               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.9.2020
            COM(2020) 582 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Libeeria Vabariigi valitsusega säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli sõlmimiseks
            {SWD(2020) 196 final} - {SWD(2020) 197 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Komisjon teeb ettepaneku alustada läbirääkimisi uue protokolli üle, mis vastaks liikmesriikide kalalaevade tegelikele võimalustele ja vajadustele ning oleks kooskõlas ühist kalanduspoliitikat käsitleva määrusega (EL) nr 1380/2013 ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Euroopa Liit ja Libeeria Vabariigi valitsus on sõlminud säästva kalapüügi partnerluslepingu,
                     1
                   mis jõustus 9. detsembril 2015
                     2
                  . Selle rakendamise protokoll kaotab kehtivuse 8. detsembril 2020. Selle protokolliga on määratud kindlaks liidu laevastiku kalapüügivõimalused ning liidu ja laevaomanike makstav vastav rahaline toetus.

                  Protokolli kohaselt on võrdluskogusele (6500 tonni aastas) juurdepääsu rahalise hüvitisena ette nähtud ELi eelarvest 357 000 eurot esimesel aastal, 325 000 eurot teisel, kolmandal ja neljandal aastal ning 292 500 eurot viiendal aastal. Samuti maksavad ELi laevaomanikud eraldatud kvoodi eest loatasu vastavalt protokollis sätestatud hindadele. Lisaks eraldatakse ELi eelarvest protokolli viie-aastase kehtivusaja jooksul 1 625 000 eurot aastas Libeeria Vabariigi valdkondliku kalanduspoliitika toetamiseks.

               Libeeria Vabariigiga sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepinguga on ette nähtud tuunikala ja pika rändega liikide püügi võimalused ELi laevadele kahest liikmesriigist (Hispaania ja Prantsusmaa). Libeeria Vabariigiga sõlmitud säästva kalapüügi partnerlusleping on osa kahepoolsete säästva kalapüügi partnerluslepingute hästi toimivast võrgustikust Lääne- ja Kesk-Aafrikas (lepingud on sõlmitud Maroko, Mauritaania, Senegali, Roheneemesaarte, Gambia, Elevandiluuranniku ning São Tomé ja Príncipe'iga).

               Kalandusalased partnerluslepingud aitavad edendada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil, tagades, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja standarditel, mis kehtivad liidu õiguse alusel. Lisaks soodustatakse säästva kalapüügi partnerluslepingutega ELi ja tema partnerite teaduskoostööd ning edendatakse läbipaistvust ja säästlikkust kalavarude parema majandamise nimel. Säästva kalapüügi partnerluslepingutega soodustatakse kalavarude majandamist, toetades riiklike ja välisriikide laevastike tegevuse üle tehtavat seiret, kontrolli ja järelevalvet ning rahastades ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata (ETR-) kalapüügi vastast võitlust, ning aidatakse kaasa kohaliku kalandussektori jätkusuutlikule arengule.

               Tänu säästva kalapüügi partnerluslepingutele tugevneb ELi positsioon Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT), mis loodi rahvusvahelise õiguse alusel, et kaitsta ja majandada pika rändega liike kõnealuses piirkonnas.

                  •
                        Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Libeeria Vabariigiga uue protokolli üle peetavad läbirääkimised on kooskõlas ELi välistegevusega Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides ning eelkõige liidu eesmärkidega, mis on seotud demokraatlike põhimõtete ja inimõiguste austamisega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) V osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikli 218 lõiked 3 ja 4, milles käsitletakse ELi ja kolmandate riikide vahel läbirääkimiste pidamise ja lepingute sõlmimise korda.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei ole asjakohane, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

                  Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Õigusakti valik

                  Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  2019.–2020. aastal tegi komisjon Libeeria Vabariigiga sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepingu kehtiva protokolli järelhindamise ning eelhindamise protokolli võimaliku uuendamise kohta. Hindamise järeldused on esitatud komisjoni talituste töödokumendis
                     3
                  .

                  Hindamisel jõuti järeldusele, et ELi kalandussektor (tuunikalapüük) on kindlalt huvitatud Libeeria püügipiirkonnas tegutsemisest ning et protokolli uuendamine on selgelt eelistatav valik. Uuendamata jätmise korral jääks ELi ilma vahendist, mis vastab eri sidusrühmade vajadustele ja ELi enda vajadustele tugevdada ookeanide üleilmset majandamist Atlandi ookeani idaosa vetes ICCATi mitmepoolse raamistiku kaudu.

                  Libeeria jaoks on ELi sekkumine lisaväärtusega, kuna see tagab eelarvetulu kindluse mitmeks aastaks ning loob ametliku platvormi koostööalaseks valdkondlikuks dialoogiks ja otsesuhtluseks ELiga ning raamistiku ELi tegevuse ühiseks seireks ja kontrolliks. Säästva kalapüügi partnerluslepinguga edendatakse vastutustundlikke püügitavasid ja antakse juurdepääs spetsiaalsele eelarvereale (valdkondlik toetus), et Libeeria saaks rahalist toetust riikliku kalanduspoliitika rakendamiseks.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Hindamise käigus konsulteeriti liikmesriikidega, tootmisharu esindajatega ja rahvusvaheliste kodanikuühiskonna organisatsioonidega ning Libeeria kalandussektori haldusasutuste ja kodanikuühiskonnaga. Konsultatsioonid toimusid ka kaugpüügi nõuandekomisjoni raames.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei ole asjakohane.

               •Mõju hindamine

                  Ei ole asjakohane.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei ole asjakohane.

               •Põhiõigused

                  Säästva kalapüügi partnerlusleping sisaldab sätet inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise tagajärgede kohta.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Uue protokolli mõju eelarvele on seotud rahalise toetuse maksmisega Libeeriale, mis on vastavuses praeguse mitmeaastase finantsraamistikuga, eelkõige säästva kalanduse partnerluslepinguid käsitleva eelarverea assigneeringutega
                     4
                  . Iga-aastased kulukohustuste ja maksete summad, sh reservi eelarverida aasta alguseks jõustumata ettepanekute jaoks, määratakse kindlaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               23. mail 2017 teatati komisjoni otsusega 2017/C 169/12
                  5
                Libeeria Vabariigile, et viimane võidakse liigitada nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1005/2008 (millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks) kohaselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks. Euroopa Liidu ja Libeeria Vabariigi valitsuse vahelisi läbirääkimisi säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli sõlmimiseks alustatakse juhul, kui komisjoni otsus 2017/C 169/12 on tühistatud.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab järgmist:

                  – nõukogu peaks volitama komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi Libeeria Vabariigi valitsusega säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli sõlmimiseks;

                  – ELi esindajaks neil läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

                  – komisjon peaks läbirääkimisi pidades konsulteerima erikomiteega, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus;

                  – nõukogu peaks kiitma heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Libeeria Vabariigi valitsusega säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli sõlmimiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Tuleks alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Libeeria Vabariigi valitsuse vahelise säästva kalapüügi partnerluslepingu
                  6
                uus protokoll.

               (2)23. mail 2017 teatati komisjoni otsusega 2017/C 169/12 Libeeria Vabariigile, et viimane võidakse liigitada nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1005/2008 (millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks) kohaselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks. Euroopa Liidu ja Libeeria Vabariigi valitsuse vahelisi läbirääkimisi säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli sõlmimiseks alustatakse juhul, kui komisjoni otsus 2017/C 169/12
                  7
                on tühistatud,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba pidada liidu nimel läbirääkimisi Libeeria Vabariigi valitsusega säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli üle.

               Komisjon alustab läbirääkimisi pärast otsuse 2017/C 169/12 tühistamist.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste pidamisel konsulteeritakse nõukogu ELi välise kalanduspoliitika töörühmaga.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 177, 1.7.2016.

                     (2)

                        ELT L 328, 12.12.2015, lk 3–43.

                     (3)

                        SWD(2020)196.

                     (4)

                        Vt peatükk 40 (reservi eelarverida 40 02 41) kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku institutsioonidevahelise kokkuleppega (2013/C 373/01).

                     (5)

                        2017/C 169/12 (ELT 169/11, 30.5.2017, lk 11–16).

                     (6)

                        Euroopa Liidu ja Libeeria Vabariigi vaheline säästva kalapüügi partnerlusleping(ELT L 328, 12.12.2015, lk 3).

                     (7)

                        Komisjoni 23. mai 2017. aasta otsus 2017/C 169/12, millega teavitatakse Libeeria Vabariiki tema võimalikust liigitamisest koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses (ELT C 169, 30.5.2017, lk 11).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.9.2020
            COM(2020) 582 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde: soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Libeeria Vabariigi valitsuse vahelise säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli üle
            {SWD(2020) 196 final} - {SWD(2020) 197 final}

               LISA

               Läbirääkimisjuhised Euroopa Liidu ja Libeeria valitsuse vahelise säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli jaoks

               Läbirääkimiste eesmärk on sõlmida Euroopa Liidu ja Libeeria Vabariigi valitsuse vahel säästva kalapüügi partnerluslepingu protokoll kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1380/2013
                  1
                ning nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega,
                  2
                milles käsitletakse komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta
                  3
               .

               Selleks et tagada uue protokolli abil säästva ja vastutustundliku kalapüügi edendamine, põhinevad komisjoni läbirääkimiseesmärgid järgmistel aspektidel:

               ·tagada juurdepääs Libeeria Vabariigi kalapüügipiirkonnale ning anda liidu kalalaevadele nimetatud piirkonnas püügitegevuseks vajalikud kalapüügiload;

               ·võtta igakülgselt arvesse parimaid kättesaadavaid teaduslikke nõuandeid ja piirkondlike kalandusorganisatsioonide poolt vastu võetud asjaomaseid majandamiskavasid, et tagada ja parandada püügitegevuse keskkonnasäästlikkust, suunates selle ainult lubatud kogupüügi ülejäägile, võttes arvesse kohaliku laevastiku püügivõimsust ning pöörates samas erilist tähelepanu sellele, et asjaomased kalavarud on ühised varud;

               ·seada eesmärgiks omandada neist kalavarudest liidu laevastiku huvidele vastav asjakohane osa, kui nende varude vastu tunnevad huvi ka teised välisriikide laevastikud;

               ·tagada, et juurdepääs kalavarudele põhineb liidu laevastiku varasemal ja eeldataval tulevasel tegevusel asjaomases piirkonnas, võttes samas arvesse uusimaid ja parimaid kättesaadavaid teaduslikke hinnanguid;

               ·jätkata dialoogi valdkondliku poliitika tugevdamiseks, et toetada keskkonnaalaselt ja sotsiaalselt vastutustundliku kalanduspoliitika rakendamist kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses püügitegevuse juhtimise, järelmeetmete, kontrolli ja seire ning teaduslike nõuannetega, ning võttes arvesse kalapüügiga tegeleva kohaliku kogukonna elatusvahendeid ja huvisid;

               ·lisada säte inimõiguste, töötaja põhiõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise tagajärgede kohta.

               Protokollis tuleks eelkõige määrata kindlaks järgmised aspektid:

               –liidu laevadele tagatavad kalapüügivõimalused püügiliikide kaupa,

               –rahaline hüvitis ja selle maksmise tingimused ning

               –valdkondliku toetuse rakendamise viisid.

               23. mail 2017 teatati komisjoni otsusega 2017/C 169/12
                  4
                Libeeria Vabariigile, et viimane võidakse liigitada nõukogu 29. septembri 2008. aasta määruse (EÜ) nr 1005/2008 (millega luuakse ühenduse süsteem ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks) kohaselt ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastases võitluses koostööd mittetegevaks kolmandaks riigiks. Euroopa Liidu ja Libeeria Valitsuse vahelisi läbirääkimisi säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli sõlmimiseks kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 alustatakse juhul, kui komisjoni otsus 2017/C 169/12 on tühistatud.

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).

                     (2)

                        https://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/agricult/129052.pdf

                     (3)

                        Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele: „Euroopa 2020. aasta strateegia aluseks olev eelarve“ (* KOM/2011/0417 lõplik *).

                     (4)

                        2017/C 169/12 (ELT 169/11, 30.5.2017, lk 11–16).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.1.2021
            COM(2020) 697 final/2
            COM(2020) 697 final of 12.11.2020 downgraded on 25.1.2021
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Mongoolia vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva lepingu üle

               SELETUSKIRI

               Komisjon teeb ettepaneku pidada läbirääkimisi Euroopa Liidu (EL) ja Mongoolia vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva kahepoolse lepingu üle.

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               ELi geograafiliste tähiste kaitse rahvusvahelisel tasandil on ELi kaubanduspoliitika põhielement. EL peab läbirääkimisi, et kaitsta ELi geograafilisi tähiseid kas kaubanduslepingutega või konkreetsete eraldiseisvate lepingutega.

               EL, selle liikmesriigid ja Mongoolia on allkirjastanud partnerluse ja koostöö raamlepingu, mis jõustus 1. novembril 2017. Partnerlus- ja koostöölepingu artikli 27 lõikes 1, milles käsitletakse intellektuaalomandi õiguste kaitset, on sätestatud, et lepinguosalised lepivad kokku, et sõlmivad niipea kui võimalik kahepoolse lepingu geograafiliste tähiste kohta.

               Geograafilised tähised on Mongoolias tuntud ja hästi juurdunud ning 20 geograafilist tähist on seal praegu eriseaduse alusel riigi tasandil registreeritud. Traditsioonilistel toodetel on riigi maines kindel koht ning see annab võimaluse saada geograafiliste tähiste kasutamisest märkimisväärset majanduskasu.

               Selle algatusega rakendatakse ELi ja Mongoolia vahelises partnerlus- ja koostöölepingus sätestatud kohustust sõlmida geograafilisi tähiseid käsitlev kahepoolne leping.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Geograafilisi tähiseid käsitleva lepingu sõlmimine Mongooliaga on kooskõlas ELi üldise strateegiaga edendada ELi geograafiliste tähiste poliitikat. Algatuse eesmärk on tagada kõrgetasemeline otsene kaitse teatavatele ELi geograafilistele tähistele Mongoolias ning Mongoolia geograafilistele tähistele ELis. Algatus annab geograafilisi tähiseid kandvate toodete tootjatele konkurentsieelise. Eelkõige saavad Mongoolia väiketootjad suurema võimaluse pääseda väga suurele ELi turule. ELil on ainupädevus selles, kuidas geograafiliste tähiste abil kaitsta ELi tasandil põllumajandustooteid (toiduained, aromatiseeritud veinid, veinid ja kanged alkohoolsed joogid), kuid kogu ELi hõlmav mittepõllumajanduslike geograafiliste tähiste kaitse süsteem paraku praegu puudub.

               •Kooskõla liidu muude poliitikavaldkondadega

                  Mongooliaga peetavad läbirääkimised geograafilisi tähiseid käsitleva kahepoolse lepingu üle on kooskõlas ELi välistegevusega ja eelkõige liidu eesmärkidega seoses ELi strateegiaga edendada geograafiliste tähiste poliitikat.

               2.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •
                     Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •
                     Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata.

               •
                     Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •
                     Mõjuhinnang

                  Algatuse mõju ei ole hinnatud, sest alternatiivseid poliitikavalikuid ei ole. Hoolimata võimalusest, et Mongoolia ühineb tulevikus päritolunimetusi ja geograafilisi tähiseid käsitleva Lissaboni kokkuleppe Genfi redaktsiooniga, ning arvestades, et EL on Lissaboni kokkuleppe osaline, on praegu kõige sobivam poliitikavalik selle eesmärgi saavutamiseks ning partnerlus- ja koostöölepingu rakendamiseks ELi ja Mongoolia vaheline geograafilisi tähiseid käsitlev leping. Tegevuskava seoses ELi ja Mongoolia vahelise lepinguga geograafiliste tähiste kohta avaldati 11. juunil 2019
                     1
                  .

               •
                     Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •
                     Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               3.SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG

               •Õiguslik alus

                  Käesolev algatus kuulub Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 207 lõike 1 kohaselt ELi ainupädevusse, kuna see on osa ühisest kaubanduspoliitikast ja on muu hulgas seotud intellektuaalomandi kaubandusaspektidega, sealhulgas geograafiliste tähistega.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei ole asjakohane, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

                  Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

                  Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikliga 218.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Leping ei mõjuta otseselt ELi eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Läbirääkimisi on kavas alustada 2021. aasta teises kvartalis.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab järgmist:

                  – nõukogu peaks andma komisjonile loa alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu (EL) ja Mongoolia vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva kahepoolse lepingu üle ning neid läbirääkimisi pidada;

                  – ELi esindajaks neil läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

                  – nõukogu peaks kiitma heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Mongoolia vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva lepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liit, selle liikmesriigid ja Mongoolia on allkirjastanud partnerluse ja koostöö raamlepingu,
                  2
                mis jõustus 1. novembril 2017.

               (2)Partnerlus- ja koostöölepingu artikli 27 lõikes 1 on sätestatud, et lepinguosalised lepivad kokku, et sõlmivad niipea kui võimalik geograafilisi tähiseid käsitleva kahepoolse lepingu, mistõttu partnerlus- ja koostöölepingus sätestatud kahepoolse lepingu sõlmimine geograafiliste tähiste kohta on selle kohustuse täitmine,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse pidama liidu nimel Mongooliaga läbirääkimisi geograafilisi tähiseid käsitleva rahvusvahelise lepingu üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel, 25.1.2021

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2019-3719410_en

                     (2)

                        Ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Mongoolia vaheline partnerluse ja koostöö raamleping (ELT L 326, 9.12.2017, lk 7).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.1.2021
            COM(2020) 697 final/2
            COM(2020) 697 final of 12.11.2020 downgraded on 25.1.2021
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Mongoolia vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva lepingu üle

               LISA

               JUHISED LÄBIRÄÄKIMISTE PIDAMISEKS Euroopa Liidu ja Mongoolia vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva lepingu üle

               A. LEPINGU LAAD JA REGULEERIMISALA

               Leping peaks sisaldama üksnes sätteid põllumajandustoodete ja toiduainete, veinide, kangete alkohoolsete jookide ja aromatiseeritud veinide geograafiliste tähiste kohta.

               B. LEPINGU KAVANDATAV SISU

               Leping peaks täiendama intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepingut (TRIPS-leping) ja tuginema sellele, minnes kaugemale TRIPS-lepingu kehtivatest eeskirjadest, mille eesmärk on tagada geograafiliste tähistega seotud õiguste parem, piisav ja tõhus kaitse ning jõustamine. Lepinguga tuleks püüda tõhusamalt tagada geograafiliste tähistega seotud õigusi, sealhulgas digitaalkeskkonnas ja piiril (sealhulgas ekspordi puhul).

               Lepinguga tuleks luua selle osaliste vahel asjakohased koostöömehhanismid lepingu rakendamise toetamiseks, samuti korrapärane dialoog geograafiliste tähiste teemal, et edendada teabevahetust vastavate seadusandlike edusammude kohta, kogemuste vahetamist õiguste tagamisel ja konsulteerimist kolmandate riikidega.

               Lepingus tuleks näha ette otsene kaitse ja tõhus tunnustamine geograafilise tähisega toodete (veinid, kange alkohol, põllumajandustooted ja toiduained) loetelus kokku leppimise teel vastavalt TRIPS-lepingu artiklis 23 sätestatud kõrgetasemelisele kaitsele, hõlmates muu hulgas kaitset seoste tekitamise eest, tõhusat jõustamist (sealhulgas haldusmeetmed), kooseksisteerimist varasemate heas usus antud kaubamärkidega, kaitset hilisema üldmõistelisuse eest ning sätteid uute geograafiliste tähiste lisamise kohta. Käsitleda tuleks varasemate individuaalõiguste küsimusi, mis on seotud näiteks taimesortide, kaubamärkide ja üldise või muu õiguspärase varasema kasutusega, et lahendada olemasolevad konfliktid vastastikku rahuldaval viisil.

               Kõiki lepingus loetletud geograafilisi tähiseid tuleks tõhusalt kaitsta alates lepingu jõustumise kuupäevast.

               Institutsiooniline säte

               Lepinguga tuleks moodustada ühiskomitee, et jälgida lepingu rakendamist.

               Autentsed keeled

               Leping, mis peaks olema võrdselt autentne kõigis ELi ametlikes keeltes, peaks sisaldama sellekohast keeleklauslit.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 518 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Malta 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Malta 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)21. novembril 2018 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks 21. märtsil 2019. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Maltat ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Malta rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Malta tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)2019. aasta aruanne Malta kohta
                  2
                avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Malta edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)Malta esitas 16. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2019 oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  4
               .

               (6)Malta suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk vähenema 2018. aasta 2 %-lt SKPst 2019. aastaks 0,9 %-le SKPst, seejärel veidi suurenedes jõudma 2020. aastaks 1,0 %-le SKPst ning veelgi suurenedes jõudma 2021. ja 2022. aastal 1,1 %-le SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  5
                ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on tasakaalus struktuurne eelarvepositsioon, ületatakse programmiperioodi kestel ka edaspidi. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jääma alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 60 % SKPst, langedes järk-järgult 2018. aasta 46 %-lt SKPst 2022. aastal umbes 33 %-le. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2019. aastal ülejäägis 0,6 % SKPst ja 2020. aastal 0,8 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Malta täidab 2019. ja 2020. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded. Samal ajal tuleks lühikeses ja keskpikas perspektiivis hoolikalt jälgida kulude kasvu, võttes ennekõike arvesse võimalikke tulevasi ohte tulude stabiilsusele.

               (7)Vananemisega seotud kulutuste suurenemisega kaasneb oht riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Võrreldes teiste ELi riikidega on pensioni- ja tervishoiusüsteemides oodata olulist vananemisega seotud kulutuste suurenemist, mis osutab pikas perspektiivis võlataseme kasvu ohule. Mitme meetmega soovitakse paranda pensionite piisavust ka seeläbi, et soodustakse erapensioni kogumist ja vabatahtlikke tööandjapensione. Jätkuvad jõupingutused on aidanud suurendada tööjõu pakkumist ja pikendada tööelu, mõjutades positiivselt naiste ja vanemaealiste töötajate tööhõive määra. 2018. aastal tegi valitsus kohandusi, et pärast pensioniikka jõudmist tehtud sissemaksed sisse arvata ning lubas FIEdel ja alla 65aastastel osalise tööajaga töötavatel pensionäridel teha nende sissetulekuga proportsionaalseid sissemakseid, soodustades nii pikemat tööelu. Pärast seda, kui seadusjärgne pensioniiga, mis praegu on 62 aastat, tõstetakse 2027. aastaks järk-järgult 65 aastale, seda hoolimata oodatava eluea edasisest pikenemist siiski rohkem ei tõsteta. Pensionistrateegia töörühm, mis loodi 2018. aastal, peaks avaldama 2020. aasta detsembriks aruande, milles esitatakse soovitused pensionisüsteemi piisavuse ja jätkusuutlikkuse parandamiseks. Tervishoiu valdkonnas on pooleli detsentraliseerimismeetmed, millega haiglateenuste asemel panustatakse rohkem esmatasandi tervishoidu, samuti pikaajalise hoolduse teenuste osutamise parandamise meetmed. Teatud eriala arstide juurde pääsemisel võib pikkade ootejärjekordade kaotamisel olla abi riigihaiglates kavandatavast ambulatoorse ravi suutlikkuse parandamisest. Sellegipoolest on süsteemi tõhususe parandamist seni takistanud asjaolu, et ei ole võetud muid meetmeid, mis aitaksid vähendada asjatute saatekirjade arvu või suunata erakorralise meditsiiniabi väärkasutamise asemel ambulatoorsele ravile. Esmatasandi arstiabi keskuste ja investeeringute uue kontseptsiooni kohaselt laiendatakse järk-järgult e-tervise kasutamist, et haiglateenuseid detsentraliseerides panna suurem rõhk esmatasandi tervishoiule. Arvestades järjest suuremat nõudlust pikaajalise hoolduse järele, võeti 2017.–2018. aastal kasutusele uued kogukonnapõhise ja koduhoolduse teenused. Pensionide ja tervishoiu valdkonna meetmed ei ole vaatamata nende potentsiaalile veel eelarve jätkusuutlikkusele mõju avaldanud.

               (8)Viimase kümnendiga on Maltas märgatavalt suurenenud teenuste sektori osakaal, mis on eriti silmatorkav sellistes rahvusvahelise suunitlusega valdkondades nagu finantsteenused, turism ja kaughasartmängud. Teenuste sektori laienemine toetas majanduskasvu ja jooksevkonto suure ülejäägi saavutamist. Samal ajal seab üha suurem sõltuvus sektoritest, mida peetakse finantssektori usaldusväärsusega seotud riskidele avatuks, uusi nõudmisi juhtimisraamistikule, avaldades survet järelevalve ja sundtäitmise alasele suutlikkusele. Eelkõige finants- ja hasartmängusektori suurus ning krüptoraha käitajate meelitamiseks tehtavad jõupingutused eeldavad rahapesuvastaste täitemeetmete tulemuslikkust. Positiivsed sammud on finantsandmete analüüsi üksuse inim- ja eelarveressursside hiljutine suurendamine, samuti üksuse töökorra täiendamine. Juhtimises esinevad puudused võivad, ja seda eriti korruptsioonivastases võitluses, mõjutada negatiivselt ka ettevõtluskeskkonda ja investeeringuid. Eelkõige on huvide konflikti oht erinevatel valitsemistasanditel. Lisaks ei ole politsei majanduskuritegevuse üksuses praegu piisavalt töötajaid. Selles kontekstis on oluline, et õigusraamistiku tugevdamisega kaasneks ka selle õigeaegne ja igakülgne elluviimine. Juhtimisraamistiku parandamine ja tulemusliku elluviimise tagamine on võtmetähtsusega, et säilitada Malta ligitõmbavus ja kaitsta majandust maineriskide eest.

               (9)Kindlustussektor on avatud passiivse järelevalve riskidele, mille puhul on ülioluline kohaliku ja välisjärelevalve koostöö. Erinevalt pangandussektorist on kindlustussektoris tütarettevõtjate järelevalve allutatud kohalikule järelevalvele, st mujal tegutsevad, kuid Maltal registreeritud kindlustussandjad on Malta reguleerimisasutuse otsese järelevalve all. Järelevalvesuutlikkust ei ole siiski veel piisavalt tugevdatud. Lisaks nõuab rangemat järelevalvet kindlustuse ärimudelite ja toodete keerukus ning järjest suurem huvi eriotstarbeliste varakogumite loomise ja laiendamise vastu.

               (10)Käimas on reformid kohtute ja kohtusüsteemi sõltumatuse edasiseks parandamiseks. Eelkõige võib seejuures nimetada peaprokurörist ja politseist sõltumatu uue prokuratuuri loomist, nagu soovitas ka Euroopa Nõukogu komisjon „Demokraatia õiguse kaudu“ (Veneetsia komisjon) detsembris 2018 vastu võetud arvamuses Malta kohta. Lisaks on investeeringute igakülgseks ärakasutamiseks vaja tugevdatud juhtimisraamistikku, sh tulemuslikku täitmisele pööramist kohtumenetlustes ja korruptsioonivastases võitluses.

               (11)Innovaatiliste ettevõtete osakaalu suhtes on endiselt näha mahajäämust. Teadusuuringute ja innovatsiooni tulemuslikkust on vaja aruka spetsialiseerumisega tugevdada, et nii aidata kaasa tootlikkuse kasvule. Malta ei ole veel asunud välja töötama sidusat pikaajalise konkurentsivõime strateegiat sisemajanduses väärtusahelas ülespoole liikumiseks. Arvestades Malta spetsialiseerumist kiirelt kasvavatele teenustele ja soovi tegeleda plokiaheltehnoloogiaga, on hädavajalik investeerida senisest veelgi enam haldus- ja järelevalvesuutlikkusse. Lisaks on Maltal vaja innovatsioonisuutlikkuse suurendamiseks täiendavalt investeerida immateriaalsetesse varadesse, sh teadus- ja arendustegevusse, oskuste puudujääkide ja lünkade kõrvaldamisse ning teaduse ja ettevõtluse sünergia hõlbustamisse, juhtides selleks ka teadus- ja innovatsioonisüsteemi senisest tulemuslikumalt.

               (12)Maltal tuleb soodustada üleminekut säästvamale ja ressursitõhusamale majandusele, näiteks energiatõhususe ja taastuvate energiaallikate, veemajanduse tsükli ja jäätmekäitluse seni kasutamata potentsiaali investeerides, kliimaseadmetest põhjustatud heitkoguste suurenemisega võideldes, kliimameetmete ja säästva liikuvusega, millega piirataks maanteetranspordi heitkoguseid. Isikliku sõiduki kasutamise kõrval muude transpordi- ja liiklusvahendite piiratuse ning autode suure leviku tõttu on liiklusummikud Malta ärikeskkonna üks suuremaid puuduseid ning see probleem vajab endiselt lahendamist. Lisaks on maanteetranspordist tulenevad kasvuhoonegaaside heitkogused viimase viie aasta jooksul suurenenud. Taastuvate energiaallikate osakaal energiaallikate jaotuses suurenes 2017. aastal 7,2 %-le, mis on veidi üle 2017/2018. aasta soovitusliku arengutaseme (6,5 %). Siiski kasvab Malta energia lõpptarbimine pidevalt. Selleks et saavutada 2020. aasta riiklikud taastuvenergia ja energiatõhususe eesmärgid, on lühiajaliselt vaja täiendavaid sektoriüleseid investeeringuid. Rakendada tuleks teadus- ja arendustegevusega seotud rahastamis- või toetusmeetmed, et keskkonna ja kliimamuutuste valdkonnas töötada välja uut/täiustatud tehnoloogiat. Kinnisvarabuumiga kaasnevaid keskkonna- ja sotsiaalkulusid on vaja täpsemalt jälgida. Ehitusjäätmete kõrvaldamisel tuleks keskkonnamõju piiramiseks kohaldada ringmajanduse põhimõtteid. Tähelepanu tuleb pöörata eluaseme hinna tõusu majanduslikele ja sotsiaalsetele tagajärgedele.

               (13)Malta tööhõive määr on praegu ELi keskmisest kõrgem ja tõuseb endiselt. Seejuures võiks eritähelepanust olla kasu puuetega inimestel. Sooline tööhõivelõhe on endiselt ELi suurim ja naiste osalemine tööturul väheneb järsult kolmekümnendates eluaastates, peamiselt hoolduskohustuste tõttu. Seda lõhet saaks vähendada sellega, kui töötutele mitteametlikele hooldajatele pakutaks tööturul paremat tuge. Tööjõu ja oskuste nappuse ületamisel tekitab üha suurem sõltuvus välistööjõust sotsiaalseid ja jätkusuutlikkuse probleeme. Sellistes valdkondades nagu tööturg, oskused ja sotsiaalne kaasatus võiks poliitikaalgatustes kasu olla paremast järelevalvest ja hindamisest.

               (14)Malta investeerib haridusse ja koolitusse suhteliselt palju, kuid selle tulemusel ei ole veel kõikide sihtrühmade tulemused paranenud. Investeerimisstrateegias oleks abi sellest, kui pöörata rohkem tähelepanu ebasoodsa sotsiaalse olukorra korvamisele, et saavutada kooskõla sotsiaalõiguste samba põhimõttega kvaliteetse ja kaasava hariduse kohta. Haridussüsteemist varakult lahkumisega võitlemise meetmetest hoolimata on see määr endiselt üks kõrgemaid ELis. Hiljutiste meetmetega püütakse parandada ka kolmanda taseme hariduse kaasavust, kuid selle taseme haridust omandab endiselt vähem inimesi kui ELis keskmiselt ja see põhjustab oskustega seotud probleeme. Täiskasvanuõppes osalemine on tõusuteel, kuid jääb vähekvalifitseeritud ja mitteaktiivsete inimeste seas endiselt madalale tasemele.

               (15)Agressiivse maksuplaneerimise tõkestamine on maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmise juures esmatähtis, nagu märgiti ka 2019. aasta euroala käsitlevas soovituses. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate välismõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Malta on võtnud meetmeid agressiivse maksuplaneerimise vastu, kuid litsentsitasude ja dividendimaksete suur osakaal SKPst viitab sellele, et Malta maksueeskirju kasutavad agressiivset maksuplaneerimist viljelevad ettevõtted. Kuna Maltal asuvate ettevõtete poolt välismaale (st ELi residentidelt kolmandate riikide residentidele) makstavatelt dividendidelt, intressidelt ja litsentsitasudelt makse kinni ei peeta, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka vastuvõtvas riigis. Malta tingliku intressi mahaarvamise süsteem aitab küll vähendada võlakohustuste omakapitalile eelistamist, kuid selleks et ennetada süsteemi kuritarvitusevastaste eeskirjade ning määra soodsuse ja aktsiapõhise korra koostoimel maksudest kõrvalehoidmist, tuleb olukorda tähelepanelikult jälgida. Kuigi Malta jaeinvestorite programmiga ning Malta residentsus- ja viisaprogrammiga ei anta nõude täitmise korral automaatselt maksuresidentsust, võib sissetulek olla riigivälisuse korra alusel tulumaksust vabastatud, kui seda ei kanta üle Maltasse ning füüsilise kohaloleku suhtes ei seata seejuures erilisi nõudeid. Need võivad hõlbustada agressiivset maksuplaneerimist ja sisaldavad OECD hinnangul potentsiaalselt kõrget riski, et neid võidakse kuritarvitada finantskontode automaatsest teabevahetusest kõrvalehoidmiseks.

               (16)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  6
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Maltal kõnealuseid vahendeid kindlaks määratud sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada.

               (17)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Malta majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Maltale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (18)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, et Malta täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid,

               SOOVITAB Maltal võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada tervishoiu- ja pensionisüsteemide eelarve jätkusuutlikkus, sealhulgas piirates ennetähtaegselt pensionile jäämist ja kohandades oodatava eluea eeldatavat pikenemist arvestades seadusjärgset pensioniiga.

               2.Leida lahendus maksusüsteemi elementidele, mida üksikisikud ja hargmaised ettevõtjad võivad ära kasutada agressiivseks maksuplaneerimiseks, eriti välismaale tehtavate maksete kaudu. Tugevdada üldist juhtimisraamistikku, sh jätkates tööd korruptsioonijuhtumite uurimiseks ja nende eest süüdistuste esitamiseks. Jätkata rahapesuvastase raamistiku tugevdamist, eelkõige sundtäitmise suhtes. Tugevdada kohtute sõltumatust, eelkõige kohtunike ametisse nimetamise ja ametist vabastamise tagatisi, ning luua eraldi prokuratuurid.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadusuuringutele ja innovatsioonile, loodusvarade majandamisele, ressursi- ja energiatõhususele, säästvale transpordile, liiklusummikute vähendamisele ning kaasavale haridusele ja koolitusele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1017 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (6)

                        SWD(2019) 1017 final.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 519 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Madalmaade 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madalmaade 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Madalmaade 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madalmaade 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)21. novembril 2018 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks 21. märtsil 2019. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Madalmaid ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Madalmaade rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Madalmaad tagama euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise, nagu on kajastatud allpool esitatud soovitustes 1–3. Eelkõige aitavad investeerimismeetmed ja palkade kasvu toetavad meetmed järgida esimest euroala soovitust (euroala tasakaalustamise kohta), maksumeetmed aitavad järgida teist euroala soovitust (agressiivse maksuplaneerimise vastase võitluse kohta) ning kodumajapidamiste võlguoleku vähendamine aitab järgida neljandat euroala soovitust (maksustamisel võlapõhise soodustamise vähendamise kohta).

               (3)2019. aasta aruanne Madalmaade kohta
                  3
                avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Madalmaade edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019.
                  4
                Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Madalmaades esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustab tasakaalustamatust suur erasektori võlakoormus ja jooksevkonto ülejääk, millel on piiriülene mõju. Majanduskasvu toel on erasektori võla suhe SKPsse jätkuvalt vähenenud nii ettevõtete kui ka kodumajapidamiste võla arvestuses, ehkki see on endiselt suur. Sellest hoolimata on kodumajapidamiste nominaalne võlatase kasvavate eluasemehindade sõiduvees aeglaselt tõusmas.

               (4)Madalmaad esitasid oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi 29. aprillil 2019. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (6)Madalmaade suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarve ülejääk vähenema 2018. aasta 1,5 %-lt SKPst 2022. aastaks 0,0 %-le SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  7
                ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, ületatakse programmiperioodi kestel ka edaspidi. 2019. aasta stabiilsusprogrammis prognoositakse, et valitsemissektori võla suhe SKPsse väheneb 52,4 %-lt SKPst 2018. aastal 44,6 %-le SKPst 2022. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks struktuurne eelarvepositsioon, mis oli 2018. aastal ülejäägis 0,8 % SKPst, halvenema ja jõudma 2019. aastal 0,7 %ni SKPst ja 2020. aastal 0,2 %ni SKPst, mis ületab keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Prognoosi põhjal jätkub kindlalt valitsemissektori võla kahanemine. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Madalmaad täidavad 2019. ja 2020. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded. Samal ajal on oluline, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki järgides kasutataks investeeringute kasvutrendi toetamiseks eelarve- ja struktuuripoliitikat.

               (7)Riigi rahanduse jätkusuutlikkuse osas kujutab pikaajalise hooldusega seotud avaliku sektori kulutuste prognoositud suurenemine pikaajalisele jätkusuutlikkusele keskmist ohtu. 2015. aastal andis valitsus suure osa pikaajalise hoolduse süsteemist üle omavalitsuste vastutusalasse, et parandada süsteemi tõhusust ja vähendada avaliku sektori kulutusi. Selle reformi mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele tuleb jälgida.

               (8)Alates novembrist 2018 on hoiuste tagamise fondi kui sõltumatu juriidilise üksuse vahendeid paigutatud Madalmaade keskpangas asunud eraldi kontolt riigikassas asuvale kontole. Madalmaade hoiuste tagamise fond loodi järk-järgult ja praeguseks on sinna kogunenud ligikaudu 1 miljard eurot, lisaks maksavad pangad 2024. aastaks täiendavalt 4 miljardit eurot, mis oleks kooskõlas hoiuste tagamise skeemi direktiiviga tulnud investeerida madala riskiga varadest moodustatud mitmekesisesse portfelli. Fondi konto ülekandmine vähendab koguvõla taset, kuid ei mõjuta valitsemissektori eelarvepuudujääki. Pärast ülekandmist saab riigikassa kasutada vahendeid valitsemissektori kulutuste rahastamiseks, kuid ta peab tegema vahendid kättesaadavaks, kui on vaja teha väljamakseid hoiustajatele või rahastada tema õiguslike volituste kohaseid sekkumisi. See võib mõjutada finantsstabiilsust.

               (9)Madalmaade kodumajapidamistel on palju mittelikviidset vara elamute ja pensionide näol ja ka suur võlakoormus. Suured võlad muudavad kodumajapidamised finantsvapustuste ja majandusšokkide suhtes haavatavaks. Kodumajapidamiste suur võlg on seletatav hüpoteeklaenude intressimaksete suure maksusoodustusega, samuti üüriturul hästi toimiva keskmise lõigu puudumisega ja suurte kohustuslike pensionisäästudega. Kodumajapidamiste suure võlakoormuse probleemi lahendamisel on otsustav roll eluasemeturul, kus aastakümnete jooksul on suurenenud jäikus ja turgu moonutavad stiimulid, mis on mõjutanud rahastamist eluasemeturul ja sektoripõhist säästmist. Alates 2012. aastast rakendatud meetmed on olukorda veidi leevendanud. Hüpoteeklaenu intresside maksustatavast tulust mahaarvamise vähendamise kiirendamise seadus on vastu võetud ja jõustub 2020. aastal. Sellest hoolimata kaasnevad hüpoteeklaenu maksetega endiselt suured maksusoodustused, mille tulemisel kodumajapidamiste võlguolek suureneb. Samal ajal on eraüüriturg kui ainus mittesubsideeritud sektor endiselt alaesindatud, moodustades elamufondist 13 %. Kuna üüriturul puudub hästi toimiv keskmine lõik, õhutab see kodumajapidamisi üürimise asemel ostma, mis põhjustab sissetulekutes suurt võla osakaalu ja rahalist haavatavust.

               (10)Kuigi pensionisüsteem toimib pensionide piisavuse ja eelarve jätkusuutlikkuse seisukohast hästi, on sellel ka põlvkondadevahelise õigluse, pensioniõiguste läbipaistvuse ja paindlikkusega seotud puudusi. Lisaks on tööandjapensionimaksed suured ja pensionifondide tulemuslikkusest olenevalt ebaühtlased. Selliselt võib see kodumajapidamiste kulutusi protsükliliselt mõjutada. Pensionisüsteemi reform võib elutsükli jooksul tuua kaasa väiksemad kohustuslikud pensioni sissemaksed ja stabiilsema tarbimise (ehk tarbimise ühtlustumise). Valitsus kavatseb teist pensionisammast põhjalikult reformida, et luua kaetum, läbipaistvam, paindlikum ja kindlustusmatemaatiliselt õiglasem süsteem. Eluasemeturuinstitutsioonide ja pensionisüsteemi üheaegsel reformimisel on kodumajapidamiste rahalise olukorra konsolideerimise potentsiaal ning see võib muuta kodumajapidamiste sektori finantsvapustuste ja majandusšokkide suhtes vähem haavatavaks, mis soodustaks makromajanduslikku vastupanuvõimet ja majanduskasvu.

               (11)Hoolimata töötuse madalast ja vabade töökohtade kõrgest määrast ning järjest suuremast töötajate nappusest, on nominaalpalga kasv olnud seni mõõdukas (2017. aastal 1,1 % ja 2018. aastal 2,4 %). Kollektiivlepingutega reguleeritud palgad tõusid 2018. aastal keskmiselt 2,1 %, kuid avalikus sektoris tõusid palgad rohkem (2018. aasta teises pooles 3 %). Lisaks sõlmiti palgakokkulepped, mille tulemusel oli kõigi keskvalitsuse teenistuses olevate ametnike jaoks nominaalkasv kahe aastaga 7 %. Eraldatud on täiendavad vahendid algkooliõpetajate palkade tõstmiseks. Lisaks võttis valitsus vastu mitu eelarvemeedet, millega vähendatakse tööjõu maksukoormust ja mille eesmärk on suurendada töötavatel inimestel kodumajapidamise netotulu. Kui aidata rohkem kaasa kodumajapidamiste netotulu suurenemisele, toetades palkade kasvu edendamise tingimusi ja reformides pensionisüsteemi teist sammast, et muuta see läbipaistvamaks, põlvkondade lõikes õiglasemaks ja vapustuste suhtes vastupidavamaks, toetaks see sisenõudlust ja aitaks euroala tasakaalustada.

               (12)Agressiivse maksuplaneerimise tõkestamine on maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmise juures esmatähtis, nagu märgiti ka 2019. aasta euroala käsitlevas soovituses. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate välismõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Madalmaad on võtnud meetmeid agressiivse maksuplaneerimise vastu, kuid Madalmaade kaudu makstavate dividendide, litsentsitasude ja intresside suur hulk viitab sellele, et riigi maksueeskirju kasutavad ära agressiivset maksuplaneerimist viljelevad ettevõtjad. Suur osa välismaistest otseinvesteeringutest on nn eriotstarbeliste üksuste omanduses. Kuna välismaale (st ELi residentidelt kolmandate riikide residentidele) makstavatelt dividendidelt, intressidelt ja litsentsitasudelt makse kinni ei peeta, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka makse saaja jurisdiktsioonis. Välja on kuulutatud maksureformide kava, mis hõlmab maksude kinnipidamist kuritarvituste korral või madalate maksudega riikidesse tehtavatelt litsentsitasude ja intressimaksetelt; kava on positiivne samm agressiivse maksuplaneerimise vähendamise poole ning selle üle tuleks teha hoolikat kontrolli.

               (13)Tööhõive kasv on viimastel aastatel olnud peamiselt tingitud ajutisest tööst ja töötamisest füüsilisest isikust ettevõtjana, kuigi tähtajatute lepingutega töötajate töökohtade arvu kasv ületab viimasel ajal ajutise tööhõive töökohtade kasvu. Siiski on paindliku tööhõive osakaal endiselt suur ja moodustab märkimisväärse osa tööturust. Ajutise töölepinguga töötajate suur osakaal ja ilma töötajateta füüsilisest isikust ettevõtjate arvu kasv ilmestab suuri erinevusi kohaldatavates tööõiguse, töötajate kaitse, maksu- ja sotsiaalkindlustusnormides. Valitsus võttis vastu meetmepaketi (seaduseelnõu tasakaalus tööturu kohta, „Wet Arbeidsmarkt in Balans“), et lihtsustada alaliste töötajate palkamist ja muuta paindlikud töölepingud vähem paindlikuks. Pärast seda, kui parlament on need meetmed (mis peaksid jõustuma 2020. aastal) vastu võtnud, tuleks tähelepanelikult jälgida nende rakendamist. Lisaks on välja kuulutatud meetmed, millega lihtsustada tööandjate kohustust jätkata haiguse korral kaks aastat töötasu maksmist. Ent muid konkreetseid meetmeid ei ole seni vastu võetud. Seetõttu on endiselt institutsioonilisi tegureid, mis loovad rahalisi stiimuleid palgatöötajatele füüsilisest isikust ettevõtjaks hakkamiseks või ilma töötajateta füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise eelistamiseks. Füüsilisest isikust ettevõtjatel on sagedamini ebapiisav töövõimetus-, töötus- ja vanaduskindlustus ning see võib pikas perspektiivis mõjutada sotsiaalkindlustussüsteemi jätkusuutlikkust. Lisaks on näilise füüsilisest isikust ettevõtjana töötamise vastaste meetmete kohaldamine kuni 2020. aastani edasi lükatud.

               (14)Hoolimata sellest, et tööturg toimib üldiselt hästi, on tööhõive ja aktiivse kaasamisega seotud võrdsete võimaluste edendamine jätkuvalt oluline ja vajab sekkumist, eriti rändetaustaga inimeste, tööturul kõige ebasoodsamas olukorras olevate rühmade ja majanduslikult mitteaktiivsete inimeste puhul. Lisaks on veel kasutamata tööjõupotentsiaali, eriti osalise tööajaga töötavate naiste seas.

               (15)Tehnilised ja digioskused ning kvalifitseeritud spetsialistid on Madalmaade majanduse innovatsioonisuutlikkuse ja tootlikkuse kasvu jaoks otsustava tähtsusega. See osutab rohkem koolitusse, sh digioskuste valdkonnas, investeerimise ning paindlike täiendusõppe ja ümberõppe võimaluste edendamise vajadusele. Ühiskonna innovatsioonisuutlikkuse parandamiseks on vaja investeeringuid, millega toetada loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduste ja matemaatika alast haridust. Lisaks on suurem investeerimine oskustesse, haridusse ja koolitusse väga oluline, et parandada tööturul kõige ebasoodsamas olukorras olevate rühmade tööturule juurdepääsu ja tööalast konkurentsivõimet ning edendada samas võrdseid võimalusi ja aktiivset kaasamist.

               (16)Kuigi teadus- ja arendustegevusse investeerimine suurenes Madalmaades üle 2 %, jääb see siiski oluliselt alla riikliku eesmärgi (2,5 %) ja suurimate investeerijate taseme. Madalmaad on tootlikkuse poolest paljudes sektorites kõige tulemuslikemate riikide seas. Tootlikkuse jätkuv kasv sõltub seega suurel määral innovatsioonist. Seda toetaksid täiendavad investeeringud teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni, eelkõige erasektoris.

               (17)Energiasüsteemi ümberkujundamiseks ja kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamiseks on vaja märkimisväärseid investeeringuid, et tagada säästvam ja ressursitõhusam majandusareng. Madalmaad tõenäoliselt ületavad kasvuhoonegaaside vähendamise valdkonnas oma 2020. aasta eesmärke, kuid 2030. aasta eesmärkide saavutamiseks on vaja võtta täiendavaid meetmeid. 2020. aasta energiatõhususe ja taastuvenergia peamiseid eesmärke ei ole võimalik ilma täiendavate meetmeteta saavutada. Tänu avamere tuuleparkidesse investeerimisele peaks Madalmaade taastuvenergia eesmärk aastaks 2023 kooskõlas nende energialepingus seatud eesmärgiga olema saavutatav. Madalmaade valitsus soovib hiljemalt 2019. aasta lõpuks võtta vastu riikliku energia- ja kliimakava, milles võetakse kokku investeerimisvajadused 2030. aastani energialiidu eri valdkondades, sh taastuvenergias, energiatõhususes, energiavarustuskindluses, ning kliimamuutuste leevendamiseks ja nendega kohanemiseks.

               (18)Madalmaades kui tihedalt asustatud ja hästi varustatud riigis, millel on ELi logistikas oluline roll, sh ELi suurim sadam Rotterdamis ja üks suurimaid lennujaamu Schipholis, on jätkuvalt probleem ummikutega. Kõnealust probleemi on leevendatud lisataristu rajamisega, kuid probleem ei ole kadunud ja endiselt kaasneb liiklusummikutega suur sotsiaalne ja ajakulu.

               (19)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud kitsaskohad, eelkõige riigiaruande
                  8
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Madalmaadel kõnealuseid vahendeid kindlaks määratud sektorites võimalikult hästi ära kasutada.

               (20)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Madalmaade majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Madalmaadele esitatud soovituste järelmeetmeid. Lisaks nende asjakohasusele Madalmaade eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele. See kajastab vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (21)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel,
                  9
                et Madalmaad täidavad eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (22)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 3. Need soovitused aitavad järgida ka euroala soovitusi, eelkõige esimest ja neljandat soovitust. Soovituses 3 osutatud eelarvepoliitilised meetmed aitavad muu hulgas tegeleda jooksevkonto ülejäägiga seotud tasakaalustamatusega,

               SOOVITAB Madalmaadel võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Vähendada kodumajapidamiste võlguolekut ja eluasemeturu moonutusi, sh toetades erasektori üürituru arendamist. Tagada, et pensionisüsteemi teine sammas on läbipaistvam, põlvkondade lõikes õiglasem ja vapustuste suhtes vastupidavam. Rakendada kodumajapidamiste netotulu suurendamiseks poliitikameetmeid, sh tugevdades palgakasvu toetavaid tingimusi, võttes seejuures arvesse sotsiaalpartnerite rolli. Leida lahendus maksusüsteemi elementidele, mida võidakse ära kasutada agressiivseks maksuplaneerimiseks, eriti välismaale tehtavate maksete kaudu, rakendades selleks eelkõige väljakuulutatud meetmeid.

               2.Vähendada töötajateta füüsilisest isikust ettevõtjate stiimuleid, edendades samal ajal füüsilisest isikust ettevõtjate küllaldast sotsiaalkaitset, ning võidelda näilise füüsilisest isikust ettevõtjana töötamise vastu. Tugevdada terviklikku elukestvat õpet ja oskuste täiendamist eelkõige tööturul kõige ebasoodsamas olukorras olevate ja tööturult eemalejäänud rühmade puhul.

               3.Samal ajal keskpika perioodi eelarve-eesmärki järgides kasutada investeeringute kasvutrendi toetamiseks eelarve- ja struktuuripoliitikat. Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadus- ja arendustegevusele, eelkõige erasektoris, taastuvenergiale, energiatõhususele ja kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise strateegiatele ning transpordis kitsaskohtade kõrvaldamisele.

               Brüssel,

                      Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (8)

                        SWD(2019) 1018 final.

                     (9)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 522 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Portugali 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Portugali 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)21. novembril 2018 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks 21. märtsil 2019. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Portugali ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Portugali rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Portugal tagama allpool esitatud soovitustes 1–4 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine ja juhusliku tulu kasutamine valitsemissektori võla vähendamiseks aitab järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist ja puhvrite taastamist. Meetmed, millega vähendatakse tööturu killustatust, parandatakse oskusi ja sotsiaalse turvavõrgu tulemuslikkust, aitavad järgida kolmandat euroala soovitust, mis käsitleb tööturu ja sotsiaalkaitsesüsteemide toimimist. Regulatiivse koormuse vähendamise meetmed aitavad järgida esimest euroala soovitust, mis käsitleb ettevõtluskeskkonda ja tootlikkuse suurendamist euroala tasakaalustamise eesmärgil. Maksejõuetus- ja sissenõudmismenetluste tõhususe suurendamine aitab järgida neljandat euroala soovitust, mis käsitleb viivislaenude vähendamist.

               (3)27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Portugali kohta
                  3
               . Selles hinnati Portugali edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019
                  4
               . Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Portugalis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustavad netoväliskohustuste suur maht, era- ja valitsemissektori võlg ning viivislaenude suur osakaal tootlikkuse aeglase kasvu tingimustes haavatavust. Jätkuvalt on poliitikalünki, eelkõige viivislaenude vähendamiseks ja ettevõtluskeskkonna parandamiseks kavandatud meetmete rakendamisel. Jälgida tuleb mitme reformikava (sealhulgas eelarve- ja struktuurireformid riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamiseks) vastuvõtmist ja rakendamist.

               (4)30. aprillil 2019 esitas Portugal oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (6)Portugali suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb Portugal saavutada 2019. aastal valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi 0,2 % SKPst ning 2020. aastal eelarveülejäägi 0,3 % SKPst ja jõuda 2022. aastaks eelarveülejäägini 0,7 % SKPst. Need plaanid kajastavad ainult osaliselt pankade toetamise meetmeid alates 2020. aastast, mis võivad eelarvepuudujääki suurendada. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on nüüd tasakaalus struktuurne eelarvepositsioon alates 2020. aastast (2019. aasta eesmärk oli struktuurne eelarveülejääk 0,25 % SKPst), kavatsetakse saavutada 2020. aastal. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse olema 2019. aastal 118,6 %, 2020. aastal 115,2 % ja 2022. aastal 103,7 %. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2019. ja 2020. aasta puhul usutav ning järgmiste aastate puhul optimistlik. Meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2019. aastast, ei ole aga piisavalt täpsustatud.

               (7)2019. aasta stabiilsusprogrammis ei anta teavet selle kohta, millist mõju avaldavad eelarvele erakorralised kulud, mis on seotud ennetavate meetmetega, mida 2017. aasta ulatuslike metsa- ja maastikupõlengute järel võetakse riigi territooriumi kaitsmiseks põlengute eest. 9. mai 2019. aasta kirjas andsid Portugali ametiasutused siiski piisavaid tõendeid selliste täiendavate eelarvekulude ulatuse ja laadi kohta. Eelkõige on kirjas märgitud, et 2018. aasta eelarve täitmine kajastab erakorralisi kulusid mahus ligikaudu 0,04 % SKPst, mis on seotud ennetavate meetmetega riigi territooriumi kaitsmiseks metsa- ja maastikupõlengute eest. 9. mai 2019. aasta kirjas on esitatud ühekordseteks meetmeteks liigitatud hädaolukordade ohjamise kulud ja ennetamise kulud. Kuna need kulud on laadilt omavahel seotud ja seotud otse 2017. aasta ulatuslike metsa- ja maastikupõlengutega, võib metsa- ja maastikupõlengute ennetamise kulude erikäsitlemist pidada „ebatavalise sündmuse klausli“ kohaldamiseks. Komisjoni hinnangul ulatusid ennetavate meetmete tõttu lubatud lisakulud 2018. aastal 0,04 %-ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest pretsedenditult ulatuslikud metsa- ja maastikupõlengud on ebatavalised sündmused, nende mõju Portugali riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on nende lisakulude arvesse võtmiseks keskpika perioodi eelarve-eesmärgi poole liikumiseks nõutavat kohandust 2018. aasta puhul vähendatud.

               (8)13. juulil 2018 esitas nõukogu Portugalile soovituse tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  7
                nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 0,7 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2019. aastal kaldutakse soovitatud kohandusest oluliselt kõrvale.

               (9)Portugal peaks 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutama, võttes arvesse lubatud ajutisi kõrvalekaldeid, mis on seotud ebatavaliste sündmustega. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on see kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude maksimaalse nominaalse kasvumääraga 1,5 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2020. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Samal ajal prognoositakse, et Portugal järgib 2019. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda, sest aastane lubatud kõrvalekalle on 0,25 %; esmapilgul ei prognoosita aga, et ta järgiks võlareegliga seotud üleminekukorda ka 2020. aastal. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2019. aastast tuleks võtta vajalikke meetmeid stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks. On oluline, et juhuslikke tulusid kasutataks valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks alandamiseks.

               (10)Portugali riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamine sõltub jätkuvast majanduskasvu soodustavast eelarve konsolideerimisest, kuid riigi rahanduse kvaliteeti on võimalik parandada ning kulud saab muuta rohkem majanduskasvu soodustavaks investeeringute toetamise kaudu (vt allpool). Avaliku sektori investeeringud, mis 2018. aastal suurenesid, on ELi tasemega võrreldes siiski väga madalal tasemel ning pidevalt valitsuse eesmärkidest väiksemad. Kohustuste kontrollimise seaduse jõustamine, eelarveraamistiku seaduse range ja õigeaegne rakendamine ning pidevad ratsionaliseerimiseks tehtavad jõupingutused on jätkuvalt äärmiselt olulised, et parandada kulude kontrolli ja muuta kulutused tõhusamaks. Hiljuti teatavates sektorites eraldi tehtud altpoolt üles suunatud kuluanalüüsidega kaasnes kokkuvõttes piiratud kokkuhoid. Selleks et tõhusust rohkem suurendada, peaksid kuluanalüüsid muutuma Portugalis eelarveraamistiku tavaliseks osaks. Lisaks on endiselt vaja põhjalikumaid reforme tõhususe suurendamiseks ja üldiste kulude piiramist käsitlevat selget lähenemisviisi, mis oleks suunatud ülevalt allapoole. See peaks toetuma suures osas avaliku halduse reformi strateegiale, mille eesmärk on viia avaliku sektori töötajate määr kooskõlla tulemuslike teenuste osutamise vajadusega ning mis hõlmab töötajate ümberjaotamise ja ümberõppe toetamist, individuaalsete tulemuste edendamist ning avaliku teenistuse atraktiivsuse suurendamist kõrge kvalifikatsiooniga töötajate jaoks.

               (11)Portugali rahandusele avaldavad pidevalt survet ebasoodsad demograafilised trendid, eelkõige rahvastiku vananemine, ja sellel on negatiivsed tagajärjed eelkõige pensioni- ja tervishoiusüsteemide jätkusuutlikkusele. Varasemad reformid küll parandasid pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust, kuid käimasolev eripensionide suurendamine ja ennetähtaegselt pensionile jäämise reformid on toonud kaasa pensionikulude täiendava suurendamise kaalutlusõiguse raames, mis lisandub vananemisest tingitud aluseks olevale kasvutrendile. Kui piisavaid kompensatsioonimeetmeid ei ole, võib pensionisüsteemi üldine jätkusuutlikkus ohus olla. Tervishoiusektoris edendati 2018. aastal jätkuvalt kulutõhusust, muu hulgas keskse hankimise ning geneeriliste ja sarnaste bioloogiliste ravimite suurema kasutamise kaudu. Samal ajal on haiglatel püsivad suured võlgnevused, mis tulenevad ebaadekvaatsest eelarve planeerimisest ja rakendamisest ning raamatupidamisarvestuse kontrolli ja juhtimistavade puudustest. Haiglate võlgnevuste ajutine vähenemine 2018. aastal oli tingitud peamiselt suurtest erakorralistest võlgnevuste likvideerimise meetmetest. Uue 2019. aasta programmi eesmärk on tegeleda haiglate võlgnevustega struktuurselt, võttes kasutusele uue riiklike haiglate juhtimise mudeli ja suurendades oluliselt nende aastaeelarvet. See, kas programmiga suudetakse aeglustada haiglate võlgnevuste kogunemist lühikeses perspektiivis ja vähendada niiviisi struktuurselt nende üldist võlakoormust, sõltub peamiselt programmi õigeaegsest ja tulemuslikust elluviimisest.

               (12)Riigi omanduses olevate ettevõtete netotulu suurendamine ja võla vähendamine aitaks muuta Portugali rahanduse jätkusuutlikumaks. Ametiasutuste kava järgi peaks riigi omanduses olevate ettevõtete netotulu tervikuna jõudma tasakaalu lähedale 2019. aastal, mis tähendab viivitust võrreldes varasemate teadaannetega, mille kohaselt oli see eesmärgiks juba 2018. aastal. Peale selle lükkusid edasi meetmed algsete tegevuskavade järgimise tagamiseks ning jõupingutused õigeaegsema, läbipaistvama ja põhjalikuma järelevalve kindlustamiseks ning parandusmeetmeid – kui need on olnud vajalikud – on võetud vähe. Eelkõige ei ole tagatud piisavat eelnevat läbipaistvust, kui riigi omanduses olevaid ettevõtteid rahastatakse rekapitaliseerimise ja laenude kaudu.

               (13)Kuigi tööturu killustatuse vähendamiseks rakendatakse mõningaid meetmeid, nagu tööinspektsiooni tõhustamine ja avalikus sektoris ebakindlas töösuhtes töötajate integreerimise programmi käivitamine, on ajutiste töötajate osakaal Portugalis ELi keskmisest suurem. Valitsuse, tööandjate ja töötajate esindajate kokku lepitud konkreetsemaid meetmeid, mille eesmärk on tööturu killustatuse ja ebakindluse vähendamine ning kollektiivläbirääkimiste edendamine, ei ole parlament veel heaks kiitnud ja asjaomaseid õigusakte ei ole.

               (14)Paranenud tööturu tingimused on toonud kaasa selle, et vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus on vähem inimesi. Sellest paranemisest hoolimata on sissetulekute ebavõrdsus endiselt suur ja sotsiaalsiirete mõju vaesuse vähendamisele on piiratud. Kuigi sissetulekute ebavõrdsus on Portugalis vähenemas, on see ikka ELi keskmisest märkimisväärselt suurem. Miinimumsissetuleku skeem on piisavuse poolest üks ELi kehvematest ja selle tagatav sissetulek moodustab riigi vaesuspiirist ainult 40 %. Kui muudatusi ei tehta, võivad sotsiaalsiirded, mille tulemuslikkus on väike, tulevikus majanduskasvu aeglustumise korral suure surve alla sattuda, mõjutades eelkõige haavatavaid inimesi.

               (15)Töötajate madal kvalifikatsioon pärsib investeeringuid ja tootlikkuse kasvu. 25–64aastaste hulgas on madal haridustase ligikaudu 50 %-l, mis on liidu 2018. aasta keskmisest (22 %) tunduvalt kõrgem näitaja. Ettevõtete andmetel on kvalifitseeritud töötajate vähene kättesaadavus oluline investeerimistakistus. Eelkõige täiskasvanuhariduses on ruumi madala kvalifikatsiooniga inimeste (kelle osalus koolitustes on liidu keskmisest väiksem) suuremaks kaasamiseks ja töötajate koolitamiseks mõeldud sihipäraste riiklike stiimulite laiendamiseks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Eraldi probleem on digioskused: 50 %-l Portugali elanikkonnast ei ole elementaarseid digioskusi, liidu keskmine on aga 43 %. Investeeringud haridusse ja koolitusse, sealhulgas taristusse, on tööalase konkurentsivõime ja sotsiaalse liikuvuse parandamisel otsustava tähtsusega.

               (16)Kõrghariduse omandanute arvu tõstmiseks rakendatakse kõrgkooliõppesse astumise edendamise meetmeid, nagu stipendiumide märkimisväärne suurendamine. Portugalis on 30–34aastaste hulgas kõrgharidus 33,5 %-l, mis on endiselt ELi keskmisest (40,7 %) väiksem näitaja. Väikese osakaalu püsimisel, eelkõige info- ja kommunikatsioonitehnoloogia, loodusteaduste, matemaatika ja statistika valdkonnas, võib olla negatiivne mõju Portugali tootlikkuse kasvule ja innovatsioonisuutlikkusele. Valitsus üritab probleemi lahendada nendel erialadel õppekohtade arvu suurendamise ja kõrgharidussüsteemi läbivaatamise teel, kuid siiski on vaja teha rohkem jõupingutusi.

               (17)Finantssüsteemis püsib suhteliselt kõrge viivislaenude suhtarv: 11,3 %. Enamik panku tegid viivislaenude vähendamise eesmärgi täitmisel siiski olulisi edusamme. Probleemsete varade järelturg elavnes, samal ajal kui pangad kiirendasid mahakandmisi ja viivislaenude taastamist. Viivislaenudest moodustavad jätkuvalt stabiilselt suure osa (65 %) äriühingute viivislaenud. Ametiasutused on viinud viimastel aastatel ellu mitu õigus- ja institutsioonilist reformi, mis puudutasid maksejõuetust ja võlgade sissenõudmist. Maksejõuetusmenetluste keskmine kestus on endiselt pikk ja pooleliolevate kohtuasjade arv püsib suur. Õigus- ja kohturaamistikke mõjutavad tugevalt sissenõudmise protsess ja tagatise tõhusa realiseerimise väljavaated. Sissenõudmismenetluste pikk keskmine kestus kahjustab hindu, mida turul probleemsete varade suhtes kohaldatakse.

               (18)Haldamise lihtsustamise reforme ei ole eriti ellu viidud ja jõupingutused piirduvad selles valdkonnas peamiselt menetluste dematerialiseerimise üldise rakendamise ja ühekordsuse põhimõttega. Esmajärjekorras tuleks eelkõige vähendada nende dokumentide arvu, mida tuleb esitada, ning asendada autoriseerimisskeemid lihtsate deklaratsioonidega kohaldatavatele tingimustele vastavuse kohta, või kui tegemist on tundlikumate sektoritega, lihtsustada lubade andmist otsuse tegemiseks kuluva aja lühendamise ja vaikiva nõusoleku põhimõtte kasutuselevõtmise kaudu. Teatavate sektorite puhul on menetluste lihtsustamine jätkuvalt puudulik. Endiselt on ülemääraseid halduskulusid, eelkõige ehitussektoris. Lisaks pärsivad konkurentsi riigihangete planeerimise ja jälgimise puudused. Riigihangete toimimist saaks parandada, kui võetaks kasutusele struktureeritud ja kvantifitseeritud planeerimine ja tagataks rangem lepingute täitmise järelevalve. Kuigi otselepingute arv vähenes aastatel 2017–2018 märkimisväärselt, kasutatakse neid siiski endiselt palju.

               (19)Portugal on teinud finantsabi programmi raames jõupingutusi, et vähendada regulatiivset koormust rangelt reguleeritud kutsealade puhul, eelkõige 2013. aasta raamseaduse kehtestamisega. Mõnel juhul see protsess aga peatati või isegi tühistati üksikute kutsealade määruste vastuvõtmise ja konsolideerimisgruppide keelu kehtestamisega. Püsivad ettevõtete ja kutsealaste teenuste suhtes kohaldatavad regulatiivsed ja halduspiirangud, mis paneb muretsema konkurentsi, hinnataseme, innovatsiooni ja teenuste kvaliteedi pärast. Seni ei ole välja kuulutatud ühtki reformikava, mis oleks vastuseks komisjoni soovitustele kutsealaste teenuste reguleerimise kohta
                  8
                või OECD 2018. aasta konkurentsi analüüsile, milles käsitleti Portugali eneseregulatsiooniga kutsealasid (koostöös Portugali konkurentsiasutusega).

               (20)Ettevõtete rahastamisele juurdepääsemise tingimused on viimastel aastatel paranenud ja nende ettevõtete osatähtsus, kelle arvates on juurdepääs rahastamisele peamine investeerimist takistav asjaolu, on nüüd ELi keskmisega kooskõlas. Portugali ametiasutused käivitasid selles valdkonnas mitu algatust, nagu programm Capitalizar ja muud teatavat liiki ettevõtetele või sektoritele suunatud programmid, ning tugevdasid neid. Portugali ettevõtted sõltuvad investeeringute rahastamisel siiski tugevalt enda vahenditest ning märkimisväärne osa pangalaenudest antakse väga väikese tootlikkusega ettevõtetele. Töötaja kohta investeeritud kapitali madal tase kujutab endast suurt takistust Portugali majanduse tootmisstruktuuri ajakohastamisele. Selles kontekstis on oluline, et tootlikud investeeringud suureneksid ja et neid suunatakse järg-järgult ümber kasvupotentsiaaliga ettevõtetesse ja sektoritesse, kus tootlikkus on suur. Kuigi viimastel aastatel on suurenenud muude rahastamisallikate – nagu riski- ja omakapital – osatähtsus, on see ELi keskmisest tunduvalt väiksem.

               (21)Kohtusüsteem on muutumas tõhusamaks, kuid seisab jätkuvalt silmitsi kriitiliste probleemidega, pidades silmas, et menetlused on pikad ja pooleliolevaid kohtuasju palju, eelkõige haldus- ja maksukohtutes. Jätkuvalt tehakse jõupingutusi korruptsiooni vähendamiseks, kuid selle ärahoidmine on endiselt keeruline, sest puudub koordineeritud strateegia ja vastutusalad on killustatud.

               (22)Investeerimine teadus- ja arendustegevusse elavnes taas hiljuti, kuid ei ole piisav Portugali riikliku teadus- ja innovatsioonisüsteemi ajakohastamiseks. See osa SKPst, mille ulatuses tehakse kulutusi teadus- ja arendustegevusele, kasvas hiljuti pärast mitmeaastast langust ja 2017. aastal oli ettevõtete teadus- ja arendustegevuse intensiivsus avaliku sektori omast veidi suurem. Portugali majandusstruktuuri ajakohastamisel, et suurendada kõrgtehnoloogilise tootmise sektorites ja teadmistepõhiste teenuste puhul lisandväärtust, on tehtud vähe edusamme. Kui edendatakse investeerimist immateriaalsetesse varadesse, sealhulgas teadus- ja arendustegevusse, aga ka juhtimisoskustesse, finantskirjaoskusesse ja digioskustesse, et ettevõtted saaksid kasvada, suurendada oma innovatsioonisuutlikkust ja siseneda eksporditurgudele, annab see Portugalile märkimisväärse potentsiaali investeeringute ja tootlikkuse kasvu kiirendamiseks.

               (23)Ebapiisavate mere- ja raudteeühenduste tõttu on ekspordile orienteeritud ettevõtetel keeruline ühtse turu potentsiaali täielikult ära kasutada. Portugal on oma geograafilise asukoha tõttu mereteede, eriti transatlantiliste teede puhul loomulik sisenemiskoht. Kui uutesse konteinerterminalidesse Sinesis ja Barreiros (Vasco da Gama terminal) tehtaks õigel ajal investeeringuid ja Portugali muudes peamistes sadamates (Viana do Castelo, Leixoes, Aveiro, Figueira da Foz, Setúbal) käimasolevad investeerimisprojektid viidaks lõpule, suureneks nende sadamate konteinerite käitlemise suutlikkus. Mis puudutab ühendusi Hispaaniaga (nii ida-lääne kui ka põhja-lõuna koridor), siis raudteid kasutatakse endiselt liiga vähe. Kui töötataks välja põhjalik Pürenee poolsaare kava, mis sisaldaks selliste vahepealsete sammude, terminalide ja ühenduste kindlaksmääramist, mida on vaja ajakohastatud Hispaania võrgu kasutamiseks ja Rahvusvahelise Raudteeliidu rööpmelaiuse kasutamise edendamiseks, parandaks see Portugali tulemusi rahvusvahelise raudteeveo alal.

               (24)Investeeringud ressursitõhususse ja kliimamuutustega kohanemisesse aitaksid saavutada pikaajalise jätkusuutliku kasvu. Portugalis esineb jätkuvalt probleeme kliimamuutuste kahjuliku mõju, nagu üleujutused ja metsapõlengud, ennetamisel. 2020. aasta energiatõhususe eesmärgi täitmisega on raskusi ning viimased andmed 2017. aasta kohta näitavad, et energia tarbimine on suurenemas. Hoonete energiatõhususe suurendamiseks ja ettevõtete energiatarbimise vähendamiseks on veel palju võimalusi. Pürenee poolsaare parem energiaühenduvus võib suurendada konkurentsi ja edendada taastuvenergia kasutamist.

               (25)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  9
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Portugalil kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi ja äärepoolseimate piirkondade erilist olukorda. Selle investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada riigi haldussuutlikkust kõnealuste vahendite haldamisel.

               (26)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Portugali majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Portugalile esitatud soovituste järelmeetmeid. Lisaks nende asjakohasusele Portugali eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (27)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  10
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (28)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4. Need soovitused aitavad järgida ka euroala soovitusi, eelkõige esimest, teist ja neljandat soovitust. Soovituses 1 osutatud eelarvepoliitika meetmed aitavad muu hulgas tegeleda valitsemissektori suure võlaga seotud tasakaalustamatusega,

               SOOVITAB Portugalil võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Saavutada 2020. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärk, võttes arvesse lubatud ajutisi kõrvalekaldeid, mis on seotud ebatavaliste sündmustega. Kasutada juhuslikke tulusid, et vähendada kiiremini valitsemissektori võla suhet SKPsse. Parandada riigi rahanduse kvaliteeti, seades prioriteediks majanduskasvu soodustavad kulutused, tugevdades samal ajal üldist kulude kontrolli, ning kulutõhususe ja adekvaatse eelarvestamise, keskendudes eelkõige haiglate võlgnevuse püsivale vähendamisele. Parandada riigi omanduses olevate ettevõtete finantsjätkusuutlikkust, tagades samal ajal õigeaegsema, läbipaistvama ja põhjalikuma järelevalve.

               2.Võtta vastu meetmed tööturu killustatuse vähendamiseks. Parandada elanikkonna oskuste taset, eelkõige digikirjaoskust, muu hulgas viies täiskasvanuhariduse tööturu vajadustega rohkem kooskõlla. Suurendada kõrghariduse omandanute arvu, eelkõige teaduse ja infotehnoloogia valdkonnas. Parandada sotsiaalse turvavõrgu tulemuslikkust ja piisavust.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadusuuringutele ja innovatsioonile, raudteetranspordile ja sadamataristule, üleminekule vähese CO2-heitega majandusele ja energiasüsteemi ümberkujundamisele ning energiaühenduste laiendamisele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               4.Võimaldada viivislaenudega seotud tagatise kiiremat sissenõudmist, suurendades maksejõuetus- ja sissenõudmismenetluste tõhusust. Vähendada ettevõtete haldus- ja regulatiivset koormust, eelkõige vähendades sektoripõhiseid tegevusloa andmise tõkkeid. Töötada välja tegevuskava rangelt reguleeritud kutsealade piirangute vähendamiseks. Suurendada haldus- ja maksukohtute tõhusust, eelkõige lühendades menetluste kestust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (4)

                        COM(2019) 150 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (8)

                        SWD(2016) 436 final.

                     (9)

                        SWD(2019) 1021 final.

                     (10)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.