               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 260 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Prantsusmaa 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Prantsusmaa 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)26. märtsil 2010 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)13. juulil 2010 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2010–2014) ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)8. juulil 2014 võttis nõukogu vastu soovituse, milles ta käsitles Prantsusmaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitas arvamuse Prantsusmaa 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. 28. novembril 2014 esitas komisjon kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013
                  5
                arvamuse Prantsusmaa 2015. aasta eelarvekava kohta
                  6
               .

               (4)28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  7
                mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  8
                milles nimetati Prantsusmaad liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)18. detsembril 2014 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja majanduskasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Prantsusmaa 2015. aasta riigiaruande
                  9
               . Riigiaruandes hinnati Prantsusmaa edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Prantsusmaal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Arvestades et seni on poliitikameetmed olnud ebapiisavad, on olukorras, kus majanduskasv ja inflatsioon on aeglased ning ettevõtete kasumlikkus väike, märkimisväärselt suurenenud riskid, mis tulenevad nii kulupõhise kui ka mittekulupõhise konkurentsivõime halvenemisest ning suurtest ja kasvavatest võlgadest, eriti valitsemissektori võlast. Selliste meetmete võtmine, millega vähendatakse Prantsusmaa majandust ohustava kahjuliku mõju riski ja Prantsusmaa majanduse suurust silmas pidades ka negatiivse mõju ülekandumist teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse, on eriti oluline.

               (7)30. aprillil 2015 esitas Prantsusmaa oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)Prantsusmaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi 2017. aastaks, mis on kooskõlas nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovitusega, ja saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurne eelarvepuudujääk 0,4 % SKPst – 2018. aastaks
                  10
               . Valitsus kavatseb nõukogu kehtestatud valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärkidest kinni pidada, kuid 2016. ja 2017. aastaks kavandatud eelarve konsolideerimise määr on soovitatust väiksem. Prantsusmaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi järgi eeldab valitsus, et valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutab 2016. aastal tipptaseme 97 % ning väheneb seejärel 2018. aastal 95,5 %ni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamise meetmeid, mida võetakse alates 2016. aastast, ei ole aga piisavalt täpsustatud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal on 2015. aasta nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärk 3,8 % SKPst, mis on kooskõlas eesmärgiga 4 % SKPst. Eeldatav eelarve konsolideerimise määr jääb kõnealusel aastal aga nõukogu soovitatud määrast väiksemaks
                  11
               . Muutumatu poliitika stsenaariumi kohaselt on nominaalne eelarvepuudujääk 2016. aastal komisjoni arvates 3,5 % SKPst, mis on suurem kui soovitatud eesmärk 3,4 % SKPst, ning eelarve konsolideerimise eesmärk jääb täitmata. Seetõttu on 2016. aastal vaja võtta täiendavaid struktuurimeetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Prantsusmaa ei suuda stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid täita.

               (9)Äärmiselt oluline on suurendada kulude läbivaatamisi ja määrata kindlaks suured kulukärbete valdkonnad, et oleks võimalik saavutada oodatavad tulemused. Prantsusmaa peaks tagama, et kulude vähendamise eesmärkide puhul võetakse arvesse nullilähedast inflatsioonimäära. Valitsemissektori võlaga seotud kulud on väiksemate intressimäärade tõttu samal ajal aga väiksemad ning sellega kaasnevaid sääste tuleks kasutada eelarvepuudujäägi vähendamiseks. Lisaks ei õnnestu lühikeses perspektiivis märkimisväärset kokkuhoidu saavutada, kui ei vähendata tunduvalt kasvu sotsiaalkindlustuskuludes, mis ulatusid 2014. aastal 26 %ni SKPst ja moodustasid ligi poole avaliku sektori kogukuludest. 2015.–2017. aastaks on planeeritud tervishoiukulude 11 miljardi euro suurune kokkuhoid, kuid kulude kasvu piiramiseks selles valdkonnas on vaja teha täiendavaid jõupingutusi. Ruumi rakendada täiendavaid kulude piiramise meetmeid on eelkõige ravimihindade ja haiglate kulutuste valdkonnas. Pensionisüsteemis võivad eelolevatel aastatel esineda üha suuremad puudujäägid ja varasematest pensionireformidest nende korrigeerimiseks ei piisa. Pensionisüsteemi üldisele puudujäägile avaldavad jätkuvalt negatiivset mõju eelkõige riigiametnike ja riigi kontrolli all olevate äriühingute töötajate pensioniskeemidest tulenevad puudujäägid. Pensionisüsteemi jätkusuutlikkusele, eelkõige täiendavate pensioniskeemide seisundile, avaldab suurt mõju makromajanduslik olukord. Täiendava pensionisüsteemi hea finantsseisundi taastamiseks on vaja otsustavaid meetmeid.

               (10)Prantsusmaa on viinud ellu kohalike omavalitsuste reformi, mille eesmärk oli süsteemi tõhususe suurendamine. Ta peaks jätkama keskvalitsuse antavate toetuste kavandatud vähendamist ja tugevdama kohalike omavalitsuste kulude kontrolli, seades kohalike omavalitsuste maksutulude aastakasvule ülempiiri, võttes arvesse mitme kohaliku maksu kehtivaid ülempiire. Meetmeid on vaja ka kohalike ametiasutuste halduskulude kasvu piiramiseks.

               (11)Tööjõukulude vähendamiseks ja ettevõtete kasumimarginaali suurendamiseks on rakendatud poliitikameetmeid: konkurentsivõime ja tööhõivega seotud 20 miljardi euro suurune maksukrediit ning vastutuse võtmise ja solidaarsuse pakti alusel kavandatud tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete 10 miljardi euro suurused lisakärped. Need kaks meedet moodustavad 1,5 % SKPst ja peaksid aitama vähendada lõhet Prantsusmaa maksukiilu ja euroala keskmise maksukiilu vahel. Nende rakendamine peaks jätkuma 2016. aastal, kuid arvestades, et riigieelarve seisukohast on nendega seonduvad kulud suured, on oluline hinnata nende tulemuslikkust äriühingu tasandil. Hindamisel tuleks võtta arvesse eelkõige tööjõu- ja tooteturgude jäikusi, eelkõige selliseid, mis mõjutavad palku. Miinimumpalgaga tööjõu kulud püsivad teiste liikmesriikidega võrreldes suured. Miinimumpalga areng ei edenda endiselt ei konkurentsivõimet ega töökohtade loomist. Lisaks võib selle automaatne indekseerimise tuua aeglase inflatsiooni tingimustes kaasa suurema palgakasvu kui ostujõu säilitamiseks vajalik.

               (12)Prantsusmaa peaks rakendama otsustavaid meetmeid, et kõrvaldada tööõigusest ja raamatupidamiseeskirjadest regulatiivsed künnised, mis piiravad Prantsuse ettevõtete, eelkõige VKEde kasvu. Teenuste sektoris on üldiselt võimalusi konkurentsi suurendamiseks, eeskätt ametitoimingute, jaemüügi ja võrgutööstuste valdkonnas. Majandusaktiivsust pärsivad mitmed reguleeritud kutsealadega seotud regulatsioonid ja tariifid. Majanduskasvu, majandusaktiivsust ja võrdseid võimalusi käsitleva hiljutise seaduse raames on vastu võetud uued meetmed õiguselukutsete puhul konkurentsi suurendamiseks ja nende rakendamine on kohapealsete takistuste kõrvaldamise tagamiseks äärmiselt oluline. Prantsusmaa peaks võtma meetmeid takistuste kõrvaldamiseks ka muudes sektorites, eelkõige tervishoiusektoris. Tervishoiusektori kutsealadele juurdepääsuga seotud numerus clausus'e põhimõte takistab endiselt teenuste kättesaadavust ja selle võiks kvaliteeti ja ohutust kahjustamata läbi vaadata.

               (13)Maksude suhe SKPsse oli 2014. aastal 45,8 %, mis on üks suuremaid ELis. Äriühingu tulumaksu määrad on kõrged ja avaldavad negatiivset mõju Prantsusmaa äriühingute investeeringutele. Äriühingute tegelik maksumäär on keskmiselt 38,3 %, mis on üks kõrgemaid ELis. Prantsusmaal on tehtud teatavaks äriühingute sotsiaalkindlustusmaksete kaotamine ja seadusjärgse määra alandamine 28 %-le 2020. aastal, kuid Prantsusmaa peaks suurendama lühikeses perspektiivis jõupingutusi eesmärgiga muuta äriühingute maksustamine majanduskasvu ja investeeringuid toetavaks. Vaja on meetmeid maksusüsteemi lihtsustamiseks ebatõhusate maksude kaotamise teel. On tehtud kindlaks, et üle 100 maksu annab väikest tulu või ei annagi tulu ning nende kaotamine võib lihtsustada äriühingute ja kodumajapidamiste toiminguid.

               (14)Töötuse määr oli Prantsusmaal 2014. aastal kõrge ja pikaajalise töötuse näitaja halvenes, kajastades aeglast majanduskasvu. Üldine töötuse määr oli 10,2 % (2013. aastal 10,3 % ja 2008. aastal 7,5 %); see mõjutas kõige enam noori, vanemaealisi ja madala kvalifikatsiooniga töötajaid. Prantsusmaa tööturg on killustunud ning üha suuremal osal uutest töötajatest on tähtajaline leping. Killustatuse vähendamiseks tehtud sihipärased jõupingutused (eelkõige suuremad sotsiaalkindlustusmaksed väga lühikeste lepingute korral) ei ole suutnud seda trendi ohjeldada. Killustatust võiks aidata vähendada töölepinguid reguleeriva õigusraamistiku läbivaatamine. Hiljutised reformid on andnud tööandjatele ainult piiratud ruumi sektori tasandil sõlmitud kokkulepetest kõrvalekaldumiseks. See piirab äriühingute võimalusi kohandada oma tööjõudu vastavalt vajadustele. Sektoritel ja äriühingutel peaks olema suurem paindlikkus otsustada igal üksikjuhul eraldi ja pärast dialoogi sotsiaalpartneritega, kas tööaeg peaks olema 35 tundi nädalas või sellest erinev. Seadus, millega loodi töökoha säilitamise lepingud (accords de maintien de l’emploi), ei ole andnud oodatud tulemusi. Väga vähe äriühinguid on kasutanud uusi võimalusi sõlmida äriühingu tasandil kokkuleppeid, et suurendada töötingimuste paindlikkust. See skeem oleks vaja läbi vaadata eesmärgiga anda äriühingutele rohkem ruumi kohandada palku ja tööaega vastavalt oma majanduslikule olukorrale.

               (15)Tööturu olukorra pikaaegne halvenemine on mõjutanud töötushüvitiste süsteemi ja seadnud kahtluse alla mudeli jätkusuutlikkuse. Uus töötushüvitiste süsteemi käsitlev kokkulepe, mis hakkas kehtima 1. juulil 2014, ei ole puudujäägi vähendamiseks piisav. Mitmesuguste rakendatud meetmetega saavutatud kokkuhoid oli 2014. aastal 0,3 miljardit eurot. Nende meetmetega peaks 2015. aastal puudujääki vähendatama veel 0,8 miljardi euro võrra (5,2 miljardilt eurolt 4,4 miljardi euroni), mis suurendab süsteemi võlga veelgi, 25,9 miljardi euroni. Süsteemi elujõulisuse tagamiseks on vaja struktuurimeetmeid. Eelkõige tuleks läbi vaadata hüvitiste saamise tingimused, nende vähenemine aja jooksul ja suurima palgaga töötajate hüvitiste asendusmäärad.

               (16)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Prantsusmaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Prantsusmaale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga Euroopa Liidu üldise majandusjuhtimise tugevdamise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, lisades  ELi tasandi panuse tulevastesse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (17)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Prantsusmaa stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  12
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (18)Komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes on nõukogu riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (19)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Kõnealusele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle rahaühik on euro. Prantsusmaa peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

               SOOVITAB Prantsusmaal võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames tulemuslikud meetmed ja korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk püsivalt 2017. aastaks, tugevdades eelarvestrateegiat, võttes igal aastal vajalikud meetmed ja kasutades puudujäägi vähendamiseks kõiki ettenägematuid tulusid. Täpsustada kõnealusteks aastateks kavandatud kulukärped ja tagada põhimeetmete mõju sõltumatu hindamine.

               2.Suurendada jõupingutusi kulude läbivaatamise tulemuslikuks muutmiseks ja teha valitsemissektori kõigi allsektorite lõikes kindlaks kokkuhoiuvõimalused, muu hulgas sotsiaalkindlustuse ja kohalike omavalitsuste puhul. Võtta meetmeid kohalike ametiasutuste halduskulude kasvu piiramiseks. Võtta 2016. aasta märtsiks lisameetmeid pensionisüsteemi tasakaalu taastamiseks ja eelkõige tagada, et täiendavate pensioniskeemide finantsseisund on pikas perspektiivis jätkusuutlik.

               3.Tagada, et jõusse jääb tööjõukulude vähendamine, mis tuleneb konkurentsivõime ja tööhõivega seotud maksukrediidist ning vastutuse võtmise ja solidaarsuse paktist, eelkõige rakendades neid kavakohaselt 2016. aastal. Hinnata nende skeemide tulemuslikkust tööjõu- ja tooteturgude jäikuste valguses. Viia sotsiaalpartneritega konsulteerides ja riiklike tavade kohaselt ellu palgakujundussüsteemi reform, tagamaks, et palgad arenevad kooskõlas tootlikkusega. Tagada miinimumpalkade arengu kooskõla tööhõive ja konkurentsivõime edendamise eesmärkidega.

               4.Vähendada 2015. aasta lõpuks äriühingute kasvu regulatiivseid takistusi, eelkõige vaadates läbi ettevõtte suurusega seotud kriteeriumid normides, et vältida künnistest tulenevat mõju. Kõrvaldada alates 2015. aastast reguleeritud kutsealadele (sh ka muu kui õiguselukutse) – eelkõige tervishoiuvaldkonna kutsealadele – juurdepääsu ja nende praktiseerimise piirangud.

               5.Lihtsustada ja parandada maksusüsteemi tõhusust, eelkõige kõrvaldades ebatõhusad maksukulud. Edendada investeeringuid, võtta meetmeid tootmismaksude ja äriühingu tulumaksu seadusjärgse määra vähendamiseks, laiendades samal ajal tarbimismaksude maksubaasi. Võtta alates 2015. aastast meetmeid, et tühistada ebatõhusad maksud, millest saadakse väga väikest tulu või ei saadagi tulu.

               6.Viia ellu tööõiguse reform eemärgiga pakkuda tööandjatele rohkem stiimuleid sõlmida töötajatega tähtajatuid lepinguid. Hõlbustada äriühingu ja sektori tasandil üldistest õigusnormidest erandite tegemist eelkõige tööaja korralduse osas. Viia 2015. aasta lõpuks ellu töökoha säilitamise lepingute (accords de maintien de l’emploi) loomist käsitleva seaduse reform, et suurendada nende lepingute kasutamist äriühingute poolt. Võtta meetmeid töötushüvitiste süsteemi reformimiseks, et taastada süsteemi eelarve jätkusuutlikkus ja pakkuda tööle naasmiseks rohkem stiimuleid.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2015) 260.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.

                     (6)
                  C(2014) 8805 (final).

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904.

                     (9)
                  SWD(2015) 29 (final).

                     (10)
                  Võrreldes eelmise stabiilsusprogrammiga on valitsus keskpika perioodi eesmärki korrigeerinud ja seadnud eesmärgiks struktuurse eelarvepuudujäägi 0,4 % SKPst (varem 0,25 % SKPst). Keskpika perioodi eesmärk peaks saavutatama üks aasta hiljem, kui eelmise aasta stabiilsusprogrammis prognoositud.

                     (11)
                  Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames võetud tõhusaid meetmeid hinnatakse pärast 10. juunit 2015.

                     (12)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.5.2016
            COM(2016) 335 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Leedu 2016. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Leedu 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Leedu 2016. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Leedu 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)26. novembril 2015 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. 17.–18. märtsil 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu iga-aastase majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Leedut ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse nõukogu soovituse kohta, milles käsitletakse euroala majanduspoliitikat
                  6
               . 18.–19. veebruaril 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu soovituse heaks ja 8. märtsil 2016 võttis nõukogu selle vastu. Kuna Leedu rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Leedu tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise.

               (2)Aruanne Leedu kohta
                  7
                avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Leedu edusamme 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel ja talle strateegiaga „Euroopa 2020” ettenähtud eesmärkide saavutamisel.

               (3)29. aprillil 2016 esitas Leedu oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, analüüsiti neid korraga.

               (4)Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23 on nähtud ette, et komisjon võib paluda liikmesriigil oma partnerlusleping ja vastavad programmid üle vaadata ning teha ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik asjaomaste nõukogu soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  8
               .

               (5)Oma 2016. aasta stabiilsusprogrammis taotles Leedu 2017. aastaks täiendavat ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikust kohandamiskavast 0,6 % ulatuses SKPst, et võtta arvesse suuremaid struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Ent kuni lõplikku kokkulepet ei ole saavutatud, jääb reformimeetmete sisu ja nende rakendamine ebakindlaks. Seega on Leedul küll piisavalt eelarvepoliitilist manööverdamisruumi, et ajutise kõrvalekaldumise võimalust kasutada, kuid näib, et ta ei vasta reformi rakendamisega seotud erandikõlblikkuse kriteeriumile, mis võimaldaks tal struktuurireformiklauslit kasutada. Peale selle ei ole praegu võimalik hinnata, kas reformi mõju, nagu valitsus on seda hinnanud, on usutav. Seega ei kajastu nende reformide mõju veel nõutavas 2017. aasta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks vajalikus kohandamiskavas.

               (6)Leedu suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada nominaalset eelarvepositsiooni 2016. aasta puudujäägilt 0,8 %  SKPst 2019. aastaks ülejäägini 0,9 % SKPst. Struktuurne eelarvepositsioon halveneb 2016. aastal ajutiselt, kuid saavutab 2017. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgi – struktuurse eelarvepuudujäägi 1 % SKPst – ning püsib seejärel ülalpool seda taset. Kohandamiskavas on 2016. aastaks ette nähtud süsteemne pensionireform, ent 2017. aastaks planeeritud struktuurireform kavas ei kajastu.  Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2016. aastal on 39,9 % SKPst, vähenema 2019. aastaks 35,7 %-ni. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on usutav, kuid kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast võetavaid meetmeid ei ole veel piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2016. aastal -1,2 % SKPst, mida võib pidada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi lähedaseks, ja 2017. aastal -0,8 % SKPst, mis ületab keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes leitakse, et Leedu täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (7)Rahvastiku vananemisest tingitud tööealise elanikkonna vähenemine, viletsad tervisenäitajad ja tugevalt negatiivne rändesaldo võivad kahjustada Leedu majanduskasvu potentsiaali ja kokkuvõttes ka tema stabiliseerimiskava täitmist ning seada ohtu pensioni- ja pikaajalise hoolduse süsteemide jätkusuutlikkuse. Prognooside kohaselt väheneb tema tööealine elanikkond 2030. aastaks kokku 35 %. Kui see suundumus jätkub, vähendab see sobiva tööjõu kättesaadavust ning pikemas perspektiivis kahjustab majanduskasvu ja sotsiaalkindlustussüsteemide, eriti pensionisüsteemi jätkusuutlikkust.

               (8)Praegused demograafilised suundumused osutavad vajadusele teostada Leedus põhjalik pensionireform, võttes arvesse ohtusid, mis kahjustavad keskpikas perspektiivis praeguse pensionisüsteemi jätkusuutlikkust ja piisavust. Leedu vanemate inimeste vaesuse määr on üks kõrgemaid ELis. Praegu puudub riiklike pensionide indekseerimise mehhanism ning kulutused sotsiaalkindlustusest makstavatele pensionidele on suhteliselt väikesed. Valitsus ei ole veel teinud otsust kehtestada indekseerimismehhanism, siduda alates 2026. aastast pensioniiga oodatava elueaga ega parandanud sotsiaalkindlustuspensioni põhiosa rahastamise korda.

               (9)Leedu tervisenäitajad on Euroopa Liidu kehvemate seas. Vanuserühmas 20–64 eluaastat on suremus ELi suurim, mis mõjutab oluliselt potentsiaalselt olemasoleva tööjõu suurust ja tööviljakust.  Tervishoiusüsteemi puuduste hulka kuuluvad liigne panustamine haiglaravile ning ennetustegevuse ja tervishoiu kesine rahastamine.  Vaja on võidelda negatiivse demograafilise suundumusega.

               (10)Leedu peab tugevdama investeeringuid inimkapitali, et võidelda tööealise elanikkonna vähenemise negatiivse mõjuga ja toetada Leedu üleminekut kõrgema lisandväärtusega majandusele. Kuigi haridustase paraneb, on ebapiisavate põhioskustega õpilaste osakaal siiski suur. Tuleb teha jõupingutusi õpetamise kvaliteedi tagamiseks. See on äärmiselt oluline võitluseks õppetöös edasijõudmatuse ja puuduliku haridusega.  Kõrghariduses on õpetamise kvaliteet ja innovatsiooni edendamise võime kehv. Püsivalt vähene osalemine täiskasvanuhariduses õõnestab püüdlusi parandada inimkapitali kvaliteeti ja suurendada tootlikkust. On märke uute oskuste nappusest teatud majandussektorites, mis tulevikus tõenäoliselt süveneb veelgi. Kiire palgakasv koos tootlikkuse kasvu aeglustumisega võivad nõrgestada kulupõhist konkurentsivõimet. Seetõttu tuleb haridussüsteem viia vastavusse tööturu vajadustega, täiustada haridussüsteemi struktuuri ja parandada selle rahastamist, arendada elukestvat õpet ning muuta aktiivne tööturupoliitika sihipärasemaks ja tulemuslikumaks. Leedu on astunud samme, et parandada aktiivse tööturupoliitika meetmeid ja muid teenuseid, millega toetatakse tööotsijaid. Siiski tuleb veel palju ära teha konkreetsete sihtrühmade, eelkõige väga pikaajaliste töötute ja vajalike oskusteta töötajate heaks. Leedu kulutused tulemuslikele tööturupoliitika meetmetele on väikesed ja sotsiaalsed turvavõrgustikud on nõrgad.  Ligikaudu 27 % Leedu elanikest on vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus ning sissetulekute ebavõrdsus on üks suuremaid ELis. Leedu valitsus kavatseb parandada töötushüvitiste ja sotsiaalabi hõlmavust ja piisavust, kuid sellekohaseid õigusakte ei ole veel vastu võetud.

               (11)Parlamendis on arutlusel tööseadustiku ja sotsiaalmudeli põhjalik muutmine eesmärgiga suurendada tööturu paindlikkust ja turvalisust. Asjaomaseid õigusakte pole veel vastu võetud.  Vaja oleks kaasata sotsiaalpartnerid reformide elluviimisesse ja laiendada sotsiaaldialoogi.

               (12)Investeeringute tase on majanduskriisi algusega võrreldes taastumas ja lähematel aastatel toetatakse seda ka ELi struktuuri- ja investeerimisfondidest. Kuid kõigis majandusharudes ei ole veel omandatud ja kasutusele võetud uut tehnoloogiat ning innovatsioon toimub aeglaselt, mis pärsib tootlikkuse kasvu. Erainvesteeringuid teadusuuringutesse ja innovatsiooni on olnud tagasihoidlikud. Põhjus võib peituda selles, et ettevõtetel puuduvad stiimulid teostada uuringuid ja edendada innovatsiooni ning osaleda avaliku ja erasektori koostöös. Erainvesteeringute suurendamine võiks maandada riske, mis tulenevad sellest, et Leedu riiklikud teadus- ja innovatsiooniinvesteeringud sõltuvad ELi struktuuri- ja investeerimisfondidest. Kolmanda taseme haridussüsteemi kvaliteedi- ja innovatsiooninäitajad on puudulikud ning vähe tehakse koostööd välisriikide ülikoolide ja teaduskeskustega. Teadus- ja innovatsioonisüsteem on killustatud ja seda iseloomustab kattuvus ja dubleerimine. See takistab Leedut saavutamast innovaatiliste teadmiste suurendamiseks piisavat teadus- ja arendustegevuse suutlikkust. Leedul tuleb suurendada stiimuleid innovatsiooni ning ülikoolide ja ettevõtete koostöö edendamiseks, milleks muu hulgas tuleb arendada inimkapitali ja sellesse investeerida. See võimaldaks parandada tehnosiiret reaalmajandusse.  Innovatsiooni aitaks edendada ka see, kui Leedus parandataks ettevõtete suutlikkust ammutada teadmisi väljastpoolt ja rakendada need äri teenistusse.

               (13)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Leedu majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Leedule esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Leedu eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (14)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  9
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

               SOOVITAB Leedul võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tagada, et kõrvalekalle keskpika perioodi eelarve-eesmärgist 2016. ja 2017. aastal ei ületaks süsteemse pensionireformi teostamisega seotud lubatud kõrvalekallet. Vähendada madala sissetulekuga inimeste maksukoormust, nihutades maksukoormust muudele allikatele, mis pärsivad majanduskasvu vähem; parandada maksukuulekust eelkõige käibemaksu tasumisel.

               2.Suurendada investeeringuid inimkapitali ja kõrvaldada oskuste puuduse probleem, viies haridussüsteemi vastavusse tööturu vajadustega, parandades õpetamise kvaliteeti ning pöörates rohkem tähelepanu aktiivsele tööturupoliitikale ja täiskasvanuharidusele. Suurendada sotsiaaldialoogi mehhanismide rolli. Parandada tervishoiusüsteemi toimimist, tugevdades ambulatoorset ravi, haiguste ennetamist ja tervislike eluviiside populariseerimist. Parandada töötushüvitiste ja sotsiaalabi hõlmavust ja piisavust.

               3.Võtta meetmeid tootlikkuse suurendamiseks ning parandada uue tehnoloogia omandamist ja kasutusele võtmist kõigis majandusharudes. Parandada innovatsioonipoliitika koordineerimist ja ergutada erainvesteeringute tegemist, muu hulgas võttes kasutusele alternatiivseid rahastamisvahendeid.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2016) 335 (final).

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ja P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 (final).

                     (5)
                  COM(2015) 691 (final).

                     (6)
                  COM(2015) 692 (final).

                     (7)
                  SWD(2016) 83 (final).

                     (8)
                  COM(2014) 494 (final).

                     (9)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 523 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Sloveenia 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Sloveenia 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Sloveeniat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis kõnealuse soovituse heaks 9.–10. märtsil 2017 ja nõukogu võttis selle vastu 21. märtsil 2017
                  7
               .

               (2)Kuna Sloveenia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Sloveenia tagama talle esitatud 1. ja 3. soovituses kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)2017. aasta aruanne Sloveenia kohta
                  8
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Sloveenia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017
                  9
               . Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Sloveenias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Haavatavus tuleneb pangandussektori puudustest, ettevõtlussektori võlakoormusest ja eelarveriskidest. Majanduskasvu taastumise taustal ilmneb järk-järgult võlataseme tasakaalustamatus. Märkimisväärselt on vähenenud ettevõtlussektori võlg ja taastunud erainvesteeringute, sh välismaiste otseinvesteeringute maht, kuigi sissetulevate välismaiste otseinvesteeringute maht on võrreldes teiste piirkonna riikidega endiselt madal. Valitsemissektori võlg oli suurim 2015. aastal ning järgmistel aastatel on oodata selle vähenemist. Pangandussektori ümberkorraldamisel saavutatud edu langes kokku viivislaenude osakaalu kiire vähenemisega ning prognooside kohaselt see peaks veelgi jätkuma. Valitsus on võtnud asjakohaseid meetmeid pangandussektori tugevdamiseks ja ümberkorraldamiseks ning riigiettevõtete juhtimise parandamiseks. Kuid ettevõtlussektori võlakohustuste ja finantssektori allesjäänud puudustega tegelemiseks on vaja täiendavaid poliitikameetmeid, et tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ja parandada ettevõtluskeskkonda.

               (4)Sloveenia esitas oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 28. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta riikliku reformikava 3. mail 2017. Et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  10
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  11
               .

               (6)Sloveenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 2017. aasta stabiilsusprogrammis eeldab valitsus, et 2017. aastal väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk kuni 0,8 %-ni SKPst, jõudes 2020. aastal ülejäägini 0,4 % SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsioon, mis ei vasta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele – on kavas saavutada 2020. aastal. Ümberarvutatud
                  12
                struktuursest eelarvepositsioonist ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki programmiperioodi lõpuks ei saavutata. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2017. aastal 77,0 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 67,5 %-ni SKPst. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarve-eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)2017. aasta stabiilsusprogramm osutab sellele, et pagulaste erakorralisel sissevoolul on 2016. ja 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni arvamuse kohaselt ulatus pagulaste erakorralisest sissevoolust tulenev lubatud lisakulude summa 2016. aastal 0,07 %-ni SKPst. Kõnealune summa ei ole võrreldes 2016. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognoose kinnitava 2017. aasta eelarvekavaga muutunud. 2017. aastaks taotleti stabiilsusprogrammis 0,07 % SKPst, mille puhul lisanduv mõju ulatub komisjoni hinnangul kuni 0,01 % SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest pagulaste sissevool ja julgeolekuga seotud meetmed on erakorralised sündmused, nende mõju Sloveenia riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2016. aastaks vähendatud, et neid kulusid arvesse võtta. 2017. aasta kohta antakse lõplik hinnang, mis arvestab ka lubatud lisakulusid, 2018. aasta kevadel, võttes aluseks Sloveenia ametiasutuste poolt esitatavad andmed.

               (8)12. juulil 2016 esitas nõukogu Sloveeniale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Lähtuvalt komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist eksisteerib oht kalduda sellest nõudest 2017. aastal mõnevõrra kõrvale.

               (9)Võttes arvesse Sloveenia eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Sloveenia asjakohasele keskpika perioodi eelarve-eesmärgile veelgi lähemale. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  13
                nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 0,6 %. See vastaks struktuursele kohandusele 1 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Prognoositakse, et Sloveenia täidab 2017. ja 2018. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Sloveenia peab olema valmis võtma 2017. aastal täiendavaid meetmeid ning et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on vaja täiendavaid meetmeid ka 2018. aastal. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneval 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Sloveenia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses kavatseb komisjon kasutada kohaldatavat kaalutlusruumi, pidades silmas Sloveenia tsüklilist olukorda. Lisaks on konkreetselt Sloveenia puhul tegemist märkimisväärse ebakindlusega seoses tsüklilise olukorraga, sest 2008.–2013. aastal toimus erakordselt suur majanduslangus ja tehti olulisi struktuuri- ja finantssektorireforme.

               (10)2015. aasta juulis vastu võetud eelarve-eeskirjade seadusega kehtestati valitsemissektori keskpika perioodi eelarveraamistik. Selleks, et muuta see toimivaks, on vajalikud mõningad muudatused riigi rahanduse seaduses. Algselt kohustus valitsus võtma muudetud riigi rahanduse seaduse vastu kuue kuu jooksul pärast eelarve-eeskirjade seaduse vastuvõtmist. Kuid seda tähtaega lükati korduvalt edasi ja muudetud õigusakti ei ole veel parlamendile aruteluks esitatud. Muudetud riigi rahanduse seadus on üks õiguslikest vahenditest, millega võtta siseriiklikku õigusesse üle ELi direktiiv 2011/85 liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta, ning selle ülevõtmise pidid liikmesriigid lõpule viima 2013. aasta lõpuks. Eelarvenõukogu liikmed nimetati ametisse 21. märtsil 2017.

               (11)Riigi rahanduse haavatavus Sloveenias tuleneb muu hulgas valitsemissektori suurest võlast, mis 2016. aastal oli 79,7 % SKPst. Samas vananeb Sloveenia elanikkond kiiremini kui enamikus liikmesriikides. Kuna riiklikke kulutusi pensionidele, tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele on kavas suurendada, on Sloveenia pikaajalise jätkusuutlikkuse mahajäämuse näitaja teistest ELi liikmesriikidest kõrgem ning riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus on Sloveenias habras.

               (12)Valitsus on esitanud tervishoiusüsteemi reformimise ettepanekud. Reformi keskmes olev tervishoiu ja ravikindlustusseaduse eelnõu pandi avalikule konsultatsioonile 2017. aasta veebruaris ning selle edastamine rahvusassambleele on kavas 2017. aasta suvel. Kavandatud ajastusest kinnipidamine on oluline ja peaks võimaldama õigusakti veel 2017. aastal vastu võtta. 2016. aasta detsembris esitati ettepanekud tervishoiuteenuste ja patsiendiõiguste seaduse muutmiseks ja võeti vastu uus apteekide seadus. Ülejäänud probleemid hõlmavad haiglate juhtimist ja tegevust, esmatasandi arstiabi rolli haiglaravi eelpostina, haiglate rahastamissüsteeme, tervishoiutehnoloogia hindamist ja infosüsteeme. Lisaks jäävad suuresti kasutamata meditsiinitoodete ja -teenuste tsentraliseeritud hangetest tulenevad eelised, ehkki ettevalmistamisel on uus ravimeid käsitlevate tsentraliseeritud riigihangete kord, mis võib muuta hanked läbipaistvamaks ja kulutõhusamaks. Ka pikaajalise hoolduse reformiga edasiliikumine on märkimisväärne katsumus. Praeguseni puudub Sloveenias terviklik pikaajalise hoolduse süsteem. Ettevalmistamisel on katseprojekt pikaajalise hoolduse vajaduste väljaselgitamiseks.

               (13)2016. aasta aprillis võttis valitsus vastu valge raamatu pensionide kohta ning algatas avaliku konsultatsiooni pensionisüsteemi tuleviku üle. Kuid konkreetsed seadusandlikud ettepanekud puuduvad endiselt. Riigi ees olevad väljakutsed on tagada pensionisüsteemide pikaajaline jätkusuutlikkus ja asjakohasus, kohandades selleks seadusjärgset pensioniiga vastavalt eluea pikenemisele ning soodustades hilisemat pensionile jäämist, suurendada täiendavate pensionisüsteemide osakaalu, käsitleda asjakohaselt erinevaid elukutseid ning vähendada vaesusriski vanaduses.

               (14)Olukord tööturul ja sotsiaalsed suundumused on jätkuvalt paranenud. Töökohtade loomine on tõusuteel ja tööpuudus väheneb. Inimeste määr, keda ohustab vaesus või sotsiaalne tõrjutus, on vähenenud, kuid on vanemaealiste puhul siiski ELi keskmisest suurem. Paranenud olukord tööturul võimaldab eakamatele töötajatele töökohti luua, kuid nende osaluse määr on endiselt madal. Viimastel aastatel on üha enam levinud töötuskindlustussüsteemi kaudu pensionile jäämine. Pikaajalise töötuse määr on endiselt kriisieelsest tasemest kõrgem ja hõlmab üle poole kõigist töötutest. Enam kui 40 % kõigist pikaajalistest töötutest on üle 50-aastased ja peaaegu pool neist on olnud tööta kaks aastat või kauem. Ette on valmistatud eakate töötajate tööhõive määra suurendamiseks koostatud analüüs ja tegevuskava ning seda sotsiaalpartneritega arutatud. Tegevuskava õigeaegne rakendamine võib aidata eakate töötajate aktiveerimist parandada. Madala kvalifikatsiooniga töötajate tööhõive määr on endiselt madal ja tunduvalt alla kriisieelse taseme ja ELi keskmise. 2016. aasta jaanuaris vastu võetud aktiivse tööturupoliitika rakendamise kavas jätkatakse praegust lähenemisviisi ning kulud antud valdkonnas on jätkuvalt madalad. Eakad ja madala kvalifikatsiooniga töötajad on aktiivse tööturupoliitika meetmetes endiselt alaesindatud. Hoolimata 2013. aasta reformist on tööturu killustatus endiselt probleem.

               (15)Viivislaenude osakaal on küll endiselt suur, kuid on hakanud kindlalt vähenema. Sloveenia Pank on rakendanud mitmeid meetmeid, mis peaksid ergutama pankasid oma viivislaene jätkusuutlikult vähendama. Võla vähendamise surve on hakanud leevenema, kuid krediidivood ettevõtetele vähenevad jätkuvalt. Edusammud võla vähendamisel on ettevõtete lõikes ebaühtlased. Pangandussektori konsolideerimise ja ümberkorraldamise edenemist näitab kolme panga ühinemine 2016. aastal. Nova Ljubljanska Banka erastamine on kavandatud 2017. aasta detsembriks. Õigusraamistiku läbivaatamine tugevdas veelgi pankade varahaldusettevõtja suutlikkust korraldada ettevõtteid ümber. Viivislaenude osakaal on VKEde hulgas endiselt suur. Probleemi lahendamiseks on Maailmapanga abiga ette valmistatud süsteemne lähenemisviis VKEde viivislaenude restruktureerimiseks. Lisaks võttis valitsus vastu seaduseelnõu keskse krediidiregistri loomiseks, et võimaldada tõhusamat riskide juhtimist ja vähendada võlaohtu.

               (16)Krediidivõimelise ettevõtte juurdepääs alternatiivsetele rahastamisallikatele on väga piiratud. Slovenian Entrpise Fund ja Slovenska izvozna in razvojna banka (SID pank) on kasutusele võtnud uued võlainstrumendid VKEde jaoks, kaasa arvatud sellised meetmed nagu mikrokrediit. 2016. aastal võttis Slovenian Enterprise Fund kasutusele stardikapitalikava, millest said kasu ligi 50 VKEd. Teised alternatiivsed rahastamisvahendid, sh riskikapital ning omakapital koos Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisega võiksid olla peamised täiendava rahastamise allikad, kuid jäävad suures osas kasutamata.

               (17)2015.–2020. aasta avaliku halduse arengustrateegia rakendamine on käimas ja saavutatud on mõningast edu. Kuid mõned konkreetsed meetmed, näiteks avaliku teenistuse seaduse vastuvõtmine, on taas edasi lükkunud. Valitsuse programm halduskoormuse vähendamiseks on aastatel 2009–2015 aidanud kokku hoida hinnanguliselt 365 miljonit eurot ja 318 halduskoormuse vähendamise meetmest on ellu viidud ligi 60 %. Kuid erasektori investeeringuid takistavad endiselt keerukad ja aeganõudvad haldusmenetlused, eriti ehituses ja ruumilises planeerimises. Kohtusüsteemi tõhusus ja kvaliteet on veelgi paranenud, kuid kaubandusasjades võtab esimese kohtuistungi kindlaksmääramine ikka veel kaua aega ja nõudeid ei saa esitada elektrooniliselt. Hoolimata mõningatest olulistest korruptsioonivastastest reformidest, nagu korruptsiooni suhtes nulltolerantsi kehtestamise programm, on korruptsioon endiselt probleem ning paistab mõjutavat ärialaseid otsuseid. Pärast esialgseid edusamme kutsealade reguleerimise ajakohastamisel on reformid pidurdunud. Piiravate tõkete kaotamine kutsealade reguleerimisel võib toetada kõnealustel turgudel konkurentsi.

               (18)Riigi sekkumine majandusse on jätkuvalt ulatuslik, hoolimata 2013. aastal algatatud erastamiskavast. Riik on Sloveenia suurim tööandja, varahaldur ja ettevõtete võlakirjade omanik. Koos äriühingute nõrga üldjuhtimisega on riigi suur osakaal avaldanud märkimisväärset finants- ja majanduslikku mõju. Aastatel 2007–2014 ulatub see hinnanguliselt ligikaudu 13 miljardi euroni ehk kolmandikuni SKPst ning tuleneb peamiselt finantssektori stabiliseerimismeetmetest ja riigi omandis olevate ettevõtete saamata jäänud kasumist võrreldes erasektori partneritega. Riigiettevõtete toimimine on hakanud paranema tänu uuele äriühingute üldjuhtimise süsteemile, kuid riskid jäävad. 2015. aasta lõpuks näitasid tulemused Sloveenia riikliku valdusettevõtja hallatavate ettevõtete kasumlikkuse suurenemist, kuigi haldusstrateegias seatud vahe-eesmärki ei saavutatud. 2017. aasta jaanuaris kinnitas valitsus varade haldamise kava 2017. aastaks, milles kvantifitseeriti eraldi iga riigiettevõtte tulemuslikkuse näitajad ning ajakohastati loovutatavate varade loetelu. Samal ajal on endiselt pooleli riigi parlamendi pool 2015. aastal esmakordselt kinnitatud varahaldusstrateegia muutmine, sest valitsus lükkas otsuse tegemise 2017. aasta teise poolaastasse. Kuigi 2017. aasta veebruari lõpus nimetati ametisse uus juhatuse esimees, ei ole nõukogu koosseis veel paigas.

               (19)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Sloveenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Sloveenia 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Sloveeniale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Sloveenia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (20)Kõnealust hindamist arvesse võttes on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  14
                kajastub eelkõige soovituses 1,

               (21)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 3,

               SOOVITAB Sloveenial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Ajada eelarvepoliitikat kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osa nõuetega, mis tähendab olulist eelarvekohandust 2018. aastal. Poliitikameetmete rakendamisel tuleb püüda saavutada selline eelarvepoliitika seisund, mis aitab kaasa nii käimasolevale majanduse elavnemisele kui ka Sloveenia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Võtta vastu ja rakendada kavandatav tervishoiusüsteemi reform ja viia ellu kavandatud pikaajalise hoolduse reform, suurendades kulutõhusust, kättesaadavust ja kvaliteetset hooldust. Kasutada täielikult ära tsentraliseeritud hangete potentsiaal tervishoiusektoris. Võtta vastu vajalikud meetmed pensionisüsteemi pikaajalise jätkusuutlikkuse ja asjakohasuse tagamiseks.

               2.Tõhustada jõupingutusi madala kvalifikatsiooniga ja eakate töötajate tööalase konkurentsivõime suurendamiseks, eelkõige suunatud elukestva õppe ja kaasamismeetmete kaudu.

               3.Parandada rahastamistingimusi, pakkudes jätkusuutlikke lahendusi viivislaenude tasumiseks ja tagades juurdepääsu alternatiivsetele rahastamisallikatele. Tagada pankade varahaldusettevõtja strateegia täielik rakendamine. Vähendada ettevõtete halduskoormust, mis tuleneb ruumilise planeerimise ja ehituslubade eeskirjadest, ning tagada riigiettevõtetes hea valitsemistava.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2017) 523 final.

                     (4)
                  P8_TA(2017)0038, P8_TA(2017)0039 ja P8_TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

                     (8)
                  SWD(2017) 89 final.

                     (9)
                  COM(2017) 90 final.

                     (10)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006) artikkel 23 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (11)

                        COM(2014) 494 final.

                     (12)
                  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, mille komisjon on arvutanud ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades, pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist.

                     (13)
                  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (14)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.5.2016
            COM(2016) 331 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS
            milles käsitletakse Horvaatia 2016. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS

               milles käsitletakse Horvaatia 2016. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)26. novembril 2015 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. 17.–18. märtsil 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu iga-aastase majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Horvaatiat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2016. aasta aruanne Horvaatia kohta
                  7
                avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Horvaatia edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 esitas komisjon põhjaliku analüüsi tulemused
                  8
               . Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Horvaatias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on oluline vähendada haavatavust, mis tuleneb valitsemissektori, ettevõtlussektori ja välisvõla kõrgest tasemest suure tööpuuduse tingimustes. Konkreetseid poliitikameetmeid on vaja võtta puuduste kõrvaldamiseks sellistes valdkondades nagu eelarvejuhtimine, riigiettevõtete juhtimine, avaliku halduse tõhusus ja viivislaenude tasumisel kokkuleppele jõudmine.

               (3)28. aprillil 2016 esitas Horvaatia 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, analüüsiti neid korraga. Riiklik reformikava on üsna ambitsioonikas, kui see viiakse osutatud aja jooksul täielikult ellu, võimaldab kava vähendada makromajanduslikku tasakaalustamatust. Reformikavas kirjeldatakse asjakohaseid meetmeid, et parandada riigi rahanduse, tervishoiuvaldkonna ja ettevõtluskeskkonna haldamist, võetakse kohustus reformida süvitsi avalikku haldust ning pensioni- ja sotsiaalkaitsesüsteemi ning tõhustada riigiettevõtete juhtimist. Võttes arvesse Horvaatia poliitilisi kohustusi ei ole praeguses etapis vaja algatada makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust.

               (4)Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23 on nähtud ette, et komisjon võib paluda liikmesriigil oma partnerlusleping ja vastavad programmid üle vaadata ning teha ettepanekuid nende muutmiseks, kui see on vajalik asjaomaste nõukogu soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  9
               .

               (5)Horvaatia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Horvaatia valitsus kinnitas 2016. aasta lähenemisprogrammis, et 2016. aastaks on valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk alla 3 % SKPst (tasemel 2,6 % SKPst) ning 2019. aastaks on kavas vähendada seda 1,0 %-le SKPst. Valitsusel on kavas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk (struktuurne eelarvepuudujääk 1,75 % SKPst) programmiperioodi ajal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse ulatus 2015. aastal 86,7 %-ni, kuid lähenemisprogrammi kohaselt peaks see 2019. aastaks järk-järgult vähenema 80,0%-ni. Arvestatuna nominaalväärtuses on lähenemisprogrammis prognoositud valitsemissektori võla suhe SKPsse kooskõlas riigivõla vähendamise sihttasemega. Kuigi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav, siis SKP nominaalkasv on suurem kui komisjoni prognoosis, seda eelkõige 2016. aastal. Valitsemissektori võla suhte kavandatud vähenemine tugineb seega nominaalkasvu soodsale prognoosile. Lisaks on arvesse võetud võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelise erinevuse märkimisväärset vähenemist, mis saavutatakse finantsvara müües, kuid asjaomast vara ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Sama kehtib ka kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavate meetmete kohta. Tuginedes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, prognoositakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk jõuab 2016. aastal 2,7 %-ni SKPst, mis on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt esitatud nõukogu soovitusega. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud soovitus fiskaalstiimuli rakendamiseks viiakse prognoosi kohaselt ellu. Seevastu jääb tulevikku suunatud riigivõla vähendamise sihttase komisjoni prognoosi kohaselt saavutamata. Kuigi struktuuriline kohandamine 0,2 % ulatuses SKPst oleks 2017. aastal piisav, et saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk, siis riigivõla vähendamise sihttaseme saavutamiseks on vaja ulatuslikumat struktuurilist kohandamist. Võttes arvesse Horvaatia suur võlakoormust ja praeguseid tsüklilisi tingimusi, tundub vajalik korrigeerida sihttaset rohkem kui 0,5 % SKPst. Prognoosi kohaselt halveneb struktuurne tasakaal 2017. aastal 0,2 % võrra SKPst. Nõukogu on lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Horvaatia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seetõttu tuleb 2017. aastal võtta täiendavaid meetmeid nende nõuete täitmiseks.

               (6)Horvaatia eelarvekavas on jätkuvalt suuri puudusi, kuigi tänu riigieelarve seaduse muudatustele 2015. aastal, on olukord pisut paranenud. Mitmeaastane eelarveraamistik ja aastaeelarve on üksteisega nõrgalt seotud ning puuduvad selged eeskirjad eelarvekava muutmiseks eelarveaasta jooksul. Eelarveüksuste strateegilist planeerimist ei kontrollita süstemaatiliselt ja selline olukord ei toeta piisavalt poliitiliste prioriteetide kooskõlastamist keskpika perioodi eelarve-eesmärkidega. Eelarvemenetluses pööratakse vähe tähelepanu suurele arvule eelarvevälistele tehingutele ja raamatupidamisarvestuse muudatustele, mis mõjutavad valitsemissektori eelarvepuudujääki ja võlgnevusi. Arvulisi eelarve-eeskirju vaadatakse praegu läbi. Peamine väljakutse on parandada nende toimivust ja kooskõla stabiilsuse ja kasvu paktiga. Parandada on vaja ka eelarve planeerimise statistilist alust.

               (7)Eelarvepoliitika komisjon, mis jälgib eelarve-eeskirjadest kinnipidamist riiklikul tasandil, on tihedalt seotud riigi maksuasutustega ja komisjoni liikmete arv on liiga väike. Sellistel tingimustel ei ole tagatud komisjoni poliitiline ja funktsionaalne sõltumatus. Eelarvepoliitika komisjoni institutsioonilise ülesehituse ja volituste läbivaatamine on kavandatud 2016. aasta kolmandasse kvartalisse.

               (8)Horvaatia on alustanud kommunaalmaksude süsteemi reformimist, mis on osa kinnisvaramaksude laiemast reformist. Kinnisvara perioodilisest maksustamisest ja kommunaalmaksudest saadava tulu osakaal SKPst on suhteliselt madal.

               (9)Peamised probleemid on seotud suure maksuvõlaga, käibemaksupettuste ja varimajandusega. Maksukuulekuse parandamiseks on võetud mitmesuguseid meetmeid, sealhulgas töötatud välja maksukuulekuse riskijuhtimissüsteem. Paraku on meetmete tõhususe kohta veel vähe tõendeid.

               (10)Valitsemissektori võlg on suur ja kasvab, seepärast on hädavajalik kohaldada võla haldamisel tulevikku suunatud ennetavat lähenemisviisi. Võlahaldusstrateegia aastateks 2016–2018 on kavas peagi vastu võtta. Siiski puudub Horvaatial võla haldamisel terviklik lähenemisviis, mis hõlmaks muu hulgas iga-aastast läbivaatamist, et võtta arvesse turu arengut, sobivat riskijuhtimisstrateegiat ja kaasnevate ülesannete täitmiseks vajalike funktsioonide tugevdamist.

               (11)Suur osa tööealisest elanikkonnast ei osale tööturul. Üks peamisi põhjuseid on ennetähtaegselt pensionile jäämine, eelkõige parimas tööeas meeste seas. Ennetähtaegselt saab pensionile jääda viis aastat enne pensioniiga ning rahalised stiimulid, et inimeset töötaksid kuni pensionieani ja ka pärast seda, ei ole piisavad. Lisaks on pensionisüsteemis hulgaliselt erisätteid mitmesugustesse kategooriatesse kuuluvate töötajate jaoks ja mitmesuguste ametite puhul on heldelt võimalusi ennetähtaegselt pensionile jäämiseks. Meeste ja naiste seadusjärgset pensioniiga on võrdsustatud ja see on tõstetud 67 aastale, kuid liikumine selleni toimub aeglaselt. Nii praegu kui ka tulevikus ei ole pension piisav, sellega kaasneb vanemas eas kõrge vaesusrisk, eriti vähese tööstaažiga isikute jaoks.

               (12)Probleemi, mis on seotud tööturult kõrvalejäänute suure osakaaluga, süvendab kõrge tööpuudus. Tööhõivepotentsiaali vähene ärakasutamine takistab majanduskasvu. Noorte töötus on endiselt suur probleem, mis osutab puudustele haridussüsteemis. Samuti on veel ruumi parandada noortegarantii järelevalve ja hindamise tõhusust. Pikaajalise töötuse määr on viimasel ajal langenud, kuid on ikka veel ligikaudu kaks korda kõrgem ELi keskmisest. Osalus elukestvas õppes on endiselt väga madal, sest täiskasvanuhariduse süsteem on vähearenenud.

               (13)Sotsiaalkaitsekulutused elaniku kohta on piirkonniti erinevad, samuti ei ole kooskõlas üldise sotsiaalkaitse kavade ja erikategooriatele suunatud kavade abikõlblikkuse kriteeriumid. Vaid väike osa üldise sotsiaalkaitse eelarvest kulub üleriigilise miinimumsissetuleku kava rahastamiseks. Seetõttu ei ole kava tõhus ega paku kõige vaesematele piisavat kaitset. Sotsiaalkaitsesüsteemi reformimisel on ette tulnud viivitusi eelkõige mitmesuguste hüvitiste konsolideerimisel ja ühtsete kontaktpunktide loomisel sotsiaalkaitseteenuste osutamiseks.

               (14)Avaliku halduse pädevuste funktsionaalne jaotamine riikliku ja kohaliku tasandi vahel on keeruline ning süsteem on killustunud. Detsentraliseeritud haldusülesannete jaotus ei ole kooskõlas kohalike vastutavate üksuste finantssuutlikkusega. Seepärast sõltuvad kohalikud üksused tugevalt keskvalitsuse rahaeraldistest ja avalike teenuste osutamine on piirkonniti märkimisväärselt erinev. Avaliku halduse killustatus mõjutab teenuste osutamist, ettevõtluskeskkonda ja riiklike kulutuste tõhusust. Avaliku halduse reformi ei ole sisuliselt edasi arendatud. Omavalitsusüksuste vabatahtliku ühinemise toetamiseks loodi asjakohane õigusraamistik, kuid sellega ei pakuta soodustusi nimetatud võimaluse kasutamisel. Riigiasutuste ratsionaliseerimine edeneb aeglaselt.

               (15)Avaliku sektori töötasu reguleerivad sätted on avalik-õiguslike asutuste lõikes vastuolulised, seda eelkõige töö keerukuse, erisoodustuste ja palgalisa määratluse osas. See takistab valitsuse kontrolli palgakulude üle ja vähendab avaliku sektori tõhusust. Kuna avaliku sektori osakaal kogutööhõives on suhteliselt suur, siis mõjutab avaliku sektori töötasude muutumine kogu majandust.

               (16)Lisaks mõjutab majandusolukorda ka riigiettevõtete suur arv. Nõrga juhtimise ja tulemuslikkuse asjakohase järelevalve puudumise tõttu on riigiettevõtete kasumlikkus erafirmadega võrreldes oluliselt madalam ning see mõjutab negatiivselt riigi rahandust. Riigiettevõtete aktsiate noteerimine börsil aitaks parandada nende ettevõtte juhtimist, eelkõige edendada finantsaruandluse ja sisekontrolli mehhanisme. Möödunud aastal kulges riigiettevõtete erastamisprotsess aeglaselt.

               (17)Horvaatia rekonstruktsiooni- ja arengupangal, mis on riigi omandis olev tugipank, võiks olla Horvaatia majanduse elavdamises oluline osa. Panga laenutegevusel võiks olla märkimisväärne mõju investeeringute edendamisele ja turuprobleemide lahendamisele. Et vähendada panga tegevusega seotud riske on vaja asjakohast õigusraamistikku ja usaldusväärset üldjuhtimist, eriti kui võtta arvesse, et Horvaatia rekonstruktsiooni- ja arengupank tegeleb üha suuremas ulatuses otsese laenuandmisega.

               (18)Valitsusel on kavas viia 2017. aastal läbi panga laenuportfelli varade kvaliteedi sõltumatu hindamine, mis on üks samm probleemide käsitlemisel. Senikaua on vaja tugevdada panga suhtes kohaldatavaid järelevalve ja aruandekohustuse mehhanisme.

               (19)Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahendite ärakasutamise määr on seni olnud madal, sest haldussuutlikkus on ebapiisav, menetlused koormavad ja rakendamisvalmis projekte vähe.

               (20)Horvaatia ettevõtluskeskkond on jätkuvalt puudulik, mis mõjutab negatiivselt investeerimiskliimat. Ettevõtjatelt kogutakse mitmesuguseid maksulaadseid lõive, mis kahjustab ettevõtluskeskkonda. Regulatiivne keskkond teenuste osutamiseks ja reguleeritud kutsealadel tegutsemiseks on jätkuvalt piirava iseloomuga. Teatavate reguleeritud kutsealade (sh juristid ja maksunõustajad) suhtes on kehtestatud juurdepääsupiirangud. Horvaatia hindas vajadust nimetatud piirangute järele ja piirangute proportsionaalsust, kuid meetmete võtmist on edasi lükatud. Reguleeritud kutsealad ja ettevõtted kannatavad lisaks suure halduskoormuse all.

               (21)Regulatiivse keskkonna ebastabiilsus ja õigusaktide madal tajutav kvaliteet kahjustavad samuti ettevõtluskeskkonda. Kohtusüsteemi ja eelkõige kaubanduskohtute ees seisvad väljakutsed on seotud pikkade menetlustega, märkimisväärse mahajäämusega, vastuolulise kohtupraktikaga ning kvaliteedi ja tõhususega. IKT-süsteemid on mahajäänud, eriti tuleb see esile suhtlemisel kohtumenetluse osapooltega ja kohtudokumentide elektroonilisel edastamisel.

               (22)Võlakoormuse vähendamiseks on oluline jõuda kokkuleppele viivislaenude tasumisel. Selles küsimuses on toimunud oluline edasiminek, ettevõtetele suunatud maksejõuetuseelset ja maksejõuetusraamistikku on täiustatud ning on loodud füüsiliste isikute maksejõuetusmenetlus. Uue raamistiku mõju on vaja üksikasjalikult uurida. Võlgade sissenõudmisest loobumise korral kohaldatavate maksustamislahendustega kaasnev õiguskindlusetus takistab pankadel viivislaene kiiresti likvideerida.

               (23)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Horvaatia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Horvaatiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Horvaatia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust ELi üldise majandusjuhtimise tugevdamiseks anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (24)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  10
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (25)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

               SOOVITAB Horvaatial võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Kõrvaldada ülemäärane puudujääk 2016. aastal püsivalt. Seega saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % võrra SKPst. Kasutada juhuslikke tulusid, et kiirendada valitsemissektori võla vähendamist. Täiendada 2016. aasta septembriks arvulisi eelarve-eeskirju ning suurendada eelarvepoliitika komisjoni sõltumatust ja volitusi. Parandada 2016. aasta lõpuks eelarve planeerimist ja tugevdada mitmeaastast eelarveraamistikku. Alustada 2016. aasta lõpus kinnisvara perioodilise maksustamise reformi. Tugevdada riigivõla haldamise raamistikku. Võtta vastu riigivõla haldamise strateegia aastateks 2016–2018 ja alustada selle rakendamist.

               2.Võtta 2016. aasta lõpuks meetmeid, et vähendada ennetähtaegselt pensionile jäämist, kiirendada pensioniea tõusu ja viia erikategooriad käsitlevad pensionisätted vastavusse üldiste eeskirjadega. Kehtestada asjakohased täiend- ja ümberõppemeetmed, et suurendada tööealise elanikkonna tööalast konkurentsivõimet, ning pöörata erilist tähelepanu madala kvalifikatsiooniga töötajatele ja pikaajalistele töötutele. Ühtlustada sotsiaalkaitse hüvitisi, vähendades erikavasid, ühtlustades abikõlblikkuse kriteeriume, integreerides hüvitiste haldamise ja toetades eelkõige neid, kes abi kõige rohkem vajavad.

               3.Vähendada 2016. aasta lõpuks pädevuste funktsionaalse jaotamise killustatust riigihalduses ja parandada neid pädevusi, et riigi haldussüsteem toimiks tõhusamalt. Vähendada territoriaalseid erinevusi avalike teenuste pakkumisel. Ühtlustada koostöös sotsiaalpartneritega töötasu kujundamise raamistikke avalikus teenistuses ja avalike teenuste osutamisel. Tugevdada kontrolli riigiettevõtete tulemuslikkuse ja juhatuse aruandekohustuse üle. Kiirendada riigiettevõtete aktsiate noteerimist ja riigivara võõrandamisprotsessi.

               4.Vähendada oluliselt maksulaadseid lõive. Kõrvaldada põhjendamatud regulatiivsed piirangud, mis takistavad juurdepääsu reguleeritud kutsealadele ja nendel kutsealadel tegutsemist. Vähendada ettevõtjate halduskoormust.

               5.Võtta meetmeid, et parandada kaubandus- ja halduskohtute töö kvaliteeti ja tõhusust. Hõlbustada viivislaenude tasumisel kokkuleppele jõudmist, võttes olukorda maksustamislahenduste tõhustamisel arvesse.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2016) 331 (final).

                     (4)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ja P8_TA(2016)0060.

                     (5)
                  COM(2015) 690 (final).

                     (6)
                  COM(2015) 691 (final).

                     (7)
                  SWD(2016) 80 (final)/2.

                     (8)
                  COM(2016) 95 (final).

                     (9)
                  COM(2014) 494 (final).

                     (10)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.11.2016
            COM(2016) 726 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS
            euroala majanduspoliitika kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS

               euroala majanduspoliitika kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               1)Majanduse elavnemine euroalal jätkub, ent see on endiselt nõrk. Viimastel aastatel on tehtud märkimisväärseid edusamme: alates 2015. aastast on euroala SKP reaalkasv taastunud ja jõudnud kriisieelsele tasemele ning töötus on langenud pärast 2010.–2011. aastat madalaimale tasemele. Kogunõudlus on aga siiski loid, hoolimata Euroopa Keskpanga väga leebest rahapoliitikast on inflatsioon tublisti alla sihttaset ja majanduskasvu piiravad sellised kriisi järelemõjud nagu makromajanduse jätkuv tasakaalustamatus ja suur võlakoormus kõigis majandussektorites. Need sunnivad vähendama võlakoormust ning vähendavad tarbimiseks ja investeerimiseks kasutada olevaid vahendeid. Euroala majanduse kasvupotentsiaal on olnud langustrendis pikka aega, kuid kriis on seda veelgi võimendanud. Hoolimata paranemise märkidest võivad püsiv investeerimislõhe ja töötuse kõrge määr nõrgestada majanduskasvu väljavaateid veelgi. Euroala majanduse tasakaalustamisse panustavad riigid jätkuvalt erinevalt (ainult netovõlaga riigid vähendavad oma tasakaalustamatust), mistõttu jooksevkonto ülejääk suureneb. G20 tasandil sõlmitud ülemaailmse kokkuleppe raames kutsutakse euroala liikmesriike kasutama nii eraldi kui ka ühiselt kõiki poliitilisi vahendeid, olgu need raha-, eelarve- või struktuuripoliitika valdkonnast, et saavutada tugev, kestev, tasakaalus ja kaasav majanduskasv.

               2)Sihikindlad struktuurireformid peaksid lihtsustama inim- ja kapitaliressursside sujuvat ja tõhusat ümberjaotamist ning aitama toime tulla praeguste tehnoloogiliste ja struktuuriliste muutustega. Vaja on reforme, mis loovad soodsa ärikliima, viivad lõpule ühtse turu loomise ja kõrvaldavad investeerimistakistused. Sellised jõupingutused on üliolulised, et suurendada tootlikkust ja tööhõivet, tugevdada riikide lähenemist ning parandada euroala majanduse kasvupotentsiaali ja kohanemisvõimet. Struktuurireformidega, mille käigus luuakse tõhusad turud, millel on tundlikud hinnamehhanismid, lihtsustataks rahapoliitika ülekandumist reaalmajandusse ja seega toetataks rahapoliitikat. Reformid, millega kõrvaldatakse investeerimise kitsaskohad ja toetatakse investeeringuid, võivad anda kahekordset kasu, kuna lühemas perspektiivis toetavad need majandustegevust ja pikas perspektiivis tagavad majanduskasvu. Suure välisvõlaga liikmesriikide jaoks, kus võlakoormat tuleb vähendada enam, on tootlikkust suurendavad reformid eriti olulised, kuna kiirem majanduskasv aitab vähendada võla osakaalu SKPst. Ka hinnapõhise ja hinnavälise konkurentsivõime suurendamine aitaks sellistes riikides maksebilanssi veelgi tasakaalustada. Suure jooksevkonto ülejäägiga liikmesriigid saavad panustada euroala maksebilansi tasakaalustamisse uute meetmete loomisega, sealhulgas tehes struktuurireforme, mis lihtsustavad ülemääraste säästude suunamist sisenõudlusse eelkõige investeeringute näol. Ka praegused madalad intressimäärad pakuvad sellega seoses lisavõimalusi, seda eelkõige riikides, kelle eelarves on märkimisväärselt manööverdamisruumi.

               3)Kui koordineerida paremini struktuurireformide, sealhulgas riigipõhistes soovitustes kirjeldatud ning majandus- ja rahaliidu väljakujundamiseks vajalike reformide rakendamist, saaks reformide positiivne mõju kanduda ühelt liikmesriigilt teisele ja see võiks lühiajaliselt tugevdada reformide mõju veelgi. Eurorühma temaatilised arutelud on osutunud väärtuslikuks vahendiks, et tekiks üksmeel euroala reformide prioriteetide osas, jagataks parimaid tavasid ning toetataks reformide rakendamist ja struktuurset lähenemist. Eurorühm peaks selliseid arutelusid jätkama, muutma need võimaluse korral veelgi intensiivsemaks ning tuginema neis kokkulepitud ühtsetele põhimõtetele ja võrdlusanalüüsile. Nõukogu 20. septembril 2016. aastal vastu võetud soovituse
                  3
                alusel loodavad riiklikud tootlikkuse komiteed saavad samuti osaleda debatis riiklikul tasandil ja aidata välja töötada liikmesriikidele vajalikke struktuurireforme, võttes arvesse euroala majandust.

               4)Kooskõlastatud üldise eelarvepoliitika rakendamiseks ja selleks, et rahaliit saaks toimida nõuetekohaselt, on väga oluline laiaulatuslikult koordineerida riikide eelarvepoliitikat ühtsete eeskirjade alusel. Ühiste eelarve-eeskirjade eesmärk on saavutada riiklikul tasandil võla jätkusuutlikkus, jättes samas aga ruumi makromajanduslikuks stabiliseerimiseks. Riiklikus ja euroala üldises eelarvepoliitikas tuleb seepärast leida tasakaal kahe erineva eesmärgi vahel, st tagada riikide rahanduse jätkusuutlikkus pikas perspektiivis ja nii riikide kui ka euroala makromajanduslik stabiilsus lühikeses perspektiivis. Praeguses majanduse taastumise ja kasutamata võimsuse seisukohast ebakindlas olukorras, kus rahapoliitika on olnud väga leebe, on vaja ka euroala tasandi eelarvepoliitikat, et täiendada rahapoliitikat nõudluse toetamisel, eelkõige investeeringute puhul, ja madalast inflatsioonist väljumisel. Eelarvepoliitika mõju, sealhulgas mõju kandumist riigilt riigile, suurendavad madalad intressimäärad. Seega räägib nii mõndagi selle poolt, et kogu euroalal võiks soovitada järgida positiivsemat eelarvepoliitikat. Praeguses olukorras leiab komisjon, et 2017. aastal on kogu euroalal soovitav eelarvemahtu laiendada kuni 0,5 % SKPst
                  4
               . Jäädes vahemikku 0,3–0,8 %, võib seda võib pidada ettevaatlikuks ja pragmaatiliseks eesmärgiks, et leida tasakaal makromajandusliku stabiliseerimise ja jätkusuutliku eelarve vahel. Samas püsib mitmes liikmesriigis valitsemissektori võlakoormus suur ja seal on jätkuvalt vaja muuta riigi rahandus keskpikas perspektiivis jätkusuutlikuks. Seepärast on vaja tagada, et liikmesriikide eelarve kohandamine oleks piisavalt individuaalne, võttes arvesse eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja euroala riikide omavahelist mõju. Eelarve-eesmärke varuga täitvad liikmesriigid võiksid kasutada eelarvepoliitilist manööverdamisruumi sisenõudluse ja kvaliteetsete investeeringute toetamiseks, sealhulgas toetades piiriüleseid investeeringuid Euroopa investeeringute kava raames. Nii on tagatised Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi eriti tõhus viis, kuidas eelarvevaruga liikmesriigid saaksid maksimeerida mõju reaalmajandusele ja euroala majanduse taastumisele. Liikmesriigid, kes peavad pakti ennetava osa alusel tegema eelarves täiendavaid kohandusi, peaksid tagama, et nad järgmisel aastal üldiselt järgivad stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Liikmeriigid, kelle suhtes kohaldatakse pakti paranduslikku osa, peavad tagama ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegse korrigeerimise, sealhulgas kehtestama eelarvepuhvrid ettenägematuteks olukordadeks. Struktuurireformid, eriti tootlikust suurendavad reformid, toetaksid majanduskasvu ja parandaksid riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Lisaks suurendaks riigieelarvete sisu ja juhtimise otsustav parandamine nii tulude kui ka kulude poolel, suunates selleks rohkem vahendeid materiaalsetesse ja immateriaalsetesse investeeringutesse, kõigepealt eelarvete mõju nõudlusele ja seejärel tootlusele. Selleks et tugevdada liikmeriikide poliitiliste lähenemisviiside usaldusväärsust ja aidata leida õige tasakaal, mis tagaks lühikeses perspektiivis makromajandusliku stabiilsuse ja pikas perspektiivis võla jätkusuutlikkuse, peavad riikide eelarveraamistikud olema tõhusad.

               5)Euroalal tööturud taastuvad järk-järgult ja töötuse määr väheneb kindlalt. Pikaajalise töötuse ja noorte töötuse määrad on aga jätkuvalt kõrged, samas kui vaesuse määr püsib mitmes liikmesriigis muutumatul kõrgel tasemel. Hoolimata teatavatest edusammudest tööturgude vastupanu- ja kohanemisvõimet suurendavate reformide tegemisel püsivad euroalal märkimisväärsed erinevused, mis jätkuvalt takistavad euroala sujuvat toimimist. Selleks et suunata tööjõud probleemideta ja jooksvalt ümber tootlikematesse tegevussektoritesse, toetada nende inimeste tulekut või naasmist tööturule, kes vahetavad töökohta või on tööturult kõrvale jäänud, ning et vähendada segmenteerimist ja edendada sotsiaalset õiglust, sealhulgas parandades kvaliteetse tööhõive võimalusi, on vaja hästi läbimõeldud, õiglast ja kaasavat tööturgu, sotsiaalkaitset ning maksu- ja toetussüsteeme. Nende süsteemide tulemusena muutub tõhusamaks ka automaatne tasakaalustumine, kiireneb majanduskasv ja paraneb tööhõive, mis kõik on olulised euroala sotsiaalprobleemide lahendamiseks. Vajalikud on muu hulgas järgmised reformid: i) töökaitset käsitlevate õigusaktide muutmine, et saada usaldusväärsed lepingupõhised kokkulepped, millega tagataks paindlikkus ja turvalisus nii töötajatele kui ka tööandjatele, soodustatakse tööturustaatuste vahelist liikumist, välditakse kahetasandilist tööturgu ja võimaldatakse vajaduse korral tööjõukulusid korrigeerida – tegemist on valdkonnaga, kus viimastel aastatel on reforme tehtud eriti intensiivselt;
                  ii) oskuste kasvatamine, parandades haridussüsteemi ja elukestva õppe laiahaardeliste strateegiate toimimist ja tõhusust, keskendudes seejuures tööturu vajadustele; iii) tõhusad aktiivsed tööturumeetmed, mis aitavad töötutel, sealhulgas pikaajalistel töötutel, pöörduda tööturule tagasi ja mis suurendavad aktiivsuse määra ning iv) tänapäevased ja sobivad sotsiaalkaitsesüsteemid, mis toetavad abivajajaid, sealhulgas töötuid ja neid, kes ei ole tööturul, ja mis pakuvad tööturul osalemiseks stiimuleid. Peale selle võib tööturu tulemusi parandada ka maksustamise suunamine tööjõult mujale, seda eriti väikese sissetulekuga töötajate puhul, ja õiglase maksusüsteemi tagamine. Selliseid reforme ellu viinud euroala liikmesriigid on vastupidavamad ning nende tulemused tööhõive- ja sotsiaalvaldkonnas on paremad.

               6)Pangandusliidu loomine edeneb, kuid see ei ole veel valmis. Ühtse hoiuste tagamise skeemi ja ühtse kriisilahendusfondi ühise kaitsemeetme puudumine ei lase pangandusliidul kõrvaldada seost pankade ja riikide vahel. Euroala pangandussektori vastupanuvõime on pärast kriisi küll paranenud, aga surve pankadele on kasvanud mitme teguri tõttu, nagu viivislaenude suur osakaal, ebatõhusad ärimudelid ja ülevõimsus mõnes liikmesriigis, mis kõik vähendavad kasumlikkust ja ohustavad elujõulisust. Selline surve piirab pankade võimet anda majandusele laenu. Riskid laienevad ka reaalmajandusele, kui avaliku sektori ja finantssektoriväline erasektori võlakoormus jääb mõnes liikmesriigis suureks. Erasektoris on jätkuvalt vaja võlakoormat nõuetekohaselt vähendada ning teha kindlaks, teenindada ja vajaduse korral restruktureerida elujõulised laenud ja likvideerida halvad laenud, nii et kapitali saaks ümber jaotada kiiremini ja tõhusamalt. Edukaks ja majanduskasvu soosivaks võlakoormuse vähendamiseks on sellega seoses esmatähtis tegeleda jätkuvalt liiga suure viivislaenude tasemega, järgida ettevõtjate ja kodumajapidamiste maksejõuetusraamistike väljatöötamisel ühtseid põhimõtteid, sealhulgas parandada maksejõuetusmenetlusi ja kohtuväliste kokkulepete raamistikke.

               7)Viimase aasta jooksul on saavutatud teatavat edu algatuste osas, mida tutvustati viie juhi aruandes Euroopa majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimise kohta. Nimetada võiks Euroopa poolaasta raames euroala mõõtme suurenemist, soovitust luua riiklikud tootlikkuse komiteed ja Euroopa Eelarvenõukogu loomist. Praegu töötatakse eelarve-eeskirjade läbipaistvuse parandamise ja keerukuse vähendamise kallal. Kahjuks puudub aga kokkulepe muude majandus- ja rahaliidu jaoks oluliste algatuste kohta, nagu Euroopa hoiuste tagamise skeem, mille ettepaneku esitas komisjon 2015. aasta novembris. Peale selle esineb seoses viie juhi aruandega ka üldisemaid probleeme, mis vajavad lahendamist. Komisjon on andnud teada kavatsusest esitada 2017. aasta märtsis valge raamat Euroopa tuleviku kohta, milles käsitletakse ka majandus- ja rahaliitu. Selleks et leppida kokku edasises tegevuses, on vaja kõigi euroala liikmesriikide ja ELi institutsioonide, aga ka euroalasse mittekuuluvate liikmesriikide ühise vastutuse ja eesmärgi tunnetamist, kuna tugev majandus- ja rahaliit annab ELile rohkem jõudu probleemidega toimetulekuks ja sellel on positiivne mõju ka euroalasse mittekuuluvatele liikmesriikidele,

               SOOVITAB euroala liikmesriikidel iseseisvalt ja ühiselt võtta eurorühma raames aastatel 2017–2018 järgmisi meetmeid.

               1.Järgida poliitikat, mis toetab majanduskasvu nii lühikeses kui ka pikas perspektiivis, ning parandada kohanemisvõimet, tasakaalustamist ja lähenemist. Prioritiseerida reforme, mis suurendavad tootlikkust, parandavad institutsioonilist ja ärikeskkonda, kõrvaldavad investeerimise kitsaskohad ja toetavad töökohtade loomist. Jooksevkonto puudujäägi või suure välisvõlaga liikmesriigid peaksid suurendama tootlikkust, piirates tööjõu ühikukulu. Suure jooksevkonto ülejäägiga liikmesriigid peaksid kiirendama sisenõudlust tugevdavate meetmete rakendamist (eelkõige investeerimine).

               2.Järgida üldiselt positiivset eelarvepoliitikat, mis täiendab omavahel tasakaalus olevaid poliitikameetmeid, et toetada reforme ja tugevdada majanduse taastumist 2017. aastal eelarvemahu suurendamisega kuni 0,5 % SKPst. Kombineerida stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust tagavaid riiklikke meetmeid meetmetega, millega stabiliseeritakse euroala makromajandust lühikeses perspektiivis, kasutades kogu stabiilsuse ja kasvu pakti kohast manööverdamisruumi. Lähtuda iga liikmesriigi eelarve kohandamisel sellest, milline on tema olukord stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmisel ning milline on kogu euroala olukord ja euroalas riigilt riigile üle kanduv mõju: i) eelarve-eesmärke varuga täitvad liikmesriigid võiksid kasutada eelarvepoliitilist manööverdamisruumi sisenõudluse ja kvaliteetsete investeeringute toetamiseks, sealhulgas toetades rahvusvahelisi investeeringuid Euroopa investeeringute kava osana; ii) liikmesriigid, kes peavad pakti ennetava osa alusel tegema eelarves täiendavaid kohandusi, peaksid tagama, et nad järgmisel aastal üldiselt järgivad stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid; iii) liikmeriigid, kelle suhtes kohaldatakse pakti paranduslikku osa, peavad tagama ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegse korrigeerimise, sealhulgas kehtestama eelarvepuhvrid ettenägematuteks olukordadeks. Parandada riigi rahanduse struktuuri, tehes rohkem ruumi materiaalsetele ja immateriaalsetele investeeringutele, ning tagada riiklike eelarveraamistike tõhus toimimine.

               3.Rakendada tõhusa sotsiaaldialoogi alusel reformid, mis soodustavad töökohtade loomist ja sotsiaalset õiglust. Sellised reformid peaksid hõlmama: i) usaldusväärseid töölepinguid, mis tagavad nii töötajatele kui ka tööandjatele paindlikkuse ja turvalisuse;
                  ii) kvaliteetset ja tõhusat haridus- ja koolitussüsteemi ning laiahaardelisi elukestva õppe strateegiaid, mis on kohandatud tööturu vajadustega; iii) tõhusaid aktiivseid tööturumeetmeid, millega toetatakse tööturul osalemist; iv) tänapäevaseid ja sobivaid sotsiaalkaitsesüsteeme, mis toetavad abivajajaid ja pakuvad tööturul osalemiseks stiimuleid. Suunata maksustamine tööjõult mujale, seda eriti väikese sissetulekuga töötajate puhul ja liikmesriikides, kus kulupõhine konkurentsivõime on alla euroala keskmise, kusjuures riikides, kus puudub eelarvevaru, peaks maksustamine olema eelarveneutraalne.

               4.Leppida komisjoni 2015. aasta novembri ettepaneku alusel kokku Euroopa hoiuste tagamise skeemi loomises ja alustada ühtse kriisilahendusfondi ühise kaitsemeetme väljatöötamist, et see hakkaks toimima enne fondi üleminekuperioodi lõppu. Töötada välja ja rakendada tõhus strateegia kogu euroala jaoks, et tegeleda pangandussektorit ohustavate riskidega, sealhulgas viivislaenude suure osakaalu, ebatõhusate ärimudelite ja ülevõimsusega. Liikmesriikides, kus erasektori võlakoormus on suur, toetada võlakoormuse nõuetekohast vähendamist.

               5. Avatud ja läbipaistval viisil kiirendada algatuste tegemist, et kujundada välja majandus- ja rahaliit, võttes täielikult arvesse ELi siseturgu. Rakendada 1. etapi ülejäänud meetmed, mis esitati viie juhi aruandes Euroopa majandus- ja rahaliidu lõpuleviimise kohta.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  ELT C 349, 24.9.2016, lk 1.

                     (4)
                  Vt COM(2016) 727 (final),16.11.2016.