               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.5.2016
            COM(2016) 327 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Eesti 2016. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Eesti 2016. aasta riiklikku reformikava
                  ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
                  2

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
                  3

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)26. novembril 2015 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. 17.–18. märtsil 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles nimetati Eestit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta
                  6
               . 18.–19. veebruaril 2016 kiitis Euroopa Ülemkogu soovituse heaks ja 8. märtsil 2016 võttis nõukogu selle vastu. Kuna Eesti rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Eesti tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Eesti kohta
                  7
               . Selles hinnati Eesti edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 esitas komisjon põhjaliku analüüsi tulemused
                  8
               . Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Eestis ei esine makromajanduslikku tasakaalustamatust.

               (3)28. aprillil 2016 esitas Eesti oma 2016. aasta stabiilsusprogrammi ja 10. märtsil 2016 oma 2016. aasta riikliku reformikava. Et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi käsitleti Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette määruse (EL) nr 1303/2013 artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste täitmist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  9
               .

               (5)Eesti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt esineb 2016.–2018. aastal valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk ligikaudu 0,5 % SKPst, mis seejärel muutub tasakaaluks. Struktuurses arvestuses täidab Eesti kogu programmiperioodil jätkuvalt keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne tasakaal. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse olema 2017. aastal ligikaudu 10 % ja vähenema 2020. aastal 9,5 %ni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2016. aastal usutav, kuid 2017. aastal optimistlik. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon liikuma 2015. aasta ülejäägist (0,6 % SKPst) 2016. aastal tasakaalu ja 2017. aastal väikesesse puudujääki (0,2 % SKPst), mida võib pidada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi lähedaseks. Edasiste kõrvalekallete hindamisel lähtutaks nõudest hoida struktuurne eelarvepositsioon keskpika perioodi eelarve-eesmärgi tasemel. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Eesti täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti sätted.

               (6)Eesti on astunud tööjõus osalemise määra suurendamiseks olulisi samme, viies muu hulgas ellu töövõimereformi. See reform, mis jõustus 2016. aasta jaanuaris ja mida hakatakse täielikult rakendama alates 2017. aasta jaanuarist, suurendab üldist tööjõu pakkumist. Tööturult kaua eemal olnud inimeste taasintegreerimine saab olema keeruline. Uued aktiivseid tööturumeetmed on kehtestamisel, et aidata inimestel, keda töövõimereformiga toetatakse, siseneda tööturule ja sinna jääda; lisaks on muudetud rahalise toetuse skeemi.

               (7)Eesti on võtnud meetmeid töötamise stiimulite parandamiseks, vähendades tööjõu maksukoormust kõigi sissetulekurühmade, sealhulgas madalapalgaliste puhul. See on võib-olla aidanud kaasa sellele, et Eesti madala kvalifikatsiooniga töötajate tööpuuduse määr on väiksem ja tööhõive määr suurem kui ELi keskmine. Juba vastu võetud meetmete kohaselt peaks alates 2017. aastast hakkama kehtima täiendav maksutagastus madalapalgaliste jaoks. Sellega kaasnevad aga kõrged maksupiirmäärad, mis võivad põhjustada madala palga lõksu ja soodustada ümbrikupalkade maksmist. Nende meetmete mõju saab teada alles pärast hindamist.

               (8)2020. aasta elukestva õppe strateegia ja 2015.–2018. aasta kutsehariduse ja -koolituse programmi rakendamine aitas suurendada kutsehariduses ja -koolituses osalemist ning nende vastavust tööturu vajadustele. Selliste kutsehariduses ja -koolituses osalevate õpilaste osakaal, kes saavad õpipoisiõpet, eeldatavasti suureneb, kuid oma õpingud pooleli jätvate õpilaste määr kutsehariduse ja -koolituse valdkonnas tekitab jätkuvalt muret.

               (9)Endiselt on mõnevõrra puudu koolieelsete lasteasutuste kohti kuni kolmeaastastele lastele, kuid olukord on paranemas ja lisakohti luuakse igal aastal.

               (10)Eestis on suurim sooline palgalõhe ELis: 2014. aastal 28,3 %. Sellega kaasneb risk, et naiste potentsiaali ei kasuta täielikult ära. Sooline palgalõhe on tingitud muu hulgas tööalasest ja valdkondlikust soolisest segregatsioonist tööturul, erasektori palkade vähesest läbipaistvusest ja naiste pikematest karjääripausidest, mis tulenevad hoolduskohustustest. Valitsus on andnud teada mitmest soolise palgalõhe vähendamise meetmest. Kavandatud meetmetega, mis tuleb veel vastu võtta ja rakendada, parandatakse muu hulgas andmete kogumist, antakse tööinspektsioonidele ülesanne jälgida, kuidas tööandjad kohaldavad võrdse tasustamise põhimõtet, edendatakse palkade läbipaistvust, antakse isadele stiimuleid osa vanemapuhkuse kasutamiseks ja suurendatakse lastehoiuvõimaluste kättesaadavust. Heaolu arengukava aastateks 2016–2023 hõlmab soolise võrdõiguslikkuse eesmärke ja meetmeid tööturul soolise segregatsiooni ja stereotüüpide vastu võitlemiseks. Kavandatakse meetmeid perede hoolduskoormuse vähendamiseks ja hooldajate tööturule toomiseks, mis peaks mõjutama positiivselt naiste tööjõus osalemise määra.

               (11)Eestis ei ole igas vallas tagatud avalike teenuste kättesaadavus ja probleemiks on jätkuvalt kohalikul tasandil kvaliteetsete teenuste pakkumine transpordi, hariduse, eakate pikaajalise hoolduse ja muude sotsiaalteenuste valdkonnas. 2016. aasta märtsis esitas valitsus parlamendile haldusreformi seaduse eelnõu, mis sillutab teed kohaliku omavalitsuse reformile. Reformiga on nähtud ette nii vabatahtlikud kui ka valitsuse algatatud ühinemised eesmärgiga pakkuda kättesaadavaid ja kvaliteetseid teenuseid ning tagada tõhusam ja pädevam juhtimine. Muudetud sotsiaalhoolekandeseaduses on sätestatud miinimumnõuded üheksa sotsiaalteenuse jaoks, kuid selle rakendamine on ohus, sest teenuste pakkumine omavalitsuste poolt on kehv. Kavandatud kohaliku omavalitsuse reformi ei ole veel vastu võetud.

               (12)Investeeringute ja SKP suhtarv on Eestis üks suuremaid nii era- kui ka avalikus sektoris. Investeerimiskeskkonna edasiseks parandamiseks on riigil siiski vaja lahendada mõned probleemid. Eestis on võetud meetmeid, et viia ellu teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegia „Teadmistepõhine Eesti“ ja ettevõtluse kasvustrateegia, mis üheskoos moodustavad aruka spetsialiseerumise raamistiku. Nende strateegiate ebapiisav koostoime võib kahjustada erainvesteeringuid teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni, pidades eelkõige silmas, et ettevõtjate investeeringud teadustegevusse ja tehnoloogiasse kahanesid 2014. aastal 0,6 %ni SKPst ja Eesti tõenäoliselt ei saavuta 2020. aastaks oma teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni valdkonna eesmärki 3 % SKPst. Teadusasutustega koostööd tegevate ettevõtete arv on väike, mistõttu patenditaotlusi on vähe. Tundub, et tööstustoodete ekspordi üldises struktuuris on viimastel aastatel toimunud nihe väiksema väärtusega toodete suunas. Kõrgtehnoloogiasektorites võib suuremat investeerimist takistada tööjõu ja oskuste nappus.

               (13)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud põhjalikult Eesti majanduspoliitikat ja avaldanud selle tulemused 2016. aasta riigipõhises aruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Eestile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Eesti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–2.

               (14)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, et Eesti täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti,

               SOOVITAB Eestil võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid:

               1. Tagada kvaliteetsete avalike teenuste, eelkõige sotsiaalteenuste osutamine ja kättesaadavus kohalikul tasandil, võttes muu hulgas vastu ja viies ellu kavandatud kohaliku omavalitsuse reformi. Võtta vastu ja rakendada meetmed soolise palgalõhe vähendamiseks, sealhulgas heaolu arengukavas ettenähtud meetmed.

               2. Edendada erainvesteeringuid teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni, tugevdades muu hulgas teadusasutuste ja ettevõtete koostööd.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2016) 327 (final).

                     (3)
                  P8_TA(2016)0058, P8_TA(2016)0059 ja P8_TA(2016)0060.

                     (4)
                  COM(2015) 690 (final).

                     (5)
                  COM(2015) 691 (final).

                     (6)
                  COM(2015) 692 (final).

                     (7)
                  SWD(2016) 76 (final).

                     (8)
                  COM(2016) 95 (final).

                     (9)
                  COM(2014) 494 (final).


                          EUROOPA
                          KOMISJON
                                                   Brüssel, 13.5.2015
                                                   COM(2015) 276 final
                                         Soovitus:
                                NÕUKOGU SOOVITUS,
   milles käsitletakse Rootsi 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu
                 arvamus Rootsi 2015. aasta lähenemisprogrammi kohta
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                Soovitus:
                                          NÕUKOGU SOOVITUS,
        milles käsitletakse Rootsi 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu
                        arvamus Rootsi 2015. aasta lähenemisprogrammi kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
   lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 eriti
   selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL)
   nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,2
   eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust3,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone4,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:
   (1)        Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus
              tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
              majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele
              valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
              potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
   (2)        Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse
              liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–
              2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta.
              Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti
              võtta neid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
   1
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
   2
            ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
   3
            COM(2015) 276.
   4
            P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.
ET                                                 2                                                ET
 ---pagebreak---    (3)  Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse Rootsi 2014. aasta riikliku reformikava
        kohta ja esitas arvamuse Rootsi 2014. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi
        kohta.
   (4)  28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,5 mis
        tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal
        päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi
        aruande,6 milles nimetati Rootsit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
        analüüsida.
   (5)  Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute
        suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja kasvu
        soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.
   (6)  26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Rootsi 2015. aasta riigiaruande7. Riigiaruandes
        hinnati Rootsi edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel.
        Riigiaruanne hõlmab ka määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 kohase põhjaliku
        analüüsi tulemusi. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Rootsis esineb
        makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab poliitikameetmeid ja järelevalvet.
        Eeskätt on kodumajapidamiste võlatase endiselt väga kõrge ja see kasv jätkub
        tõusvate eluasemehindade, püsivalt madalate intressimäärade ning tugevate
        maksusoodustuste ja eluasemete piiratud pakkumise tõttu. Erasektori võlaga seotud
        makromajanduslik areng nõuab jätkuvat tähelepanu.
   (7)  Rootsi esitas 23. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 24. aprillil
        2015 oma 2015. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kahe dokumendi
        omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
   (8)  Rootsi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.
        2015. aasta lähenemisprogrammi kohaselt kavatseb valitsus vähendada järk-järgult
        valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 2015. aastal -1,4 %-le SKPst ja
        saavutada 2018. aastal tasakaalu ning täita keskpika perioodi struktuurse
        eelarvepuudujäägi eesmärki (-1 % SKPst) kogu programmiperioodi vältel.
        Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutab haripunkti 2015. aastal 44,2 %-ga
        SKPst ja langeb seejärel järk-järgult 40 %-le SKPst 2018. aastal. Eelarveprognooside
        aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Alates 2016. aastast
        kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide toetamiseks võetavaid meetmeid tuleb
        siiski täpsustada. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal prognoositakse, et
        struktuurne eelarvepositsioon jääb 2015. aastal keskpika perioodi eesmärgi tasemele
        (-1 %) ja 2016. aastal peaks see paranema -0,9 %-le SKPst. Nõukogu on
        lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta
        kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Rootsi peaks stabiilsuse ja kasvu pakti
        nõuded täitma.
   (9)  Erinevalt mitmest teisest liikmesriigist ei ole kinnisvarahindu Rootsis oluliselt
        korrigeeritud ja need on alates 2013. aasta keskpaigast jõudsalt kasvanud. Komisjoni
        tehtud põhjaliku analüüsi järgi näivad eluasemehinnad Rootsis ületavat
        fundamentaalselt põhjendatud väärtust. See on osaliselt tingitud soodsatest
        põhinäitajatest, nagu suurem netosissetulek, madalad intressimäärad ning hea
   5
       COM(2014) 902.
   6
       COM(2014) 904.
   7
       SWD (2015) 46 (final).
ET                                             3                                               ET
 ---pagebreak---          demograafiline olukord. Siiski on riigiaruandes välja toodud hinnatõusu põhjused,
         mis tulenevad nii nõudluse kui ka pakkumise poolest. Nõudluse poolel on
         laenutingimused olnud eriti soodsad. Lisaks aitab eluasemehindade tõusule kaasa
         Rootsi maksusüsteem, milles on kehtestatud eluaseme omanikele maksusoodustused,
         mis on ühed soodsaimad liidus. See on omakorda suurendanud kodumajapidamiste
         võlakoormuse kasvu Rootsis, kus see on olnud kiirem kui mujal ELis. Kuigi
         kodumajapidamiste koguvarade tase on kõrge ja netosissetulek on viimastel aastatel
         kasvanud, on kodumajapidamiste sektor varasemast haavatavam ning
         kodumajapidamiste suur võlakoormus kujutab endast ohtu makromajanduslikule
         stabiilsusele. Võlgnevuse soosimise mõju üksikisiku tulumaksuarvestuses tuleks
         vähendada, piirates järk-järgult maksustatavast tulust hüpoteeklaenude
         intressimaksete mahaarvamist või tõstes korduvaid omandimaksusid. Lisaks on vaja
         kiirendada hüpoteeklaenude tagasimaksmise tempot eesmärgiga vähendada
         kodumajapidamiste võlakoormuse kasvu.
   (10)  Pakkumise poolel viib struktuurne ebatõhusus elamispindade nappuseni ja aitab
         kaasa eluasemehindade tõusule. Need piirangud vähendavad tööjõu liikuvust ja
         tekitavad sotsiaalseid probleeme haavatavate rühmade jaoks. Pakkumist on pärsitud
         sellega, et olemasolevaid elamispindu ei kasutata efektiivselt ja uusarendus on
         struktuurselt alainvesteeritud. Eelkõige tuleks parandada kohalike omavalitsuste
         stiimuleid aktiivsemalt edendada ehitusse tehtavaid investeeringuid ja rahuldada
         haavatavate rühmade elamispindade vajadusi. Konkurentsi ehitussektoris tuleks
         soodustada ja selleks tuleks tagada täielikult läbipaistvad riigihankemenetlused.
         Planeeringu kehtestamise ja edasikaebamise menetlused on pikad ja keerulised ning
         neid tuleks sujundada. Üüriturul valitseb jäikus ja üüriturg ei näi täitvat oma rolli
         elamispindade hinnasurve leevendamisel või liikuvusvajaduste toetamisel. Jäikuses
         süüdistatakse peamiselt üürihindade ulatuslikku kontrolli. Need küsimused tuleks
         lahendada üürihindade kehtestamise süsteemi järkjärgulise reformimise teel. See
         peaks võimaldama üürihindades suuremaid erinevusi, mis võib viia olemasolevate
         elamispindade tõhusama kasutamiseni ja suurema lepinguvabaduseni üürnike ja
         üürileandjate vahel.
   (11)  Valitsus võtab meetmeid, et parandada õpitulemusi, mis on viimase kümne aasta
         jooksul oluliselt halvenenud, suurendades niigi suhteliselt kõrget noorte töötust.
         Valitsus võtab ka meetmeid, et hõlbustada üleminekut hariduse omandamiselt
         tööturule ning parandada madala haridustasemega noorte ja rändetaustaga inimeste
         integratsiooni tööturul. Selles valdkonnas tehtavaid edusamme tuleb jälgida.
   (12)  Komisjon on Euroopa poolaasta raames Rootsi majanduspoliitikat põhjalikult
         analüüsinud ja avaldanud tulemused Rootsi 2015. aasta riigiaruandes. Ta on
         hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel
         Rootsile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on arvesse
         võetud nende dokumentide asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika
         jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele,
         pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
         riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
         komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovituses 1.
   (13)  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Rootsi lähenemisprogrammiga
         tutvunud ja on arvamusel,8 et Rootsi täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.
   8
        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.
ET                                                 4                                           ET
 ---pagebreak---    (14)     Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu
            läbi vaadanud riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi. Määruse (EL)
            nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud
            soovituses 1,
   SOOVITAB Rootsil võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid.
   1.       Tegeleda      kodumajapidamiste      võlakoormuse     kasvuga     maksusoodustuste
            korrigeerimise kaudu, eelkõige piirates järk-järgult maksustatavast tulust
            hüpoteeklaenude      intressimaksete    mahaarvamist     või    tõstes    korduvaid
            omandimaksusid ning kiirendades hüpoteeklaenude tagasimaksmise tempot.
            Leevendada elamispindade struktuurset alapakkumist, soodustada konkurentsi
            ehitussektoris, sujundada planeeringu kehtestamise ja edasikaebamise menetlusi
            ehituses ja vaadata läbi üürihindade kehtestamise süsteem, et need liiguksid rohkem
            turuhindade tasemele.
   Brüssel,
                                               Nõukogu nimel
                                               eesistuja
ET                                                5                                             ET


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 501 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Belgia 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Belgia 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
                  2

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
                  3

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Belgiat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis kõnealuse soovituse heaks 9.–10. märtsil 2017 ja nõukogu võttis selle vastu 21. märtsil 2017
                  6
               .

               (2)Kuna Belgia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Belgia tagama talle esitatud 1.–2. soovituses kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)2017. aasta aruanne Belgia kohta
                  7
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Belgia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)Belgia esitas oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi 28. aprillil 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  8
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  9
               .

               (6)Belgia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada järk-järgult nominaalset eelarvepositsiooni –2,6 %-lt SKPst 2016. aastal –0,1 %-le SKPst 2020. aastal. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsioon – on kavas saavutada 2019. aastaks. Siiski osutab ümberarvutatud
                  10
                struktuurne eelarvepositsioon 0,3 %-lisele puudujäägile 2019. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutas 2014. aastal haripunkti tasemel 107 % SKPst ja vähenes seejärel 2015. ja 2016. aastal tasemele 106 % SKPst; stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jõudma 2020. aastaks 99 % tasemeni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast, ei ole täpselt kirjeldatud; komisjoni prognoosi kohaselt halvendab see eeldatavat struktuurset eelarvepositsiooni 2018. aastal, kui poliitikat ei muudeta.

               (7)Komisjon esitas 22. mail 2017 ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande, kuna Belgia ei teinud piisavaid edusamme võla vähendamise sihttasemest kinnipidamiseks 2016. aastal. Aruandes jõuti järeldusele, et pärast kõigi asjaomaste tegurite hindamist tuleks võlakriteerium lugeda praegu täidetuks. Siiski tuleb 2017. aastal võtta täiendavaid eelarvemeetmeid, et tagada 2016. ja 2017. aasta keskpikale eelarve-eesmärgile suunatud kohandamiskava täitmine.

               (8)2017. aasta stabiilsusprogrammist ilmneb, et pagulaste erakorralisel sissevoolul ja julgeolekuga seotud meetmetel on 2016. ja 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni hinnangul ulatusid pagulaste erakorralise sissevoolu ja julgeolekuga seotud meetmete tõttu lubatud lisakulud 2016. aastal vastavalt 0,08 % ja 0,05 %ni SKPst. 2017. aastal on julgeolekuga seotud meetmete täiendav mõju võrreldes 2016. aastaga hinnanguliselt 0,01 % SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad arvestada nende lisakuludega, sest pagulaste sissevool ja terrorismiohu tõsidus on erakorralised asjaolud, nende mõju Belgia riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on 2016. aasta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavat kohandamismäära vähendatud, et võtta arvesse pagulaste ja julgeolekuga seotud lisakulusid. Lõplik hinnang 2017. aasta kohta, sealhulgas tingimustele vastavate summade kohta, koostatakse 2018. aasta kevadel, lähtudes Belgia ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

               (9)12. juulil 2016 esitas nõukogu Belgiale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aastal oht sellest nõudest mõnevõrra kõrvale kalduda. Siiski on 2016. ja 2017. aastal olemas risk märkimisväärsele kõrvalekaldumisele keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast. See järeldus ei muutuks, kui pagulaste erakorralise sissevoolu ja julgeolekumeetmete mõju eelarvele nõudest maha arvataks.

               (10)Võttes arvesse Belgia eelarveolukorda ja eelkõige võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Belgia veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on tasakaalus struktuurne eelarvepositsioon. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  11
                nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 1,6 % 2018. aastal. See vastaks iga-aastasele struktuursele kohandusele vähemalt 0,06 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Peale selle ei järgi Belgia esmapilgul arvatavasti 2017. ja 2018. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2017. aastast on stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vaja lisameetmeid. Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt tuleb eelarvekavade ja tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarve tasakaalu tsüklilistes tingimustes. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneva 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii majanduse praeguse elavnemise tugevdamisele kui ka Belgia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses kavatseb komisjon kasutada kohaldatavat kaalutlusruumi, pidades silmas Belgia tsüklilist olukorda.

               (11)Eelarve tulemuslik koordineerimine on väga oluline sellises liitriigist liikmesriigis nagu Belgia, kus suur osa kulutustega seotud pädevusest on delegeeritud piirkondliku tasandi valitsusasutustele. Föderaalvalitsus ning piirkondlikud ja kogukondlikud omavalitsused sõlmisid 2013. aastal koostööleppe, et parandada omavahelist koordineerimist ja võtta majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise leping (fiskaalkokkulepe) üle siseriiklikku õigusesse. Eesmärgiks oli määrata kindlaks üleriiklikud ja piirkondlikud mitmeaastased eelarvekavad, mille üle teeb järelevalvet kõrgem rahandusnõukogu. Selle protsessi tulemusena ei ole siiski saavutatud ametlikku kokkulepet eelarveliste arengute osas, samuti ei ole kindlaks määratud piisavaid tagatisi seoses kõrgema rahandusnõukogu järelevalvefunktsiooniga. Jõupingutuste jagamise puudulik koordineerimine kahjustab riigi üldisi võimalusi stabiilsusprogrammis ette nähtud keskpika perioodi eelarve-eesmärkide saavutamiseks.

               (12)Kuigi avaliku sektori investeeringutega saab kasvu pikas perspektiivis suurendada, on nende tase Euroopa standardeid arvestades väga madal, eriti võrreldes avaliku sektori kogukulutustega. Lisaks vähesele avaliku sektori kapitalile on halvenenud ka avaliku sektori taristu olukord. Kõigi valitsemistasandite rangeid eelarvepiiranguid arvesse võttes eeldab piisavate investeerimisvõimaluste säilitamine avaliku sektori kogukulutuste ümberstruktureerimist, parandades selleks avalike teenuste ja poliitikameetmete tõhusust ning piirates teatavate kuluartiklite kiiret kasvu.

               (13)Belgia on teinud olulisi edusamme oma palgakujundussüsteemi reformimisel. 1996. aasta palgaläbirääkimiste seaduse läbivaatamise eesmärk on kaitsta hiljutise palgakasvu piiramise tulemusena saavutatud kulupõhise konkurentsivõime kasvu. Konservatiivsema baasprognoosi ja palganormi arvutamises tehtud varasemate kohanduste tulemusena parandab läbivaadatud raamistik märkimisväärselt Belgia kulupõhist konkurentsivõimet suhetes euroala peamiste kaubanduspartneritega. Lisaks pakub reform lisatagatisi, mille abil saab valitsuse mittepalgaliste tööjõukulude vähendamise meetmetega tulemuslikult toetada kulupõhist konkurentsivõimet, ning laiendab valitsuse rolli ülemäärasest inflatsioonist tuleneva kulupõhise konkurentsivõime langustrendi ärahoidmises. Kollektiivläbirääkimiste raamistikus on sätestatud, et majanduse kesknõukogus esindatud sotsiaalpartnerid jälgivad rangelt palga ja tootlikkuse arengut ning muid kulupõhise ja mittekulupõhise konkurentsivõime tegureid. Kuna palkade sidumine inflatsiooniga on mitmes sektoris veel laialt levinud ning inflatsioonilõhe Belgia ja selle naaberriikide vahel suureneb, jätkatakse Euroopa poolaasta raames tööjõu ühikukulu muutuste jälgimist.

               (14)Teatavaid edusamme on tehtud tööturu toimimise osas. Kõrgem pensioniiga ja eelpensionile mineku piirangud julgustavad eakamaid inimesi tööturul püsima või sinna naasma. Maksukiilu järk-järguline vähenemine on aidanud tööhõive määra suurendada. Majanduskasvu ja paranenud kulupõhise konkurentsivõime tulemusena on töökohtade loomine olnud järjekindel. Põhjuseks on ka tööjõumaksude alandamine ja palgatõusu piiramine, mis on parandanud Belgia ettevõtete tööjõukuludel põhinevat konkurentsivõimet. Mitmeid struktuurseid puudusi ei ole siiski veel kõrvaldatud. Töötuselt või mitteaktiivsuselt tööhõivele ülemineku määr on madal ning üldist tööhõive määra vähendavad konkreetsete rühmade kehvad tulemused. Nende hulka kuuluvad madala kvalifikatsiooniga töötajad, noored, vanemaealised töötajad ja sisserändaja taustaga inimesed, nagu kolmandates riikides sündinud töötajad ja teise põlvkonna sisserändajad. Isegi kui arvesse võtta muid individuaalseid karakteristikuid, on sisserändaja taustaga inimeste tööhõive Belgias üks madalamaid ELis. Väljaspool ELi sündinud sisserändajate tööhõive erinevus on ELi suurim: 2016. aastal oli tööhõive määr 20–64aastaste vanuserühmas 49,1 %, kohalike puhul oli see võrdluseks 70,2 %, ning väljaspool ELi sündinud naiste puhul oli see veelgi madalam – 39,1 %. 2015. aastal oli vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk väljaspool ELi sündinute puhul 50,7 % ja kohalike puhul 17 %. Konkreetsete elanikkonnarühmade vahel valitsevate suurte tööhõiveerinevuste tulemuseks on endiselt tööjõu pidev alarakendamine. Kuigi piirkondlike tööhõivetoetuste kavade käimasoleva reformimise eesmärk on süsteemi otstarbekamaks ja sihipärasemaks muuta, tuleks tehtud poliitikavalikute kulutasuvust regulaarselt kontrollida. Sihtrühmadele suunatud meetmete mõni aspekt võib tekitada ootamatut või ka tõrjuvat mõju. Koordineerimine ja kommunikatsioon eri poliitikatasandite vahel ja nende sees on äärmiselt oluline sihtotstarbeliste meetmete tulemuslikkuse jaoks. Maksud, sealhulgas madalatelt palkadelt võetavad sotsiaalmaksed ja sotsiaalhüvitiste lõppemine tööturule siirdumisel või töötundide arvu suurenemisel võivad tekitada mitteaktiivsuse ja madala palga lõksu.

               (15)Mõningast edu on saavutatud haridus- ja koolitusreformiga, mille eesmärk on suurendada võrdseid võimalusi, parandada võtmepädevuste omandamist ja tõsta hariduse kvaliteeti. Vaatamata heale keskmisele tulemusele rahvusvahelises võrdluses vähenes parimate sooritajate osakaal 15aastaste seas, samal ajal kui kesiste tulemustega õpilaste arv kasvas. Lisaks sellele on sotsiaalmajanduslikust taustast tingitud hariduslik ebavõrdsus ELi ja OECD keskmisest kõrgem. Sisserändaja taustaga seotud erinevus haridustulemustes on suur ja teise põlvkonna tulemused on esimese põlvkonna omadest ainult õige pisut paremad, seda ka sotsiaalmajanduslikku tausta arvesse võttes. Haridusliku ebavõrdsuse probleemi lahendamine eeldab seega laiaulatuslikke poliitikameetmeid, mis lähevad haridussüsteemist kaugemale. Kooliõpilaste arvu kasv, eelkõige sisserändaja taustaga õpilaste arvu suurenemine (nende osakaal oli 2012. aastal 15,1 % ja jõudis 2015. aastaks 17,7 %ni) süvendab raskusi võrdsete võimaluste tagamisel. Lisaks sellele on Belgias puudus kvalifitseeritud õpetajatest. Selle peamised põhjused on järgmised: sobivaid üliõpilasi ja kandidaate on keeruline õpetajaametisse meelitada; palju noori õpetajaid lahkub ametist ning paljud õpetajad ei ole õppetööks kättesaadavad. Õpetajate põhikoolituse kestus (praegu 3 aastat) on Belgias suhteliselt lühike. Haridus- ja koolitusreformidel on oluline tähtsus madala kvalifikatsiooniga noorte tööturul osalemise suurendamises ja teadmistepõhisele majandusele ülemineku toetamises.

               (16)Parandada tuleb konkurentsivõime seda osa, mis ei ole seotud kuludega. Sellega seoses on oluline suurendada tootlikkust ja laiendada teadmistepõhisesse kapitali tehtavaid investeeringuid, eelkõige võtta kasutusele digitehnoloogiad. Kuigi riiklik teadusuuringute süsteem on kõrgel tasemel, eeldab suurema edu saavutamine innovatsiooni valdkonnas teadmiste levitamist vähem tootlikesse majandussektoritesse. Kõik föderaalüksused on seda vajadust tunnistanud ning võtnud viimastel aastatel vastu eri strateegiad ja meetmed innovatsiooni edendamiseks. Selleks, et seda arengut toetada, võiks siiski teha rohkem innovatsiooni raamtingimuste parandamiseks. Belgia peaks parandama teadusuuringutele ja innovatsioonile antava avaliku sektori toetuse tõhusust ja tulemuslikkust, eelkõige tuleks hinnata võimaliku väljatõrjumise mõju ning kogu süsteemi veelgi lihtsustada.

               (17)Jaesektori tegevus- ja asutamispiirangute kõrvaldamisel on vähe edu saavutatud. Pärast seda, kui reformi tulemusena anti jaekaubandusettevõtete asutamise pädevus üle piirkondadele, on vastu võetud uusi piirkondlikke seadusi, millega lihtsustatakse lubade andmise halduskorda. Teatavate sätete puhul on siiski palju tõlgendamisruumi, mis võib kaasa tuua põhjendamatuid takistusi turulepääsul. Jaehinnad on jätkuvalt kõrgemad kui naaberliikmesriikides ning üksnes suuremate tööjõukuludega seda seletada ei saa. Nende probleemide lahendamiseks on vaja terviklikku strateegiat, millega tagatakse tarbijatele konkurentsivõimeline turg ja madalamad hinnad.

               (18)Võrgutööstuse ja teatavate kutseteenuste range reguleerimine takistab Belgias konkurentsi eriti kinnisvaramaaklerite, arhitektide ja raamatupidajate hulgas. Nimetatud takistuste hulka kuuluvad peale muude nõuete arhitektidele seoses osaluse ja ettevõtte õigusliku vormiga kehtestatud piirangud; ametite ühildamatuse eeskirjad, mis keelavad kõigi raamatupidamisega seotud kutsealade puhul samaaegse tegelemise mõne muu majandustegevusega; kinnisvaramaaklerite puhul kutsealale juurdepääsu piirangud ning osaluse ja hääleõigusega seotud piirangud. Selliste takistuste vähendamine võiks hoogustada konkurentsi, mis tooks turule rohkem ettevõtteid ja pakuks tarbijale eeliseid madalama hinna näol. Euroopa Komisjon esitas 2017. aasta jaanuaris teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketi
                  12
               . Pakett hõlmab erinevaid reformisoovitusi Belgiale nende probleemide lahendamiseks.

               (19)Kõige pakilisemad vajadused investeeringute järele on transpordivõrgustikus. Tipptunni liiklusummikud on kasvav probleem, mis kahjustab riigi ligitõmbavust välisinvestorite jaoks ning tekitab suuri majanduslikke ja keskkonnakulusid. Belgia ei saavuta tõenäoliselt oma kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamise 2020. aasta eesmärki ja kannatab tõsiste õhusaasteprobleemide all. Kõige kiireloomulisemad probleemid on raudtee- ja maanteetranspordi põhitaristu ajakohastamine ning puuduvate ühenduste loomine peamiste majanduskeskuste vahel. Samal ajal on oluline tegeleda tipptunni liiklusummikutega, tõhustades avalikke transporditeenuseid, optimeerides liikluskorraldust ning kõrvaldades turumoonutused ja negatiivsed maksusoodustused, nagu ametiautode sooduskohtlemine. Samuti on probleeme omamaise elektritootmise piisavusega ja energiavarustuse kindlusega üldiselt. Mitme tuumakäitise kavandamata töökatkestused on tekitanud muret seoses viisiga, kuidas tasakaalustada elektrinõudlust ja -pakkumist, samal ajal kui tuumarajatiste järkjärgulise kasutusest kõrvaldamise ajakava pidev ümbertegemine loob keskkonna, mis ei soodusta pikaajaliste investeerimisotsuste tegemist. Kuigi lühiajalise varustuskindluse riskid on vähenenud, eelkõige strateegilise reservi suurenemise tõttu, ning energiaühenduste arv on teataval määral kasvanud, on vajadus pikaajaliste investeeringute järele endiselt märkimisväärne. Lisaks rohkematele energiaühendustele on vaja arukaid võrke, et arendada välja nõudluse juhtimine. Võttes arvesse energiasektori projektidele kulunud märkimisväärset aega ja suurt vajadust asendusvõimsuse järele järgmisel kümnendil, on vaja kiirelt tegutseda, eelkõige tagada sobiv õigusraamistik, mis edendab paindlike tootmisvõimsuste loomist (st elektri tootmine, salvestamine ja nõudluse juhtimine).

               (20)Belgia on teinud mõningaid edusamme maksusüsteemi reformimisel, eelkõige nihutades makse tööjõult muudele maksubaasidele, mis järk-järgult vähendab tööjõu maksukiilu. 2016. ja 2020. aasta vahel vähendatakse järk-järgult tööjõumakse, sh ka sotsiaalmakseid. Käimasoleva maksureformi mõju hakkab ilmnema. Sellest hoolimata on maksusüsteem jätkuvalt keeruline, lisaks kahjustavad maksubaasi konkreetsed erandid, vähendamised ja vähendatud maksumäärad. Mõnel juhul on tegemist maksutulu vähenemise, majanduslike moonutuste ja suure halduskoormusega. Maksukoormuse nihutamine ei näi olevat eelarve seisukohast neutraalne, kuna muude, eelkõige tarbimismaksude suurendamine kompenseerib tööjõumaksude kärpeid vaid osaliselt. Maksusüsteemi ülesehitust saaks tunduvalt parandada, laiendades maksubaasi ning võimaldades madalamaid maksumäärasid ja tekitades vähem moonutusi. Rohkesti on maksukoormuse nihutamise potentsiaali ka seoses keskkonnamaksuga, kui võtta sihikule muu hulgas ametiautode sooduskohtlemine ja kütuseostukaardid, mis takistavad edu saavutamist ummikute, õhusaaste ja kasvuhoonegaaside heite vastases võitluses. Valitsus kavatseb muuta ametiautode kasutamise süsteemi, kuid selle reformi keskkonnakasu on tõenäoliselt piiratud.

               (21)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Belgia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Belgiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (22)Kõnealust hindamist arvesse võttes on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  13
                kajastub eelkõige soovituses 1,

               SOOVITAB Belgial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Edendada eelarvepoliitikat kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega, mis tähendab olulist eelarvekohandust 2018. aastal. Poliitikameetmete võtmisel tuleks arvestada sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamisega, mis toetab nii majanduse praegust elavnemist kui ka Belgia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamist. Leppida kokku teostatavas eelarve-eesmärkide jaotuses kõigi valitsemistasandite vahel ja tagada sõltumatu eelarvejärelevalve. Kõrvaldada moonutavad maksukulud. Parandada riiklike kulutuste struktuuri, et luua võimalusi taristuinvesteeringute tegemiseks muu hulgas transporditaristusse.

               2.Tagada, et kõige ebasoodsamas olukorras olevatel rühmadel, sealhulgas sisserändaja taustaga inimestel oleksid võrdsed võimalused juurdepääsul haridusele, kutseõppele ja tööturule.

               3.Toetada teadmistepõhisesse kapitali tehtavaid investeeringuid, eelkõige meetmetega, mis suurendavad digitehnoloogiate kasutusevõttu, ja innovatsiooni levikut. Suurendada konkurentsi kutseteenuste turul ja jaekaubanduses ning toetada võrgutööstuste turumehhanisme.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2017) 501 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 67 final.

                     (8)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006) artikkel 23 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, arvestamata ühekordseid ja ajutisi meetmeid, arvutatuna komisjoni poolt ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.

                     (11)
                  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (12)
                  COM(2016) 820 final, COM(2016) 821 final, COM(2016) 822 final, COM(2016) 823 final, COM(2016) 824 final.

                     (13)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 256 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Saksamaa 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Saksamaa 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)13. juulil 2010 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)8. juulil 2014 võttis nõukogu vastu soovituse, milles ta käsitles Saksamaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitas arvamuse Saksamaa 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013
                  5
                esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Saksamaa 2015. aasta eelarvekava kohta
                  6
               .

               (4)28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  7
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  8
                milles nimetati Saksamaad liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja majanduskasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)Komisjon avaldas 26. veebruaril 2015 Saksamaa 2015. aasta riigiaruande
                  9
               . Riigiaruandes hinnati Saksamaa edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Saksamaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja järelevalvet. Riske on suurendanud era- ja avaliku sektori investeeringute jätkuv vähesus, mis takistab majanduskasvu ja suurendab juba niigi väga suurt jooksevkonto ülejääki, ning sellele probleemile tuleb ka edaspidi pöörata suurt tähelepanu. On oluline võtta meetmeid, et vähendada võimalikku negatiivset mõju Saksamaa majandusele, ning pidades silmas Saksamaa majanduse suurust, ka majandus- ja rahaliidule laiemalt.

               (7)Saksamaa esitas 28. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 16. aprillil 2015 oma 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)Saksamaa suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Valitsus plaanib oma 2015. aasta stabiilsusprogrammis säilitada eelarveülejäägi. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgist, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, peetakse kinni kogu programmiperioodi jooksul. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks järk-järgult vähenema kuni 61,5 %-ni 2019. aastal. Eelarveprognooside aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis, mida ei ole heaks kiitnud sõltumatu asutus, kasutatakse ettevaatlikke majanduskasvu eeldusi. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal ületab struktuurne eelarvepositsioon endiselt keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Prognoosi põhjal jätkub ka kindlalt koguvõla vähenemine ja võlareegel täidetakse probleemideta. Sellega tekitatakse eelarves ruumi investeeringute soodustamiseks. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Saksamaa peaks stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded täitma.

               (9)Liiduvalitsus on suurendanud haridusele ja teadusuuringutele tehtavaid kulutusi, aga haridusele tehtavate avaliku sektori kulutuste osakaal SKP-s jääb endiselt allapoole ELi keskmist ning haridusele ja teadusuuringutele tehtavad kogukulutused võivad jääda väiksemaks 2015. aastaks seatud riiklikust eesmärgist, milleks on 10 % SKPst. Saksamaa kavatseb suurendada 2018. aastaks avaliku sektori investeeringuid, toetades muu hulgas täiendava 10 miljardi euroga taristut ja 5 miljardi euroga kehvemas rahalises olukorras olevate omavalitsuste tehtavaid investeeringuid. Paraku tundub, et suure hulga seni tegemata jäänud investeeringute korvamiseks sellest siiski ei piisa. Saksamaa võiks oma eelarveülejääki kasutada majanduse tulevasse kasvupotentsiaali investeerimiseks ja suure hulga seni tegemata avaliku sektori investeeringute tegemiseks, parandades eelkõige taristut ja abistades omavalitusi. Saksamaa ei ole teinud edusamme oma maksusüsteemi tõhususe suurendamiseks. Võimalust nihutada maksubaasi selliste tuluallikate suunas, mis soodustavad rohkem majanduskasvu, ei paista üldiselt olevat piisavalt kasutatud. Korduvatest omandimaksudest saadav tulu on püsinud võrdlemisi väike (2012. aastal oli see 0,5 % SPKst võrreldes ELi 28 liikmesriigi 1,5 %-ga) ja kinnisvara hindamise tava on vananenud, sest hindamisel võetakse endistes Lääne-Saksmaa liidumaades aluseks 1963./64. aasta ja endistes Ida-Saksamaa liidumaades 1935. aasta turuväärtused. Ehkki munitsipaalse kinnisvaramaksu (Grundsteuer) reform on koalitsioonilepingu üks oluline punkt ning selle rakendamise plaan kajastub ka 2014. ja 2015. aasta riiklikes reformikavades, ei ole seni konkreetseid meetmeid võetud. Selle asemel, et keskenduda rohkem korduvatele omandimaksudele, mis ei põhjusta nii palju moonutusi, on jätkunud trend suurendada maaostumaksu (Grunderwerbsteuer). Kommunaalse ettevõtlusmaksu (Gewerbesteuer) tingimusi ei ole seni läbi vaadatud. Maksubaasi on lisatud mittetulunduslikke elemente ja see vähendab maksukogumise tõhusust. Maksudest ettevõtjatele tulenev halduskoormus ja maksukogumise kulud on Saksamaal endiselt võrdlemisi suured ning üksikisiku ja äriühingu tulumaksu deklaratsioonide elektrooniline esitamine on vähem levinud kui ELis keskmiselt. Liidu, liidumaade ja kohalike omavalitsuste fiskaalsuhete käimasolev läbivaatamine annab võimaluse tugevdada jätkusuutliku eelarvepoliitika raamistikku. Selle üks meede oleks piisavate avaliku sektori investeeringute tegemine valitsemissektori kõikidel tasanditel. Läbivaatamine annab samuti võimaluse korrigeerida kulude ja tuludega seotud pädevuste jagunemist, suurendada kulude ja tulude ühtlase horisontaalse jaotamise süsteemi tõhusust ning parandada maksuhaldust.

               (10)Täpsustatud ei ole hilisema pensionilejäämise soodustamise meetmeid, aga sellised meetmed paistavad olevat hädavajalikud, võttes arvesse prognoose, mille kohaselt on oodata Saksamaa tööealise elanikkonna kiiret vähenemist ja kvalifitseeritud töötajate võimalikku nappust keskpikas perspektiivis. Nende töötajate maksukiil, kes teenivad 50–67 % keskmisest palgast, on jäänud alates 2001. aastast suures osas samaks ja püsib endiselt ELi suurimate hulgas. Sotsiaalkindlustussüsteemi hiljutised reformid toovad tõenäoliselt kaasa suuremad sissemaksed ja suurendavad seega maksukiilu veelgi. See võib negatiivselt mõjutada inimeste osalemist tööturul ja vähendada leibkonna jaoks kasutada olevat tulu. Maksuvaba määra korrigeerimata jätmisest tulenevat mõju leevendab praegu inflatsiooni madal tase, aga dünaamiline palgatõus ja eelolevatel aastatel oodatavad veidi kõrgemad inflatsioonimäärad võivad olukorda muuta ja maksuvaba määra korrigeerimata jätmine võib kaasa tuua maksude paratamatu märkimisväärse suurenemise. See võib samuti vähendada leibkonna jaoks kasutada olevat tulu. Ebasoodsas olukorras olevate inimeste haridustulemuste parandamisel on tehtud vaid väheseid edusamme. Sisserändaja taustaga noored langevad koolist välja kaks korda tõenäolisemalt kui teised. Leibkonna teisi palgasaajaid takistab tööle minemast või pikema tööajaga töötamast rahaliste stiimulite puudumine. See on põhjus, miks Saksamaal on väike täistööajaga töötavate naiste osakaal ja miks naiste keskmine töötundide arv on üks väiksemaid ELis. Minitöökohas teenitava tulu vabastamine üksikisiku tulumaksust ja paljudel juhtudel ka töötaja tasutavatest sotsiaalmaksetest vähendab samuti töötajate huvi otsida töökohti, kus teenitakse rohkem kui minitöökohas (kus palga ülemmäär on 450 eurot kuus).

               (11)Poliitilised meetmed konkurentsi suurendamiseks teenuste sektoris, eriti kutseteenuste sektoris, on olnud kasinad. Tööviljakuse kasvu näitajad kutseteenuste sektoris on Saksamaal juba üle kümne aasta olnud negatiivsed või nullilähedased. Saksamaa on üks ELi liikmesriikidest, kus õigusnormid raskendavad kõige enam konkurentsi kutseteenuste sektoris. Piirangud hõlmavad muu hulgas kutsekvalifikatsiooni ning äriühingu õigusliku vormi ja osalusega seotud nõudeid. Osaluse asjus teevad mõned liidumaad praegu väiksemaid muudatusi, aga kirjeldatud piiranguid ei ole seni laiemalt läbi vaadatud. Saksamaa osaleb vastastikuse hindamise protsessis, mis on ette nähtud direktiiviga, millega muudetakse kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi, aga ei ole veel võtnud läbivaatamise järelmeetmeid. Konkurentsiprobleemid Saksamaa raudteeturul ei ole võrreldes eelmise aastaga oluliselt leevenenud. Probleemne konkurentsikeskkond ei innusta uusi osalejaid turule tulema, ja seda eelkõige pikamaa-reisijateveo segmendis. Pikamaa-reisijateveo raudteekasutustasud on ELi kõrgeimate hulgas ja uute sisenejate turuosa selles segmendis jääb alla 1 % ning väheneb veelgi.

               (12)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Saksamaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Saksamaale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Saksamaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga Euroopa Liidu üldise majandusjuhtimise tugevdamise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, lisades ELi tasandi panuse tulevastesse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (13)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Saksamaa stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel,
                  10
                et Saksamaa täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (14)Komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes on nõukogu riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (15)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Kõnealusele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle rahaühik on euro. Saksamaa peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

               SOOVITAB Saksamaal võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Suurendada veelgi avaliku sektori investeeringuid taristusse ning haridusse ja teadusuuringutesse, kasutades selleks muu hulgas oma eelarveülejääki. Soodustada erasektori investeeringuid ning võtta meetmeid maksusüsteemi tõhususe suurendamiseks, vaadates eelkõige läbi kommunaalse ettevõtlusmaksu ja äriühingute maksustamise ning ajakohastades maksuhaldust. Kasutada liidu, liidumaade ja kohalike omavalitsuste fiskaalsuhete käimasolevat läbivaatamist selleks, et parandada kõnealuste fiskaalsuhete struktuuri eelkõige selleks, et tagada piisavate avaliku sektori investeeringute tegemine valitsemissektori kõigil tasanditel.

               2.Tugevdada hilisema pensionilejäämise stiimuleid. Võtta meetmeid suurte tööjõumaksude ja sotsiaalmaksete alandamiseks, eelkõige madala sissetulekuga töötajate jaoks, ja tegeleda maksuvaba määra korrigeerimata jätmisest tuleneva mõjuga. Vaadata läbi minitöö maksustamise tingimused, et hõlbustada üleminekut muudele tööhõivevormidele.

               3.Võtta kaugemaleulatuvaid meetmeid konkurentsi suurendamiseks teenuste, eelkõige kutseteenuste sektoris, kõrvaldades sellised põhjendamatud piirangud nagu äriühingu õigusliku vormi ja osalusega seotud nõuded ja kindlaksmääratud tariifid. Selleks tuleb riigis lõpule viia neid takistusi käsitlev läbivaatamisprotsess ja võtta selle järelmeetmed. Kõrvaldada raudteeturul, eelkõige pikamaa-reisijateveo segmendis endiselt püsivad konkurentsitõkked.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2015) 256.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.

                     (6)
                  C(2014) 8801 (final).

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904 (final).

                     (9)
                  SWD(2015) 25 (final).

                     (10)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.10.2015
            COM(2015) 601 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS
            riiklike konkurentsivõime komiteede loomise kohta euroalal

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS

               riiklike konkurentsivõime komiteede loomise kohta euroalal

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292 koostoimes artikli 121 lõikega 2 ja artikliga 136,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Ehkki liidu konkurentsivõime arengu koordineerimine ja järelevalve vajab parandamist, tõi hiljutine kriis esile selle, et liikmesriigid, kelle vääringuks on euro (edaspidi „euroala liikmesriigid“), võivad olla eriti vastuvõtlikud makromajandusliku tasakaalustamatuse tekkimise ja selle äkilise kõrvaldamise suhtes ja et makromajanduslik tasakaalustamatus võib üle kanduda ka teistesse euroala liikmesriikidesse. Kuna puudub paindlik nominaalne vahetuskurss, vajavad euroala liikmesriigid ka asjakohaseid kohandamismehhanisme, et tulla toime riigispetsiifiliste vapustustega. Konkurentsivõime dünaamika on oluline nii makromajandusliku tasakaalustamatuse järkjärgulise suurenemise ja korrigeerimise (nt kaubandusbilansi ja jooksevkonto puudujääk, omamaised kohustused ja väliskohustused) kui ka asümmeetriliste vapustustega tõhusa kohanemise seisukohast. Konkurentsivõime vähenemine võib tingida ka potentsiaalse majanduskasvu vähenemise ja see muudab suurte võlgade tagasimaksmise keerulisemaks. Konkurentsivõime dünaamikat mõjutava poliitika koordineerimise abil on võimalik tagada, et konkurentsivõime areng oleks kooskõlas majandus- ja rahaliidu sujuva toimimise eesmärgiga. Ehkki käesolev soovitus on adresseeritud euroala liikmesriikidele, kutsutakse ka teisi liikmesriike üles looma samalaadseid organeid.

               (2)Euroopa poolaastaga, eelkõige määrustes (EL) nr 1176/2011 ja (EL) nr 1174/2011 sätestatud makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlusega on loodud raamistik integreeritud majanduspoliitika koordineerimisele ja järelevalvele. Kuna konkurentsivõime valdkonnas on vaja edendada struktuurireformide rakendamist, tuleb neid olemasolevaid mehhanisme toetada reformikavade suurema omaksvõtmisega riigi tasandil. Selleks tuleb riiklikul tasandil parandada sõltumatu poliitikakujundamise pädevust ja tõhustada sellesisulist dialoogi liidu ja euroala liikmesriikide vahel.

               (3)Selliste riiklike konkurentsivõime komiteede loomine, kelle ülesandeks oleks jälgida konkurentsivõime valdkonnas saavutatud tulemusi ja kohaldatavat poliitikat, peaks suurendama vajalike poliitikameetmete ja reformide omaksvõtmist riiklikul tasandil ning parandama liidu majanduspoliitika koordineerimist käsitlevat teadmistebaasi konkurentsivõime valdkonnas. Konkurentsivõime komiteed peaksid hindama konkurentsi valdkonnas toimuvat arengut ja elluviidavat poliitikat, kuid pakkuma ka poliitikaalast nõu reformide rakendamisel, võttes arvesse riigi eripärasid ja väljakujunenud tavasid.

               (4)Konkurentsivõime komiteede tegevusruum peaks hõlmama konkurentsivõime mõistet selle laias tähenduses. Kõnealuste komiteede pädevusalasse peaks kuuluma nii palgadünaamika kui ka mittepalgalised aspektid, tootlikkust suurendavad tegurid, investeeringutega seotud dünaamilised aspektid, innovatsioon ja majanduse atraktiivsus ettevõtjate jaoks.

               (5)Konkurentsivõime komiteedele tuleks tagada võimekus, et nende antav nõu põhineks kõrgekvaliteedilisel majandusanalüüsil.

               (6)Konkurentsivõime komiteed peaksid olema sõltumatud konkurentsivõime küsimustega tegelevatest ministeeriumidest või avalik-õiguslikest asutustest. Nende erapooletus peaks väljenduma ka selles, et nad ei esinda üksnes või peamiselt teatavate sidusrühmade seisukohti. Kõnealuste sõltumatuse ja erapooletuse nõuete eesmärk on tagada, et konkurentsivõime komiteede nõuandev roll kajastaks asjakohaselt üldistes huvides sõnastatud eksperdihinnanguid.

               (7)Konkurentsivõime komiteede tunnused peaksid olema kooskõlas aluslepingu artikliga 152 ja nendega seoses tuleks arvesse võtta liikmesriikide palgakujunduse tavasid ja süsteeme. Kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 28 ei tohiks nende tegevus mõjutada töötajate ja tööandjate või nende organisatsioonide õigust pidada asjakohasel tasandil läbirääkimisi kollektiivlepingute üle ja neid sõlmida ning kollektiivselt oma õigusi kaitsta liidu õiguse ja siseriiklike õigusaktide ja tavade kohaselt.

               (8)Komisjon peaks konkurentsivõime komiteede tegevust koordineerima selliselt, et peetakse silmas kogu euroala hõlmavaid eesmärke ja et liidu majanduspoliitika koordineerimisel võetakse arvesse konkurentsivõime komiteedest moodustunud süsteemi panust.

               (9)Konkurentsivõime komiteed peaksid oma analüüsid ja nõuanded koondama aastaaruandesse ja need avaldama. Selleks et tagada, et nõukogude tegevus juhindub euroala ja liidu eesmärkidest, peaksid komisjon ja konkurentsivõime komiteed aastaaruannete koostamise ja liikmesriikides toimuvate teabekogumismissioonide käigus omavahel konsulteerima. Komisjon võtab neid aruandeid arvesse Euroopa poolaasta ja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames tehtavates analüüsides.

               (10)Koordineerimise lihtsustamiseks riikideülesel tasandil peaks igas liikmesriigis olema üks kindlaks määratud konkurentsivõime komitee. Nõuetekohaseks tegutsemiseks peaks konkurentsivõime komiteed saama oma tegevuses omakorda toetuda eraldiseisvatele organitele, kuid seda tingimusel, et need järgivad eespool nimetatud ühiseid põhimõtteid.

               (11)Riigipõhiste soovituste jälgimine ja elluviimine peaks jääma liidu tasandile ja toimuma Euroopa poolaasta ja määruse (EL) nr 1176/2011 kohaselt makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse kohaldamise raames,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               I. Eesmärgid ja kohaldamisala

               1.Käesoleva soovituse eesmärk on luua riiklikud konkurentsivõime komiteed, et jälgida konkurentsivõime valdkonnas saavutatud tulemusi ja kohaldatavat poliitikat ning edendada seeläbi jätkusuutlikku majanduslikku lähenemist ja suurendada vajalike reformide omaksvõtmist riiklikul tasandil.

               2.Käesolev soovitus on adresseeritud euroala liikmesriikidele. Ka teisi liikmesriike kutsutakse üles looma samalaadseid organeid.

               II. Konkurentsivõime komiteede loomine

               3.Iga liikmesriik peaks looma konkurentsivõime komitee, kes täidab järgmisi ülesandeid:

               a)
                     jälgib asjaomase liikmesriigi konkurentsivõime arengut, võttes arvesse tegureid, mis võivad lühiajalises perspektiivis avaldada üleilmsete konkurentidega võrreldes mõju hindadele ja kaupade ja teenuste kvaliteedile (sealhulgas tööjõukulud) ning selliseid pikaajalisi tegureid nagu tootlikkus ja innovatsioonisuutlikkus, mis on olulised mitte ainult majanduse suhtelise toimivuse, vaid ka tema kasvupotentsiaali ja suutlikkuse seisukohalt tõmmata ligi investeeringuid, ettevõtjaid ja inimkapitali;

               b)
                     suunab palgakujundusprotsessi riiklikul tasandil, pakkudes selleks asjakohast teavet;

               c)
                     jälgib konkurentsivõimega seotud poliitikameetmeid asjaomases liikmesriigis, andes sealhulgas panuse nende järelhindamisse;

               d)
                     hindab konkurentsipoliitika väljakutseid ja pakub valdkondlikku nõustamist kõnealuses valdkonnas. Konkurentsivõime komiteed peaksid nõustamisel võtma arvesse euroala ja liidu laiemat mõõdet. Kõnealused komiteed peaksid muu hulgas andma nõu Euroopa poolaasta raames asjaomasele liikmesriigile adresseeritud riigipõhiste soovituste rakendamise kohta.

               4.Iga liikmesriik peaks määrama ühe konkurentsivõime komitee, kes saaks oma tegevuses omakorda tugineda eri olemasolevatele organitele.

               5.Konkurentsivõime komiteede tegevus peaks olema pidev. Nad peaksid avaldama oma analüüsid ja nõuanded aastaaruandes. Seisukohtade kooskõlastamise eesmärgil peaksid nad olema kontaktis komisjoni ja teiste liikmesriikide konkurentsivõime komiteedega.

               III. Konkurentsivõime komiteede tunnused

               6.Konkurentsivõime komiteed peaksid olema struktuurselt sõltumatud või funktsionaalselt iseseisvad kõigi liikmesriigi konkurentsivõimealaste küsimustega tegelevatest avaliku sektori asutustest (eelkõige ministeeriumid, haldusasutused, avalik-õiguslikud organid ja asutused). Nende tegevus peaks tuginema siseriiklikele õigusnormidele, millega tagatakse kõrge funktsionaalne iseseisvus ja vastutuse tase, hõlmates muu hulgas järgmist:

               (a)süsteem, mis põhineb liikmesriigi seadustel, määrustel või õiguslikult siduvatel haldusnormidel;

               (b)keeld võtta vastu juhiseid mis tahes konkurentsivõimega seotud küsimustega tegelevalt avaliku sektori asutuselt või muudelt avaliku või erasektori organitelt;

               (c)
                     võime avalikkusega õigeaegselt suhelda;

               (d)menetlused, et nimetada ametisse piisava kogemuse ja pädevusega liikmed;

               (e)piisavad vahendid ja asjakohane juurdepääs teabele oma ülesannete täitmiseks.

               7.Konkurentsivõime komiteed peaksid konsulteerima asjaomaste sidusrühmadega (nt riigi tasandi osalejad või osalejate rühmad, sealhulgas sotsiaalpartnerid, kes osalevad korrapäraselt liikmesriigi majandus- ja sotsiaaldialoogis), kuid ei tohiks esindada üksnes või peamiselt teatava sidusrühma huvisid.

               8.Konkurentsivõime komiteed peaksid olema võimelised koostama kõrgekvaliteedilisi majandus- ja statistilisi analüüse, mida tunnustaksid ka akadeemilised ringkonnad.

               IV. Seos Euroopa poolaastaga

               9.Komisjon peaks hõlbustama riiklike konkurentsivõime komiteede vahelist koordineerimist ja vahetama nendega seisukohti eelkõige selleks, et tagada, et euroala ja ELi eesmärgid kajastuvad kõnealuste komiteede töös. Kontaktipidamine peaks olema kavandatud enne nõukogude aastaaruannete koostamist ja liikmesriikides toimuvate teabekogumismissioonide käigus.

               10.Kõnealuste komiteede sõltumatuid (sealhulgas ka aastaaruannetes sisalduvaid) eksperdiarvamusi võetakse arvesse liikmesriikide ja komisjoni analüüsides Euroopa poolaasta ja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames.

               V. Vastutus ja läbipaistvus

               11.Üldjuhul tuleks konkurentsivõime komiteede koostatud analüüsid avalikkusele kättesaadavaks teha.

               VI. Lõppsätted

               12.Liikmesriike kutsutakse üles rakendama käesolevas soovituses esitatud põhimõtted hiljemalt [käesoleva soovituse vastuvõtmise kuupäev  + 6 kuud].

               13.Komisjonil palutakse hiljemalt [käesoleva soovituse vastuvõtmise kuupäev  + 12 kuud] koostada liikmesriikidelt saadud asjakohase teabe alusel eduaruanne käesoleva soovituse rakendamise ja sobivuse kohta, sealhulgas õiguslikult siduvate sätete vastuvõtmise vajalikkuse kohta.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja