title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Soome 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/79

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Soome 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/19)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Soomet ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle 8. märtsil 2016 vastu (3). Kuna Soome rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Soome tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)

               2016. aasta aruanne Soome kohta avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Soome edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide poole liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Põhjaliku analüüsi tulemused esitas komisjon 8. märtsil 2016. Komisjon on oma analüüsi põhjal järeldanud, et Soomes esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on oluline tegeleda kulude konkurentsivõime vähenemisega, mis on mitme aasta jooksul süvenenud ja tuleneb peamiselt sellest, et palkade kasv on pikemat aega ületanud tootlikkuse kasvu, põhjustades jooksevkonto positsiooni järsu halvenemise aastatel 2008–2012. Analüüs tõi esile ka märkimisväärsed keskpika perioodi ja pikaajalised riskid juba niigi pingelise riikliku rahanduse jätkusuutlikkusele.

               (3)

               Soome esitas nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta stabiilsusprogrammi 14. aprillil 2016. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               2016. aasta stabiilsusprogramm osutab sellele, et pagulaste erakorralisel sissevoolul on märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni arvamuse kohaselt ulatus abikõlblike täiendavate kulude summa 2015. aastal 0,05 %-ni SKPst ning praeguse prognoosi kohaselt ulatub see 2016. aastal 0,2 %-ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad arvestada selle lisakuluga, sest pagulaste sissevool on ebatavaline sündmus, selle mõju Soome riigi rahandusele on märkimisväärne ning keskpika perioodi eelarve-eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamine ei seaks ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2015. aastaks vähendatud, et neid kulusid arvesse võtta. Lõplik hinnang 2016. aasta kohta, sealhulgas abikõlblike summade kohta, koostatakse 2017. aasta kevadel, lähtudes Soome ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

               (6)

               Soome suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 18. mail 2016 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 alusel aruande, kuna Soome valitsemissektori võlg ületas 2015. aastal kontrollväärtuse 60 % SKPst. Analüüsi põhjal järeldati, et võlakriteerium tuleks lugeda täidetuks. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas 2016. aastal parandada valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni –2,5 %-ni SKPst ja jõuda 2020. aastaks –1,3 %-ni SKPst. Valitsusel on kavas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst – aastaks 2019. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutama 2019. aastal kõrgeima taseme 67,4 % juures ja langema 2020. aastal 67,2 %-ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Meetmeid, mida on vaja, et saavutada 2019. aastaks keskpika perioodi eelarve-eesmärk, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt valitseb oht kalduda soovitatud kohandusest 2016. aastal mõnevõrra kõrvale. 2016. aasta kohta tehtud järeldus ei muutuks ka juhul, kui hinnangus ei võetaks arvesse pagulaste erakorralise sissevoolu mõju eelarvele. Kui poliitikat ei muudeta, on 2017. aastal oht kalduda soovitatud kohandusest märkimisväärselt kõrvale. Võla suhe SKPsse jätkab prognoosi kohaselt kasvu, jõudes 2017. aastal 66,9 %-ni. Stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes on nõukogu arvamusel, et on olemas risk, et Soome ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seepärast tuleb tal nõuete täitmiseks võtta 2016. ja 2017. aastal täiendavaid meetmeid.

               (7)

               Rahvastiku vananemise ja tööjõu vähenemise tõttu kasvavad kulutused pensionidele, tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele 2013. aasta 23,1 %-lt SKPst 2030. aastaks 26,9 %-le SKPst. Jaanuaris 2016 viidi Soomes ellu pensionireform, mis seob alates 2027. aastast seadusjärgse pensioniea oodatava elueaga. Kohalike omavalitsuste osutatavad sotsiaal- ja tervishoiuteenused moodustavad 10 % SKPst. Kui süsteemi ei reformita, kasvavad need kulutused prognoosi kohaselt nominaalväärtuses 2,4 % aastas ja nende osakaal SKPs suureneb. Kokkuleppele on jõutud kaugeleulatuva haldusreformi põhijoontes ning tervishoiu- ja sotsiaalteenuste ümberstruktureerimises. Üks reformi põhieesmärke on vähendada kulude parema ohjeldamise kaudu pikas perspektiivis mahajäämust jätkusuutlikkuses 3 miljardi euro võrra. See saavutatakse teenuste lõimimise, suuremate teenusekorraldajate ja digiteerimise kaudu. Kõik üksikasjad tuleb veel välja töötada ja välja tuleb töötada ka muutuste juhtimise kava, enne kui reformi saab kavakohaselt 2019. aastal rakendama hakata. Valitsus on teatanud, et reformi rakendamise meetmed tehakse teatavaks 2016. aasta lõpus. Reformi ulatus ja lühikesed tähtajad tähendavad seda, et rakendamine ei saa olema lihtne. Seepärast on seadusandlike ettepanekute õigeaegne vastuvõtmine oluline.

               (8)

               Et taastada Soome konkurentsivõime, tuleb tööturu toimimist mitmel viisil parandada. 2013. aasta lõpus kesktasandil sõlmitud palgakokkuleppest saadik on palkade tõus olnud koondarvestuses mõõdukas. Kokkuleppe alusel aeglustus kollektiivlepingutega määratud palkade aastakasv 2013. aasta viimase kvartali 1,3 %-lt 2015. aasta neljandas kvartalis 0,5 %-le. Juunis 2015 otsustasid sotsiaalpartnerid pikendada kokkulepet 2016. aastaks. Tööviljakuse kasv ei ole siiski veel taastunud ja seetõttu prognoositakse nominaalse tööjõu ühikukulu suurenemist, kuigi aeglasemalt. Kulude konkurentsivõime taastamiseks on peetud läbirääkimisi. 29. veebruaril 2016 jõudsid sotsiaalpartnerid kokkuleppele konkurentsivõime paktis. Enne kui kokkulepet saab hakata rakendama, tuleb selle põhjal sõlmida sektoripõhised kokkulepped. Konkurentsivõime pakti täiendatakse sotsiaalpartnerite vahel kokku lepitavate meetmetega, mis peavad tagama tööturu suurema paindlikkuse ja kehtestama uue palgakasvu mudeli, kus teiste sektorite palgad seotakse väliskonkurentsi tingimustes tegutsevate sektorite omadega. On oluline rakendada tööturumeetmeid nii, et täielikult austatakse sotsiaalpartnerite rolli.

               (9)

               Kuna tööealine elanikkond on vähenemas, on tähtis suurendada tööjõus osalemise määra. See nõuab järjepidevaid jõupingutusi, et lõimida tööturule eakamad töötajad, noored, pikaajalised töötud ja madala kvalifikatsiooniga töötajad. Tööhõive määr on vähenenud rohkem kui kahe protsendipunkti võrra: kriisieelne haripunkt 2008. aastal oli 70,6 %, kuid 2015. aasta määr oli 68,5 %, samal ajal kui töötus on suurenenud 6,4 %-lt 9,4 %-le. Eakate tööhõive määr on järk-järgult paranenud, kuid endiselt on olemas mõned varajase tööturult lahkumise võimalused, mis seisnevad vanematele töötajatele töötushüvitiste maksmise pikendamises kuni pensionile minekuni (nn töötusetunnel). Kui neid ei vähendata, võib see piirata 2016. aastal jõustunud pensionireformi positiivse mõju. Eelmise pensionireformi raames töötusetunneli kriteeriumides tehtud muudatuste mõju hinnatakse 2019. aastal. Pikaajaline töötus kasvas ajavahemikul 2008–2014 tuntavalt: 1,2 %-lt 1,9 %-le kogu tööjõust, vaatamata sellele, et paljud pikaajalised töötud väljuvad lõpuks tööjõu hulgast. Noorte tööpuudus kasvas 2015. aastaks 22,4 %-ni. Tööturu halb toimimine mõjutab kõige enam madala kvalifikatsiooniga töötajaid. Aktiivsete tööturumeetmete eelarve kärpimine ajal, mil nõudlus selliste meetmete järele kasvab, võib kahjustada eespool nimetatud ühiskonnagruppide võimalusi tööle naasta. Aktiivsuse suurendamise asemel võib keerukas toetuste süsteem oma mitmesuguste hüvitistega tuua kaasa ulatusliku tööturult eemale jäämise ja madala palga lõksu. Arvestades aktiivsete tööturumeetmete eelarve kärpimist, on eriti oluline kaotada niisugused lõksud ja luua positiivsed stiimulid töö vastuvõtmiseks, näiteks parandada võimalusi ühendada töötamine ja toetuste saamine. 2015. aastal Soome saabunud suhteliselt suur arv sisserändajaid ja pagulasi võib aidata leevendada rahvastiku vananemise tagajärgi, aga ainult juhul, kui nad lõimitaks edukalt tööturule ja haridussüsteemi. Tööturul on probleeme oskuste ja vajaduste kokkusobitamisega, mis on osaliselt tingitud majanduse struktuursest muutusest, sest uusi töökohti luuakse teistes geograafilistes piirkondades ja tööstusharudes kui need, kus töökohad kaovad. Vaja on meetmeid, mis suurendavad taskukohaste eluasemete hulka Helsingi piirkonnas, ja tulemuslikku poliitikat, mis aitab inimestel ajakohastada oma oskusi ja leida tööd.

               (10)

               Ettevõtluskeskkond on Soomes sama hea või parem kui teistes arenenud majandusega riikides. Konkurentsi puudumine, eelkõige siseturule suunatud teenuste valdkonnas, nagu jaemüük ja transporditeenused, mõjutab Soome majanduse üldist konkurentsivõimet. Ettevõtjad on mõnele turule sisenemise ja kasvu takistustena nimetanud liigseid regulatiivseid nõudeid. Need liigsed nõuded tuleb kõrvaldada, et edendada ettevõtlust ja investeeringuid. Jaemüügisektoris kehtestatakse planeerimisreformiga paindlikumad nõuded kaupluste suurusele ja asukohale. Avatud sektoris jätkub ümberstruktureerimine ja sektorile tuleks kasuks uute ning eelkõige suure lisandväärtusega turgude, toodete ja teenuste arendamine. Struktuurimuutusi võib hõlbustada poliitika, mis soodustab ettevõtete laienemist, rahvusvahelistumist ja innovatsiooni. Õigusaktide muudatused võeti vastu 2015. aasta sügisel, kuid enamikku neist hakatakse rakendama alles aastatel 2016–2018. Valitsus on teatanud, et konkurentsi suurendamiseks turul tehakse täiendavaid struktuurireforme.

               (11)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Soome majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Soomele esitatud soovituste alusel võetud meetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Soome eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (12)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (13)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2 ja 3,

         SOOVITAB Soomel võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Saavutada 2016. aastal eelarve kohandamine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas mahus vähemalt 0,5 % SKPst ja 2017. aastal 0,6 % SKPst. Kasutada juhuslikke tulusid, et kiirendada valitsemissektori võlasuhte vähendamist. Tagada haldusreformi õigeaegne vastuvõtmine ja rakendamine, et saavutada sotsiaal- ja tervishoiuteenuste parem kulutõhusus.

               2.

               Austades sotsiaalpartnerite rolli, tagada, et palgakujundussüsteem soodustaks kohalikke palgaläbirääkimisi, kõrvaldaks jäikuse ning aitaks nõnda kaasa konkurentsivõime suurendamisele ja toetaks eksporditööstuse kesksemat rolli. Suurendada töö vastuvõtmise stiimuleid ja tagada sihipärased ja piisavad aktiivsed tööturumeetmed, sealhulgas sisserändaja taustaga inimeste jaoks. Võtta meetmeid tööjõu piirkondliku tasakaalustamatuse ning oskuste ja vajaduste kokkusobimatuse vähendamiseks.

               3.

               Jätkata jõupingutusi, et suurendada konkurentsi teenuste sektoris, sealhulgas jaemüügisektoris. Edendada ettevõtlust ja investeeringuid, sealhulgas vähendada regulatiivset ja halduskoormust ning soodustada suure lisandväärtusega tootmise kasvu.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Soovitus: Nõukogu arvamus Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2007–2010

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---            EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                           Brüssel 11.6.2008
                                           KOM(2008) 2012 lõplik
                               Soovitus:
                         NÕUKOGU ARVAMUS
   Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2007–2010
                           (komisjoni esitatud)
ET                                                                  ET
 ---pagebreak---                                                 SELETUSKIRI
   1.        ÜLDINE TAUST
   Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid
   usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva
   ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal
   tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle
   tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.
   Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
   järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu
   paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või
   lähenemisprogrammi ning selle iga-aastase ajakohastatud versiooni. Ühisraha kasutusele
   võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammi ning ühisraha veel mitte
   kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammi. Poola esitas esimese
   lähenemisprogrammi 2004. aasta mais. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004. aastal
   komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   programmi kohta oma arvamuse. Määrusega nähakse ette, et komisjon peab ajakohastatud
   stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ja komitee peab neid kontrollima, samas kui
   nõukogul on õigus ajakohastatud programme eespool nimetatud sama menetluse kohaselt
   vajaduse korral kontrollida.
   2.        AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUST
   Komisjon on kontrollinud Poola lähenemisprogrammi viimast ajakohastatud versiooni, mis
   esitati 26. märtsil 2008, ning esitab soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt
   hinnangus käsitletud põhipunktid).
   Asjaolud, mille põhjal on ajakohastatud lähenemisprogrammis esitatud eelarvestrateegiat
   hinnatud, on kokkuvõtlikult järgmised:
   (1)     riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase
           eelarvepuudujäägi menetlus);
   (2)     viimane hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel
           (kokkuvõte nõukogu arvamusest lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni
           kohta);
   (3)     mais 2008 ajakohastatud                riigispetsiifilised      majanduspoliitika üldsuunised
           eelarvepoliitika valdkonnas;
   (4)     komisjoni hinnang riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele.
   1
           EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005,
           lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:
           http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
ET                                                       2                                                  ET
 ---pagebreak---    2.1.      Poola ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus
   Nõukogu võttis 5. juulil 2004 EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et
   Poolal on ülemäärane eelarvepuudujääk, kusjuures valitsemissektori eelarve puudujääk oli
   4,1 % SKTst 2003. aastal. Samal ajal esitas nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7
   kohaselt soovitused, et ülemäärane eelarvepuudujääk tuleb korrigeerida. Eelkõige soovitati
   Poolal võtta meetmeid keskpikas perioodis, et vähendada eelarvepuudujääki usaldusväärselt
   ja jätkusuutlikult alla 3 %-ni SKTst 2007. aastaks kooskõlas nõukogu arvamusega 2004. aasta
   mais esitatud lähenemisprogrammi kohta. Nõukogu otsustas 2006. aasta novembris, et Poola
   ametiasutuste seni võetud meetmed ei ole piisavad. Nõukogu esitas 2007. aasta veebruaris
   uued soovitused, milles kinnitati, et puudujääk tuleb korrigeerida 2007. aastal. Poola
   ametiasutustel soovitati parandada 2006.–2007. aastal struktuurset eelarveseisundit vähemalt
   0,5 protsendipunkti võrra SKTst. 2007. aasta novembris esitas komisjon nõukogule teatise,
   mille kohaselt olid meetmed, mis Poola võttis vastuseks nõukogu soovitusele, kooskõlas
   soovitusega. Samas oli komisjonil 2008. ja 2009. aasta suhtes kahtlus, kas ülemäärase
   eelarvepuudujäägi korrigeerimine on püsiv, kuna vastasel juhul ei saa ülemäärase
   eelarvepuudujäägi menetlust tühistada. Komisjon ja nõukogu kutsusid Poola ametiasutusi üles
   võimlikult kiiresti esitama ajakohastatud lähenemisprogramm, milles kirjeldatakse keskpika
   perioodi strateegiat, mis hõlmab kogu seadusandlust ja on kooskõlas ülemäärase
   eelarvepuudujäägi püsiva korrigeerimisega ning aitab veelgi edendada keskpika perioodi
   eesmärke.
   Komisjon soovitab käesolevas soovituses nõukogu arvamuse kohta, et nõukogu otsustaks
   tühistada Poola ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse, kuna üldine hinnang on, et Poola
   ülemäärane eelarvepuudujääk on korrigeeritud. 2007. aastal oli valitsemissektori eelarve
   puudujääk 2,0 % SKTst, mis jääb alla kontrollväärtuse 3 % SKTst. Komisjoni talituste 2008.
   aasta kevadprognoos näitab, et eelarvepuudujääk peaks jääma alla kontrollväärtuse 3 %
   SKTst 2008. ja 2009. aastal.
   2.2.      Programmi eelmisele ajakohastatud versioonile nõukogu arvamuses antud
             hinnang
   Lähenemisprogrammi eelmisele ajakohastatud versioonile, mis hõlmas ajavahemikku 2006–
   2009, andis nõukogu oma 27. veebruari 2007. aasta arvamuses järgmise kokkuvõtliku
   hinnangu: „Programmis nähakse ette ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine aastaks
   2007 vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 7 sätestatule, ent nõukogu
   tuletab meelde, et siiani võetud meetmed ei näi sobivat ja kavandatud meetmed näivad olevat
   ebapiisavad selle eesmärgi saavutamiseks. Kuigi programmis on järgmisteks aastateks ette
   nähtud keskpika perioodi eesmärgi suunas liikumine seoses kiire majanduskasvu
   väljavaadetega, on eelarve eesmärkide ja püsiva kohandamise saavutamisega seotud olulised
   riskid.”
   Arvestades Poolale ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks adresseeritud uut
   soovitust, mille nõukogu võttis 27. veebruaril 2007 EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7
   kohaselt vastu, kutsus nõukogu Poolat üles „ i) tagama eelarvepuudujäägi korrigeerimine
   2007. aastaks kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohase uue soovitusega; ii)
   pärast eelarvepuudujäägi kavandatud korrigeerimist kiirendama majanduse tõusuajal eelarve
   kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas, kasutades puudujäägi vähendamiseks
   lisatulusid ning määratledes ja rakendades eelkõige kulude poolel selle jaoks vajalikke
   täiendavaid meetmeid; iii) kindlustama pensionireformi tulemusi”.
ET                                                3                                               ET
 ---pagebreak---    2.3.     Mais 2008 ajakohastatud riigispetsiifilised majanduspoliitika üldsuunised
            eelarvepoliitika valdkonnas
   Nõukogu võttis 14. mail 2008 vastu soovituse liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika
   üldsuuniste ajakohastamise kohta 2008. aastal ja liikmesriikide tööhõivepoliitika rakendamise
   kohta2. Eelarvepoliitika valdkonnas soovitati Poolal „parandada eelarve tasakaalustamist ja
   rakendada lisaks riigieelarve nominaalse puudujäägi ülemmäärale täiendavaid mehhanisme, et
   tõhustada kontrolli kulutuste üle”.
   2.4.     Komisjoni        hinnang      riikliku     reformikava        2007.     aasta      oktoobri
            rakendusaruandele
   Komisjon võttis 11. detsembril 2007 vastu strateegilise aruande majanduskasvu ja tööhõivet
   käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kohta,3 kusjuures aruandes antakse hinnang Poola
   riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele ja kõnealune hinnang on
   kokkuvõtlikult järgmine.
   Poola riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised prioriteedid: riigi rahanduse
   tugevdamine ja parem juhtimine, ettevõtlusvaimu arendamine, ettevõtjate uuendusmeelsuse
   soodustamine, infrastruktuuri täiustamine ja arendamine, konkurentsivõimelise keskkonna
   tagamine võrkude valdkonnas, töökohtade loomine ja säilitamine, tööpuuduse vähendamine
   ning töötajate ja ettevõtjate kohanemisvõime suurendamine.
   Komisjoni hinnangul on Poola 2005.–2007. aastal riikliku reformikava rakendamisel
   saavutanud vähest edu.
   Tuvastatud tugevusi ja nõrkusi ning saavutatud edu arvesse võttes soovitas komisjon, et Poola
   võtaks     meetmeid       järgmistes     valdkondades:        eelarve    tugevdamine       (kulutuste
   kontrollimehhanismid), konkurents võrkude valdkonnas, avaliku sektori teadustegevus ning
   erasektori teadus- ja arendustegevuse toetamine, kaitstud paindlikkus, sh aktiivne
   tööturupoliitika, sotsiaalhüvitised, elukestev õpe ja haridus.
   Lisaks peaks Poola keskenduma järgmistele valdkondadele: transpordiinfrastruktuur,
   äriettevõtete registreerimine, e-valitsus, siseturualaste õigusaktide ülevõtmine, ja
   lastehoiuasutused.
   Komisjoni strateegilise aruande alusel võttis nõukogu 14. mail 2008 vastu soovitused
   liikmesriikide (sealhulgas Poola) majanduspoliitika üldsuuniste ajakohastamise kohta 2008.
   aastal.
   2
           ELT L 139, 29.5.2008, lk 57.
   3
           Komisjoni teatis Euroopa Ülemkogule „Strateegiline aruanne majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva
           uuendatud Lissaboni strateegia kohta: uue tsükli käivitamine (2008–2010)”, KOM(2007) 803,
           11.12.2007.
ET                                                   4                                                     ET
 ---pagebreak---                                     Hinnangus käsitletud põhipunktid
   Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9
   lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid:
   • kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad;
   • kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud
      kohandamiskava on asjakohased;
   • kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika
      perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad;
   • kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on
      majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala
      ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma
      keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud
      eelarveseisund paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5 % SKTst
      aastas;
   • keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel
      (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist
      ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud)
      peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav
      mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi
      rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel et säilitatakse asjakohane
      kindlusvaru kontrollväärtuse 3 % SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks
      programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures
      eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline
      süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast;
   • kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega.
   • Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste
      koostatud 2008. aasta kevade majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT
      ja tsükliliselt kohandatud eelarveseisundi ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat.
   • Hinnangus vaadeldakse ka:
   • võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele
      tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20.
      märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat
      tähelepanu”. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises esitatakse lähenemisviis
      pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks4;
   • kooskõla majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide
   4
            Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus
            Euroopa Liidus”, KOM(2006) 574, 12.10.2006, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse
            peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European
            Economy nr 4/2006.
ET                                                   5                                                      ET
 ---pagebreak---      esitatud riikliku reformikava ja selle 2007. aasta oktoobri rakendusaruandega. Majandus- ja
     rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud
     edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud
     reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega;
   • vastavust tegevusjuhendile,5 milles nähakse stabiilsus- ja lähenemisprogrammide jaoks
     muu hulgas ette ühtne struktuur ning ühtsed andmetabelid.
   5
          „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja
          lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille kinnitas majandus- ja rahandusministrite nõukogu
          11. oktoobril 2005.
ET                                                   6                                                      ET
 ---pagebreak---                                                       Soovitus:
                                             NÕUKOGU ARVAMUS
               Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2007–2010
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,6 eriti
   selle artikli 9 lõiget 3,
   võttes arvesse komisjoni soovitust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,
   ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:
   (1)     8. juulil 2008] vaatas nõukogu läbi Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks
           2007–20107.
   (2)     Poola on hiljuti hakanud järele jõudma ELi keskmisele sissetulekute tasemele,
           kusjuures SKT reaalkasv suurenes keskmiselt ligikaudu 4,5 %-lt 2003.–2005. aastal
           rohkem kui 6 %-le 2006.–2007. aastal. Töömahuka toodangu kasv parandas tunduvalt
           tööturu olukorda ja töötuse määr vähenes peaaegu 20 %-lt 2003. aastal 9,5 %-le 2007.
           aastal. Samas kajastab töötuse määra vähenemine lisaks tööhõive määra ebatavalisele
           kasvule ka tööjõu vähenemist, mis on tingitud rändest. Lisaks on töötamise stiimulite
           moonutamine, mida on soodustanud tuntav väljaränne, suurendanud tööjõu nappust
           mõnedes sektorites. Pingestuv tööturg avaldab survet palkadele ja mõjutab negatiivselt
           THHI inflatsiooni, kusjuures 2005. aastast kuni 2007. aasta esimese pooleni oldi
           edukad THHI inflatsiooni ohjamisel, kuid 2007. aasta lõpus kiirenes see märgatavalt.
           Valitsemissektori eelarve puudujääk jõudis 2003. aastal 6,25 %ni ja vähenes seejärel
           keskmiselt rohkem kui 1 protsendipunkti võrra aastas ning 2007. aastal oli vastav
           näitaja 2 % SKTst. Viimastel aastatel olid eelarvetulemused eesmärgiks seatust
           üldiselt paremad tänu positiivsest majanduskasvust tingitud ootamatule tulule ja
           kuluplaanide mittetäielikule täitmisele. Eelarve täiendav tugevdamine sõltub olulisel
   6
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005,
            lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel:
            http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.
   7
            Võttes arvesse uue valitsuse moodustamist novembris pärast oktoobris toimunud üldvalimisi, esitati
            ajakohastatud versioon 16 nädalat pärast 1. detsembrit, s.o tegevusjuhendis kehtestatud tähtpäeva.
ET                                                         7                                                   ET
 ---pagebreak---        määral       sotsiaaltoetuste       süsteemi         reformist        (peamiselt       ennetähtaegsed
       vanaduspensionid ja töövõimetushüvitised) ja tööjõu suuremast osalemisest tööturul.
   (3) Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et SKT
       reaalkasv väheneb järk-järgult 6,5 %-lt SKTst 2007. aastal keskmiselt 5,2 %-le SKTst
       ülejäänud programmiperioodil. Praegu kättesaadava teabe põhjal näib,8 et kõnealune
       stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel. Programmis prognoositud
       inflatsioonitase näib liiga madal, mis kajastab impordihindade veidi liiga optimistlikke
       prognoose ja töötaja kohta makstava nominaalse töötasu üsna väikest kasvu.
   (4) Valitsemissektori eelarve puudujääk oli 2007. aastal 2,0 % SKTst võrreldes 2006.
       aasta novembri lähenemisprogrammis prognoositud 3,4 %ga. Peamine põhjus oli see,
       et SKT reaal- ja nominaalkasv oli palju suurem kui 2006. aasta novembris prognoositi,
       kuid samuti oli see tingitud kulutuste piiramisest. Eelkõige ettevõtete kasumlikkus
       võimaldas piirata toetuste kasvu, samal ajal kui töötuse määra kiire vähenemine ja
       Hausneri kavaga9 kaotatud indekseerimine pidurdasid sotsiaaltoetuste kasvu. Lisaks
       said avaliku sektori töötajad kavandatust vähem hüvitisi. Valitsemissektori
       investeeringud olid prognoositust väiksemad, kuna ELi rahalisi vahendeid kasutati
       kavandatust aeglasemalt. Üldiselt oli kulude suhe SKTsse 1,5 protsendipunkti
       madalam kui 2006. aasta novembris prognoositi. Tulude poole pealt osutus kaudsetest
       maksudest ja sotsiaalmaksudest saadud tulu suuremaks, kui prognoositi 2006. aasta
       novembris, tänu tööhõive ja palkade palju suuremale kasvule. Halvemad näitajad teiste
       tuluartiklite osas (otsesed maksud, mis tulenesid maksuastmete suurendamisest)
       tasakaalustasid kõnealust ootamatult positiivset tulemust. Üldiselt oli tulemuseks see,
       et tulu suhe osutus kavandatust veidi väiksemaks. Kuna struktuurne eelarveseisund
       paranes 1,5 protsendipunkti võrra, oli eelarve täitmine 2007. aastal rohkem kui
       kooskõlas lähenemisprogrammi eelmist versiooni käsitlevas nõukogu 27. veebruari
       2007. aasta arvamuses esitatud üleskutsega10.
   (5) Eelarvestrateegia peamine eesmärk on valitsemissektori eelarve struktuurse
       puudujäägi (st tsükliliselt kohandatud puudujääk ilma ühekordsete ja muude ajutiste
       meetmeteta) püsiv vähendamine, et saavutada eelarveseisundi keskpika perioodi
       eesmärk struktuurne puudujääk 1% SKTst 2011. aastal, st üks aasta pärast
       programmiperioodi. See on kooskõlas lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud
       versiooniga, milles oli kavandatud saavutada keskpika perioodi eesmärk „pärast 2010.
       aastat”. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori eelarve puudujääk 2008. aastal
       suurenema 0,5 protsendipunkti, s.o 2,5 %-le SKTst, ja 2010. aastaks peaks vastav
       näitaja vähenema 1,5 %-le. Esmane eelarveseisund järgib sarnast suundumust ja see
       peaks prognooside kohaselt suurenema −0,2 %-lt SKTst 2008. aastal 0,8 %-le SKTst
       2010. aastal. Arvestades majanduskasvu aeglustumist, peaks ühiselt kokkulepitud
       metoodika alusel arvutatav struktuurne eelarveseisund prognooside kohaselt rohkem
       muutuma, kusjuures struktuurne puudujääk väheneb ligikaudu 2,75 %-lt SKTst 2008.
       aastal veidi üle 1 %-le 2010. aastal. Eelarve kohandamine on kulupõhine ja see toimub
   8
       Hinnangus võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi ja komisjoni
       hinnangut riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruande kohta.
   9
       Seni kõige terviklikum ja konkreetsem reformikatse, mis kavandati 2003. aastal ja mille eesmärk oli
       vähendada riiklikke kulutusi sotsiaalkaitsele, avalikule haldusele ja riigiabile. Muu hulgas oli Hausneri
       kavaga ette nähtud, et indekseerimine ei toimu mitte iga aasta, vaid siis, kui kumulatiivne inflatsioon
       ületab 5 % või hiljemalt iga kolme aasta tagant.
   10
       ELT C 72, 29.3.2007, lk 13.
ET                                                     8                                                         ET
 ---pagebreak---        peamiselt programmi lõpus 2009. ja 2010. aastal. 2008. aastal on puudujäägi
       suurenemine peamiselt tingitud investeeringute suhte märgatavast suurenemisest ja
       sotsiaalmaksete tuntavast kärpimisest (osaliselt tasakaalustab seda muu tulu
       suurenemine). 2009.–2010. aastal tugevdatakse eelarvet peamiselt nii, et piiratakse
       töötajate hüvitisi, sotsiaaltoetusi ja vahetarbimist. Puudujäägi vähendamise tempo on
       2007.–2009. aastal aeglasem kui lähenemisprogrammi eelmises ajakohastatud
       versioonis sätestati, kuid lähtepunkt (2007) ja 2008. aasta märtsi ajakohastatud
       versioonis esitatud kõik eelarvepuudujäägi uued eesmärgid on 2006. aasta novembri
       ajakohastatud        versioonis     sätestatust   paremad.      Programmis      esitatud
       eelarveprognoosidega seotud riskid tunduvad olevat üldiselt tasakaalustatud 2008.
       aastal, kuid programmi hilisemas etapis võivad eelarvetulemused osutuda
       prognoositust halvemaks. Programmi 2008. aasta eelarvepuudujäägi eesmärk on sama,
       mis esitati 2008. aasta kevadprognoosis (2,5 % SKTst). Keskvalituse eelarve 2008Q1
       kassapõhised andmed osutavad sellele, et tulu saadi eelarveprognoosides prognoositust
       rohkem, kuid programmis eeldatakse, et 2008. aastal on majanduskasv veidi suurem
       kui komisjoni 2008. aasta kevadprognoosis prognoositi ja avaliku sektori ikka veel
       suurenev palgasurve kujutab ohtu riigi rahandusele. Samas vähendab programmis
       prognoositust suurem inflatsioon kulude suhet 2008. aastal, kuna kulutused on
       peamiselt nominaalselt kindlaks määratud. Samas võib 2008. aasta suurem inflatsioon
       soodustada palgakasvu avalikus sektoris 2009. aastal ja seega võivad pensionid ja
       sotsiaalhüvitised olla programmis prognoositust suuremad, mida süvendaks veelgi
       indekseerimise mehhanismi reform, millega seotakse alates 2008. aastast
       sotsiaalhüvitised mitte ainult tarbijahindadega, vaid osaliselt ka palkadega. Kuigi
       parlament on juba vastu võtnud eelarvepuudujääki suurendavaid meetmeid (üksikisiku
       tulumaksu määra vähendamine), on tasakaalustavad meetmed ebamäärased ja nende
       mõju eelarvele on ebaselge (v.a aktsiisimaksu suurendamine seoses ELis toimuva
       ühtlustamisega, mis ei tasakaalusta täielikult üksikisiku tulumaksu määra
       vähendamist). Kui valituse prognoositav tööhõive suur kasv ei jätku, võib tööhõivel
       põhinev eelarve tugevdamine, nagu seda tehti 2006.–2007. aastal, osutuda pärast 2008.
       aastat keeruliseks. Samas on valitsemissektori eelarve seisundi osas seni saadud häid
       tulemusi: tulud on sageli osutunud prognoositust suuremaks, samal ajal kui kuluplaane
       ei ole täielikult täidetud.
   (6) Seda riskihinnangut arvestades tunduvad lähenemisprogrammi eelarvealased
       põhimõtted olevat kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiva korrigeerimisega
       aastaks 2007, nagu on nõukogu soovitanud. Samas ei suudeta programmiperioodil
       tagada piisavat kindlusvaru, et ei ületataks puudujäägiläve 3 % SKTst. Lisaks ei
       pruugi programmi eelarvepõhimõtted olla piisavad, et tagada keskpika perioodi
       eesmärgi saavutamine 2011. aastaks, nagu on programmiga ette nähtud. Kuna
       majanduskasvu tingimused on praegu soodsad, on programmis kavandatud keskpika
       perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud eelarve kohandamise tempo ebapiisav ja
       seda tuleks 2008. aastal kiirendada, et viia see kooskõlla stabiilsuse ja kasvu paktiga.
       Seejärel tuleks seda toetada meetmetega. Kui tekib inflatsiooni- ja palgasurve, tuleb
       rakendada programmiga ettenähtust rangemaid eelarvepõhimõtteid, et hoida ära
       ülekuumenemine.
   (7) Näib, et riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskitase on Poolas madal. 2005.
       aasta prognooside ja ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt on elanikkonna
       vananemise pikaajaline mõju eelarvele Poolas üks ELi madalamaid. Samas hakatakse
       alates 2008. aastast sotsiaalhüvitisi indekseerima mitte ainult lähtuvalt
       tarbijahindadest, vaid osaliselt ka palkadest, mis suurendab kulutusi pikas
ET                                               9                                              ET
 ---pagebreak---            perspektiivis. Programmis 2007. aastaks prognoositav väike struktuurne esmane
           eelarvepuudujääk on küll eelmise ajakohastatud versiooni lähtepunktist parem, kuid
           kujutab endast ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, isegi kui ei võeta arvesse
           elanikkonna vananemise pikaajalist mõju eelarvele. Riigi rahanduse täiendav
           tugevdamine, sh ennetähtaegselt pensionile jäämise reform (väljateenitud aastate
           pensioni kehtestamine, millega piiratakse ennetähtaegselt pensionile jäämine teatavate
           raskete ametitega), nagu on lähenemisprogrammiga ette nähtud, aitaks seega ergutada
           tööjõu aktiivsust ja tööhõivet ning vähendada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega
           seotud riske.
   (8)     Lähenemisprogramm näib olevat kooskõlas riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri
           rakendusaruandega. Eelkõige on mõlema programmiga ette nähtud ennetähtaegselt
           pensionile jäämise ja töövõimetushüvitiste reform, põllumajandustootjate sotsiaalfondi
           reform, tervishoiureform, riigi rahanduse ümberkorraldamine ja detsentraliseerimine
           ning mitmeaastane eelarvekava. Samas ei ole lähenemisprogrammis esitatud
           kvalitatiivset hinnangut selle kohta, milline on riikliku reformikava 2007. aasta
           oktoobri rakendusaruande üldmõju keskpika perioodi eelarvestrateegia raames (nt
           mõju potentsiaalsele majanduskasvule ja tööhõivele). Programmis on siiski esitatud
           korrapärane teave selle kohta, millised on riikliku reformikavaga kavandatud peamiste
           reformide otsesed eelarvekulud.
   (9)     Lähenemisprogrammis esitatud eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas Lissaboni
           strateegia raames välja antud integreeritud suunistes sisalduvate riigispetsiifiliste
           majanduspoliitika üldsuunistega eelarvepoliitika valdkonnas. Kuigi programmiga on
           ette nähtud eelarve jätkuv tugevdamine, ei mainita täiendavaid mehhanisme, millega
           parandada kulutuste kontrollimist.
   (10)    Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega
           esineb programmis vabatahtlike andmete osas puudujääke.
   Üldine järeldus on, et pärast valitsemissektori eelarve puudujäägi korrigeerimist 2007. aastal
   ja kuigi eelarvepuudujääk ja võlg jäävad alla vastava kontrollväärtuse 3 % ja 60 % SKTst,
   prognoositakse programmis valitsemissektori eelarve seisundi halvenemist 0,5
   protsendipunkti võrra SKTst 2008. aastal ja seda, et keskpika perioodi eesmärkide suunas
   liikumisel ollakse edukad järgnevatel aastatel seoses majanduskasvu soodsate väljavaadetega.
   2008. aastal ei ole struktuurse eelarveseisundi prognoositud vähenemine peaaegu 0,5
   protsendipunkti võrra SKTst kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. Arvestades alates 2009.
   aastast eelarveesmärkidega seotud riske, mis on peamiselt tingitud erimeetmete puudumisest,
   võib keskpika perioodi eesmärk jääda programmis kavandatud 2011. aastaks saavutamata.
   Kui tekib inflatsioonisurve, tuleb rakendada rangemaid eelarvepõhimõtteid, kui on
   programmiga ette nähtud. Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud riskitase
   Poolas tundub olevat madal, kuid on vaja reformida ennetähtaegselt pensionile jäämise
   süsteemi.
   Arvestades kõnealust hinnangut ja vajadust tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus, kutsutakse
   Poolat üles kasutama ära soodsaid kasvutingimusi, et kiirendada struktuurset kohandamist
   keskpika perioodi eesmärgi suunas, et eelkõige ohjata võimalikku inflatsioonisurvet, milleks
   tuleks lisatulusid ja kasutamata vahendeid kasutada eelarvepuudujäägi vähendamiseks 2008.
   aastal ja järgmistel aastatel tuleks täpsustada ja rakendada meetmed, eriti kultuste poole peal.
ET                                                  10                                              ET
 ---pagebreak---                     Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus
                                                                2006        2007        2008      2009           2010
                                          LP märts 2008            6,2         6,5        5,5       5,0            5,0
             SKT reaalkasv
                                          KOM apr 2008             6,2         6,5        5,3       5,0       Puudub
                    (%)
                                           LP nov 2006             5,4         5,1        5,1       5,6       Puudub
                                          LP märts 2008            1,3         2,6        3,5       2,9            2,5
           THHI inflatsioon
                                          KOM apr 2008             1,3         2,6        4,3       3,4       Puudub
                    (%)
                                           LP nov 2006             1,4         2,1        2,5       2,5       Puudub
                                          LP märts 2008            0,5         1,1        0,7      −0,2           −0,9
               SKT lõhe1
                                         KOM apr 20082             0,6         1,2        0,5      −0,7       Puudub
      (% potentsiaalsest SKTst)
                                           LP nov 2006             0,5         0,5        0,3       0,4       Puudub
     Netolaenuandmine/-võtmine            LP märts 2008          −2,6        −2,6       −3,5       −4,2           −4,6
         muu maailma suhtes               KOM apr 2008           −2,5        −2,6       −2,3       −3,6       Puudub
               (% SKTst)                   LP nov 2006          −1,6         −1,8       −2,2       −2,7       Puudub
       Valitsemissektori eelarve          LP märts 2008          −3,8        −2,0       −2,5       −2,0           −1,5
                  seisund                 KOM apr 2008           −3,8        −2,0       −2,5       −2,6       Puudub
               (% SKTst)                   LP nov 2006          −3,9         −3,4       −3,1       −2,9       Puudub
                                          LP märts 2008          −1,1          0,2      −0,2        0,3            0,8
        Esmane eelarveseisund
                                          KOM apr 2008           −1,1          0,6        0,2       0,1       Puudub
               (% SKTst)
                                           LP nov 2006          −1,5         −1,0       −0,7       −0,6       Puudub
        Tsükliliselt kohandatud           LP märts 2008          −4,0        −2,4       −2,8       −1,9           −1,1
            eelarveseisund1               KOM apr 2008           −4,0        −2,5       −2,7       −2,3       Puudub
               (% SKTst)                   LP nov 2006          −4,1         −3,6       −3,2       −3,0       Puudub
                                          LP märts 2008          −4,0        −2,4       −2,8       −1,9           −1,1
     Struktuurne eelarveseisund3
                                          KOM apr 2008           −4,0        −2,5       −2,7       −2,3       Puudub
               (% SKTst)
                                           LP nov 2006          −4,1         −3,6       −3,2       −3,0       Puudub
                                          LP märts 2008          47,6        44,9        44,2      43,3           42,3
      Valitsemissektori koguvõlg
                                          KOM apr 2008           47,6        45,2        44,5      44,1       Puudub
               (% SKTst)
                                           LP nov 2006           48,9        50,0        50,3      50,2       Puudub
   Märkused:
   1
     Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud eelarveseisund ning
   SKT lõhe.
   2
     Põhineb hinnangulisel potentsiaalsel kasvul, mis on aastatel 2006–2009 vastavalt 5,2 %, 5,9 %, 6,0% ja 6,2 %.
   3
     Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Programmi viimases
   ajakohastatud versioonis ja komisjoni talituste sügisprognoosis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi
   meetmeid.
   Allikas:
   Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2008. aasta kevade majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste
   arvutused.
ET                                                          11                                                         ET


Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0025

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Tšehhi Vabariigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005-2008  /* SEK/2006/0025 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.1.2006SEK(2006) 25 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Tšehhi Vabariigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks. 2005. aastal muudeti pakti esimest korda. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid sooviti tugevdada nii pakti tõhusust ja selle mõju majandusele kui ka tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid peavad esitama (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid peavad esitama (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Tšehhi Vabariik esitas esimese lähenemisprogrammi mais 2004. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 5. juulil 2004 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama, majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgid seoses eelarveseisundiga ja esitama poliitilised meetmed nende saavutamiseks ja hoidmiseks, sealhulgas asjakohased prognoosid majanduse kohta. Pakti reformimise järel peaks keskmise pikkusega perioodi eesmärk olema iga liikmesriigi puhul erinev, pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust, sealhulgas jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske. Reformi osaks on ka vajadus luua majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini abil korrastatum lähenemine eelarvepoliitikas majandustsükli jooksul, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskmise pikkusega perioodi eesmärkidest või sellele eesmärgile suunatud kohandamiskavas tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosi, tegevusjuhendit[2], potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2005.–2008. aasta integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Tšehhi Vabariigi hiljuti esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi ja võtnud alljärgneva hindamise põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase otsuse tegemiseks.Hinnang1.  Tšehhi Vabariik esitas teise ajakohastatud lähenemisprogrammi 2005.–2008. aastaks 24. novembril 2005. Programmis on üldiselt järgitud uues tegevusjuhendis sätestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri ning esitatud kõik kohustuslikud ja suurem osa vabatahtlikke andmeid, mis on uue tegevusjuhendiga ette nähtud.2.  5. juulil 2004 otsustas nõukogu, et Tšehhi Vabariigil on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kooskõlas nõukogu sama kuupäeva soovitusega vastavalt artikli 104 lõikele 7 tuleb ülemäärane puudujääk parandada aastaks 2008. 18. jaanuari 2005. aasta arvamuses Tšehhi Vabariigi viimase lähenemisprogrammi kohta 2004.–2007. aastaks soovitas nõukogu Tšehhi Vabariigil „eraldada puudujäägi vähendamiseks rohkem tulusid, kui eelarves ette nähtud, ning järgida täpselt keskvalitsuse kulude keskmise pikkusega perioodi ülemmäärasid, mis muutuvad õiguslikult siduvaks alates 2006. aastast.“ Lisaks soovitati Tšehhi Vabariigil „kiirendada pensionireformi ja viia läbi tervishoiusüsteemi reform, et edendada riigi rahanduse keskmise pikkusega perioodi jätkusuutlikkust.“3.  Pärast edukaid majandusreforme ja stabiliseerumist 1990ndate aastate keskpaigas tabasid Tšehhi makromajandust tasakaalunihked, mis viisid välisvääringukriisini mais 1997 ja majanduslanguseni ajavahemikus 1997–1999. Laiaulatuslikud struktuurireformid finants- ja ettevõtlussektoris aitasid majandusel alates 2000. aastast taastuda. Sellest saadik on SKT keskmine reaalkasv aastas olnud umbes 3%, samas kui ELi keskmine aastane kasvumäär on 1,7%.4.  Programmis on esitatud makromajanduse prognooside kohta kolm stsenaariumit: alusstsenaarium, optimistlik stsenaarium ja pessimistlik stsenaarium. Alusstsenaariumit käsitatakse võrdlusstsenaariumina eelarveprognooside hindamisel. Selles eeldatakse, et aastane SKT reaalkasv on 2005. aastal 4,8%, 2006. aastal 4,4%, misjärel see langeb 4,25%ni ajavahemikus 2007–2008. See vastab üldjoontes komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosidele aastateks 2005–2007. 2008. aasta prognoos ületab mõnevõrra komisjoni talituste hinnangut. Programmi aluseks olevat kasvuprognoosi võib pidada mõistlikuks ja programmi lõpuaastal isegi soodsaks. Potentsiaalse kasvu võimaliku ülehindamise tõttu võivad tsüklilised tingimused olla soodsamad, kui programmi prognoosidest nähtub. Eeldatakse, et inflatsioon tõuseb 1,5%lt 2005. aastal 2,2%le 2006. aastal ja langeb 2,0%le 2007. aastal, mis tundub suhteliselt optimistlik.5.  Krooni/euro vahetuskursi ligi 15%lise odavnemise järel ajavahemikus juuli 2002 kuni veebruar 2004 hakkas Tšehhi vääring sarnaselt teiste ümberkaudsete riikide vääringutega kindlalt kasvama kuni märtsini 2005 ja tugevnes euro suhtes 12%. Kasvu peatas ajutiselt vääringu odavnemine märtsis ja aprillis 2005, kuid kroon jätkas tõusuteed juunis 2005. Tšehhi pikaajalised intressimäärad on madalad. Pärast määrade langust 2004. aasta teisel poolel kõikus erinevus euroalaga 0 ja 40 baaspunkti vahel peaaegu kogu 2005. aasta jooksul. Lähenemisprogrammis on sätestatud, et Tšehhi Vabariik valmistub ühinema euroalaga 2010. aastal ja kinnitatud veel kord, et osalemine vahetuskursimehhanismis (ERM II) peaks piirduma lühima nõutava perioodiga. Hiljuti rahandusministeeriumi avaldatud soovituslikus ajakavas euroala täieliku liikmelisuse saavutamiseks prognoositakse võimalikku ühinemist ERM IIga 2007. aasta teisel poolel.6.  Prognoositakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2005. aastal 3,2% SKTst vastavalt komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosile, võrreldes eelmises ajakohastatud programmis kavandatud puudujäägiga 4,7% SKTst. Puudujääki peaks eelduste kohaselt mõjutama peamiselt keskvalitsuse eelarve täitmine, eelkõige seoses riigieelarvega, millesse on (kassapõhiselt) kirjendatud kavandatust rohkem maksutulu ja kulude tegemata jätmine umbes 1,5% ulatuses SKTst.7.  Ajakohastatud programmi eesmärk on vastavalt artikli 104 lõike 7 kohasele nõukogu otsusele vähendada 2008. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujääki allapoole kontrollväärtust, mis on 3% SKT-st. Eelkõige prognoositakse puudujäägi vähenemist üle 2 protsendipunkti SKTst ajavahemikus 2005–2008 ning esmase puudujäägi vähenemist 2,3 protsendipunkti võrra. Kui jätta kõrvale 2005. aasta kahe ühekordse kulutuse mõju, peaks nominaalpuudujääk siiski paranema nimetatud ajavahemikus vaid 1 protsendipunkti võrra SKTst. Puudujäägi vähenemine kajastab peamiselt kulusuhte vähendamist (2,3 protsendipunkti võrra SKTsse) programmiperioodi jooksul, kogutulu on üldiselt sama (-0,2 protsendipunkti). Kavandatakse, et sellised kuluartiklid nagu riiklikud kulutused ja sotsiaalsiirded vähenevad protsendina SKTst kõige rohkem. Riiklikud investeeringud peaksid tugevalt kasvama: 5%lt SKTst 2004. aastal üle 6% SKTst 2008. aastal, mis on oluliselt üle ELi keskmise (2,5% SKTst 2005. aastal). Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes kinnitab novembris 2005 esitatud ajakohastatud programm kavandatud kohandamist, kuid oluliselt soodsama makromajandusliku stsenaariumi tingimustes.8.  Komisjoni talituste poolt programmi alusel vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale tehtud arvutuste kohaselt peaks struktuuriline tasakaal paranema programmiperioodi jooksul vaid pisut (0,5 protsendipunkti võrra SKTst). Kavandatud eelarvemeetmete raskuskese on programmi lõpus ja suunatud aastatele, mil SKT lõhe peaks olema positiivne. Eeldatakse, et rahanduslik olukord tõepoolest halveneb 2006. aastal. Ajakohastatud programmis püstitatakse stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud keskmise pikkusega perioodi eelarveseisundi eesmärgiks struktuuriline tasakaal umbes -1% SKTst, mida loodetakse saavutada 2012. aastaks.9.  Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes 1,5% puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekke korral. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on sobiv, sest kajastab piisavalt võla suhet ja keskmist potentsiaalset SKT kasvu pikas plaanis.10.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat üldiselt tasakaalustatud. Samas viitavad andmed eelarve ettevaatliku koostamise kohta varasematel aastatel, et tulemused võivad olla kavandatust paremad (nagu 2004. aastal ja komisjoni talituste prognooside kohaselt ka 2005. aastal). Eelarve aluseks olnud kasvuprognoosid on üldiselt olnud realistlikud ja prognoosid maksude paindlikkuse kohta ettevaatlikud. Peale selle ei ole eelarvesse kirjendatud kulusid alati täies mahus tehtud, peamiselt võimaluse tõttu kanda üle eelmiste eelarveaastate kasutamata summad. Samas viidatakse programmis ka mitmetele (kavandatud) meetmetele sotsiaalsete kulude valdkonnas, mis pigem tõstaksid selle valdkonna kulusid, mitte ei langetaks, nagu programmis kavandatud. 2004. aastal kogunes kulude ülekandmisi rohkem kui 1% ulatuses SKTst ning komisjoni talitused prognoosivad nende mahu kasvamist 2005. aastal. Kui lisaks eelarvesse kirjendatud kuludele kasutataks ära ka märkimisväärsed ülekandmised, mida ei saa välistada eriti 2006. aastal, mil toimuvad valimised, võivad eelarve tulemused olla kavandatust kehvemad, eelkõige 2006. aastal. Lisaks tundub programmi viimase aasta kasvuprognoos soodne.11.  Seda riskihinnangut silmas pidades tunduvad programmi eelarvealased põhimõtted vastavat nõukogu soovitatud ülemäärase puudujäägi vähendamisele aastaks 2008, mis on programmi viimane aasta. Ettenähtud kohandamiskava struktuurilisi meetmeid saaks siiski rangemaks muuta, eriti kui arvestada võimalikke oodatust oluliselt paremaid tulemusi 2005. aastal ja kasvuprognooside tõstmist.12.  Eeldatakse, et ajavahemikus 2005–2008 tõuseb valitsemissektori võlg 0,5 protsendipunkti SKTsse ja jõuab 2008. aastal ligi 38%ni SKTsse, mis on oluliselt vähem kontrollväärtusest 60% SKTsse. Prognoositakse, et esmase puudujäägi negatiivse mõju kompenseerib suures osas positiivne lumepalliefekt, mis seisneb selles, et pisut tõusva kaudse intressimäära negatiivse mõju peaks SKT jätkuvalt kõrge nominaalkasv ülejäägiga korvama. Varude muutuste kohandamine peaks vähendama võla suurenemisest tekkivat mõju.13.  Tšehhi Vabariigi rahanduse jätkusuutlikkuse puhul on suured ohud, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Võla suhe on ELi seisukohast praegu suhteliselt madal, kuid suur puudujääk mõjutab kasvavat võla suhet pikaajalistes prognoosides aastani 2050 ja see tähendab suuremat ohtu võla jätkusuutlikkusele. Samas eeldatakse, et prognoositav suur pensionikulude kasv prognoosiperioodi jooksul koormab riigi rahandust märkimisväärselt. Riigi rahanduse kavandatud stabiliseerimise range rakendamine keskmise pikkusega perioodi jooksul ja edasine eelarveseisundi tugevdamine koos täiendavate struktuurireformidega vananemisega seotud kulutuste (eelkõige pensionid ja tervishoid) kasvu ohjamiseks on eriti tähtsad, et vähendada ohte riigi rahanduse jätkusuutlikkusele[3].14.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuuniste soovitustega. Eelkõige nähakse programmis ette ülemäärase puudujäägi parandamine kooskõlas nõukogu soovitustega. Selles esitatakse ka meetmed majanduskasvu ja tööhõive tõstmisele suunatud ressursside jaotamise soodustamiseks, eelkõige avaliku sektori osatähtsuse vähendamisega majanduses ja maksukoormuse ümberlülitamisega otsestelt maksudelt kaudsetele maksudele. Kuigi valitsus on teadlik pikaajalise jätkusuutlikkuse probleemist, ei ole programmis esitatud konkreetseid meetmeid selle lahendamiseks.15.  Tšehhi Vabariigi riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 14. oktoobril 2005 majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on pikaajaline jätkusuutlikkus püstitatud keskse probleemina, millel on mõju riigi rahandusele. Riiklikus reformiprogrammis sätestatud piiratud arvu konkreetsete reformimeetmete mõju eelarvele kajastub lähenemisprogrammi eelarveprognoosides. Lähenemisprogrammis riigi rahandusega seoses kavandatud meetmed on kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Eelkõige on lähenemisprogrammis kavandatud meetmeid tööhõive ja majanduskasvu toetamiseks tulude ja kulude struktuuri muutmisega (eriti maksukoormuse ümberlülitamine otsestelt maksudelt kaudsetele maksudele ning valitsuse kulude ja siirete vähendamine) ning riiklike investeeringute prioriteetseks muutmisega, kuid selles ei ole esitatud konkreetseid reformimeetmeid pikaajalise jätkusuutlikkuse probleemi lahendamiseks. Programmis kavandatakse tugevdada keskmise pikkusega kulutuste piirmäärade osatähtsust siduvuse põhimõtte kohaldamisega riigi eelarve rubriikide ja riigi vahendite suhtes ning kohalike omavalitsuste kaasamisega eelarve koostamisse.Eespool toodud hinnangut silmas pidades ja arvestades nõukogu poolt artikli 104 lõike 7 alusel 5. juulil 2004 antud soovitusi, peaks Tšehhi Vabariik:i) tugevdama eelarve struktuurilise kohandamise meetmeid, pidades silmas väikest varu seoses 2008. aastaks (ülemäärase puudujäägi parandamise tähtaeg) kavandatud kontrollväärtusega ja et kasutada ära kasvuprognooside tõstmist, võrreldes nõukogu soovituse aluseks olnud prognoosidega;ii) tõstma eelarve kavandamise kvaliteeti, eelkõige analüüsima kulude märkimisväärsete ülekandmiste põhjuseid ja tagama keskmise pikkusega perioodi kulude piirmäärasid;iii) parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, eelkõige kiirendama pensionireformi ja algatama reformi tervishoiusüsteemis.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Tšehhi Vabariigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[4], eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:16.  [24. jaanuaril 2006] kontrollis nõukogu Tšehhi Vabariigi ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab aastaid 2005–2008. Programmis on üldiselt järgitud uues tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide kohta ette nähtud näidisstruktuuri ning esitatud kõik kohustuslikud ja suurem osa vabatahtlikke andmeid, mis on uue tegevusjuhendiga sätestatud.17.  Pärast edukaid majandusreforme ja stabiliseerumist 1990ndate aastate keskpaigas tabasid Tšehhi makromajandust tasakaalunihked, mis viisid välisvääringukriisini mais 1997 ja majanduslanguseni ajavahemikus 1997–1999. Laiaulatuslikud struktuurireformid finants- ja ettevõtlussektoris aitasid majandusel alates 2000. aastast taastuda. Sellest saadik on SKT keskmine reaalkasv aastas olnud umbes 3%, samas kui ELi keskmine aastane kasvumäär on 1,7%. Programmis on esitatud kolm erinevat stsenaariumi makromajanduse ja eelarve prognooside kohta: optimistlik stsenaarium, alusstsenaarium ja pessimistlik stsenaarium. Alusstsenaariumit käsitatakse võrdlusstsenaariumina eelarveprognooside hindamisel, sest praegu olemasoleva teabega võrreldes tundub see põhinevat mõistlikel kasvuprognoosidel, mis on järgneval aastal pisut soodsamad. Selles kavandatakse SKT reaalkasvu nõrka langust 4,8%lt 2005. aastal keskmiselt 4,3%le kogu ülejäänud programmiperioodi jooksul. Potentsiaalse kasvu võimaliku ülehindamise tõttu võivad tsüklilised tingimused olla soodsamad, kui programmi prognoosidest nähtub. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat madal.18.  5. juulil 2004 otsustas nõukogu, et Tšehhi Vabariigil on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kooskõlas nõukogu 5. juuli 2004. aasta soovitusega vastavalt artikli 104 lõikele 7 tuleb ülemäärane puudujääk parandada aastaks 2008. 18. jaanuari 2005. aasta arvamuses Tšehhi Vabariigi viimase lähenemisprogrammi kohta 2004.–2007. aastateks soovitas nõukogu Tšehhi Vabariigil „eraldada puudujäägi vähendamiseks rohkem tulusid, kui eelarves ette nähtud, ning järgida täpselt keskvalitsuse kulude keskmise pikkusega perioodi ülemmäärasid, mis muutuvad õiguslikult siduvaks alates 2006. aastast.“ Lisaks soovitati Tšehhi Vabariigil „kiirendada pensionireformi ja viia läbi tervishoiusüsteemi reform, et edendada riigi rahanduse keskmise pikkusega perioodi jätkusuutlikkust“.19.  Prognoositakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2005. aastal 3,2% SKTst vastavalt komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosile, võrreldes eelmises ajakohastatud programmis kavandatud puudujäägiga 4,7% SKTst. Puudujääki peaks eelduste kohaselt mõjutama peamiselt keskvalitsuse eelarve täitmine, eelkõige seoses riigieelarvega, millesse on kirjendatud kavandatust rohkem maksutulu ja kulude tegemata jätmine umbes 1,5% ulatuses SKTst.20.  Programmi eesmärk on vastavalt artikli 104 lõike 7 kohasele nõukogu otsusele vähendada 2008. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujääki allapoole kontrollväärtust, mis on 3% SKT-st. Eelkõige prognoositakse puudujäägi vähenemist üle 2 protsendipunkti SKTst ajavahemikus 2005–2008 ning esmase puudujäägi vähenemist 2,3 protsendipunkti võrra. Kui jätta kõrvale 2005. aasta kahe ühekordse kulutuse mõju, peaks nominaalpuudujääk siiski paranema nimetatud ajavahemikus vaid 1 protsendipunkti võrra SKTst. Puudujäägi vähenemine kajastab peamiselt kulusuhte vähendamist (2,3 protsendipunkti võrra SKTsse) programmiperioodi jooksul, kogutulu on üldiselt sama (-0,2 protsendipunkti). Kavandatakse, et sellised kuluartiklid nagu riiklikud kulutused ja sotsiaalsiirded vähenevad protsendina SKTst kõige rohkem. Riiklikud investeeringud peaksid tugevalt kasvama: 5%lt SKTst 2004. aastal üle 6% SKTst 2008. aastal, mis on oluliselt üle ELi keskmise (2,5% SKTst 2005. aastal). Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes kinnitab novembris 2005 esitatud ajakohastatud programm kavandatud kohandamist, kuid oluliselt soodsama makromajandusliku stsenaariumi tingimustes.21.  Kavandatakse, et struktuuriline tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud tasakaal, välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed), mida arvutatakse vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale, paraneb programmiperioodi jooksul 0,5% SKTst. Programmi eelarveseisundi keskmise pikkuse perioodi eesmärk on struktuuriline puudujääk umbes 1% SKTst, mida ei plaanita saavutada programmiperioodi jooksul. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast ambitsioonikam (eeldatavalt umbes 1,5% puudujääk SKTst), peaks selle saavutamine täitma ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekke korral. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on sobiv, sest kajastab piisavalt võla suhet ja keskmist potentsiaalset SKT kasvu pikas plaanis.22.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat üldiselt tasakaalustatud. Samas viitavad andmed eelarve ettevaatliku koostamise kohta varasematel aastatel, et tulemused võivad olla kavandatust paremad (nagu 2004. aastal ja komisjoni talituste prognooside kohaselt ka 2005. aastal). Eelarve aluseks olnud kasvuprognoosid on üldiselt olnud realistlikud ja prognoosid maksude paindlikkuse kohta ettevaatlikud. Peale selle ei ole eelarvesse kirjendatud kulusid alati täies mahus tehtud, peamiselt võimaluse tõttu kanda üle eelmiste eelarveaastate kasutamata summad. Samas viidatakse programmis ka mitmetele (kavandatud) meetmetele sotsiaalsete kulude valdkonnas, mis pigem tõstaksid selle valdkonna kulusid, mitte ei langetaks, nagu programmis kavandatud. 2004. aastal kogunes kulude ülekandmisi rohkem kui 1% ulatuses SKTst ning komisjoni talitused prognoosivad nende mahu kasvamist 2005. aastal. Kui lisaks eelarvesse kirjendatud kuludele kasutataks ära ka märkimisväärsed ülekandmised, mida ei saa välistada eriti 2006. aastal, mil toimuvad valimised, võivad eelarve tulemused olla kavandatust kehvemad, eelkõige 2006. aastal. Lisaks tundub programmi viimase aasta kasvuprognoos soodne.23.  Seda riskihinnangut silmas pidades tunduvad programmi eelarvealased põhimõtted vastavat nõukogu soovitatud ülemäärase puudujäägi vähendamisele aastaks 2008, mis on programmi viimane aasta. Ettenähtud kohandamiskava struktuurilisi meetmeid saaks siiski rangemaks muuta, eriti kui arvestada võimalikke oodatust oluliselt paremaid tulemusi 2005. aastal ja kasvuprognooside tõstmist.24.  Eeldatav võla suhe on 2005. aastal jõudnud 37,4%ni SKTsse, mis on oluliselt vähem asutamislepingus sätestatud 60%lisest kontrollväärtusest. Programmis kavandatakse võla suhte suurenemist 0,5 protsendipunkti võrra programmiperioodi jooksul.25.  Tšehhi Vabariigi rahanduse jätkusuutlikkuse puhul on suured ohud, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Võla suhe on ELi seisukohast praegu suhteliselt madal, kuid suur puudujääk mõjutab kasvavat võla suhet pikaajalistes prognoosides aastani 2050 ja see tähendab suuremat ohtu võla jätkusuutlikkusele. Samas eeldatakse, et prognoositav suur pensionikulude kasv prognoosiperioodi jooksul koormab riigi rahandust märkimisväärselt. Riigi rahanduse kavandatud stabiliseerimise range rakendamine keskmise pikkusega perioodi jooksul ja edasine eelarveseisundi tugevdamine koos täiendavate struktuurireformidega vananemisega seotud kulutuste (eelkõige pensionid ja tervishoid) kasvu ohjamiseks on eriti tähtsad, et vähendada ohte riigi rahanduse jätkusuutlikkusele[5].26.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuuniste soovitustega. Eelkõige nähakse programmis ette ülemäärase puudujäägi parandamine kooskõlas nõukogu soovitustega. Selles esitatakse ka meetmed majanduskasvu ja tööhõive tõstmisele suunatud ressursside jaotamise soodustamiseks, eelkõige avaliku sektori osatähtsuse vähendamisega majanduses ja maksukoormuse ümberlülitamisega otsestelt maksudelt kaudsetele maksudele. Kuigi valitsus on teadlik pikaajalise jätkusuutlikkuse probleemist, ei ole programmis esitatud konkreetseid meetmeid selle lahendamiseks.27.  Tšehhi Vabariigi riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 14. oktoobril 2005 majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on pikaajaline jätkusuutlikkus püstitatud keskse probleemina, millel on mõju riigi rahandusele. Riiklikus reformiprogrammis sätestatud piiratud arvu konkreetsete reformimeetmete mõju eelarvele kajastub lähenemisprogrammi eelarveprognoosides. Lähenemisprogrammis riigi rahandusega seoses kavandatud meetmed on kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Eelkõige on lähenemisprogrammis kavandatud meetmeid tööhõive ja majanduskasvu toetamiseks tulude ja kulude struktuuri muutmisega (eriti maksukoormuse ümberlülitamine otsestelt maksudelt kaudsetele maksudele ning valitsuse kulude ja siirete vähendamine) ning riiklike investeeringute prioriteetseks muutmisega, kuid selles ei ole esitatud konkreetseid reformimeetmeid pikaajalise jätkusuutlikkuse probleemi lahendamiseks. Programmis kavandatakse tugevdada keskmise pikkusega kulutuste piirmäärade osatähtsust siduvuse põhimõtte kohaldamisega riigi eelarve rubriikide ja riigi vahendite suhtes ning kohalike omavalitsuste kaasamisega eelarve koostamisse.Eespool toodud hinnangut silmas pidades ja arvestades artikli 104 lõike 7 alusel antud soovitusi, leiab nõukogu, et Tšehhi Vabariik peaks:i) tugevdama eelarve struktuurilise kohandamise meetmeid, pidades silmas väikest varu seoses 2008. aastaks (ülemäärase puudujäägi parandamise tähtaeg) kavandatud kontrollväärtusega ja et kasutada ära kasvuprognooside tõstmist, võrreldes nõukogu soovituse aluseks olnud prognoosidega;ii) tõstma eelarve kavandamise kvaliteeti, eelkõige analüüsima kulude märkimisväärsete ülekandmiste põhjuseid ja tagama keskmise pikkusega perioodi kulude piirmäärasid;iii) parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, eelkõige kiirendama pensionireformi ja algatama reformi tervishoiusüsteemis.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP nov 2005 | 4.4 | 4.8 | 4.4 | 4.2 | 4.3 |Komisjoni talitused nov 2005 | 4.4 | 4.8 | 4.4 | 4.3 | puudub |LP dets 2004 | 3.8 | 3.6 | 3.7 | 3.8 | puudub |THHI inflatsioon (%) | LP nov 2005 | 2.6 | 1.5 | 2.2 | 2.0 | 2.1 |Komisjoni talitused nov 2005 | 2.6 | 1.7 | 2.9 | 2.6 | puudub |LP dets 2004 | 2.7 | 3.2 | 2.6 | 2.2 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP nov 20051 | -1.9 | -0.8 | -0.1 | 0.3 | 0.8 |Komisjoni talitused nov 20055 | -1.4 | -0.2 | 0.6 | 1.2 | puudub |LP dets 2004 | -1.3 | -0.9 | -0.4 | 0.3 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP nov 2005 | -3.0 | -4.8 | -3.8 | -3.3 | -2.7 |Komisjoni talitused nov 2005 | -3.0 | -3.2 | -3.7 | -3.3 | puudub |LP dets 2004 | -5.2 | -4.7 | -3.8 | -3.3 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP nov 2005 | -1.8 | -3.5 | -2.5 | -2.0 | -1.2 |Komisjoni talitused nov 2005 | -1.8 | -1.9 | -2.3 | -1.9 | puudub |LP dets 2004 | -4.0 | -3.4 | -2.4 | -1.7 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP nov 20051 | -2.4 | -4.5 | -3.8 | -3.4 | -3.0 |Komisjoni talitused nov 2005 | -2.5 | -3.1 | -3.9 | -3.8 | puudub |LP dets 20042 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | LP nov 20053 | -1.9 | -3.4 | -3.8 | -3.4 | -3.0 |Komisjoni talitused nov 20054 | -2.0 | -2.0 | -3.9 | -3.8 | puudub |LP dets 2004 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP nov 2005 | 36.8 | 37.4 | 37.1 | 37.9 | 37.8 |Komisjoni talitused nov 2005 | 36.8 | 36.2 | 36.6 | 36.9 | puudub |LP dets 2004 | 38.6 | 38.3 | 39.2 | 40.0 | puudub |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed 3 Ühekordsed ja ajutised meetmed eelarveteatises (0,5% 2004. aastal) ja programmis (1,1% 2005. aastal); mõlemad suurendavad puudujääki). 4 Komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoosides sisalduvad ühekordsed ja ajutised meetmed (0,5% SKTst 2004. aastal ja 1,1% 2005. aastal; mõlemad suurendavad võlga) 5 Kooskõlas prognoositava potentsiaalse kasvuga 3,5%, 3,5%, 3,6% ja 3,7% vastavalt aastatel 2004–2007). Allikas: lähenemisprogramm; komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoos; komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk.6. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad järgmisel veebisaidil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.[3] Üksikasjad pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta on esitatud komisjoni talituste tehnilises hinnangus programmile, mis avaldatakse veebisaidilhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Üksikasjad pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta on esitatud komisjoni talituste tehnilises hinnangus programmile, mis avaldatakse veebisaidilhttp://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm