlmida uus protokoll, mis vastaks liikmesriikide kalalaevade
tegelikele võimalustele ja vajadustele ning oleks kooskõlas nõukogu 19. märtsi
2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise
kalanduspoliitika välismõõtme kohta.
Nõukogul palutakse käesolevale soovitusele
lisatud läbirääkimisjuhised vastu võtta.
2.           SOOVITUS
Eespool osutatust lähtuvalt soovitab komisjon:
- nõukogul volitada komisjoni alustama ja
pidama läbirääkimisi Mosambiigi Vabariigiga sõlmitud kalandusalase
partnerluslepingu protokolli uuendamise üle;
- nimetada komisjon selleteemaliste
läbirääkimiste liidupoolseks esindajaks;
- teha komisjonile ülesandeks pidada
läbirääkimisi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetele ja
erikomisjoniga konsulteerides;
- nõukogul käesolevale soovitusele lisatud
läbirääkimisjuhised heaks kiita.
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega volitatakse komisjoni alustama
Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Mosambiigi Vabariigiga sõlmitud kalandusalase
partnerluslepingu protokolli uuendamise üle
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,
võttes arvesse komisjoni soovitust
ning arvestades, et tuleks alustada
läbirääkimisi Mosambiigi Vabariigiga kalandusalase partnerluslepingu uue
protokolli sõlmimiseks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Komisjoni volitatakse pidama Euroopa Liidu
nimel läbirääkimisi Mosambiigi Vabariigiga sõlmitud kalandusalase
partnerluslepingu protokolli uuendamise üle.
Artikkel 2
Läbirääkimisi peetakse ELi välise
kalanduspoliitika töörühmaga konsulteerides ja kooskõlas lisas esitatud
läbirääkimisjuhistega.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
LISA
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega volitatakse komisjoni
alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Mosambiigi Vabariigiga sõlmitud
kalandusalase partnerluslepingu protokolli uuendamise üle
Läbirääkimisjuhised
–
Läbirääkimiste eesmärk on uuendada Euroopa Liidu
ning Mosambiigi Vabariigi vahelise kalandusalase partnerluslepingu protokolli
kooskõlas nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse
komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme
kohta.
–
Selleks et tagada uue protokolli abil säästva ja
vastutustundliku kalapüügi edendamine, on komisjoni eesmärgid läbirääkimistel
järgmised:
·
tagada juurdepääs Mosambiigi Vabariigi
majandusvööndile ning anda Euroopa Liidu kalalaevadele nimetatud
majandusvööndis püügitegevuseks vajalikud kalapüügiload;
·
võtta igakülgselt arvesse parimaid saadaolevaid
teadusalaseid nõuandeid ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt vastu
võetud asjaomaseid majandamiskavasid, et tagada ja parandada
keskkonnasäästlikkust püügil, mis on suunatud ainult olemasolevatele
kalavarudele, võttes arvesse kohaliku laevastiku püügivõimsust ning pöörates
samas erilist tähelepanu kõnealuseid kalavarusid iseloomustavale pikale
rändele;
·
seada eesmärgiks omandada neist kalavarudest ELi
laevastiku huvidele täielikult vastav asjakohane osa, kui nende varude vastu
tunnevad huvi ka teised välisriikide laevastikud;
·
tagada, et juurdepääs kalavarudele põhineb
sarnastel kriteeriumidel nendega, mida kohaldatakse kehtivale protokollile,
võttes samas arvesse viimastel aastatel täheldatud arengut ja uusimaid
saadaolevaid teadusalaseid nõuandeid;
·
jätkata dialoogi valdkondliku poliitika
tugevdamiseks, et toetada vastutustundliku kalanduspoliitika rakendamist
kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses püügitegevuse juhtimise,
järelmeetmete, kontrolli ja seirega ning teadusalaste nõuannetega;
·
lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete
rikkumise tagajärgede kohta;
·
võtta võimalikult suures ulatuses arvesse nende ELi
äärepoolseimate piirkondade huve, kelle majandus ja sotsiaalne olukord on
seotud kalapüügiga Mosambiigis.
–
Selleks et vältida püügitegevuse katkemist, peaks
uus protokoll sisaldama sätet, millega nähakse ette protokolli ajutine
kohaldamine alates kehtiva protokolli kohaldamisaja lõppemisest.
–
Protokollis tuleks eelkõige määrata kindlaks
järgmised aspektid:
·
Euroopa Liidu laevadele tagatavad
kalapüügivõimalused püügiliikide kaupa,
·
rahaline hüvitis ja selle maksmise tingimused ning
·
sektoripõhise toetuse rakendamise viisid.


title: Soovitus: Nõukogu Soovitus valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---               EUROOPA KOMISJON
                                             Brüssel 15.6.2010
                                             SEK(2010) 741 lõplik
                                   Soovitus:
                           NÕUKOGU SOOVITUS
   valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel
ET                                                                        ET
 ---pagebreak---                                                 Soovitus:
                                      NÕUKOGU SOOVITUS
           valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Küprosel
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „alusleping”), eriti selle artikli 126
   lõiget 7,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Vastavalt aluslepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve
           ülemäärasest puudujäägist.
   (2)     Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis
           on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva
           majanduskasvu tagamiseks.
   (3)     Stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga püüti suurendada pakti tõhusust ja
           majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle
           eesmärk oli tagada, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus võetaks täiel
           määral arvesse eelkõige majanduslikku olukorda ja eelarvepositsiooni. Seega nähakse
           stabiilsuse ja kasvu paktiga ette raamistik, millega toetatakse valitsuse poliitikat kindla
           eelarvepositsiooni kiireks taastamiseks, võttes samas arvesse majandusolukorda.
   (4)     Nõukogu otsustas [13. juulil 2010] vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 6, et
           Küprosel on ülemäärane puudujääk.
   (5)     Vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1476/97
           (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise
           kohta)1; määrus on osa stabiilsuse ja kasvu paktist) artiklile 3 peab nõukogu andma
           asjaomastele liikmesriikidele soovitusi ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseks teatava
           aja jooksul. Soovituses tuleb kehtestada kuni kuuekuuline tähtaeg, mille jooksul
           asjaomane liikmesriik peab võtma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
           tõhusaid meetmeid, ning tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, mis
           peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja
           arvatud eriasjaolude ilmnemise korral. Eriasjaolude olemasolu kohta otsuse tegemisel
           tuleks võtta arvesse määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3 täpsustatud
           asjaomaseid tegureid. Lisaks peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi
   1
           EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
ET                                                 2                                                   ET
 ---pagebreak---        kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks struktuurse eelarvepositsiooni (st
       tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised
       meetmed) minimaalne paranemine aastas, seades sihtmärgiks vähemalt 0,5 % SKPst
   (6) Leitakse, et Küprose puhul on olemas eriasjaolud, mis on olulised stabiilsuse ja kasvu
       pakti 2005. aasta reformiga kehtestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
       paindlikumaks rakendamiseks. 2009. aastal vähenes majandusaktiivsus 35 aasta
       jooksul esimest korda. Langus peegeldab sisenõudluse olulist vähenemist ja
       ebasoodsat väliskonjunktuuri. Eelkõige kodumajapidamiste suur võlakoorem ning
       rangemad laenutingimused, olukorra halvenemine tööturul ja usalduse vähenemine
       tingisid eratarbimise vähenemise. Samal ajal aga tehti investeeringutes tõsiseid
       korrektiive, arvestades välisnõudluse vähenemist eluasemeturul, tootmisvõimsuse
       vähest rakendamist ja ettevõtete bilansside restruktureerimist. Lisaks vähenes järsult
       kaupade ja teenuste eksport, sealhulgas eriti turism, finantskriisi ja ülemaailmse
       majanduslanguse ning peamiste kaubanduspartnerite (Ühendkuningriik, euroala,
       Venemaa) palju tagasihoidlikumate kasvuprognooside tõttu. 2009. aasta puudujääk on
       nii majandussurutise kui ka vastavalt majanduse elavdamise kavale Küprose
       ametiasutuste poolt võetud stimuleerivate meetmete tagajärg. Eriasjaolude olemasolu
       korral võib nõukogu lubada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist keskpika
       perioodi jooksul.
   (7) Enne kriisi ja majanduse headel aegadel, mida toetas varahindade buum ja prognoose
       ületavad maksulaekumised, suutis Küpros viia eelarve ülejääki ja vähendada koguvõla
       suhte 2008. aastal 48,4 %ni SKPst (2004. aastal 70,2 %). 2009. aastal mõjutas
       majanduskriis riigi rahandust siiski tugevasti. Selle tulemusena muutus
       eelarvepositsioon, nii et 2008. aasta eelarveülejääk 0,9 % SKPst muutus 2009. aastal
       puudujäägiks 6,1 % SKPst. See oli tingitud ka mitmest suvakohasest meetmest, mida
       võeti majanduslanguse leevendamiseks (kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise
       kavaga) ning sellest, et SKP kasv põhineb üsna suures osas väiksemat maksutulu
       andvatel elementidel. Puudujääk peaks ülemäärase puudujäägi menetluse raames
       rahandusministeeriumi esitatud teatise kohaselt veelgi suurenema, jõudes 2010. aastal
       6,2 %ni SKPst. Komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi kohaselt võib
       eelarvepuudujääk jõuda 2010. aastal ligikaudu 7 %ni SKPst. Võimalikke
       eelarveväliseid meetmeid, mida alles arutatakse ning mille rakendamise vahendite ja
       ajakava kohta puudub kindel teave, ei lisatud.
   (8) Võttes arvesse eriasjaolusid ja Euroopa majanduse elavdamise kava, soovitatakse
       eelarvepositsiooni igal aastal parandada keskmisel tasemel. Selle puhul tuleks arvesse
       võtta kõiki tegureid, mis on olulised eelarvepoliitika eesmärkide saavutamiseks,
       näiteks valitsemissektori eelarvepuudujääk ja koguvõla suhe, samuti muud näitajad,
       nagu jooksevkonto positsioon, finantssektori tingimuslike kohustiste, intressimaksete,
       riskipreemia ja elanikkonna vananemisega seotud kulude muutumine keskpika
       perioodi jooksul. Eelarvepositsiooni keskmise aastase parandamise arvutamisel
       võetakse aluseks komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi 2011. aasta
       eelarvepuudujääk. Kogu eelarvepositsiooni parandamine, mida on vaja nominaalse
       eelarvepuudujäägi eesmärgi (3 % SKPst) tähtaegseks saavutamiseks, arvutatakse nii,
       et lähtutakse SKP lõhe järk-järgulisest kõrvaldamisest 2015. aastaks.
   (9) Selle taustal on asjakohane kaaluda ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist keskpikas
       perspektiivis, seades tähtajaks 2012. aasta. Võttes arvesse suurt välist ja sisemist
       tasakaalustamatust, peaksid Küprose ametiasutused usaldusväärse ja jätkusuutliku
ET                                             3                                              ET
 ---pagebreak---         kohandamise saavutamiseks toetama 2010. aastal fiskaalstrateegiat meetmetega,
        millega piiratakse jooksvaid kulusid, et puudujääk väheneks 2010. aastal alla 6 %
        SKPst, ning võtma õigel ajal meetmeid, et määrata kindlaks kuludel põhineva
        konsolideerimise strateegia. Selleks peaksid Küprose ametiasutused tagama, et
        aastastel 2010–2012 parandatakse eelarvepositsiooni igal aastal 1¾ %; täpsustama,
        millised meetmed on vajalikud 2012. aastaks ülemäärase eelarvepuudujäägi
        kõrvaldamiseks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendama
        prognoositust paremate majandus- või eelarvetulemuste korral puudujäägi
        vähendamist. Komisjonile ja nõukogule 1. aprillil 2010 esitatud stabiilsusprogrammis
        lubas Küpros vähendada puudujääki 2011. aastal 4,5 %ni SKPst ning 2012. aastal
        3,4 %ni SKPst. Seega võib lugeda teostatavaks ja vajalikuks eelarvepositsiooni
        täiendava parandamise (lisaks Küprose ametiasutuste esialgsele kavale), mida
        Küproselt käesoleva soovitusega nõutakse. Eelarve konsolideerimine peaks tänu
        esmase ülejäägi piisava taseme taastamisele aitama uuesti vähendada ka
        valitsemissektori koguvõlga, mis läheneb kontrollväärtusele piisavalt kiiresti.
   (10) Finantshaldussüsteemi (FIMAS) vastuvõtmisega parandati hiljuti Küprose
        eelarveraamistikku. Alates 2006. aastast hakkas Küpros järk-järgult rakendama
        kolmeaastast keskpika perioodi raamistikku ning alates 2007. aastast võeti kasutusele
        programmi- ja tulemustepõhine eelarvestamine. Uue raamistiku rakendamine on siiski
        alles algusjärgus ning see peaks hakkama täielikult toimima alates 2012. aastast.
        Seepärast avaldub selle mõju alles keskpikas perspektiivis. Uue raamistiku õigeaegne
        rakendamine on oluline, et riigi rahanduse konsolideerimine oleks edukas ja
        kauakestev. Praegune tava võtta aasta jooksul vastu lisaeelarveid on suurendanud
        jooksvaid kulusid rohkem, kui oli kavas vahendeid eraldada. Uue eelarveraamistiku
        täielik rakendamine peaks seda tava muutma ja viima tõhusama eelarvestamiseni ning
        aitama hoida ministeeriumide kulud ettenähtud piirides. Samal ajal luuakse uue
        eelarvestamiskorraga kindel alus vahendite ümberjagamiseks, mis soodustaks kasvu
        edendavate meetmete võtmist.
   (11) Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on ELi keskmisest tunduvalt
        suurem, mis on peamiselt tingitud sellest, et pensionikulude suhe SKPsse suureneb
        järgmistel kümnenditel märkimisväärselt, mis on osaliselt seotud sellega, et
        pensionisüsteem on alles lapsekingades. 2009. aasta aprillis alustatud pensionireform
        vähendaks veidi pensionikulude suurenemist ning suurendaks mõnevõrra
        sotsiaalkindlustusmaksete määrasid. Reform peaks parandama pensionisüsteemi
        pikaajalist tasakaalu ning vähendama ohtu jätkusuutlikkusele, samas puudub sellel
        mõju üldhinnangule. 2009. aasta eelarvepositsioon suurendab elanikkonna vananemise
        pärssivat mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Esmase eelarvepositsiooni
        parandamine keskpika perioodi jooksul ja lisameetmed, millega piiratakse elanikkonna
        vananemisega seotud kulude kasvu, võiksid aidata vähendada neid ohtusid riigi
        rahanduse jätkusuutlikkusele, mida peeti kõrgeks komisjoni 2009. aasta
        jätkusuutlikkuse aruandes2.
   2
        Nõukogu 10. novembri 2009. aasta järeldustes riigi rahanduse jätkusuutlikkuse kohta „kutsub nõukogu
        liikmesriike üles pöörama oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides tähelepanu jätkusuutlikkuse-
        kesksetele strateegiatele” ja lisaks „kutsub komisjoni koos majanduspoliitika komitee ning majandus- ja
        rahanduskomiteega arendama edasi meetodeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse õigeaegseks
        hindamiseks järgmise jätkusuutlikkust käsitleva aruande jaoks”, mis on ette nähtud koostada 2012.
        aastal.
ET                                                      4                                                       ET
 ---pagebreak---    (12) Küprose ametiasutuste 2010. aasta aprillis esitatud andmete kohaselt oli
        valitsemissektori koguvõlg 2009. aastal 56,2 % SKPst. Koguvõla suurenemine tulenes
        peamiselt esmase positsiooni märkimisväärsest halvenemisest ja nominaalse SKP
        vähenemise põhjustatud „lumepalliefektist”, mis suurendas võlataset. Võlakoormuse
        ja eelarvepuudujäägi suhte muutusel oli samuti negatiivne mõju võla tasemele
        (ligikaudu 1 protsendipunkt SKPst) valitsemissektori varade akumuleerimise tõttu
        aasta lõpus, et täita 2010. aasta jaanuari alguse võlakohustusi, ning erinevuste tõttu
        raha ja viitlaekumiste vahel. Küprose andmetel on võla kavandatav tase 2010. aastal
        62 % SKPst, mis ületab aluslepingu kontrollväärtuse 60 % SKPst (2010. aasta aprillis
        esitatud stabiilsusprogrammi kohaselt on see näitaja veidi väiksem (61 %) ning peaks
        suurenema 63,2 %ni SKPst 2011. aastal). Võttes arvesse eelarve-eesmärke ja ohtusid,
        et makromajanduslik stsenaarium halveneb, võib võla suhe kujuneda kavandatust
        vähemsoodsaks. Komisjoni talitused prognoosivad 2010. aasta kevadel, et võlg
        suureneb 2010. aastal 62,3 %ni SKPst ja 2011. aastal 67,6 %ni, kuna esmane
        positsioon on halvenenud.
   (13) Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane rangem järelevalve eeldab eelarve
        konsolideerimisstrateegia rakendamise korrapärast ja õigeaegset kontrolli. Sellega
        seoses tuleks Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammis käsitleda seda küsimust
        eraldi peatükis.
   (14) Nõukogu arvates peaksid eelarve konsolideerimise meetmed üldiselt tagama
        valitsemissektori eelarve positsiooni püsiva paranemise ning olema samas suunatud
        riigi rahanduse kvaliteedi tõstmisele ja majanduse kasvupotentsiaali suurendamisele.
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   (1)    Tunnistades, et Küprose eelarvepositsioon tulenes 2009. aastal meetmetest, mille
          maht oli 2009. aastal ligikaudu 1½ % SKPst, mis on piisav majanduslangusele
          reageerimiseks ning kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga, samuti
          automaatsete stabilisaatorite toimimisest, peaksid Küprose ametiasutused
          kõrvaldama ülemäärase puudujäägi nii kiiresti kui võimalik hiljemalt 2012. aastaks.
   (2)    Küprose ametiasutused peaksid vähendama valitsemissektori puudujäägi alla 3 %
          SKPst usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil, võttes selleks keskpika perioodi jooksul
          meetmeid. Selleks peaksid Küprose ametiasutused tegema järgmist:
        (a)      võtma vajalikke meetmeid, et vähendada 2010. aastal puudujääki alla 6 %
                 SKPst ja määratlema kuludel põhineva konsolideerimisstrateegia, et puudujääk
                 oleks 2012. aastaks alla kontrollväärtuse;
        (b)      selleks tuleks tagada aastatel 2010–2012 igal aastal eelarvepositsiooni
                 keskmine parandamine vähemalt 1¾% SKPst, mis peaks aitama
                 valitsemissektori koguvõlal hakata uuesti vähenema piisava kiirusega
                 kontrollväärtuse suunas, taastades piisava esmase ülejäägi;
        (c)      täpsustama ja rangelt rakendama meetmeid, mida on vaja ülemäärase
                 eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2012. aastaks, kui tsüklilised tingimused
                 seda võimaldavad, ning kiirendama prognoositust paremate majandus- või
                 eelarvetulemuste korral puudujäägi vähendamist.
ET                                                5                                               ET
 ---pagebreak---    (3)      Selleks et vähendada ohtusid kohandamisele, peaks Küpros muutma keskpika
            perioodi eelarveraamistiku siduvamaks ning parandama eelarvetäitmise kontrolli
            kogu aasta jooksul.
   (4)      Küpros peaks parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, rakendades
            reformimeetmeid pensioni- ja tervishoiukulude kontrollimiseks, et ohjeldada
            vananemisega seotud kulude prognoositud suurenemist.
   (5)      Küprose ametiasutused peaksid lisaks eelarvepositsiooni parandamisele kasutama ka
            muid võimalusi, sealhulgas paremaid majandustingimusi, et kiirendada võla suhte
            vähenemist kontrollväärtuse suunas.
   (6)      Nõukogu kehtestab Küprose valitsusele tähtpäeva [13. jaanuar 2011], milleks tuleb
            võtta tõhusaid meetmeid ja kindlaks määrama meetmed, mida on vaja ülemäärase
            puudujäägi kõrvaldamise poole liikumiseks. Tõhusa meetme hindamisel võetakse
            arvesse majanduslikku arengut võrreldes komisjoni talituste 2010. aasta
            kevadprognoosis esitatud majandusväljavaadetega.
   Küprose ametiasutused peaksid kõnealuste soovituste rakendamisel saavutatud edu käsitlema
   edaspidi koostatavate ajakohastatud stabiilsusprogrammide eri peatükis kuni ülemäärase
   eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamiseni.
   Lisaks rõhutab nõukogu keskpika perioodi eesmärgi saavutamise olulisust eelarve
   asjakohaseks haldamiseks majandussurutise tingimustes. Seepärast kutsub ta Küprose
   ametiasutusi üles tagama pärast ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist eelarve kestev
   konsolideerimine keskpika perioodi eesmärgi suunas, milleks on eelarve struktuurne tasakaal.
   Tõhusa mitmeaastase eelarveraamistiku kavakohane täielik rakendamine aitaks parandada
   eelarve-eesmärkide järgimist ning kulude ranget piiramist keskpikas perspektiivis.
   Käesolev soovitus on adresseeritud Küprose Vabariigile.
   Brüssel,
                                              Nõukogu nimel
                                              eesistuja
ET                                              6                                               ET