title: Komisjoni soovitus, 6. aprill 2005, elektroonilise elektriliini-lairibaside kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               12.4.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 93/42

      KOMISJONI SOOVITUS,

   6. aprill 2005,
   elektroonilise elektriliini-lairibaside kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2005/292/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (“raamdirektiiv”), (1) eriti selle artikli 19 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Käesoleva soovitusega püütakse tagada läbipaistvad, proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad tingimused elektriliinisidesüsteemide arenguks ja ebakohaste regulatiivsete takistuste kõrvaldamiseks. Elektriliinisidesüsteemid hõlmavad nii seadmeid kui ka võrke.

               (2)

               Euroopa Liidu elektroonilist sidet reguleeriva raamistiku eesmärk on luua tingimused elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste konkurentsivõimeliseks pakkumiseks ning tagada, et kasutajad saavad nende valiku-, hinna- ja kvaliteeditingimustest maksimaalset kasu. Siseriiklike pädevate asutuste eesmärk on edendada konkurentsi elektrooniliste sidevõrkude, sealhulgas elektriliinisidevõrkude pakkumisel. Nad peaksid seega kõrvaldama kõik põhjendamatud regulatiivsed takistused, eeskätt seoses elektriettevõtjatega, elektrooniliste elektriliinisidevõrkude kasutuselevõtmiseks.

               (3)

               Elektriliinisidesüsteemide kasutamise kohta kehtib üksnes üldluba, nagu see on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivis 2002/20/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenustega seotud lubade andmise kohta (“loadirektiiv”). (2) See luba võib vajaduse korral hõlmata kohustusi, mis on sätestatud nõukogu 3. mai 1989. aasta direktiivis 89/336/EMÜ elektromagnetilist ühilduvust käsitlevate liikmesriikide õigusnormide ühtlustamise kohta (elektromagnetilise ühilduvuse direktiiv), (3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiivis 1999/5/EÜ raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta (“lõppseadmete direktiiv”), (4) raamdirektiivis ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivis 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (“universaalteenuse direktiiv”), (5) näiteks sidet hädaolukordade puhul ja võrgu terviklikkust käsitlevaid kohustusi. Pidades silmas diskrimineerimise, ristsubsideerimise ja konkurentsi moonutamise vältimist, võib see lisaks hõlmata teatavate ettevõtete kohustusi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2003. aasta direktiivile 2003/54/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 96/92/EÜ) (6) pidada eraldi konsolideeritud arvestust elektriga mitteseotud tegevuse, nagu elektriliiniside, kohta.

               (4)

               Elektriliinisidevõrgud on kaabellevivõrgud ja sellisena juhitava leviga edastusmeediumid. Need ei kasuta ülekandeks raadiosagedusi, nagu on määratletud loadirektiivi B lisas või Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta otsuses 676/2002/EÜ Euroopa Ühenduse raadiospektripoliitika reguleeriva raamistiku kohta. (7)

               (5)

               Elektriliinisidesüsteemid jäävad elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi kohaldamisalasse. Elektromagnetilise ühilduvuse direktiivis määratletud mõiste “seadmed” hõlmab mis tahes elektri- või elektroonikaseadmeid ning seadmeid ja paigaldisi, mis sisaldavad elektrilisi ja/või elektroonilisi osi. Elektriliinisidevõrke loetakse maarajatisteks ja neid võib kasutusele võtta üksnes sel juhul, kui need vastavad eespool nimetatud direktiivile.

               (6)

               Elektriliinisidesüsteemides võib kaabeldus olla juba muus kasutuses ja võrke võidakse pidevalt ümber kujundada. Need omadused koos kaablipõhise süsteemi soovimatu kiirguse erilaadiga tähendavad, et terviksüsteemis mõõtmiste tegemine ei ole praktiline ning et asjakohane on kaablipõhiste süsteemide raadiohäirete järeljuhtimise mudel kooskõlas elektromagnetilise ühilduvuse direktiiviga. Seetõttu tuleks elektromagnetilise ühilduvuse direktiivile vastavatest seadmetest koosnevat ja ettenähtud eesmärgil kasutatavat võrku, mis on paigaldatud ja käitatud hea inseneritava kohaselt kooskõlas elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi põhinõuetega, lugeda elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi nõuetele vastavaks. Dokumenteeritud hea inseneritava peaks hõlmama sihtotstarbelisi mõõtmisi kohapeal, mis näitavad, et elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi eesmärgid seoses soovimatu kiirgusega eeskätt tõenäoliste häirete tekkimise olukorras, on täidetud.

               (7)

               See lähenemine ei takista liikmesriikidel võtta turvalisuse tagamiseks erimeetmeid, milles käsitletakse seadmete kasutuselevõtmist, et kaitsta üldkasutatavaid sidevõrke või täpselt määratletud spektri turvalisuse tagamiseks vajalikke vastuvõtu- või saatejaamu elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi artikli 6 kohaselt.

               (8)

               Kui asjaomased pooled ei suuda kõrvaldada elektriliinisidevõrkude põhjustatud häireid, peaksid pädevad asutused nõudma tõendeid asjakohase süsteemi nõuetele vastavuse kohta ning vajaduse korral algatama edasise hindamise. See hindamine peaks hõlmama süsteemi nõuetele vastavuse kontrolli elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi kohaselt. Kui tehakse kindlaks nõuetele mittevastavus, peaksid pädevad asutused rakendama proportsionaalseid, mittediskrimineerivaid ja läbipaistvaid täitemeetmeid, et viia süsteem nõuetega vastavusse.

               (9)

               Kui süsteem loetakse nõuetega vastavuses olevaks, kuid see põhjustab ikkagi kahjulikke häireid, peaksid liikmesriikide pädevad asutused selliste häirete kõrvaldamiseks võtma erimeetmed elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi artikli 6 kohaselt. Võetavad meetmed peaksid olema proportsionaalsed, mittediskrimineerivad ja läbipaistvad. Meetmete proportsionaalsust kaaludes peaksid liikmesriigid võtma arvesse hõlmatud teenuste majanduslikke ja sotsiaalseid aspekte. Lisaks võivad liikmesriigid arvesse võtta tänapäevaste elektriliinisideseadmete tehnilisi võimalusi häireprobleemide õigeaegseks lahendamiseks, vähendades kiirgust konkreetsetel häiresagedustel ja kohtades nn sälkamise teel.

               (10)

               Täitemeetmete või elektromagnetilise ühilduvuse direktiivi artikli 6 kohaste erimeetmete järjepideva kohaldamise saavutamiseks peaksid pädevad asutused omavahel ja komisjoniga teavet vahetama.

               (11)

               See lähenemine koos korrapäraste ja üksikasjalike aruannetega häirete kohta võimaldab täiendavate katsetulemuste kogumist ja kogemuste saamist elektriliinisidevõrkude väljaarendamise kohta, pidades eeskätt silmas raadiosagedusspektri kasutuse kaitset. Aruanne tuleks esialgu esitada poolaasta kohta, kuid selle esitamise sagedus võib olenevalt saadud tulemustest muutuda.

               (12)

               Aastal 2001 kutsus komisjon Euroopa standardiorganisatsioone üles koostama Euroopa ühtlustatud standardid liinivõrkude kohta, et hõlmata digitaalne abonendiliin (DSL), koaksiaalkaabel, Ethernet ja elektriliinisidevõrgud. (8) Euroopa standardiorganisatsioonide töö ei ole siiski veel lõpetatud. Liinivõrkude ja seadmete kohta Euroopa ühtlustatud standardi kavandamise hõlbustamiseks peaksid siseriiklikud asutused jälgima tehtavat tööd tihedas koostöös turul tegutsevate ettevõtjatega.

               (13)

               Sidekomiteega on konsulteeritud raamdirektiivi artikli 22 lõikes 2 nimetatud korra kohaselt,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1)

               Liikmesriigid peaksid üldkasutatavate elektriliini-lairibasidesüsteemidele kohaldama järgmisi tingimusi ja põhimõtteid.

               2)

               Ilma et see piiraks punktide 3–5 kohaldamist, peaksid liikmesriigid kõrvaldama kõik põhjendamatud, eeskätt elektriettevõtjaid hõlmavad regulatiivsed takistused elektriliini-lairibasidesüsteemide kasutamiseks ja selliste süsteemide kaudu elektrooniliste sideteenuste osutamiseks.

               3)

               Kuni elektriliinisidesüsteemide nõuetele vastavuse saavutamiseks kasutatavate standardite ühtlustamiseni direktiivi 89/336/EMÜ kohaselt peaksid liikmesriigid lugema selle direktiivi nõuetega vastavuses olevaks elektriliinisidesüsteemi:

                           —

                           mis on koostatud direktiivile vastavatest seadmetest ja mida kasutatakse ettenähtud eesmärgil,

                           —

                           mis on paigaldatud ja käitatud hea inseneritava kohaselt kooskõlas direktiivi põhinõuetega.

                     Dokumendid hea inseneritava kohta tuleks kontrolli eesmärgil hoida vastavate siseriiklike pädevate asutuste käsutuses niikaua, kui süsteem toimib.

               4)

               Kui leitakse, et elektriliinisidesüsteem põhjustab kahjulikke häireid, mida asjaomased pooled ei suuda kõrvaldada, peaksid liikmesriigi pädevad asutused nõudma tõendeid asjakohase süsteemi nõuetele vastavuse kohta ning vajaduse korral algatama hindamise.

               5)

               Kui hindamisel tehakse kindlaks nõuetele mittevastavus, peaksid pädevad asutused nõuetega vastavuse tagamiseks rakendama proportsionaalseid, mittediskrimineerivaid ja läbipaistvaid täitemeetmeid.

               6)

               Kui elektriliinisidesüsteem loetakse nõuetele vastavaks, kuid häired siiski esinevad, peaksid liikmesriigi pädevad asutused kaaluma proportsionaalsete, mittediskrimineerivate ja läbipaistvate erimeetmete võtmist vastavalt direktiivi 89/336/EMÜ artikli 6 kohaselt.

               7)

               Liikmesriigid peaksid andma sidekomiteele korrapäraselt aru oma piirkonna elektriliinisidesüsteemide kasutamise ja toimimise kohta. Sellised aruanded peaksid sisaldama kõiki asjakohaseid andmeid häirete taseme (k.a mõõtmisandmed, seotud sisestatud signaalitasemed ja muud Euroopa ühtlustatud standardi koostamiseks vajalikud andmed), häireprobleemide ja elektriliinisidesüsteemidega seotud täitemeetmete kohta. Esimene selline aruanne tuleb esitada 31. detsembril 2005.

               8)

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 6. aprill 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Viviane REDING

      (1)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.

      (2)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 21.

      (3)  EÜT L 139, 23.5.1989, lk 19. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 93/68/EMÜ (EÜT L 220, 30.8.1993, lk 1).

      (4)  EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (5)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51.

      (6)  ELT L 176, 15.7.2003, lk 37. Direktiivi on muudetud nõukogu direktiiviga 2004/85/EÜ (ELT L 236, 7.7.2004, lk 10).

      (7)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 1.

      (8)  Euroopa standardiorganisatsioonidele CEN, CENELEC ja ETSI adresseeritud standardite koostamise mandaat, mis käsitleb elektromagnetilist ühilduvust seoses telekommunikatsioonivõrkude kohta koostatud ühtlustatud standarditega, mandaat M/313, 7. august 2001.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus, 20. detsember 2006 , alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning vastulause esitamise õiguse kohta seoses Euroopa audiovisuaalsete ja online-teabe teenuste sektori konkurentsivõimega

text:
               27.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 378/72

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU SOOVITUS,
   20. detsember 2006,
   alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning vastulause esitamise õiguse kohta seoses Euroopa audiovisuaalsete ja online-teabe teenuste sektori konkurentsivõimega
   (2006/952/EÜ)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 157,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),
   võttes arvesse regioonide komitee arvamust,
   toimides asutamislepingu artiklis 251 osutatud korras (2)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liidu põhiõiguste harta (3) (edaspidi “harta”) artikkel 1 deklareerib, et inimväärikus on puutumatu ja seda tuleb austada ja kaitsta. Harta artikkel 24 sätestab, et lapsel on õigus heaoluks vajalikule kaitsele ja hoolitsusele ning kõikides lapsega seotud toimingutes, mida teevad avalik-õiguslikud asutused või eraõiguslikud institutsioonid, tuleb esikohale seada lapse huvid.

               (2)

               Oma poliitilise tegevuse raames peab Euroopa Liit püüdma ära hoida mistahes vormis inimväärikuse austamise põhimõtte rikkumisi.

               (3)

               Liidu tasandil tuleb kehtestada õiguslikud meetmed, mis tagaksid alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu kaitse seoses kõigi audiovisuaal- ja teabeteenuste sisuga, võttes tarvitusele abinõusid ebaseaduslike materjalide leviku tõkestamiseks ja alaealiste juurdepääsu takistamiseks täiskasvanutele mõeldud programmidele ja teenustele.

               (4)

               Uute teabe- ja kommunikatsioonivahendite järjekindla arengu tõttu on ülimalt vajalik, et ühendus tagaks kodanike huvide täieliku ja nõuetekohase kaitse nimetatud valdkonnas, tagades ühelt poolt teabeteenuste vaba edastamise ja osutamise ja teiselt poolt selle, et teabe sisu on seaduslik, austab inimväärikuse põhimõtet ega kahjusta alaealiste üldist arengut.

               (5)

               Ühendus on juba võtnud audiovisuaalsete ja teabeteenuste alaseid meetmeid, et luua vajalikud tingimused telesaadete ja muude teabeteenuste vabaks liikumiseks, austades vaba konkurentsi põhimõtet ning sõna- ja infovabadust, kuid ühendus peaks tegutsema otsustavamalt asjakohaste meetmete võtmisel tarbijate kaitsmiseks diskrimineerimise õhutamise eest soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel ning sellise diskrimineerimise ärahoidmiseks. Selline tegevus peaks arvesse võtma ühelt poolt üksikisiku õiguste kaitse põhimõtet ja teiselt poolt sõnavabaduse põhimõtet, eriti seoses liikmesriikide kohustusega määratleda kooskõlas oma siseriikliku õiguse ja väärtushinnangutega vaenu õhutamise või diskrimineerimise mõiste.

               (6)

               Nõukogu 24. septembri 1998. aasta soovitus 98/560/EÜ Euroopa audiovisuaal- ja teabeteenuste sektori konkurentsivõime suurendamise kohta riiklike raamistike edendamise teel, mille eesmärk on saavutada võrreldav ja tõhus alaealiste ja inimväärikuse kaitse (4), on esimene ühenduse õigusakt, mille 5. põhjenduses käsitletakse alaealiste ja inimväärikuse kaitse küsimusi seoses avalikkusele kättesaadavaks tehtud audiovisuaal- ja teabeteenustega nende edastusvahendist olenemata. Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (5) artiklis 22 (“piirideta televisiooni direktiiv”) on alaealiste ja inimväärikuse kaitse küsimust teleringhäälingu kontekstis juba konkreetselt käsitletud.

               (7)

               Tehakse ettepanek, et nõukogu ja komisjon pööraksid erilist tähelepanu käesoleva soovituse kohaldamisele uute partnerluslepingute või uute koostööprogrammide läbivaatamisel, nende üle läbirääkimiste pidamisel või nende sõlmimisel kolmandate riikidega, pidades silmas audiovisuaalse ainese loojate ja levitajate ning Interneti-ühenduse pakkujate globaalset iseloomu.

               (8)

               Euroopa Parlament ja nõukogu võtsid otsusega nr 276/1999/EÜ (6) vastu ühenduse mitmeaastase tegevuskava Interneti kasutamise turvalisemaks muutmise kohta ülemaailmsetes võrkudes leiduva ebaseadusliku ja kahjuliku materjali vastu võitlemise teel (“turvalisema Interneti tegevuskava”).

               (9)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1151/2003/EÜ (7) pikendati turvalisema Interneti tegevuskava kahe aasta võrra ning muudeti selle reguleerimisala, et hõlmata meetmeid teabevahetuse ja kooskõlastamise edendamiseks asjaomaste osapooltega siseriiklikul tasandil ning erisätteid läbirääkijariikidele.

               (10)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiiv 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (8) täpsustab mõningaid õiguslikke printsiipe ja ühtlustab teatavaid aspekte, et võimaldada infoühiskonna teenustel täielikult ära kasutada siseturu põhimõtteid. Mitmed direktiivi 2000/31/EÜ sätted on olulised samuti alaealiste ja inimväärikuse kaitse seisukohalt, eriti artikli 16 lõike 1 punkt e, mille kohaselt liikmesriigid ja komisjon toetavad tegevusjuhendite koostamist alaealiste ja inimväärikuse kaitseks.

               (11)

               Uutest tehnoloogiatest ja massiteabevahendite uuendustest tingitud muutuva meediamaastiku tõttu tuleb õpetada lastele nagu ka lapsevanematele, õpetajatele ja koolitajatele audiovisuaalsete ja online-teabe teenuste tõhusat kasutamist.

               (12)

               Üldiselt on audiovisuaalsektori eneseregulatsioon osutunud tõhusaks lisameetmeks, kuid sellest ei piisa alaealiste kaitsmiseks kahjuliku sisuga teabe eest. Sõnavabadusel ja kodanikuõiguste austamisel põhinev Euroopa audiovisuaalvaldkonna areng peaks toetuma pidevale riiklike ja Euroopa seadusandjate, reguleerivate asutuste, tööstusettevõtete, ühenduste, kodanike ja tsiviilühiskonna dialoogile.

               (13)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiivi 97/36/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (9), käsitlevas avalikus arutelus tehti ettepanek, et meediakirjaoskuse suhtes võetavate meetmete kohaldamise vajadus kuuluks soovituse 98/560/EÜ teemade hulka.

               (14)

               Komisjon toetab koostööd ning kogemuste ja parimate tavade vahetamist olemasolevate audiovisuaalse materjali, olenemata edastusvahendist, hindamise ja klassifitseerimisega tegelevate eneseregulatsiooni ja kaasregulatsiooni organite vahel, et võimaldada kõigil kasutajatel, kuid eriti lapsevanematel, õpetajatel ja koolitajatel, audiovisuaalsete ja online-teabe teenuste ebaseaduslikust sisust teada anda ning nende sisu hinnata, sealhulgas ka seaduslikku sisu, mis võib kahjustada alaealiste füüsilist, vaimset või moraalset arengut.

               (15)

               Direktiivi 97/36/EÜ käsitlevas avalikus arutelus tehtud ettepaneku kohaselt tuleks vastulause esitamise õigust või samaväärseid õiguskaitsevahendeid kohaldada online-meedia suhtes, võttes arvesse asjaomase massiteabevahendi ja teenuse iseärasusi.

               (16)

               Nõukogu 5. oktoobri 1995. aasta resolutsioon naiste ja meeste kujutamise kohta reklaamis ja meedias (10) kutsub liikmesriike ja komisjoni üles võtma asjakohaseid meetmeid, et edendada mitmekesise ja tegelikkusele vastava kuvandi vahendamist naiste ja meeste oskustest ja võimalustest ühiskonnas.

               (17)

               Esitades ettepanekut nõukogu direktiiviks meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses kaupade ja teenuste kättesaadavuse ja pakkumisega, märkis komisjon, et sugude kujutamine meedias ja reklaamis toob esile olulise meeste ja naiste väärikuse kaitsmisega seotud küsimuse, kuid jõudis järeldusele, et teisi põhiõigusi, sealhulgas massiteabevahendite vabadust ja mitmekesisust silmas pidades ei oleks sobiv neid küsimusi kõnealuses ettepanekus käsitleda, kuid neid tuleks arvesse võtta ja vajaduse korral rakendada asjakohaseid meetmeid.

               (18)

               Tuleks julgustada liikmesriigi tasandil audiovisuaalteenuste ja online-teabe teenuste sektorit loobuma massiteabevahendites ja kõikides reklaamides, sh uute reklaamitehnikate puhul, igasugusest diskrimineerimisest soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel ning sellega võitlema, rikkumata samas sõna- ja ajakirjandusvabadust.

               (19)

               Käesolev soovitus võtab arvesse tehnoloogilist arengut ja täiendab soovitust 98/560/EÜ. Tehnoloogia valdkonnas toimunud arengu tõttu kuuluvad selle kohaldamisalasse audiovisuaalteenused ja online-teabe teenused, mis on üldsusele kättesaadavaks tehtud elektrooniliste tava- või mobiilsidevõrkude kaudu.

               (20)

               Käesolev soovitus ei takista liikmesriike mitte ühelgi juhul kohaldamast sõnavabaduse suhtes oma põhiseaduse sätteid ega teisi siseriiklike õigusnorme või tavasid,

         SOOVITAVAD JÄRGMIST:
   I.   Liikmesriikidel audiovisuaal- ja online-teabe teenuste haru arengu edendamiseks võtta vajalikud meetmed, et kaitsta alaealisi ja inimväärikust kõikide audiovisuaal- ja online-teabe teenuste puhul:

               1.

               kaaludes online-meediaga seotud vastulause esitamise õiguse või samaväärsete õiguskaitsevahendite suhtes rakendatavate meetmete võtmist riiklikus õiguses või praktikas, võttes nõuetekohaselt arvesse riiklikke ja põhiseaduslikke õigusnorme, ilma et see piiraks selle õiguse kasutamise viisi kohandamist vastavalt iga meediavormi iseärasustele;

               2.

               edendades tehnoloogiliste arengute kasutuselevõtu hoogustamiseks lisaks olemasolevatele õiguslikele ja muudele ringhäälinguteenuseid käsitlevatele meetmetele ja nendega kooskõlas ning tihedas koostöös asjaomaste osapooltega:

                           a)

                           meetmeid, mis võimaldaks alaealistel vastutustundlikult kasutada audiovisuaalseid ja online-teabe teenuseid, eelkõige tõstes lapsevanemate, õpetajate ja koolitajate teadlikkust uute teenuste kaudu avanevatest võimalustest ning vahenditest, mis võimaldavad nende ohutut kasutamist alaealiste poolt, eriti meediakirjaoskuse või meediahariduse programmide abil ja näiteks jätkuõppeks õppetöö raames;

                           b)

                           meetmeid soodustamaks seal, kus see on kohane ja vajalik, kvaliteetmaterjalide ja -teenuste identifitseerimist ja kättesaadavust alaealiste jaoks, kaasa arvatud juurdepääsu võimaldamise abil haridusasutustes ja avalikes kohtades;

                           c)

                           meetmeid teavitamaks kodanikke rohkem Interneti võimalustest.

                     Meediakirjaoskuse suhtes võetavaid võimalikke meetmeid on kirjeldatud II lisas;

               3.

               edendades spetsialistide, vahendajate ja kasutajate vastutustundlikku suhtumist uutesse massiteabevahenditesse, nagu Internet:

                           a)

                           kutsudes audiovisuaal- ja online-teabe teenuste haru üles sõna- või ajakirjandusvabadust rikkumata vältima diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse orientatsiooni alusel kõikide audiovisuaal- ja online-teabe teenuste puhul ning võitlema sellise diskrimineerimise vastu;

                           b)

                           kutsudes neid üles olema valvsad ja teatama veebilehtedest, mida peetakse ebaseaduslikuks, ilma et see piiraks direktiivi 2000/31/EÜ kohaldamist;

                           c)

                           koostades tegevusjuhendi koostöös erialaspetsialistide ja reguleerivate asutustega riiklikul ja ühenduse tasandil;

               4.

               edendades meetmeid kõigi alaealistele kahjulike ebaseaduslike veebitegevuste vastu võitlemiseks ning Interneti palju turvalisemaks meediavormiks muutmiseks; kaaluda tuleks muu hulgas järgmisi meetmeid:

                           a)

                           võtta kasutusele teenuseosutajate kvaliteedimärk, et kasutajad saaksid hõlpsalt tuvastada, kas vastav teenuseosutaja on kohustunud järgima teatavat käitumiskoodeksit;

                           b)

                           võtta kasutusele sobivad kanalid Internetis ebaseaduslikest ja/või kahtlastest tegevustest teatamiseks.

         II.   Audiovisuaalsete ja online-teabe teenuste sektoril ning teistel asjaomastel osapooltel:

               1.

               töötada alaealiste heaks välja positiivsed meetmed, sealhulgas algatused laiema juurdepääsu hõlbustamiseks audiovisuaalsetele ja online-teabe teenustele, vältides potentsiaalselt kahjulikku infosisu, näiteks filtreerimissüsteemide abil. Need meetmed võiks hõlmata ka ühtlustamist liikmesriikide reguleerivate, eneseregulatsiooni ja kaasregulatsiooni organite vahelise koostöö kaudu ning parimate tavade vahetamise teel sellistes küsimustes, nagu ühiste, kirjeldavate sümbolite või vanusekategooriat märkivate hoiatussõnumite süsteem ja/või seda, milline sisuaspekt põhjustas teatud vanusepiirangu seadmise ning mis aitaks kasutajatel hinnata audiovisuaal- ja online-teabe teenuste sisu. Seda saaks teha näiteks III lisas kirjeldatud meetmete abil;

               2.

               uurida võimalust luua filtrid, mille abil saaks takistada inimväärikust alandava teabe levikut Internetis;

               3.

               töötada välja meetmed Internetis levitatava materjali sisupõhise märgistamise süsteemide kasutamise suurendamiseks;

               4.

               kaaluda tõhusaid meetmeid, et vältida audiovisuaalsete ja online-teabe teenuste sektoris diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, usutunnistuse või veendumuste, puude, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel ja sellise diskrimineerimise vastu võidelda ning edendada mitmekesise ja tegelikkusele vastava kuvandi vahendamist meeste ja naiste oskustest ja võimalustest ühiskonnas.

         MÄRGIVAD, ET KOMISJON:

               1.

               Kavatseb seoses Interneti turvalist kasutamist ja uute sidustehnoloogiate edendamist soodustava mitmeaastase (2005–2008) ühenduse programmiga toetada kõikidele Euroopa kodanikele suunatud teavitamismeetmeid, kasutades kõiki massiteabevahendeid, et teavitada avalikkust Interneti eelistest ja võimalikest ohtudest, Interneti vastutustundlikust ja turvalisest kasutamisest, kaebuste esitamise võimalustest ja vanemliku kontrolli rakendamisest. Korraldada võiks erinevatele sihtrühmadele, näiteks koolidele, lastevanemate ühendustele ja kasutajatele suunatud kampaaniaid;

               2.

               kavatseb uurida võimalust võtta kasutusele üleeuroopaline tasuta telefoninumber või laiendada olemasolevat teenust, et aidata Interneti-kasutajaid, suunates neid olemasolevate kaebuste esitamise kohtade ja teabeallikate juurde ning andes lastevanematele teavet filtreerimistarkvara tõhususest;

               3.

               kavatseb uurida võimalust toetada üldise teise astme domeeninime registreerimist, mis oleks reserveeritud kontrollitud lehekülgede jaoks, mis kohustuvad kaitsma alaealisi ja nende õigusi, nagu näiteks .KID.eu;

               4.

               jätkab konstruktiivset ja pidevat dialoogi sisu esitavate organisatsioonidega, tarbijaühingutega ja kõikide asjaomaste osapooltega;

               5.

               kavatseb soodustada ja toetada eneseregulatsiooni organite võrgustike loomist ning nendevahelist kogemuste vahetamist, et hinnata käitumiskoodeksite tõhusust ja eneseregulatsioonil põhinevaid lähenemisviise eesmärgiga tagada alaealiste kaitse võimalikult kõrged standardid;

               6.

               kavatseb esitada liikmesriikide esitatud teabe põhjal Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesolevas soovituses ette nähtud meetmete rakendamise ja tõhususe kohta ning vajaduse korral käesolevat soovitust muuta.

      Brüssel, 20. detsember 2006

            Euroopa Parlamendi nimel

            eesistuja

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. KORKEAOJA

      (1)  ELT C 221, 8.9.2005, lk 87.

      (2)  Euroopa Parlamendi 7. septembri 2005. aasta arvamus (ELT C 193 E, 17.8.2006, lk 217), nõukogu 21. septembri 2006. aasta ühine seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja Euroopa Parlamendi 12. detsember 2006 seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (3)  EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1.

      (4)  ELT L 270, 7.10.1998, lk 48.

      (5)  ELT L 298, 17.10.1989, lk 23. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 97/36/EÜ (EÜT L 202, 30.7.1997, lk 60).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. jaanuari 1999. aasta otsus 276/1999/EÜ, millega võetakse vastu ühenduse mitmeaastane tegevuskava Interneti kasutamise turvaliseks muutmise kohta ülemaailmsetes võrkudes leiduva ebaseadusliku ja kahjuliku materjali vastu võitlemise teel (EÜT L 33, 6.2.1999, lk 1). Otsust on viimati muudetud otsusega 787/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 12).

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. juuni 2003. aasta otsust nr 1151/2003/EÜ, millega muudetakse otsust nr 276/1999/EÜ, millega võetakse vastu ühenduse mitmeaastane tegevuskava Interneti kasutamise turvaliseks muutmise kohta ülemaailmsetes võrkudes leiduva ebaseadusliku ja kahjuliku materjali vastu võitlemise teel (ELT L 162, 1.7.2003, lk 1).

      (8)  ELT L 178, 17.7.2000, lk 1.

      (9)  ELT L 202, 30.7.1997, lk 60.

      (10)  EÜT C 296, 10.11.1995, lk 15.

      I LISA
      SOOVITUSLIKUD SUUNISED RIIKLIKUL TASANDIL MEETMETE RAKENDAMISEKS SISERIIKLIKUS ÕIGUSES VÕI PRAKTIKAS, ET TAGADA VASTUVÄITE ESITAMISE ÕIGUS ONLINE-MEEDIA PUHUL
      Eesmärk: võtta liikmesriikide siseriiklikus õiguses või praktikas meetmed, et tagada vastulause esitamise õigus või samaväärsed õiguskaitsevahendid online-meedia puhul, võttes nõuetekohaselt arvesse siseriiklikke ja põhiseaduslikke õigusnorme, ilma et see piiraks selle õiguse kasutamise viisi kohandamist vastavalt iga meediavormi iseärasustele.
      Termin “meedia” hõlmab kõiki suhtlusvahendeid, mida kasutatakse redigeeritud teabe edastamiseks avalikkusele Interneti kaudu, näiteks ajalehed, ajakirjad, raadio, televisioon ja Internetipõhised uudisteagentuurid.
      Ilma et see piiraks liikmesriikide muude tsiviil-, haldus- või kriminaalõiguslike sätete kohaldamist, peab vastulause esitamise õigus või võrdväärne õiguskaitsevahend olema kodakondsusest olenemata igal füüsilisel või juriidilisel isikul, kelle õigustatud huve on eelkõige, kuid mitte üksnes maine või hea nime osas kahjustatud mõnes väljaandes või saates esitatud faktiväidetega. Liikmesriigid peavad tagama, et vastulause esitamise õiguse või samaväärsete õiguskaitsevahendite tegelikku kasutamist ei takistataks põhjendamatute tingimuste kehtestamisega.
      Vastulause esitamise õigust või võrdväärseid õiguskaitsevahendeid tuleks kohaldada liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluva online-meedia suhtes.
      Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid, mis on vajalikud vastulause esitamise õiguse või võrdväärsete õiguskaitsevahendite kehtestamiseks, ja määrama kindlaks nende kasutamise korra. Eelkõige peavad nad tagama piisava ajavahemiku ja et kehtestatud korra kohaselt saaksid nimetatud õigust või samaväärseid õiguskaitsevahendeid nõuetekohaselt kasutada nii füüsilised kui juriidilised isikud, kes elavad või asuvad teistes liikmesriikides.
      Vastulause esitamise õiguse saab tagada mitte ainult õigusaktidega, vaid ka kaasregulatsiooni või eneseregulatsiooni meetmetega.
      Vastulause esitamise õigus on eriti sobiv abinõu online-keskkonnas, sest see võimaldab vaidlustatud teabele kohe reageerida ja mõjutatud isikute vastuseid on tehniliselt lihtne lisada. Sellele vaatamata peaks vastuse esitama mõistliku aja jooksul pärast taotluse põhjendamist ning ajal ja viisil, mis sobib väljaandele või saatele, millele taotlus viitab.
      Tuleks ette näha kord, mille alusel saaks vastulause esitamise õiguse või võrdväärsete õiguskaitsevahendite kasutamist käsitlevate vaidlustega pöörduda kohtu või sarnase sõltumatu organi poole.
      Vastulause esitamise õiguse või võrdväärsete õiguskaitsevahendite kasutamise taotluse võib tagasi lükata, kui taotluse esitajal ei ole sellise vastulause avaldamise suhtes õigustatud huvi, kui sellega kaasneks karistatav tegu, kui sellega võetaks teabe pakkuja tsiviilvastutusele või kui see on vastuolus kõlblusnormidega.
      Vastulause esitamise õigus ei piira muid õiguskaitsevahendeid, mida saavad kasutada isikud, kelle väärikust, au, mainet või eraelu puutumatust on massiteabevahendid kahjustanud.

      II LISA
      Meediakirjaoskuse suhtes võetavate võimalike meetmete näited:

                  a)

                  Õpetajate ja koolitajate täiendõpe koostöös lastekaitseliitudega, mis käsitleb Interneti kasutamist õppetöös, et säilitada teadlikkust Interneti võimalikest ohtudest, eelkõige seoses jututubade ja foorumitega;

                  b)

                  spetsiaalse Internetikoolituse korraldamine lastele juba väga noores eas, kusjuures osal koolitusest võiksid viibida ka vanemad;

                  c)

                  kooli õppekavva kuuluv terviklik õpe ja meediakirjaoskuse programmid, et jagada teavet Interneti vastutustundlikust kasutamisest;

                  d)

                  kodanikele suunatud riiklike kampaaniate korraldamine, hõlmates kõik massiteabevahendid, et jagada teavet Interneti vastutustundlikust kasutamisest;

                  e)

                  infolehtede levitamine Interneti võimalike ohtude kohta (“Turvaline Interneti kasutamine”, “Soovimatute meilide filtreerimine”) ja selliste vihjetelefonide kasutuselevõtmine, kuhu saaks esitada teateid ja kaebusi ohtlike või ebaseaduslike veebilehtede kohta;

                  f)

                  sobivad meetmed vihjetelefonide kasutuselevõtmiseks või nende toimimise parandamiseks, et kaebuste esitamine oleks kergem ja et oleks võimalik teatada kahjulikust või ebaseaduslikust sisust.

      III LISA
      Näited võimalikest meetmetest, mida asjaomased sektorid ja pooled rakendavad alaealiste kaitseks:

                  a)

                  anda kasutajale Interneti-ühenduse pakkujaga lepingu sõlmimisel süstemaatiliselt tõhus ja kergestikasutatav filtreerimistarkvara, mida on võimalik ajakohastada;

                  b)

                  spetsiaalselt lastele mõeldud Interneti-ühenduse pakkumine, millega on kaasas automaatne filtreerimistarkvara, mida haldavad Interneti-ühenduse pakkuja ja mobiilsideoperaator;

                  c)

                  kehtestada meetmeid, millega stimuleeritakse veebilehtede pidevalt ajakohastatava kirjelduse kättesaadavaks tegemist, mis võimaldab veebilehti liigitada ja nende sisu hinnata;

                  d)

                  selliste bännerite paigutamine otsingumootoritesse, mis juhivad tähelepanu kättesaadavale teabele Interneti vastutustundlikku kasutamise kohta ning vihjetelefonide kohta.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 9. detsember 2011 , Euroopa Keskpanga statistikaaruandluse nõuete kohta välisstatistika valdkonnas (EKP/2011/24)

text:
               3.3.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 64/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   9. detsember 2011,
   Euroopa Keskpanga statistikaaruandluse nõuete kohta välisstatistika valdkonnas
   (EKP/2011/24)
   2012/C 64/01
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri”), eelkõige selle artiklit 5.1 ja artikli 34.1 kolmandat taanet,
   võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (1) eelkõige selle artiklit 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpankade Süsteem (EKPS) nõuab oma ülesannete täitmiseks igakülgset ja usaldusväärset välisstatistikat, mis hõlmab maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistikat, aga ka rahvusvaheliste reservide skeemi, kus on välja toodud põhikirjed, mis mõjutavad euroala monetaartingimusi ja valuutaturgusid ning euro pangatähtede piiriüleseid tarneid. Euroopa Keskpanga (EKP) statistilised nõuded selles valdkonnas on sätestatud 9. detsembri 2011. aasta suunises EKP/2011/23 Euroopa Keskpanga statistikaaruandluse nõuete kohta välisstatistika valdkonnas (uuestisõnastamine) (2).

               (2)

               Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri”) artikli 5.1 esimese lause kohaselt peab Euroopa Keskpank (EKP) riikide keskpankade (RKPde) abiga koguma kas muudelt pädevatelt ametiasutustelt, mis ei ole RKPd, või vahetult majandussubjektidelt statistilist teavet, mida on vaja EKPSi ülesannete täitmiseks. Artikli 5.1 teise lause kohaselt peab ta sel eesmärgil tegema koostööd liidu institutsioonide ja asutustega ning liikmesriikide või kolmandate riikide pädevate asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Artikkel 5.2 sätestab, et artiklis 5.1 kirjeldatud ülesandeid täidavad võimalikult suures ulatuses RKPd.

               (3)

               Teavet, mida on vaja EKP nõuete täitmiseks välisstatistika valdkonnas, võivad koguda ja/või koostada muud pädevad ametiasutused peale RKPde. Seetõttu peavad EKP või RKPd ja vastavad pädevad ametiasutused tegema nende nõuete osas vajalike ülesannete täitmisel koostööd kooskõlas EKPSi põhikirja artikliga 5.1. Määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 4 kohaselt peavad liikmesriigid korraldama statistikaandmete kogumise ja tegema igakülgset koostööd EKPSiga, et tagada EKPSi põhikirja artiklist 5 tulenevate kohustuste täitmine.

               (4)

               Juhul kui andmeesitajad esitavad kooskõlas siseriiklike normide ja väljakujunenud tavadega aruandeid pädevatele ametiasutustele, mis ei ole RKPd, peavad need ametiasutused ja vastavad RKPd tegema omavahel koostööd, et tagada EKP statistikanõuete täitmine. Välisstatistika valdkonnas vajaliku teabe kogumist ja koostamist teostab Iirimaal Central Statistics Office ja Maltas National Statistics Office. Nimetatud statistikanõuete täitmiseks peaksid Iirimaa keskpank ja statistikaamet ning Malta keskpank ja statistikaamet koostööd tegema. Vastav koostöö peaks hõlmama andmete edastamiseks püsistruktuuri loomise, kui sama tulemus pole juba saavutatud riigisiseste õigusaktidega.

               (5)

               Euroala maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika ning rahvusvaheliste reservide skeemi kvaliteedi hindamine tuleb läbi viia vastavalt EKP statistika kvaliteedi raamistikule. RKPd koostöös muude pädevate asutustega peaksid kohastel juhtudel hindama nende poolt esitatavate andmete kvaliteeti.

               (6)

               Vastavalt määruse (EÜ) nr 2533/98 artiklile 3a ning Euroopa Keskpankade Süsteemi avalikule kohustusele seoses Euroopa statistikaaruandlusega juhindub EKPS Euroopa statistika arendamisel, koostamisel ja levitamisel erapooletuse, objektiivsuse, ametialase sõltumatuse, kulutasuvuse, statistika konfidentsiaalsuse, aruandluskoormuse minimeerimise ja väljundi kõrge kvaliteedi põhimõtetest.

               (7)

               16. juuli 2004. aasta soovitus EKP/2004/16 Euroopa Keskpanga statistilise aruandluse nõuete kohta maksebilansi ja rahvusvahelise investeerimispositsiooni statistika ning rahvusvaheliste reservide skeemi valdkonnas (3), tuleb seega asendada, arvestades 9. detsembri 2011. aasta suunist EKP/2011/23, millega tunnistatakse kehtetuks suunis EKP/2004/15,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   I   JAGU

      Mõisted

   Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid „välisstatistika”, „maksebilanss”, „rahvusvaheline investeerimispositsioon” ja „rahvusvaheliste reservide skeem“ suunise EKP/2011/23 artiklis 1 määratletud tähenduses.
   II   JAGU

      Statistilise teabe esitamine RKPdele

               1.

               Kui välisstatistika kogumine tehakse soovituse adressaatide ülesandeks, peavad nad tagama, et välisstatistika esitatakse vastavale RKP-le õigeaegselt, mis võimaldaks RKP-l täita suunise EKP/2011/23 artiklites 2, 3 ja 5 sätestatud aruandluskohustust.

               2.

               Teave esitatakse kooskõlas EKP statistika standardite ja nõuetega välisstatistika osas, nagu on sätestatud suunise EKP/2011/23 I, II, III, IV ja VI lisas. Ilma et see piiraks suunise EKP/2011/23 V lisas sätestatud EKP järelevalveülesandeid, kontrollivad soovituse adressaadid vastavale RKP-le esitatava statistilise teabe kvaliteeti ja usaldusväärsust.

         III   JAGU

      Alaline koostöö vastavate RKPdega

   Käesoleva soovituse adressaadid ja vastavad RKPd kehtestavad kirjalikult sobivad koostöö viisid, et tagada andmete edastamiseks püsistruktuur, mis vastab EKP statistika standardile ja nõuetele, kui sama tulemus pole juba saavutatud riigisiseste õigusaktidega.
   IV   JAGU

      Lõppsätted

               1.

               Soovitus EKP/2004/16 asendatakse käesoleva soovitusega.

               2.

               Viiteid soovitusele EKP/2004/16 käsitletakse viidetena käesolevale soovitusele.

               3.

               Käesolev soovitus on adresseeritud Central Statistics Office’ile Iirimaal ja National Statistics Office’ile Maltas.

               4.

               Käesolevat soovitust kohaldatakse alates 1. juunist 2014.

      Frankfurt Maini ääres, 9. detsember 2011

            EKP president

         Mario DRAGHI

      (1)  EÜT L 318, 27.11.1998, lk 8.

      (2)  ELT L 65, 3.3.2012, lk 1.

      (3)  ELT C 292, 30.11.2004, lk 21.


title: Komisjoni soovitus, 23. november 2011 , komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 kohastes tulemuslikkuse kavades sisalduvate eesmärkide muutmise kohta  EMPs kohaldatav tekst

text:
               29.11.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 348/1

         KOMISJONI SOOVITUS,
   23. november 2011,
   komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 kohastes tulemuslikkuse kavades sisalduvate eesmärkide muutmise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   2011/C 348/01
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni 29. juuli 2010. aasta määrust (EL) nr 691/2010, millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgufunktsioonide tulemuslikkuse kava ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2096/2005, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded, (1) eriti selle artikli 13 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määruses (EL) nr 691/2010 (millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgufunktsioonide tulemuslikkuse kava ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2096/2005, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded) on sätestatud, et liikmesriik või liikmesriigid peavad vastu võtma riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuslikkuse kava, mis sisaldab siduvaid riiklikke eesmärke või eesmärke funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil ja tagab kooskõla kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega. Peale selle on määruses sätestatud, et komisjon peaks hindama, kas riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandi eesmärgid on kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavatele tulemuseesmärkidega.

               (2)

               Vastavalt komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artikli 13 lõikele 3 võib komisjon otsustada, et liikmesriigile või liikmesriikidele esitatakse soovitus võtta vastu muudetud tulemuseesmärgid.

               (3)

               Komisjon moodustas 29. juulil 2010 vastavalt määruse (EL) nr 619/2010 artiklile 3 tulemuslikkuse hindamise asutuse, kes abistab komisjoni tulemuslikkuse kava rakendamisel.

               (4)

               Riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade eesmärkide püstitamiseks võeti komisjoni otsusega 2011/121/EL (2) vastu kogu ELi hõlmavad tulemuseesmärgid aastateks 2012–2014. Need eesmärgid on seotud tulemuslikkuse põhivaldkondadega, mis hõlmavad keskkonnaküsimusi, läbilaskevõimet ja kulutõhusust. Siiski ei nõutud liikmesriikidelt esimesel võrdlusperioodil siduvate eesmärkide püstitamist ohutuse ja keskkonnaküsimuste valdkonnas.

               (5)

               Liikmesriigid saatsid 5. juuliks 2011 komisjonile oma tulemuslikkuse kavad, k.a Belgia ja Luksemburgi ühiselt esitatud kava. Taani ja Rootsi saatsid komisjonile nende ühist funktsionaalset õhuruumiosa (Danish-Swedish FAB) käsitleva kava. Belgia, Prantsusmaa, Saksamaa, Luksemburg, Madalmaad ja Šveits saatsid komisjonile nende ühist funktsionaalset õhuruumiosa (FABEC) käsitleva kava.

               (6)

               2011. aasta juulis ja augustis abistas tulemuslikkuse hindamise asutus komisjoni riigi ja funktsionaalsete õhusuumiosade tulemuslikkuse kavade hindamisel ning esitas komisjonile 20. septembril 2011 hindamisaruande.

               (7)

               Tulemuslikkuse hindamise asutuse hindamisaruandes võeti arvesse otsuse 2011/121/EL artiklis 3 esitatud eeldusi, avalikku teavet või Eurocontroli käsutuses olevat teavet, samuti liikmesriikide poolt riigi ja funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuslikkuse kavades esitatud teavet.

               (8)

               Võttes arvesse esmatähtsaid ohutuseesmärke, lähtus komisjon riigi ja funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuslikkuse kavade ja eesmärkide hindamisel komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 III lisas sätestatud kriteeriumidest, eelkõige iga liikmesriigi üldise olukorra hindamise puhul vastavalt kõnealuse lisa lõike 1 punktile b. Arvesse ei võeta mitte ainult määruses (EL) nr 691/2010 sätestatud tulemuseesmärke, vaid ka teisi tulemusnäitajaid või eesmärke, mis riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade algatuse tulemusel võivad olla kavadesse kantud.

               (9)

               Liikmesriigid peaksid riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade muudetud tulemuseesmärgid ning asjakohased meetmed kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vastu võtma kooskõlas määruse (EL) nr 691/2010 artikli 13 lõikes 4 osutatud menetlusega.

               (10)

               Läbilaskevõime-eesmärkide muutmisel tuleks arvesse võtta suhteid võrgustiku haldusasutusega ja kõnealuse asutuse pakutavat toetust.

               (11)

               Vastavalt komisjoni määruse (EÜ) nr 1794/2006 (3) artikli 13 lõikele 4 peaksid liikmesriigid 1. novembriks 2011 riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuslikkuse kavade alusel välja arvutama võrdlusperioodi ühikumäärad, sh kõnealustes kavades sätestatud kulutõhususe eesmärgid. Kui kulutõhususe muudetud eesmärgid võetakse vastu pärast 1. novembrit 2011, tuleks kulutõhususe eesmärkide võrdlusperioodi ühikumäärad lõplikult vastuvõetud kava alusel ümber arvutada.

               (12)

               Pärast tulemuslikkuse hindamise asutuse koostatud hindamisaruande avaldamist on mitu liikmesriiki juba väljendanud valmisolekut rakendada vajalikke meetmeid, et võtta vastu muudetud tulemuseesmärgid, mis on kooskõlas komisjoni käesolevas soovituses esitatud seisukohtadega.

               (13)

               Muudetud tulemuseesmärkide hindamisel vastavalt komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artiklis 14 osutatud menetlusele käsitatakse käesolevat soovitust nõuetekohase soovitusena.

               (14)

               Komisjon on konsulteerinud vastavalt määruse (EL) nr 691/2010 artikli 13 lõikele 3 liikmesriikidega, kellele käesolev soovitus on adresseeritud.

               (15)

               Käesoleva soovitusega sätestatud meetmed on kooskõlas ühtse taeva komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Käesoleva soovituse eesmärk on paluda liikmesriikidel tulemuslikkuse hindamise asutuse koostatud hinnangut ja lõike 5 kohaste kontaktide tulemusi arvestades vajaduse korral vastu võtta riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade kava tasandi muudetud tulemuseesmärgid, mis oleksid kooskõlas otsuse 2011/121/EL kohaselt aastateks 2012–2014 (edaspidi „võrdlusperiood”) püstitatud kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ja aitaksid piisavalt kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele.

               2.

               Tulemuslikkuse hindamise asutuse hindamisaruandes sisalduvale soovitusele tuginedes on komisjon jõudnud järgmisele seisukohale:

                           a)

                           Kreeka, Hispaania, Austria, Poola ja Ühendkuningriigi tulemuslikkuse kavades püstitatud läbilaskevõime-eesmärgid ei ole kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ega aita piisavalt kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele;

                           b)

                           Belgia, Saksamaa, Prantsusmaa, Luksemburgi ja Hollandi poolt Kesk-Euroopa funktsionaalse õhuruumiosa (FABEC) tulemuslikkuse kavas püstitatud läbilaskevõime-eesmärgid ei ole kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ega aita piisavalt kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele;

                           c)

                           Bulgaaria, Tšehhi Vabariigi, Saksamaa, Eesti, Iirimaa, Hispaania (Hispaania sisemaa-marsruudi navigatsioonitasude sissenõudmise piirkond), Prantsusmaa, Itaalia, Küprose, Läti, Ungari, Malta, Austria, Portugali, Soome, Rumeenia, Sloveenia, Slovakkia, Rootsi ja Ühendkuningriigi tulemuslikkuse kavades püstitatud kulutõhususe-eesmärgid ei ole kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ega aita piisavalt kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele;

               3.

               Muudetud tulemuseesmärkide vastuvõtmisel palutakse asjaomastel liikmesriikidel tagada, et tulemuslikkuse hindamise asutuse koostatud hindamisaruandes sätestatud soovitusi oleks arvesse võetud.
               Iga liikmesriigi olukorda arvestades tuleks eelkõige teha järgmist:

                           a)

                           Kreeka, Hispaania, Poola, Austria ja Ühendkuningriik peaksid suurendama oma läbilaskevõime-eesmärke, et saavutada aastaks 2014 järgmised kontrollväärtused (need on Eurocontroli väljaarvutatud ja tulemuslikkuse hindamise aruandes kasutatavad kontrollväärtused) või nendest väiksemad kontrollväärtused:

                                       —

                                       Kreeka: keskmine hilinemine 0,26 minutit lennu kohta;

                                       —

                                       Hispaania: keskmine hilinemine 0,31 minutit lennu kohta;

                                       —

                                       Poola: keskmine hilinemine 0,26 minutit lennu kohta;

                                       —

                                       Austria: keskmine hilinemine 0,23 minutit lennu kohta;

                                       —

                                       Ühendkuningriik: keskmine hilinemine 0,27 minutit lennu kohta;

                           b)

                           Belgia, Saksamaa, Prantsusmaa, Luksemburg ja Madalmaad peaksid parandama FABECi läbilaskevõime-eesmärki, et saavutada aastaks 2014 keskmine hilinemine 0,4 minutit lennu kohta või sellest väiksem kontrollväärtus;

                           c)

                           lõike 2 punktis c osutatud liikmesriigid peaksid võtma kõik võimalikud meetmed, et võrdlusperioodil veelgi parandada riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuslikkuse kavas püstitatud kulutõhususe-eesmärke, võttes eelkõige arvesse olukorra üldist arengut, kapitali hinna ja tugiteenustega seotud kulude (muud kui asjaomaste lennujuhtidega seotud kulud) vähenemist, tootlikkuse suurenemist ning investeeringute ratsionaliseerimist funktsionaalsete õhuruumiosade loomise raames;

                           d)

                           Tšehhi Vabariik, Saksamaa, Eesti, Iirimaa, Hispaania, Prantsusmaa, Malta, Austria, Slovakkia, Soome ja Ühendkuningriik peaksid läbi vaatama riskipreemiatega seotud eeldused ning sellest tulenevalt ka omakapitali tootlikkuse, ning põhjendama kapitali hinna olulist suurenemist;

                           e)

                           Bulgaaria, Tšehhi Vabariik, Eesti, Prantsusmaa, Itaalia, Läti, Ungari, Malta, Portugal, Rumeenia, Sloveenia, Slovakkia, Soome ja Ühendkuningriik peaksid veel kord kaaluma võrdlusperioodi tulemuseesmärkide saavutamiseks vajalike investeeringute suurust ja asjakohasust, võttes arvesse funktsionaalsete õhuruumiosade või piirkondlike projektide raames avanevaid ratsionaliseerimisvõimalusi.

               4.

               Lisaks lõikes 3 sätestatud soovitustele tuleks teha järgmist:

                           a)

                           liikmesriigid peaksid riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tulemuslikkuse kavades täpsustama, kuidas võrdlusperioodil tehtavad investeeringud aitavad kaasa tulemuseesmärkide saavutamisele ja missugune on nende mõju tulemuseesmärkidele, osutades äritegevusega seotud näidetele ja/või tulude-kulude analüüsile ning kirjeldades nende seost Euroopa lennuliikluse korraldamise üldkavaga, eelkõige esimese rakenduspaketi (IP1) kasutuselevõtu raames See teave peaks olema kooskõlas aeronavigatsiooniteenuse pakkujate poolt komisjoni määruse (EÜ) nr 2096/2005 (4) I lisa punkti 2.2 kohaselt koostatud äriplaanis esitatud teabega;

                           b)

                           liikmesriigid peaksid esitama eeldused ja põhjendused seoses nende kulude kindlaksmääramisega, mida komisjoni määruse (EÜ) nr 1794/2006 artikli 11a lõike 8 kohaselt käsitatakse kontrollimatute kuludena, et hõlbustada vajalike kohanduste tegemist võrdlusperioodi lõpul;

                           c)

                           need funktsionaalse õhuruumiosa liikmesriigid, kes ei ole vastu võtnud funktsionaalse õhuruumiosa tasandi eesmärke sisaldavat tulemuslikkuse kava, peaksid koos tulemuslikkuse hindamise asutusega komisjonile teatama liidetud tulemuseesmärgid, juhtides tähelepanu kooskõlale kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 691/2010 artikli 5 lõikes 3.

               5.

               Komisjon kavatseb koos tulemuslikkuse hindamise asutusega jälgida käesoleva soovituse järgimist, kasutades selleks kahe- ja/või mitmepoolseid kontakte liikmesriikidega.

               6.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 23. november 2011

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Siim KALLAS

      (1)  ELT L 201, 3.8.2010, lk 1.

      (2)  ELT L 48, 23.2.2011, lk 16.

      (3)  ELT L 341, 7.12.2006, lk 3.

      (4)  ELT L 335, 21.12.2005, lk 13.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Iirimaa 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/26

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Iirimaa 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/07)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Iirimaad ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Iirimaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Iirimaa tagama allpool esitatud soovitustes 1–3 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Iirimaa kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Iirimaa edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017.

               (4)

               Komisjoni analüüsi põhjal võis järeldada, et Iirimaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eeskätt osutavad tasakaalustamatusele suur välisvõlg ning avaliku ja erasektori võlg (nii kodumajapidamised kui ka finantssektorivälised äriühingud), mis muudab Iirimaa vastuvõtlikuks negatiivsete šokkide suhtes. Pangad peavad jätkuvalt tegelema suure hulga viivislaenudega, kuid on hästi kapitaliseeritud ja nende kasumlikkus, mis on endiselt madal, paraneb vähehaaval. Elamuhinnad tõusevad ja eluasemete pakkumine on piiratud. Finantssektoriväliste äriühingute võlakoormus vähenes 2015. aasta jooksul, kuid ületas siiski 2014. aasta lõpu taset. Kodumajapidamiste võlakoormus vähenes 2015. aastal ja avaliku sektori võlg on kindlalt langusteel. Iirimaa negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon oli enne 2015. aastat kiires languses, aga siis see pöördus, osaliselt tänu 2015. aastal toimunud tasemenihkele. Riigisisese majanduse maksebilansi jätkusuutlikkus ei paista siiski ohus olevat. Viivislaenude hulk on viimase aasta jooksul kahanenud, kuid 2016. aasta lõpuks aeglustus nende vähenemise tempo mõnevõrra. Kinnisvarahinnad püsisid 2015. aastal tõusuteel, ent praeguse seisuga ei ole erilisi märke ülehindamisest. Viimasel paaril aastal on võetud poliitikameetmeid, et kõiki nimetatud tasakaalustamatuse ilminguid vähendada, sealhulgas pangandussektoris (parem õigusraamistik, meetmed viivislaenude suure arvu vähendamiseks). Valitsus on kehtestanud mitu asjakohast meedet ebapiisava pakkumise parandamiseks eluasemeturul, kuid meetmete mõju avaldumiseni läheb aega.

               (5)

               Iirimaa esitas oma 2017. aasta riikliku reformiprogrammi 13. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 2. mail 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (6)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artiklis 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (7)

               Iirimaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 2017. aasta stabiilsusprogrammis eeldab valitsus, et 2017. aastal langeb valitsemissektori eelarvepuudujääk veidi, kuni 0,4 %-ni SKPst, ja jätkab seejärel järk-järgult vähenemist, kuni muutub 2021. aastal eelarveülejäägiks mahus 1,0 % SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi – struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst – saavutamist eeldatakse alates 2018. aastast. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2017. aastal 72,9 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 65,2 %-ni SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (8)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Iirimaale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt esineb oht kalduda soovitatud eelarvekohandusest märkimisväärselt kõrvale, kui 2016. ja 2017. aastat koos käsitleda.

               (9)

               Võttes arvesse eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Iirimaa veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (5) ei tohi ületada 2,4 % 2018. aastal. See vastaks struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst aastas. Kulude kasvu eesmärk kajastab kohandust, mille eesmärk on korrigeerida moonutust potentsiaalse kasvu 10-aastases viitemääras, mille põhjustas erakordselt kiire SKP reaalkasv 2015. aastal. Võttes eeskuju Iirimaa ametiasutuste 2017. aasta eelarvearvutustest, on ka komisjon kasutanud 2014. ja 2016. aasta potentsiaalsete kasvumäärade keskmist. Kui poliitikat ei muudeta, on oht sellest nõudest mõnevõrra kõrvale kalduda, kui 2017. ja 2018. aastat koos käsitleda. Samal ajal prognoositakse, et Iirimaa täidab 2017. ja 2018. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on vaja täiendavaid meetmeid, eelkõige 2017. aastal. Pidades silmas praeguseid tsüklilisi tingimusi Iirimaal ja suurenenud välisriske, oleks mõistlik kasutada juhuslikke tulusid selleks, et valitsemissektori võla suhtarvu veelgi vähendada. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneva 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Iirimaa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Iirimaa tsüklilist olukorda.

               (10)

               Kuigi majandus taastub kiiresti ja järgnevatel aastatel eeldatakse, et toodang kasvab hoogsalt, on väljavaade muutunud ebakindlamaks, mis toob kaasa riske endiselt hapra riigi rahanduse jaoks. Seetõttu tuleks rohkem pingutada, et muuta maksutulu vastupidavamaks majanduse kõikumiste ja negatiivsete šokkide suhtes. Selleks tuleks edasi menetleda ettepanekut luua nn mustade päevade fond (Rainy-day fund) ning vähem arvestada väga kontsentreeritud ja muutlike tuluallikatega. Tasakaalustatud maksutulu allikad ja laiemad maksubaasid aitavad maksutulu majandusliku ebakindluse olukorras stabiilsemaks muuta. Ent maksubaasi laiendamiseks tehtud jõupingutused on viimastel aastatel olnud tagasihoidlikud ning hiljutised maksumeetmed keskendusid kärbetele ja soodustustele. Suurele hulgale toodetele kohaldatavate käibemaksu soodusmäärade kulude ja tulude lubatud süstemaatiline hindamine on pooleli. Omandi korduvat maksustamist peetakse üheks kõige majanduskasvusõbralikumaks tuluallikaks. Iirimaal moodustas aga kinnisvaramaksust saadud tulu 2014. aastal kõigest 1,0 % SKPst, samal ajal kui liidu keskmine oli 1,6 %. Kinnisvarahindade järkjärguline indekseerimine aitaks kohaliku kinnisvaramaksu taset ühtlasemana hoida, et vältida maksukohustuste järsku suurenemist, kui kinnisasjad 2019. aastal ümber hinnatakse. Erinevused diislikütuse ja bensiini maksustamises liiklejate jaoks on keskkonna-alaselt põhjendamatud.

               (11)

               Varem on ulatuslike kuluanalüüside eesmärk olnud peamiselt valitsemissektori kulutuste vähendamine, selleks et täita üldised eelarve-eesmärgid. Kuluprogrammide tulemuslikkuse ja tõhususe hindamisele ei ole eriti tähelepanu pööratud, mis on kokkuvõttes mitmeaastaste kulukavade usaldusväärsust nõrgendanud. Asjakohaselt kavandatud kulude läbivaatamine, mis oleks kooskõlas eurorühma ühiste põhimõtetega, aitaks kulutusi paremini kontrollida ja võib vabastada vahendeid vajalike avaliku sektori investeeringute jaoks, et toetada majanduskasvu. Kulutuste läbivaatamisel tuleks eeskätt pöörata tähelepanu tervishoiusektori kulutasuvusele. Iirimaa on kasutusele võtnud mõned olulised tõhusust parandavad meetmed, nagu kulude kokkuhoiu kokkulepe ravimitööstusega, finantsjuhtimise süsteem, e-tervis ja tegevuspõhine rahastamine. Ent teha võiks rohkemgi, näiteks suurendada esmatasandi tervishoiu rolli, mis aitaks vähendada survet Iirimaa niigi ülekoormatud haiglatele. Liikumine universaalse ühetasandilise tervishoiuteenistuse suunas on killustatud ja sellel puudub üldine visioon.

               (12)

               Kestliku ja kaasava majanduskasvu edendamine, millest saavad kasu kõik rahvastikurühmad, on jätkuvalt raske. 2017. aasta aprillis oli töötuse määr 6,4 %, mis on väiksem kui liidu keskmine. Siiski annab madal tööhõive paljudes majapidamistes alust murele, et kuigi majandus üldiselt elavneb, on mõned inimesed jäänud kõrvale. Ajavahemikul 2013. aastast kuni 2015. aastani vähenes madala või väga madala tööhõivega leibkondades elavate inimeste hulk 15 %; üldine töötuse määr langes samal ajavahemikul 28 % võrra. Sotsiaalhoolekande süsteem on üldiselt hästi toiminud vaesuse ja ebavõrdsuse vastu võitlemisel ning Iirimaa on võtnud meetmeid tööhõive stimuleerimiseks hüvitiste ja täiendavate toetuste järkjärgulise kaotamisega. Kuid kaasavat majanduskasvu takistavad tegurid on alles. Erinevused madala, keskmise ja kõrge kvalifikatsiooniga töötajate tööhõive määras on liidu suurimate hulgas. Mõnes valdkonnas on tekkinud nõutavate ja pakutavate oskuste mittevastavus ning oskuste nappus, samas kui täiend- ja ümberõppe võimalused on ebapiisavad. Tööturg ja sotsiaalprobleemid osutavad sellele, et tööturult eemale jäänute jaoks on terviklik lähenemisviis koolitusele ja tööturul aktiveerimine äärmiselt oluline. Lisaks sellele valmistab jätkuvalt probleeme lapsehoiuteenuste kvaliteet, sealhulgas täisajaga teenuste kättesaadavus. Lapsehoiu netokulud, arvutatud protsendina palgast, on Iirimaal ühed liidu kõrgemad. Täisajaga kvaliteetsete lapsehoiuteenuste vähene kättesaadavus ja kõrge hind takistavad naisi tööturul osalemast ning tõkestavad pingutusi vähendada vaesuses elavate laste arvu, mis on veidi langenud, kuid on siiski kõrgem kui liidu keskmine.

               (13)

               Tuleks tegeleda taristu vajadustega, et edendada kestlikku ja tasakaalukat majanduskasvu. Majanduskriis on valitsemissektori üldkulutuste struktuuris toonud kaasa muutused, mille tõttu on toimunud üleminek investeerimiskulutustelt jooksevkulutustele. Valitsemissektori investeeringute jõuline vähendamine mitme aasta jooksul on negatiivselt mõjutanud taristu kvaliteeti ja piisavust. Valitsemissektori kulutuste struktuurimuutus on mõjutanud ka avaliku sektori toetust teadus- ja arendustegevusele, mis võib omakorda avaldada mõju VKEde konkurentsivõimele. Iirimaa on liidus 25. kohal, kui aluseks võtta avaliku sektori investeeringud teadus- ja arendustegevusse protsendina SKPst. Kõige suuremad taristuprobleemid on transpordi, veeteenuste ja eluasemete valdkonnas. Nõudlus uute eluasemete järele riigi peamistes linnapiirkondades ületab praegu oluliselt pakkumise. Selle tulemusena tõusevad elamukinnisvara ja üürihinnad kiiresti, mistõttu on viimasel ajal järsult suurenenud elamispinnavõimalustest kõrvalejäämine ja kodutus. Praegu puuduvad tõendid ülehindamise kohta, kuid eluasemete pakkumist piiravad kitsendused võivad tekitada makromajanduslikke finantsriske, kui neid ei lahendata. Sidus ja õigeaegne ruumiline planeering aitaks tagada, et uued elamud ehitatakse õigetesse piirkondadesse.

               (14)

               Iirimaa majandus on jagunenud kohalike, peamiselt väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete ning Iirimaal tegutsevate suurte hargmaiste ettevõtete vahel. Suhteid nende kahe ettevõtete rühma vahel on vähe. Nende eksporditegevus ja profiilid on täiesti erinevad ning tootlikkuse lõhe kahe rühma vahel suureneb. Iirimaa kohalike ettevõtete ekspordiprofiil on nõrgem kui Iirimaal tegutsevate hargmaiste ettevõtete oma. Kohalikke ettevõtete eksport on enamasti kontsentreerunud ühte sektorisse või sihtkohta, mistõttu nad on šokkidele vastuvõtlikumad. Investeerimine innovatsiooni aitaks Iirimaa ettevõtete tootlikkust ja ekspordipotentsiaali edendada, eriti praegu, kui ekspordi ja ekspordi sihtkohtade mitmekesistamine aitaks nende majandustulemusi stabiliseerida. Avaliku sektori kulutused teadus- ja arendustegevusele on endiselt väikesed. Riikliku teadus- ja arendustegevuse suurendamisele suunatud, eeskätt VKEde innovatsioonisuutlikkust toetavate meetmete täielik rakendamine sõltub tagasipöördumisest püsiva investeerimistrendi juurde. Selleks et stimuleerida VKEde innovatsiooni, võiks innovatsioonipoliitikat kallutada rohkem otseste rahastamisvormide suunas. Riigi toetus ettevõtjate teadus- ja arendustegevusele on järjest enam võtnud teadus- ja arendustegevuse maksuvähenduste vormi. Sihipärasemate poliitikameetmete kasutamine koos otserahastamise suurendamisega vastaks paremini Iirimaa noorte uuenduslike ettevõtjate vajadustele ja aitaks ära kasutada hargmaiste ettevõtete suure investeerimissuutlikkusega seotud võimalusi. See hõlbustaks juurdepääsu globaalsetele väärtusahelatele ja kiirendaks teadmiste levikut.

               (15)

               Kõrgendatud välise ebakindluse keskkonnas on oluline liikuda edasi viivislaenude vähendamisega, et tagada finantssektori stabiilsus. Kuigi edusamme on tehtud, kisuvad viivislaenude suured suhtarvud pankade kasumlikkust alla ning takistavad kodumajapidamiste ja ettevõtete täielikku majanduslikku taastumist. Kodumajapidamiste ja kohalike äriühingute finantsvõimenduse vähendamine jätkub, kuid nende võlakoormus on endiselt üks suurimaid liidus – 276,8 % SKPst (2016. aasta septembri seisuga). Ettevõtlussektori kõrge võlatase võib takistada ettevõtjaid investeerimiseks laenu võtmast, mis omakorda vähendab pankade võimalusi oma kasumlikkust suurendada.

               (16)

               Iirimaa Keskpanga andmete kohaselt oli 2016. aasta septembris kohalike Iirimaa pankade keskmine viivislaenude suhtarv 14,2 %. See ületab märkimisväärselt liidu keskmist, mis on 5,3 %. Kohalike Iirimaa pankade viivislaenude osakaal oli 2016. aasta septembri seisuga eelnenud aastaga võrreldes langenud 12,7 miljardit eurot ehk 32,7 %. Võlgnevuste lahendamise tempo on mõnevõrra aeglustunud, sest alles on jäänud sellised pikaajalised võlgnevused, mida on kõige raskem restruktureerida. Hoogu ei tohiks kaotada: võlgnevuste restruktureerimine peaks olema pikas perspektiivis jätkusuutlik ja kaaluda tuleb erinevaid võla vähendamise mooduseid. 14 % hüpoteegimahust oli 2016. aasta septembri lõpu seisuga võlgnevustega, samal ajal kui üle kahe aastase võlgnevusega kontod moodustasid umbes 70 % üle 90 päevase võlgnevusega hüpoteeklaenude kogujäägist. Jätkuvalt on murekohaks kohalike pankade antud kommertskinnisvaralaenud ja ärilaenud, kus viivislaenude määr on vastavalt 32,6 % ja 11,8 % 2016. aasta septembri seisuga. Füüsilise isiku maksejõuetuse menetlus, pankrot, audiitori määramine ja kohtuvälised menetlused, mis olid ette nähtud kodumajapidamiste ja ettevõtete majandusliku elujõulisuse taastamiseks, on leidnud vähe kasutust ning nende kasutamist tuleks rohkem stimuleerida. Pärast mitmeid viivitusi peaks keskne krediidiregister jõudma rakendamise lõppfaasi. Registri kasutuselevõtmine peaks olema prioriteet, kuna sellele tuginedes saab laenuvõtjate krediidiriski adekvaatselt hinnata ja tagada tulevikus ettevaatliku laenuandmise.

               (17)

               2015. aasta õigusteenuste reguleerimise seaduse (edaspidi „2015. aasta seadus“) rakendamine algas 2016. aasta lõpupoole. 2015. aasta seaduse täielik rakendamine on Iirimaa õigusteenuste sektori konkurentsivõime suurendamiseks hädavajalik, sest see võimaldab advokaatidel (barrister) otse kutsealale siseneda, kontsernide loomist mitmel kutsealal tegutsevate büroode poolt ja teistes riikides kasutusel olevate alternatiivsete ärimudelite toimimist Iirimaal. Sõltumatud õigusteenused on sisendiks kõigis majandussektorites ja nende kulud mõjutavad Iirimaa konkurentsivõimet. Seetõttu on äärmiselt tähtis, et 2015. aasta seaduse rakendamisega kehtestatakse avaliku konsultatsiooni järel konkurentsi soodustava ja kulusid vähendava mõjuga sätted või lisatakse need sätted õigusteenuste reguleerimisasutuse väljaantavatesse eeskirjadesse, selleks et konkurentsi edendada ja kulusid kahandada.

               (18)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Iirimaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Iirimaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust iirimaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (19)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (20)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 3,

         SOOVITAB Iirimaal võtta aastatel 2017–2018 järgmisi meetmeid.

               1.

               Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist. Kasutada headest majandus- ja finantstingimustest, sealhulgas varade müügist saadud juhuslikke tulusid valitsemissektori võla suhtarvu kiiremaks vähendamiseks. Piirata maksukulutuste ulatust ja arvu ning laiendada maksubaasi.

               2.

               Suunata valitsemissektori kulutusi paremini, seades esikohale avaliku sektori investeeringud transpordi, veeteenuste ja innovatsiooni valdkonnas, toetades eeskätt VKEsid. Parandada sotsiaalset taristut, sealhulgas sotsiaaleluruume ja kvaliteetseid lapsehoiuteenuseid; esitada terviklik poliitikameetmete pakett töötute aktiveerimiseks, et suurendada madala kvalifikatsiooniga inimeste töövõimalusi ja aidata madala tööhõivega kodumajapidamisi.

               3.

               Saavutada viivislaenude jätkuv ja püsivam vähenemine, kasutades strateegiaid, mis hõlmavad võlgade sissenõudmisest loobumist elujõuliste ettevõtete ja kodumajapidamiste puhul, ning pöörates erilist tähelepanu pikaajaliste võlgnevuste lahendamisele.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Läti 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/66

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Läti 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/17)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse, (3) milles ta käsitles Läti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitas arvamuse Läti 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (4) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Lätit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Läti 2015. aasta riigiaruande. Selles hinnati Läti edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel.

               (7)

               15. aprillil 2015 esitas Läti oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning ta saab kasu süsteemse pensionireformi klausli kohaldamisest, mille Eurostat on kinnitanud. Läti on oma 2015. aasta stabiilsusprogrammis taotlenud ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast, kuna ta jätkab oluliste struktuurireformide elluviimist tervishoiusektoris. Tervishoiusektori reformi eelarvekulu moodustab 2016. aastal 0,2 % SKPst. Reform suurendab prognooside kohaselt 2023. aastaks tööhõivet 0,6 % ja SKPd 2,2 %. Positiivne mõju majanduskasvule ja riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele on hinnangute kohaselt usutav. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal ületab 2016. aastaks prognoositud struktuurne puudujääk (2,2 % SKPst) aga nõuetekohast kindlusvaru seoses aluslepingu kohase kontrollväärtusega 3 % SKPst, millest tuleks struktuurireformi klausli kohaldamise nõuetele vastamiseks kinni pidada. Tunnistades küll käimasoleva tervishoiusektori reformi vajalikkust, on nõukogu seetõttu seisukohal, et Läti ei täida taotletud ajutise kõrvalekalde võimaldamise tingimusi 2016. aastal.

               (9)

               2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus hoida valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki üldjoontes stabiilsena (1,4 % SKPst 2016. aastal ja 1,3 % SKPst 2017. aastal) ning suurendada seda 1,7 %ni SKPst 2018. aastal. Nende eesmärkide täitmiseks kavatseb valitsus saavutada struktuurse eelarvepuudujäägi 1,8 % SKPst 2016. aastal ja 1,4 % SKPst alates 2017. aastast. Stabiilsusprogrammiga ettenähtud kohandamiskava sisaldab kõrvalekaldumist, mille aluseks on struktuurireformi klausel, mille kohaldamise tingimusi ei paista Läti aga täitvat, ning 2016.–2019. aastaks kavandatud täiendavad riigikaitsekulutused on selles liigitatud ühekordseteks meetmeteks. Stabiilsusprogrammi kohaselt oodatakse valitsemissektori võla suhte vähenemist 37 %-lt SKPst 2015. aastal 34 %ni SKPst 2018. aastaks, mõningate kõikumistega vahepealsetel aastatel tulenevalt likviidsete varade akumuleerimisest võlahalduse eesmärgil. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. 2015. aastaks planeeritud meetmed on suures osas rakendatud selliselt, nagu need olid eelarvestatud. Kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2016. aastast võetavaid meetmeid ei ole aga piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal vastab Läti 2015. aastal asjaomasele nõudele, võttes arvesse süsteemse pensionireformi klausli kohaldamist. 2016. aastal esineb märkimisväärse kõrvalekalde oht. Nõutav on struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 0,3 % SKPst, võttes arvesse süsteemse pensionireformiga seoses lubatud kõrvalekallet. Komisjoni prognoosi kohaselt on kõrvalekalle 0,3 % SKPst, mis on seotud ka asjaoluga, et riigikaitsekulutusi ei saa liigitada ühekordseteks meetmeteks. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Läti ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (10)

               Loomisel on sõltumatu riiklik akrediteerimisasutus ja Läti kõrgharidussüsteemi jaoks on väljatöötamisel uus kvaliteedi tagamisele suunatud rahastamismudel. Hoolimata sellest, et teadus- ja innovatsioonisüsteemi reformimisel kooskõlas aruka spetsialiseerumise raamistikuga on saavutatud mõningast edu, toovad killustatud teadus- ja innovatsioonisüsteemi suunatud ebapiisavad avaliku sektori vahendid kaasa kehvasid teadustöö tulemusi. Läti investeeris teadus- ja arendustegevusse 2013. aastal vaid ligikaudu 0,6 % SKPst, olles selle tasemega liidus tagantpoolt kolmandal kohal. Avaliku sektori teadus- ja arendustegevuse kulude maht moodustas 2013. aastal ainult 0,43 % SKPst. Innovatsiooni ning suurema lisaväärtusega ja teadmistepõhistesse sektoritesse tehtavate erasektori investeeringute puudumine kahandab konkurentsivõimet.

               (11)

               Hoolimata töötuse vähendamisel saavutatud edust, on vähenevat tööjõudu silmas pidades vaja täiendavaid meetmeid noorte töötuse ja selle negatiivsete pikaajaliste tagajärgede ennetamiseks. Läti on saavutanud mõningast edu kutsehariduse ja -koolituse ning selle raamesse kuuluva õpipoisiõppe reformimisel; probleemiks on aga jäänud selle atraktiivsus, mis on tingitud VKEde vähesest kaasamisest.

               (12)

               Kuigi tehtud on märkimisväärsel hulgal analüütilist ja planeerimistööd, ei ole sotsiaalabi reformid edasi liikunud ning nende toetuseks ei ole eelarves kavandatud piisavaid vahendeid. Töötus- ja sotsiaalabi hüvitiste vähene katvus ja ebapiisavus välistab tõhusate meetmete võtmise selleks, et vähendada vaesust, sotsiaalset tõrjutust ja kõrget ebavõrdsuse taset. Neis tingimustes on sotsiaalkulutustel vaesuse vähendamisele väike mõju. 2014. aastal oli ligikaudu 32,7 % Läti elanikkonnast vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus ning sissetulekute ebavõrdsus on endiselt üks suuremaid liidus. Aktiivse tööturupoliitika meetmete katvus ja rahastamine on jäänud teiste liikmesriikidega võrreldes kesiseks. Madala sissetulekuga töötajate suur maksukiil on jäänud ametlikult töötamise motivatsiooni pärssivaks teguriks ja vähendab nõudlust madala kvalifikatsiooniga tööjõu järele; samal ajal on keskkonnamaksud ja tõhusad omandimaksud märkimisväärseks kasutamata potentsiaaliks. Tervishoiu vähene avaliku sektori poolne rahastamine ja suured omast taskust makstavad summad, ebapiisav keskendumine tulemuste saavutamise stiimulitele ja tõhususele ning hoolduse koordineerimatus on andnud tulemuseks selle, et suurel osal elanikkonnast on vaid piiratud juurdepääs tervishoiusüsteemile. Vaja on jätkata meetmete võtmist tervishoiusüsteemi kättesaadavuse, kulutõhususe ja kvaliteedi parandamiseks ning haiglate rahastamise sidumiseks tulemuspõhiste mehhanismidega.

               (13)

               Läti on saavutanud märkimisväärset edu kohtusüsteemi reformimisel. Tsiviil- ja kaubandusasjade lahendamise määr on siiski jäänud madalaks, mis paneb ettevõtetele lisakoormuse. Justiitsnõukogu ja kohtute eesistujate rolli kohtureformide elluviimisel tuleks suurendada. Maksudest kõrvalehoidumise vastane võitlus ja maksukogumise asjakohasus on ebapiisav ning maksustamise vältimise tase on jäänud kõrgeks. Kuigi maksejõuetuse seadus on vastu võetud, on veel jäänud probleeme asjakohaste maksejõuetuse põhimõtetega ning pankrotihaldurite tõhusa järelevalvesüsteemiga. Ettevõtluskeskkonnale ja avalike teenuste kvaliteedile tooksid kasu tugevamad huvide konfliktide ja korruptsiooni vastased meetmed, eelkõige haavatavates sektorites, nagu riigihanked, ehitus ja tervishoid. Konkurentsinõukogu tehtud konkurentsiseaduse muudatusettepanekute osas, millega talle antaks suurem institutsionaalne ja rahaline sõltumatus, mis võimaldaks tal võtta tõhusaid meetmeid avaliku sektori asutuste vastu, ei ole edusamme tehtud. Avaliku teenistuse seadust ei ole parlament vastu võtnud. Oluline on, et lisataks kohalik omavalitsustasand.

               (14)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Lätile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga liidu üldise majandusjuhtimise tugevdamise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, lisades tulevastesse riigi tasandi otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (15)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (6). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Läti tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Lätil võtta ajavahemikus 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada, et kõrvalekaldumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgist 2015. ja 2016. aastal oleks piiratud kõrvalekaldega, mis on lubatud seoses süsteemse pensionireformiga.

               2.

               Parandada kutseharidust ja -koolitust, kiirendada õppekavade reformi ning suurendada töökohal toimuva väljaõppe pakkumist. Tagada, et kõrgharidussüsteemi uue rahastamismudeliga tunnustataks kvaliteeti. Suunata teaduse rahastamist sihipärasemalt ja pakkuda stiimuleid erasektori investeeringuteks innovatsiooni, tuginedes aruka spetsialiseerumise raamistikule.

               3.

               Astuda konkreetseid samme sotsiaalabi reformimiseks, tagades hüvitiste piisavuse, ning võtta meetmeid tööalase konkurentsivõime parandamiseks. Vähendada madalapalgaliste töötajate suurt maksukiilu, nihutades maksukoormust muudele allikatele, mis pärsivad majanduskasvu vähem. Võtta meetmeid tervishoiusüsteemi kättesaadavuse, kulutõhususe ja kvaliteedi parandamiseks ning haiglate rahastamise sidumiseks tulemuspõhiste mehhanismidega.

               4.

               Parandada kohtusüsteemi tõhusust, suurendades kõigi osaliste (sh pankrotihaldurite) vastutust, pakkudes piisavaid vahendeid võitluseks maksudest kõrvalehoidumise vastu ning tugevdades justiitsnõukogu rolli. Täiustada avalikku teenistust reguleerivaid õigusakte, et tugevdada huvide konfliktide korral rakendatavat korda ning siduda töötasu töötaja vastutusega.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Läti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 63).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (6)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.