               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.11.2019
            COM(2019) 608 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega ajakohastatakse läbirääkimisjuhiseid läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega

               LISA

               Juhised läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega

               1.Preambul

               Lisaks üldisele viitele Cotonou lepingule ja sellele järgnevale lepingule viidatakse muu hulgas eelkõige järgmisele:

               ·lepinguosaliste pühendumus edendada ja kiirendada AKV riikide majanduslikku, kultuurilist ja sotsiaalset arengut eesmärgiga aidata kaasa rahu, heaolu ja turvalisuse saavutamisele ning edendada stabiilset ja demokraatlikku poliitilist keskkonda;

               ·lepinguosaliste pühendumus austada inimõigusi, sealhulgas töötajate põhiõiguste, demokraatlike põhimõtete ja õigusriigi valdkonnas, mis on AKV-ELi partnerluse olulised osad, ning heale valitsemistavale, mis on AKV-ELi partnerluse põhielement;

               ·lepinguosaliste pühendumus järgida rahvusvaheliselt kokkulepitud põhimõtteid ja eeskirju, mille eesmärk on edendada vastastikku toetavaid suhteid kaubanduse ja kestliku arengu vahel, sealhulgas toetada kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 ja selle kestliku arengu eesmärke ning ÜRO kliimamuutuste raamkonventsiooni kohast Pariisi kokkulepet;

               ·lepinguosaliste pühendumus keskenduda omavahelises partnerluses vaesuse vähendamisele ja selle lõplikule kaotamisele kooskõlas selliste eesmärkidega nagu kestlik areng ja AKV riikide järkjärguline lõimimine maailmamajandusse ning seetõttu rajada AKV-ELi majandus- ja kaubanduskoostöö AKV riikides olemasolevatele piirkondliku integratsiooni algatustele;

               ·AKV-ELi majandus- ja kaubanduskoostöö eesmärk edendada AKV riikide sujuvat ja järkjärgulist lõimimist maailmamajandusse, võttes nõuetekohaselt arvesse nende poliitilisi valikuid ja arenguprioriteete ning eelkõige nende enda vaesuse vähendamise strateegiaid (eelkõige vaesuse vähendamise strateegia programme), edendades seeläbi nende kestlikku arengut ja aidates kaasa vaesuse kaotamisele AKV riikides;

               ·lepinguosaliste pühendumus toetada piirkondlikku integratsiooniprotsessi AKV riikide rühmas ja edendada piirkondlikku integratsiooni kui peamist vahendit AKV riikide lõimimiseks maailmamajandusse;

               ·lepinguosaliste pühendumus tugevdada majandus- ja kaubanduskoostööd ning luua omavahel uus kaubandusdünaamika, et hõlbustada AKV riikide üleminekut liberaliseeritud maailmamajandusele;

               ·lepinguosaliste pühendumus võtta majandus- ja kaubanduskoostöös arvesse AKV riikide ja piirkondade erinevaid vajadusi ja erinevat arengutaset;

               ·lepinguosaliste pühendumus täita Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) raames võetud kohustusi ja edendada WTO eesmärke;

               ·lepinguosaliste ühine eesmärk tõhustada koostööd kõikides kaubandusega seotud valdkondades ning saavutada kaupade ja teenustega kauplemise järkjärguline ja vastastikune liberaliseerimine kooskõlas WTO eeskirjadega, võttes arvesse AKV riikide arengutaset ning majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid piiranguid, millega nad silmitsi seisavad;

               ·lepinguosaliste pühendumus tagada, et Cotonou lepingu ja sellele järgneva lepingu ning majanduspartnerluslepingute raames tehtavad jõupingutused tugevdavad üksteist vastastikku.

               2.Lepingute laad ja reguleerimisala

               Majanduspartnerluslepingutega püütakse soodustada AKV riikide tõrgeteta ja järkjärgulist integreerumist maailmamajandusse, võttes asjakohaselt arvesse nende poliitilisi valikuid ja arengu prioriteete, seega kaasa aidates nende püsivale arengule ja vaesuse kaotamisele AKV riikidest.

               Vastavalt Cotonou lepingu artikli 36 lõikele 1 ja AKV-ELi uue partnerluslepingu asjakohasele sättele, kui lepingut hakatakse kohaldama, on läbirääkimiste eesmärk sõlmida majanduspartnerluslepingud AKV allrühmadega, mis on määratletud vastavalt Cotonou lepingu artikli 37 lõikele 3 ja AKV-ELi uue partnerluslepingu asjakohasele sättele, kui lepingut hakatakse kohaldama, võttes arvesse AKV riikide piirkondlikku integratsiooniprotsessi.

               Majanduspartnerluslepingud on suunatud lepinguosaliste tihedama majandusintegratsiooni edendamisele, kaotades järk-järgult nendevahelised kaubandustõkked ja tõhustades koostööd kõigis kaubandusega seotud valdkondades täielikus kooskõlas WTO sätetega.

               Majanduspartnerluslepingud on kooskõlas Cotonou lepingu ja sellele järgneva lepingu eesmärkide ja põhimõtetega, eelkõige selle III osa II jaotise sätetega. Majanduspartnerluslepingute läbirääkimistel võetakse seetõttu eelkõige arvesse lepinguosaliste erinevat arengutaset, AKV riikide konkreetseid majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid piiranguid ning suutlikkust oma majandust liberaliseerimisprotsessiga kohandada.

               3.Kaubavahetus

               3.1.Eesmärk

               Majanduspartnerluslepingute eesmärk on luua lepinguosaliste vahel vabakaubanduspiirkondi, mis põhinevad Cotonou lepingu ja sellele järgneva lepingu arengueesmärkidel kooskõlas WTO sätetega. Seetõttu ollakse arusaamisel, et järgmised turulepääsu tingimused oleksid kättesaadavad üksnes kõnealuste majanduspartnerluslepingute raames.

               3.2.Imporditollimaksud

               ·Import Euroopa Liitu

               Majanduspartnerluslepingud põhinevad praegu Cotonou lepingus ja sellele järgnevas lepingus sätestatud turulepääsutingimustel ning parandavad neid veelgi. Tollimaksude edasise kaotamise erikord määratakse kindlaks läbirääkimiste käigus, võttes arvesse AKV riikide olemasolevaid ja võimalikke ekspordihuve ning kaubanduse liberaliseerimise meetmete mõju eelkõige AKV riikide piirkondlikule integratsioonile.

               ·Import AKV riikidesse

               Pidades silmas peaeesmärki edendada arengut piirkondliku majandusintegratsiooni ja asjakohase poliitika abil, püütakse läbirääkimistega 1) kaotada üleminekuperioodi jooksul EÜst pärit impordi tollimaksud peaaegu kogu kaubanduselt ja 2) kaotada majanduspartnerluslepingute jõustumisel kõik tollimaksudega samaväärse toimega maksud.

               AKV riikide tollimaksude kaotamise ajakava ja kaubanduse liberaliseerimisega hõlmatud toodete lõplik nimekiri kajastab majanduslikke, sotsiaalseid ja keskkonnaalaseid piiranguid, millega nad silmitsi seisavad, ning nende suutlikkust kohandada oma majandust liberaliseerimisprotsessiga. Seetõttu rakendatakse Cotonou lepingu, sellele järgneva lepingu ja WTO eeskirjadega kooskõlas olevat üleminekuperioodi paindlikult, et võtta arvesse asjaomaste AKV riikide eripiiranguid. Samasugust paindlikkust kohaldatakse hõlmatavate toodete ja AKV riikide liberaliseerimiskohustuste ajakava/rütmi suhtes.

               Sellega seoses uurivad lepinguosalised iga juhtumi puhul eraldi eksporditoetuste mehhanismide võimalikku mõju kaubanduse liberaliseerimise protsessile.

               Olenemata eespool kirjeldatust võimaldavad AKV riigid Euroopa Liidule igal ajal vähemalt sama soodsat kohtlemist kui enamsoodustusrežiim. See ei kehti AKV riikide vaheliste või AKV riikide poolt teistele arengumaadele piirkondlike lepingute või muude WTO nõuetele vastavate kaubandussätete raames tehtavate kontsessioonide suhtes.

               Pidades silmas Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklit 349 ning Cotonou lepingu ja sellele järgneva lepingu raames sõlmitud kokkuleppeid, võetakse läbirääkimiste käigus arvesse Euroopa Liidu äärepoolseimate piirkondade erihuve. Sellega seoses võib majanduspartnerluslepingutega eelkõige ette näha erimeetmed kõnealustest piirkondadest pärit toodetega kauplemise toetamiseks, et integreerida need lühikeses perspektiivis piirkonnasisesesse kaubandusse kooskõlas WTO sätetega.

               AKV riigid kohustuvad vähemalt automaatselt laiendama Euroopa Liidule võimaldatavat kohtlemist kõigile teistele asjaomase majanduspartnerluslepingu osalistele, eelistatavalt enne kaubanduse liberaliseerimist Euroopa Liiduga.

               Kui kaubanduse liberaliseerimine tekitab suuri raskusi, võivad AKV riigid Euroopa Liiduga konsulteerides ajutiselt peatada liberaliseerimise ajakava rakendamise ja vajaduse korral muuta vabakaubanduspiirkonna lõplikuks loomiseks tehtavate edusammude tempot täielikus kooskõlas WTO sätetega.

               AKV riikide kaubanduse liberaliseerimise plaanid ja ajakava on majanduspartnerluslepingute osa. See sisaldab asjakohaseid tootenimekirju ja tollimaksude kaotamise ajakavasid. Kõnealused nimekirjad ja ajakavad viimistletakse läbirääkimiste käigus.

               ·Tollimaksu baasmäärad

               Tollimaksu baasmäärad, mille suhtes kokkulepitud vähendamisi kohaldatakse, on enamsoodustusrežiimi tollimaksud, mida AKV riigid majanduspartnerluslepingute allkirjastamise päeval tegelikult kohaldavad. Need määratakse kindlaks igale majanduspartnerluslepingule lisatud loendis.

               3.3.Üldsätted

               Ekspordimaksud. Kõik lepinguosaliste vahelises kaubanduses kohaldatavad ekspordimaksud kaotatakse kokkulepitud ajakava alusel, mis ei ületa kümmet aastat.

               Lepinguosaliste vahelises kaubanduses ekspordi või impordi suhtes kohaldatavad koguselised piirangud ja samaväärse toimega meetmed kaotatakse majanduspartnerluslepingute jõustumisel.

               Võrdne kohtlemine ja fiskaalmeetmed. Majanduspartnerluslepingutesse lisatakse standardne võrdse kohtlemise säte, millega tagatakse, et lepinguosaliste tooteid koheldakse vähemalt sama soodsalt kui omamaist päritolu samasuguseid tooteid. Mis tahes diskrimineerivad riigisisesed fiskaalmeetmed või -tavad, mis on juba olemas, kõrvaldatakse majanduspartnerluslepingute jõustumisel.

               Maksuerand. Majanduspartnerluslepingud sisaldavad maksuerandi klauslit kooskõlas Cotonou lepingu artikliga 52 ja sellele järgneva lepingu asjakohase maksuerandi sättega, kui seda hakatakse kohaldama.

               Erinev kiirus. Kui see on kooskõlas asjaomaste AKV piirkondade integratsioonieesmärkidega, nähakse majanduspartnerluslepingutega ette kaubanduse liberaliseerimise erinev kiirus, võttes arvesse asjaomaste AKV riikide arengutaset ning piirkonnas esinevat integratsiooni intensiivsuse erinevust kooskõlas piirkonnasisese integratsiooniprotsessiga.

               Toiduga kindlustatus. Leping sisaldab sätteid, mille eesmärk on suurendada toiduga kindlustatust kooskõlas WTO eeskirjadega.

               Kaitsemeetmed. Kaitsemeetmeid kohaldatakse kooskõlas WTO asjakohaste sätetega.

               Dumpinguvastased meetmed. Kui üks lepinguosaline leiab, et teine lepinguosaline tegeleb kaubandust kahjustava dumpingu või subsideerimisega GATTi sätete tähenduses, võib ta sellise tegevuse suhtes võtta asjakohaseid meetmeid kooskõlas GATTi/WTO eeskirjade ja tavadega. Sellega seoses pöörab Euroopa Liit erilist tähelepanu asjaomaste AKV riikide konkreetsele majanduslikule ja sotsiaalsele olukorrale.

               Praeguse olukorra säilitamine. Lepinguosalised lepivad kokku, et uusi tollimakse ei kehtestata ega olemasolevaid tollimakse ei suurendata ning kumbki lepinguosaline ei kehtesta pärast piirkondliku rühma ja ELi vaheliste lepingute jõustumist uusi koguselisi piiranguid ega samaväärse toimega meetmeid.

               Läbipaistvus. Mõlemad lepinguosalised peavad teineteisele edastama oma tollitariifistiku ja kõik sellesse tehtavad hilisemad muudatused.

               Erandite klausel. Leping sisaldab standardset erandite klauslit, mis võimaldab võtta meetmeid näiteks avaliku korra, inimeste, loomade või taimede elu või tervise kaitseks, taastumatute loodusvarade säilitamiseks jne, tingimusel et selliseid meetmeid kohaldatakse kooskõlas WTO eeskirjadega.

               Kaupade klassifitseerimine. Lepinguosaliste vahelises kaubavahetuses kasutatakse kaupade klassifitseerimiseks harmoneeritud süsteemi.

               3.4.Päritolureeglid, halduskoostöö ja finantsvastutus

               Läbirääkimised päritolureeglite, halduskoostöö ja finantsvastutuse üle põhinevad standardsetel ELi sooduspäritolureeglitel ja iga majanduspartnerluslepingu raames kehtivatel päritolureeglitel. Sellega seoses hindab Euroopa Liit AKV riigi (riikide) esitatud konkreetseid taotlusi päritolureeglite muutmiseks, mille eesmärk on lihtsustada kehtivaid eeskirju ja parandada AKV riikide praegust turulepääsu.

               Leping annab lepinguosalistele õiguse võtta asjakohaseid meetmeid halduskoostöö puudumise või juhtimisvigade korral. Mis puutub tollimaksude alalaekumisse, mis on seotud sooduskorra alusel toimuva impordi puuduliku juhtimisega, võiks asjakohased meetmed kindlaks määrata horisontaalse nõukogu otsuse alusel.

               3.5.Toll, kaubanduse lihtsustamine ja pettusevastased meetmed

               Läbirääkimiste eesmärk on lihtsustada kõiki impordi ja ekspordiga seotud nõudeid ja menetlusi, eelkõige seoses tolliprotseduuride, impordi litsentsimise, tolliväärtuse määramise, transiidieeskirjade ja eksportkauba eelinspekteerimisega, tuginedes kõrgeimatele rahvusvahelistele standarditele ja kooskõlas WTO kaubanduse lihtsustamise lepingu sätetega. Leping sisaldab protokolli vastastikuse haldusabi kohta tolliküsimustes. See sisaldab ka pettusevastast klauslit, et vältida tariifsete soodustuste kuritarvitamist.

               4.Teenustekaubandus ja investeeringud

               4.1.Kohaldamisala

               Lepinguga nähakse ette teenuskaubanduse ja investeeringute järkjärguline ja vastastikune liberaliseerimine, mille eesmärk on tagada turulepääsu võimaluste võrreldav tase kooskõlas asjakohaste WTO eeskirjadega, eelkõige GATSi V artikliga, võttes arvesse asjaomaste AKV riikide arengutaset. [Lepingutes sätestatakse, et audiovisuaalteenuseid käsitletakse eraldi lepinguosaliste kultuurikoostööd ja -partnerlust käsitlevates erilepingutes. Nende lepingutega tagatakse Euroopa Liidule ja selle liikmesriikidele ning AKV riikidele võimalus säilitada ja arendada suutlikkust määratleda ja rakendada oma kultuuri- ja audiovisuaalpoliitikat kultuurilise mitmekesisuse säilitamiseks, tunnustades, säilitades ja edendades samal ajal AKV riikide kultuurilisi väärtusi ja identiteeti, edendada kultuuridevahelist dialoogi, parandades nende riikide kultuurikaupade ja -teenuste turulepääsu võimalusi vastavalt Cotonou lepingu artiklile 27 ja sellele järgneva lepingu asjakohastele sätetele, kui neid hakatakse kohaldatama.

               Lepinguosalised lepivad kokku, et kumbki lepinguosaline ei võta pärast piirkondliku rühmituse ja Euroopa Liidu vaheliste lepingute jõustumist uusi ega diskrimineerivamaid meetmeid.

               Liberaliseerimine toimub asümmeetriliselt. AKV riikidele võimaldatakse teatavat paindlikkust, mis sõltub nende arengutasemest nii üldises kui ka sektori ja allsektori osas, kooskõlas GATSi sätetega, eelkõige nendega, mis käsitlevad arengumaade osalemist liberaliseerimislepingutes.

               Euroopa Liidu puhul ei ole üleminekuperiood pikem kui 10 aastat.

               AKV poolel kohaldatakse paindlikult üleminekuperioodi, mis on kooskõlas Cotonou lepingu, sellele järgneva lepingu ja WTO eeskirjadega, et võtta arvesse asjaomaste AKV riikide eripiiranguid.

               Majanduspartnerluslepinguga ühinenud AKV riigid kohustuvad omavahel kohaldama vähemalt sama korda, mida nad kohaldavad Euroopa Liidu suhtes.

               Majanduspartnerluslepingud kinnitavad Cotonou lepingu artikli 42 ja sellele järgneva lepingu asjakohaste sätete alusel võetud kohustusi, kui viimast lepingut hakatakse kohaldama.

               4.2.Praktiline korraldus

               Kui see on põhjendatud konkreetsete majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste piirangutega, millega AKV riigid kokku puutuvad, võib läbirääkimised edasi lükata. Sellisel juhul hindavad lepinguosalised majanduspartnerluslepingute üle peetavate läbirääkimiste käigus olukorda korrapäraselt. Nad tagavad, et läbirääkimiste ettevalmistavat etappi kasutatakse aktiivselt läbirääkimiste ettevalmistamiseks, kasutades eelkõige asjakohast toetust teenuste arendamiseks kooskõlas Cotonou lepingu sätetega, eelkõige selle artikli 41 lõikega 5 ja sellele järgneva lepingu asjakohaste sätetega, kui neid hakatakse kohaldatama.

               5.Jooksvad maksed ja kapitali liikumine

               Majanduspartnerluslepingutega kinnitatakse taas Cotonou lepingu II lisa artikli 12 ja sellele järgneva lepingu asjakohaste sätete alusel võetud kohustusi, kui viimast lepingut hakatakse kohaldama.

               Finantsturgude tugevdamiseks ja arendamiseks püüavad lepinguosalised pidada läbirääkimisi kapitalituru edasiseks avamiseks rohkem kui otseinvesteeringuteks, järgides samal ajal kehtivaid rahanduskokkuleppeid ja võttes arvesse vajadust töötada välja asjakohane reguleeriv raamistik.

               Lepingud sisaldavad klauslit, millega nähakse ette selle peatüki võimalik läbivaatamine, et tagada sidusus majanduspartnerluslepingute ja muude asjakohaste lepingute raames võetud kohustuste, sealhulgas GATSist tulenevate kohustuste vahel.

               6.Kaubandusega seotud valdkonnad

               6.1.Üldist

               Majanduspartnerluslepingutega kinnitatakse taas Cotonou lepingu
                  1
                ja sellele järgneva lepingu raames võetud kohustusi, eelkõige seoses konkurentsipoliitika, intellektuaalomandi õiguste (sealhulgas geograafiliste tähiste) kaitse, standardimise ja sertifitseerimise, sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete, kaubanduse ja keskkonna, kaubandus- ja tööstandardite, tarbijapoliitika ning tarbijate tervise kaitsega. Need sätted vaadatakse läbi, pidades silmas eelseisvate mitmepoolsete kaubandusläbirääkimiste tulemusi.

               6.2.Konkreetsed valdkonnad

               Lisaks kohaldatakse järgmiste valdkondade suhtes järgmist:

               Investeeringud. Kooskõlas eesmärgiga „vähendada vaesust ja see lõpuks kaotada kooskõlas kestliku arengu eesmärgiga“ (ning võttes arvesse Cotonou lepingu artikleid 1, 29, 75–78, II lisa ja sellele järgneva lepingu asjakohaseid sätteid, kui neid hakatakse kohaldama) lepivad lepinguosalised kokku reguleeriva raamistiku loomises, mis hõlbustab, tõhustab ja stimuleerib nendevahelisi vastastikku kasulikke kestlikke investeeringuid. Kõnealune raamistik põhineb diskrimineerimiskeelu, avatuse, läbipaistvuse ja stabiilsuse põhimõtetel.

               Kui mõlemad lepinguosalised on määratlenud selle läbirääkimiste valdkonnaks ning kui täiendavatest riigi- või piirkonnapõhistest läbirääkimisjuhistest ei tulene teisiti, võib investeeringute kaitset käsitlevate sätete üle pidada läbirääkimisi, mis kinnitavad pädevates rahvusvahelistes foorumites või kahepoolselt kokku lepitud parimaid tulemusi. Kõnealused sätted peaksid tagama investorite ja investeeringute tugeva kaitse, säilitades samal ajal täielikult lepinguosaliste õiguse kehtestada oma territooriumil õigusnorme, et saavutada õiguspäraseid poliitikaeesmärke.

               Riigihanked. Majanduspartnerluslepingute eesmärk on tagada hanke-eeskirjade ja -meetodite täielik läbipaistvus kõigil valitsustasanditel, järgides WTO riigihangete lepingu põhimõtteid. Lisaks püüavad lepinguosalised oma hanketurge järk-järgult liberaliseerida, lähtudes diskrimineerimiskeelu põhimõttest ja võttes arvesse arengutaset.

               Standardid, tehnilised eeskirjad ja vastavushindamine. Majanduspartnerluslepingud peaksid sisaldama põhjalikku peatükki tehniliste kaubandustõkete kohta, mis tugineks WTO tehniliste kaubandustõkete lepingule ja läheks sellest kaugemale.

               Sanitaar- ja fütosanitaarstandardid. Majanduspartnerluslepingud peaksid sisaldama põhjalikku peatükki sanitaar- ja fütosanitaarstandardite kohta, tuginedes WTO sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete lepingule.

               Andmekaitse. Majanduspartnerluslepingutes seatakse eesmärk teha tööd selle nimel (muu hulgas teabe ja ekspertide vahetamise kaudu), et kõrvaldada lepinguosaliste vahel isikuandmete vaba liikumise takistused, mis tulenevad isikuandmete ebapiisavast kaitsest.

               Intellektuaalomandi õigused. Majanduspartnerluslepingutega peaks looma piisava, tasakaalustatud ja tõhusa kaitsetaseme ning nägema ette täitmise tagamise sätted tsiviilõiguses ja piiril intellektuaalomandi õiguste, sealhulgas geograafiliste tähiste valdkonnas.

               Kaubandus ja konkurents. Majanduspartnerluslepingute eesmärk peaks olema minimeerida konkurentsimoonutusi sätete abil, mis käsitlevad konkurentsipoliitikat, subsiidiume ja riigi omandis olevaid ettevõtteid. Kõnealused sätted ei takista avalike teenuste osutamist.

               Kaubandus ja kestlik areng. Majanduspartnerluslepingud peaksid järgima asjakohaseid rahvusvaheliselt kokkulepitud tööõiguse alaseid põhimõtteid ja -eeskirju (sealhulgas soo alusel diskrimineerimise keeld) ning kaubanduse ja kestliku arengu, sealhulgas säästva kalanduse ja kliimamuutustega seotud keskkonnaaspekte, eelkõige Pariisi kokkulepet. Majanduspartnerluslepingud peaksid sisaldama sätteid nende eeskirjade tõhusa rakendamise ja järelevalve kohta ning mehhanismi lepinguosaliste vaheliste vaidluste lahendamiseks.

               Põllumajandusdialoog. Arvestades põllumajandussektori olulisust AKV riikide sotsiaal-majandusliku arengu ja toiduga kindlustatuse seisukohast, võidakse majanduspartnerluslepingutega ette näha põllumajandusalane dialoog (põllumajanduspartnerlus), mis võib hõlmata selliseid küsimusi nagu toorained ja piirkondlikud väärtusahelad, uute tehnoloogiate kasutamine ja kestlikud toidusüsteemid.

               6.3.Rakendamine

               Majanduspartnerluslepingu nõukogu (vt allpool punkt 8), keda abistab kõrgematest tehnilistest ekspertidest koosnev rakendamise ühiskomitee, jälgib kõnealuste sätete rakendamist. Rakendamise ühiskomitee tuleb kokku korrapäraselt ja vähemalt kord aastas. Ühiskomitee koostab aastaaruanded, milles hinnatakse tehtud edusamme ja sõnastatakse soovitused edasisteks saavutusteks vajalike meetmete, sealhulgas arengukoostöö kohta vastavalt Cotonou lepingu sätetele ja sellele järgneva lepingu asjakohastele sätetele, kui neid hakatakse kohaldama.

               7.Vastastikune täiendavus

               Majanduspartnerluslepingud ja AKV partnerite arengustrateegiad (eelkõige vaesuse vähendamise strateegiadokumendid) peavad olema vastastikku toetavad. Eelkõige kohustuvad AKV riigid majanduspartnerluslepingute eesmärkide saavutamise hõlbustamiseks lõimima majanduspartnerluslepingud täielikult oma arengustrateegiatesse ja EL lõimib need samuti oma arengukoostöö strateegiatesse. See hõlmaks erasektori, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) arengu toetamist, sealhulgas selle soolist mõõdet. Lepinguosalised kohustuvad eraldama selleks piisavalt vahendeid riiklike ja piirkondlike näidisprogrammide raames vastavalt Cotonou lepingu asjakohastele sätetele ja sellele järgneva lepingu asjakohastele sätetele, kui neid hakatakse kohaldama.

               8.Institutsiooniline raamistik

               Iga majanduspartnerluslepingu jaoks luuakse ühine majanduspartnerluslepingu nõukogu, mis täidab järgmisi ülesandeid:

               –tagab majanduspartnerluslepingu nõuetekohase toimimise;

               –uurib lepinguosaliste vaheliste majandus- ja kaubandussuhete arengut;

               –otsib sobivaid meetodeid, et ennetada probleeme, mis võivad tekkida majanduspartnerluslepinguga hõlmatud valdkondades, eelkõige seoses majanduspartnerluslepingu arengueesmärkide saavutamisega;

               –vahetab arvamusi ja annab soovitusi kõigis majandus- ja kaubanduskoostööga seotud ühist huvi pakkuvates küsimustes, sealhulgas tulevaste meetmete kohta majanduspartnerluslepingu nõuetekohaseks rakendamiseks ning eelkõige vajaduse kohta teha arengukoostööd vastavalt Cotonou lepingu asjakohastele sätetele ja sellele järgneva lepingu asjakohastele sätetele, kui neid hakatakse kohaldama.

               Ühise majanduspartnerluslepingu nõukogu istungite koosseis, sagedus, päevakord ja toimumiskoht lepitakse kokku lepinguosaliste vaheliste konsultatsioonide teel.

               Majanduspartnerluslepingu nõukogul on õigus teha otsuseid kõigis majanduspartnerluslepinguga hõlmatud küsimustes. Majanduspartnerluslepingu nõukogu annab Cotonou lepingu artikli 15 ja sellele järgneva lepingu asjakohaste sätete (kui neid hakatakse kohaldama) kohaselt moodustatud ministrite nõukogule aru kogu AKV riikide rühmale ja Euroopa Liidule ühist huvi pakkuvates küsimustes.

               Majanduspartnerluslepinguga tuleks ette näha korrapärased konsultatsioonid ja teabevahetus kodanikuühiskonnaga.

               9.Lõppsätted

               Majanduspartnerluslepingud hõlmavad järgmist:

               –peatükk vaidluste lahendamise kohta ja klausel täitmata jätmise kohta, sealhulgas sätted, mis vastavad Cotonou lepingu artiklitele 96 ja 97 ning sellele järgneva lepingu asjakohastele sätetele, kui neid hakatakse kohaldama. Kaubandust või kaubandusega seotud küsimusi käsitlevad vaidluste lahendamise sätted ei mõjuta lepinguosaliste õigusi ja kohustusi, mis tulenevad WTO eeskirjadest, eelkõige vaidluste lahendamist reguleerivate eeskirjade ja protseduuride käsitusleppest;

               –klausel edasiste arengute kohta, millega nähakse ette, et majanduspartnerluslepinguid võib laiendada, eelkõige ühinemise kaudu, või liita vastavalt piirkondlikus integratsioonis tehtud edusammudele;

               –klausel jõustumise, kestuse (piiramata), lõpetamise, denonsseerimisel nõutava etteteatamise ja territoriaalse kohaldamise kohta.

               Majanduspartnerluslepingute kohaldamisel on AKV lepingupool piirkondlik rühm või selle liikmesriigid, või piirkondlik rühm ja selle liikmesriigid, vastavalt nende pädevusele. Majanduspartnerluslepinguid kohaldatakse ka lepinguosaliste territooriumidel asuvate kõigi riiklike, piirkondlike või kohalike ametiasutuste poolt võetavate meetmete suhtes.

               10.Läbirääkimiste struktuur ja korraldus

               Cotonou lepingu ja sellele järgneva lepingu asjakohaste sätete kohaselt, kui neid hakatakse kohaldama, kasutatakse läbirääkimiste perioodi ka AKV riikide avaliku ja erasektori suutlikkuse suurendamiseks, et parendada nende suudet määratleda ja rakendada asjakohaseid piirkondlikke ja mitmepoolseid kaubandusstrateegiaid ja -poliitikaid. See hõlmab meetmeid konkurentsivõime suurendamiseks, piirkondlike organisatsioonide tugevdamiseks ja piirkondlike kaubandusintegratsiooni algatuste toetamiseks, toetades vajaduse korral eelarve kohandamist ja maksureformi, samuti taristu ajakohastamist ja investeeringute tõhustamist. Kõnealuseid meetmeid jälgivad piirkondlikud ettevalmistavad töökonnad, mille loovad läbirääkimiste alguses ühiselt majanduspartnerluslepingute üle läbirääkimisi pidav piirkondlik rühm ja Euroopa Liit. Piirkondlikud ettevalmistavad töökonnad esitavad muu hulgas ettepanekuid, mida tuleks arvesse võtta Euroopa Liidu ja AKV riikide vahelises riikliku ja piirkondliku programmitöö alases dialoogis.

               Luuakse asjakohased mehhanismid tagamaks, et ELi ja AKV riikide valitsusväliseid osalejaid teavitatakse läbirääkimiste sisust ja nendega konsulteeritakse ning tagatakse kooskõla käimasolevate AKV-ELi kõnelustega.

                     (1)

                        Cotonou lepingu artiklid 45–51 ja 78 ning sellele järgneva lepingu asjakohased sätted, kui neid hakatakse kohaldama.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.11.2019
            COM(2019) 608 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega ajakohastatakse läbirääkimisjuhiseid läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Aastatel 2002–2014 pidas EL läbirääkimisi majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega. EL pidas neid läbirääkimisi nõukogu poolt 12. juunil 2002 välja antud ulatuslike volituste ja läbirääkimisjuhiste (9930/02) alusel.

               Mitmete asjaolude, sealhulgas partnerite piiratud suutlikkuse tõttu, hõlmavad sõlmitud ja rakendatud lepingud praegu siiski peamiselt ainult kaubavahetust. Muud valdkonnad (nt teenused, investeeringud ja kaubandusega seotud küsimused) ei ole lepingutesse lisatud, kuid neid on sõnaselgelt nimetatud läbivaatamisklauslites seoses tulevase läbivaatamisega. Selline olukord tähendab, et praegused majanduspartnerluslepingud ei ole täielikult kooskõlas 21. sajandi kaubandusolukorraga ning nii ELi kui ka asjaomaste partnerriikide huvidega. Seetõttu on võimalik, et lähiaastatel tekib huvi nende lepingute „süvendamise“ vastu, et hõlmata muu hulgas ka teenused, investeeringud, kaubandus ja kestlik areng, intellektuaalomandi õigused, konkurentsipoliitika ja riigihanked.

               Praeguseks rakendab AKV riikides ja piirkondades 31 riiki seitset erinevat majanduspartnerluslepingut.

               Neist viis riiki, kes praegu rakendavad majanduspartnerluse vahelepingut Ida- ja Lõuna-Aafrikas (Mauritius, Madagaskar, Seišellid, Zimbabwe ja hiljuti ka Komoorid), on taotlenud läbirääkimiste alustamist läbivaatamisklausli alusel. Eesmärk on sõlmida ulatuslik leping, mis aitab neil ära kasutada üleilmsete väärtusahelate võimalusi. Läbirääkimisi sellise ulatusliku lepingu sõlmimiseks alustati 2. oktoobril 2019 Mauritiusel.

               Tulevased läbirääkimised AKV riikide ja piirkondadega, sealhulgas Ida- ja Lõuna-Aafrikas riikidega, toimuvad vastavalt olemasolevatele läbirääkimisjuhistele, mille nõukogu kehtestas 2002. aastal koos volitustega läbirääkimiste alustamiseks. Olemasolevad 2002. aasta läbirääkimisjuhised on juba olemuselt laiaulatuslikud, hõlmates peaaegu kõiki kaubandusega seotud valdkondi. Siiski on need praeguseks sõnastuse poolest osaliselt vananenud ning ei ole kooskõlas ELi hiljutiste poliitiliste algatuste ja prioriteetidega seoses kaubanduse arenguga kogu maailmas, näiteks meie kestliku arengu ja kaubanduspoliitika tugevdamine.

               Seetõttu taotles nõukogu 2002. aastal vastu võetud läbirääkimisjuhiste ajakohastamist, et viia nende sõnastus ja sisu kooskõlla hiljutiste arengute ja poliitikaga kaubandusega seotud valdkondades, eelkõige Euroopa Komisjoni 2015. aasta teatisega „Kaubandus kõigile“, aga ka 2030. aasta tegevuskavaga, selle 17 peamise kestliku arengu eesmärgiga ning Pariisi kokkuleppega kliimamuutuste vastu võitlemise kohta, mis võeti rahvusvaheliselt vastu 2015. aastal.

               Käesolev algatus aitab seega kaasa teatise „Kaubandus kõigile“ rakendamisele, võttes samal ajal arvesse käimasolevaid läbirääkimisi Cotonou lepingu järgse partnerluslepingu üle. Seda võeti arvesse ka komisjoni presidendi poolt 2018. aasta septembris käivitatud Aafrika ja Euroopa kestliku investeerimise ja töökohtade loomise alliansis ning välisinvesteeringute kavas, mis on selle oluline osa.

               Käesoleva algatuse esmane eesmärk on anda komisjonile uuendatud läbirääkimisjuhised majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks AKV riikide ja piirkondadega, mis on kooskõlas ELi praeguse läbirääkimistavaga, ning tagada, et mis tahes edasised läbirääkimised AKV riikide ja piirkondadega vastaksid praegustele kaubandusprobleemidele.

               Üldine eesmärk on pidada AKV riikide ja piirkondadega läbirääkimisi ajakohaste ja kaasaegsete kaubanduslepingute üle, mis hoogustaksid kaubandust ja investeeringuid ning toetaksid nende riikide lõimumist maailmamajandusse.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Eesmärgid on kooskõlas Euroopa Liidu lepinguga, milles on sätestatud, et Euroopa Liidul tuleks ergutada kõikide riikide integreerimist maailmamajandusse, muuhulgas rahvusvahelise kaubanduse tõkete järkjärgulise kaotamise kaudu
                     1
                  .

                  Eesmärgid on ka täielikult kooskõlas Cotonou lepinguga ning eesmärkide ja üldpõhimõtetega, mida kõnealuse lepinguga edendatakse.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Eesmärgid on kooskõlas teiste ELi poliitikavaldkondadega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

                  Vastavalt artikli 207 lõikele 4 teeb nõukogu artikli 207 lõikes 3 osutatud lepingute üle läbirääkimiste pidamiseks ja nende sõlmimiseks otsuse kvalifitseeritud häälteenamusega.

                  Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 3 esitab komisjon soovitused nõukogule, kes võtab vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi.

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 4 on sätestatud, et nõukogu võib anda läbirääkijale juhiseid ning moodustada erikomitee, kellega tuleb läbirääkimiste pidamisel konsulteerida.

                  Mis puutub majanduspartnerluslepingute üle peetavatesse läbirääkimistesse, siis on nõukogu 2002. aastal juba andnud loa läbirääkimiste alustamiseks ning esitanud komisjonile juhised. Läbirääkimisjuhiste ajakohastamine on siiski vajalik uute läbirääkimiste täpsemaks kujundamiseks, et võtta arvesse hiljutisi ELi poliitilisi algatusi ja prioriteete seoses kaubanduse arenguga kogu maailmas. See tähendab muu hulgas, et läbirääkimisjuhistes tuleb kajastada ELi praeguseid püüdlusi lisada oma lepingutesse rahvusvaheliselt kokkulepitud põhimõtted ja eeskirjad tööjõu- ja keskkonnaalaste aspektide kohta, sealhulgas viited kestliku arengu tegevuskavale aastani 2030 ja Pariisi kliimakokkuleppele. Kehtivad läbirääkimisjuhised ei kajasta ka vajadust sätete järele kõnealuste eeskirjade tõhusaks rakendamiseks ja järelevalveks ning mehhanismiks, mille abil lahendada lepinguosaliste vahel selles valdkonnas tekkivaid vaidlusi.

                  Sellest tulenevalt soovitab komisjon nõukogul võtta vastu otsus vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimesele lõigule koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ühine kaubanduspoliitika kuulub ELi ainupädevusse vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 3. Seega subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata (ELi lepingu artikli 5 lõige 3).

               •Proportsionaalsus

                  Komisjoni soovitus on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.

               •Vahendi valik

                  Euroopa Liidu Nõukogu otsus, millega ajakohastatakse läbirääkimisjuhiseid läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Eelseisvasse kestlikkuse mõjuhinnangusse lisatakse järelhindamist käsitlev osa Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidega sõlmitud praeguse majanduspartnerluse vahelepingu rakendamise kohta.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Konkreetseid konsultatsioone kodanike ja sidusrühmadega ei ole ette nähtud, kuna sõnastust ajakohastatakse piiratud ulatuses.

               Komisjon konsulteerib siiski kodanike ja sidusrühmadega individuaalsete läbirääkimiste puhul, mida võidakse tulevikus ajakohastatud läbirääkimisjuhiste alusel pidada.

               Eelkõige käivitatakse eelseisvateks läbirääkimisteks Ida- ja Lõuna-Aafrika majanduspartnerluslepingu riikidega jätkusuutlikkuse mõjuhinnang, et konsulteerida nii ELi kui ka Ida- ja Lõuna-Aafrika piirkonna kodanike ja sidusrühmadega lepingusse lisatavate uute kaubandusteemade võimaliku mõju üle. Esialgsed arutelud algasid 2019. aasta oktoobris ning jätkusuutlikkuse mõjuhinnang viiakse läbi paralleelselt läbirääkimistega, et anda protsessi oma panus.

               Jätkusuutlikkuse mõjuhinnang on sidusrühmade ja kaubandusläbirääkijate vahelise süstemaatilise dialoogi platvorm, mille raames toimuvad põhjalikud konsultatsioonid, kus saavad osaleda kõik sidusrühmad.

               Peamised sidusrühmad, kellega jätkusuutlikkuse mõjuhinnangu käigus konsulteeritakse, on avalik sektor, valitsusvälised organisatsioonid, ettevõtjad, sotsiaalpartnerid ja akadeemilised ringkonnad.

                  Lisaks Ida- ja Lõuna-Aafrika – ELi majanduspartnerluslepingule ei ole praeguses etapis kavas täiendavaid läbirääkimisi muude olemasolevate majanduspartnerluslepingute süvendamiseks või laiendamiseks. Kõigi selliste tegevustega kaasnevad piirkonna- ja riigipõhised hinnangud võimaliku mõju kohta ning põhjalikud konsultatsioonid sidusrühmadega.

                  Komisjon konsulteerib korrapäraselt sidusrühmadega, muu hulgas kaubanduslepingute eksperdirühmas
                     2
                   ja kodanikuühiskonna dialoogi
                     3
                   raames.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõju hindamine

                  Mõjuhinnangut ei ole praeguses etapis vaja, kuna majanduspartnerluslepingute läbirääkimised AKV riikide ja piirkondadega põhinevad nõukogu poolt 2002. aastal komisjonile antud kehtival volitusel. Läbirääkimiste sisu ei kujuta endast uut poliitikavaldkonda, vaid jätkatakse juba aastaid kestvaid läbirääkimisi.

                  Lisaks tehakse eelnev mõjuhinnang tavaliselt ainult siis, kui on vaja toetada otsust alustada või mitte alustada läbirääkimisi teatavate kaubanduspartneritega, st enne, kui nõukogu annab loa läbirääkimiste alustamiseks. Käesoleval juhul on nõukogu juba kinnitanud, et läbirääkimiste süvendamiseks Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidega ei ole vaja uut volitust.

                  Kuna praeguste läbirääkimisjuhiste muudatuste ulatus on piiratud, ei tohiks mõju olla suur.

                  Nagu on märgitud sidusrühmadega konsulteerimise punktis, kavatseb Euroopa Komisjon uute läbirääkimiste puhul Ida- ja Lõuna-Aafrika riikidega, mis käivitatakse 2020. aasta alguses, koostada jätkusuutlikkuse mõjuhinnangu. See sisaldab järelhindamist praeguse majanduspartnerluse vahelepingu rakendamise kohta. Sellega antakse hinnang tagajärgedele, mis ei piirdu nendega, mida hinnatakse tavalise jätkusuutlikkuse mõjuhinnangu käigus. Sama lähenemisviisi võiks kohaldada mis tahes tulevaste läbirääkimiste puhul, mis käsitlevad teiste olemasolevate majanduspartnerluslepingute süvendamist.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Algatus järgib täielikult Euroopa Liidu põhiõiguste hartat, eelkõige isikuandmete kaitset käsitlevat artiklit 8.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Algatus ei mõjuta eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ei kohaldata.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega ajakohastatakse läbirääkimisjuhiseid läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)12. juunil 2002 võttis Euroopa Liidu Nõukogu vastu otsuse läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega.

               (2)AKV riikide ja piirkondadega sõlmitud majanduspartnerluslepingud sisaldavad läbivaatamisklausleid nende lepingute edaspidiseks läbivaatamiseks.

               (3)Läbirääkimisjuhiste ajakohastamine on vajalik uute läbirääkimiste täpsemaks kujundamiseks, et võtta arvesse hiljutisi ELi poliitilisi algatusi ja prioriteete seoses kaubanduse arenguga kogu maailmas,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile adresseeritud läbirääkimisjuhiseid läbirääkimiste pidamiseks majanduspartnerluslepingute sõlmimiseks Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna (AKV) riikide ja piirkondadega muudetakse vastavalt lisale.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt e.

                     (2)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.2.2019
            COM(2019) 70 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb piiriülest juurdepääsu elektroonilistele tõenditele kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö eesmärgil

               SELETUSKIRI

               1.
                     TAUST

               Sotsiaalmeedia, veebimeili, sõnumiteenuste ja äppide ulatuslikum kasutamine teabevahetuse, töö, sotsiaalse suhtluse ja teabe hankimise eesmärgil, sealhulgas ka ebaseadusliku tegevuse eesmärgil, toob kaasa ka piiriüleste andmevoogude suurenemise. Kriminaaluurimistes tuginetakse seetõttu üha enam elektroonilistele tõenditele, mis ei ole avalikult kättesaadavad. Kuna internet on oma olemuselt piirideta ja teenuseid saab osutada kõikjalt maailmast (sealhulgas saavad seda teha ka väljaspool Euroopat asuvad äriühingud), on elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu lihtsustamine pakiline küsimus ja puudutab peaaegu igat liiki kuritegusid. Hiljutised terrorirünnakud on toonud esmatähtsana esile vajaduse leida viise, kuidas Euroopa Liidu prokurörid ja kohtunikud saaksid elektroonilisi tõendeid kiiremini ja tulemuslikumalt turvata ja hankida.

               Rohkem kui poolte kriminaaluurimiste läbiviimine eeldab tänapäeval juurdepääsu piiriülestele elektroonilistele tõenditele. Ligikaudu 85 % kriminaaluurimiste puhul on vaja elektroonilisi tõendeid ning neist kahe kolmandiku puhul tuleb hankida tõendeid teises riigis asuvatelt veebipõhiste teenuste osutajatelt. Ajavahemikul 2013–2018 suurenes suurematele veebipõhiste teenuste osutajatele esitatud taotluste arv 84 %. Sellist liiki andmed on kriminaaluurimistes isiku tuvastamiseks või tema tegevuse kohta teabe saamiseks kriitilise tähtsusega.

               Elektroonilised tõendid hõlmavad eri liiki elektroonilisi andmeid, mis on asjakohased kuritegude uurimisel ja nende eest vastutusele võtmisel ning mida sageli talletatakse veebipõhiste teenuste pakkujate serverites. Nende hulka kuuluvad sellised sisuandmed nagu e-kirjad, tekstisõnumid, fotod ja videod ning sellised muud kui sisuandmed nagu abonendiandmed või veebikontot puudutavad liiklusandmed.

               Õigusasutuste koostöö on ametivõimude jaoks traditsiooniline koostöömeetod igat liiki kuritegude tõkestamisel. Praegu on Euroopa uurimismäärus peamine vahend, mida liikmesriigid kasutavad, et taotleda juurdepääsu piiriülestele elektroonilistele tõenditele enamikus Euroopa Liidu riikides.

               Euroopa Liidu liikmesriigid kasutavad vastastikuse õigusabi taotlusi koostöös kolmandate riikidega (samuti Taani ja Iirimaaga, kes Euroopa uurimismääruses ei osale). Mõlemal poolel on kaasatud mitu erinevat ametiasutust. Menetlused töötati välja enne internetiajastut, kui taotluste maht olid vaid murdosa praegusest ja kui arvestama ei pidanud elektrooniliste tõendite volatiilsusega.

               Ameerika Ühendriigid on üks peamisi riike, kellele esitatakse Euroopa Liidu liikmesriikidest (ja mujalt maailmast) elektroonilistele tõenditele juurdepääsu käsitlevaid vastastikuse õigusabi taotlusi. Seal asuvad ka suurimate teenuseosutajate peakontorid. Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline vastastikuse õigusabi osutamise leping allkirjastati 25. juunil 2003 ja see jõustus 1. veebruaril 2010. Leping on peamine Atlandi-ülene mehhanism, millega tagatakse tõhus koostöö kriminaalõiguse ning organiseeritud kuritegevuse ja terrorismi vastase võitluse valdkonnas.

               Leping vaadati esimest korda ühiselt läbi 2016. aastal
                  1
               . Selle protsessi käigus järeldati, et leping loob ELi ja USA vastastikuse õigusabi kontekstis lisaväärtust ja toimib üldjoontes hästi. Koostöö parandamiseks tehakse täiendavaid jõupingutusi. Kuigi ametiasutuste õigusalane koostöö (sh USAga) on tähtis, on see meetod elektrooniliste tõendite volatiilsust arvestades sageli liiga aeglane, kestes keskmiselt kümme kuud, ja võib kaasa tuua ebaproportsionaalse ressursikulu. Kuna sõltumatus on konkreetse uurimisjuhtumi käigus tehtavas õigusalases koostöös oluline aspekt, muutub üha tavapärasemaks see, et ainus puutepunkt mõne teise riigiga on andmete või teenuseosutaja asukoht. 2016. aasta ühise läbivaatamise käigus ergutati liikmesriike just seoses elektrooniliste tõenditega tegema otsest koostööd USA teenuseosutajatega, eesmärgiga turvata ja hankida elektroonilisi tõendeid kiiremini ja tulemuslikumalt.

               Otsene koostöö USA teenuseosutajatega on tekkinud alternatiivina õigusalasele koostööle. See piirdub muude kui sisuandmetega
                  2
                ja on USA õiguse perspektiivist vaadatuna vabatahtlik. Praktikas tähendab see seda, et Euroopa Liidu liikmesriigi avaliku sektori asutused esitavad Ameerika Ühendriikides asuvale teenuseosutajale siseriiklikke kriminaalmenetluse norme järgides otse taotluse juurdepääsu saamiseks andmetele, millele teenuseosutajal on juurdepääs (tavaliselt teenuseosutaja pakutava teenuse kasutaja andmed). See puudutab mõnda USAs ja üksikuid Iirimaal asutatud teenuseosutajaid, kes vastavad vabatahtlikult otse liikmesriikide õiguskaitseasutuste taotlustele, kui taotlused käsitlevad muid kui sisuandmeid.

               USA õigus
                  3
                lubab USAs asuvatel teenuseosutajatel teha otsest koostööd Euroopa avaliku sektori asutustega, kui see puudutab muid kui sisuandmeid. Koostöö on aga vabatahtlik. Nii tegutsevad teenuseosutajad vastavalt enda poolt paika pandud tegevuspõhimõtetele või otsustavad iga juhtumi puhul eraldi, kas ja kuidas nad koostööd teevad. Lisaks sellele, et teenuseosutajatega tehtav otsene koostöö on suurenenud, on USAs hiljuti olnud mitu kohtuotsust ja kohtuasja, milles üritati selgitada, kas USA ametiasutustel on õigus nõuda välismaal talletatavate andmete esitamist teenuseosutajalt, kelle peamine asukoht on Ameerika Ühendriikides, eeskätt juhtum „Microsoft Ireland“
                  4
               .

               Vabatahtlikkusel põhinevate otsese koostöö taotluste maht on kiiresti kasvanud: taotlusi oli 2017. aastal üle 124 000. Ehkki vabatahtlikkuse alusel toimuv otsene koostöö tagab vastastikuse õigusabiga võrreldes andmetele kiirema juurdepääsu, piirdub see muude kui sisuandmetega. Samuti võib see olla mitteusaldusväärne, sellega ei pruugi olla tagatud asjakohaste menetluslike kaitsemeetmete järgimine, see on võimalik ainult piiratud arvul teenuseosutajatega, kes kõik kohaldavad eri tegevuspõhimõtteid, see ei ole läbipaistev ja sellega ei kaasne piisav aruandekohustus. Sellest tulenev killustatus võib tekitada õiguskindlusetust, see tõstatab küsimusi süüdistuste esitamise õiguspärasuse ja nende isikute põhiõiguste kaitse ja menetluslike tagatiste kohta, keda need taotlused puudutavad. Lisaks sellele täidetakse vähem kui pooled kõigist teenuseosutajatele esitatud taotlustest
                  5
               .

               Mis puudutab vastastikuseid taotlusi, mille USA ametiasutused esitavad Euroopa Liidus asuvatele teenuseosutajatele, siis praegu on paljude liikmesriikide telekommunikatsioonivaldkonda reguleeriva õigusraamistiku kohaselt riiklikel telekommunikatsiooniettevõtjal keelatud vastata otse välisriigi ametiasutuste taotlustele, sh taotlustele muude kui sisuandmete kohta. Puudub ka õigusraamistik, mis võimaldaks teha otsest koostööd muudes kommunikatsioonisektorites. Tavaliselt saavad USA ametivõimud selliseid andmeid ELi teenuseosutajatelt hankida vaid vastastikuse õigusabi taotluste kaudu.

               2.
                     ETTEPANEKU EESMÄRGID

               Euroopa Komisjon võttis 2015. aasta aprillis esitatud Euroopa julgeoleku tegevuskavas
                  6
                kohustuse vaadata läbi küberkuritegude kriminaaluurimist takistavad tõkked, eelkõige need tõkked, mis takistavad piiriülest juurdepääsu elektroonilistele tõenditele. 17. aprillil 2018 esitas komisjon Euroopa Parlamendile ja nõukogule ettepaneku võtta vastu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades,
                  7
                ning ettepaneku võtta vastu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta („elektrooniliste tõendite ettepanekud“)
                  8
               .

               Nende ettepanekute eesmärk on kiirendada Euroopa Liidus seda protsessi, mis võimaldab elektroonilisi tõendeid turvata ja neid otse muus riigis asutatud teenuseosutajatelt hankida. Ettepanekute kohaldamisalasse kuuluvad need konkreetsed teenuseosutajad, kes pakuvad teenuseid Euroopa Liidus. Teenuseosutaja pakub teenuseid Euroopa Liidus, kui ta võimaldab ühe või mitme liikmesriigi kasutajatel oma teenuseid kasutada ja kui tal on liiduga sisuline seos, näiteks kui tal on ühes liikmesriigis tegevuskoht või kui ta pakub teenuseid selle liikmesriigi paljudele kasutajatele. Need, kes Euroopa Liidus ei asu, on kohustatud nimetama esindaja, kelle suhtes saab andmeesitamismääruse täitmisele pöörata.

               Euroopa Ülemkogu on rõhutanud selle küsimuse tähtsust nii liidu sees kui ka sellest väljaspool. Euroopa Ülemkogu 18. oktoobri 2018. aasta järeldustes on märgitud järgmist: „Tuleks leida lahendused, mis tagavad elektrooniliste tõendite kiire ja tõhusa piiriülese kättesaadavuse, et efektiivselt võidelda terrorismiga ja muude raskete ja organiseeritud kuritegudega nii ELis kui ka rahvusvahelisel tasandil. Enne parlamendi ametiaja lõppu tuleks kokku leppida elektrooniliste tõendite ja finantsteabele juurdepääsu ning samuti rahapesuvastase võitluse tõhustamist käsitlevates komisjoni ettepanekutes
                  9
               . Samuti peaks komisjon andma kiiremas korras läbirääkimisvolitused elektroonilisi tõendeid käsitlevateks rahvusvahelisteks läbirääkimisteks.“

               Komisjoni ettepanekud elektrooniliste tõendite kohta loovad aluse kooskõlastatud ja sidusa lähenemise väljatöötamiseks nii Euroopa Liidu piires kui ka Euroopa Liidu poolt rahvusvahelisel tasandil, võttes nõuetekohaselt arvesse Euroopa Liidu õigusnorme, sealhulgas Euroopa Liidu liikmesriikide ja nende kodanike diskrimineerimiskeeldu. Komisjon on elektrooniliste tõendite ettepanekute mõjuhinnangus juba märkinud, et ettepanekuid oleks kasulik täiendada kahe- või mitmepoolsete lepingutega elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu kohta ning kehtestada kaasnevad kaitsemeetmed. Enne kolmandate riikidega läbirääkimiste alustamist otsustas komisjon aga teha ettepaneku ELi õigusnormide kohta, mis käsitlevad elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu asjakohaseid meetodeid ja kaitsemeetmeid.

               Rahvusvahelisel tasandil toimuvad arutelud Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni teise lisaprotokolli läbirääkimiste raames
                  10
               . Piiriülene juurdepääs elektroonilistele tõenditele on olnud ELi ja USA justiits- ja siseministrite kohtumistel regulaarselt päevakorras.

               Komisjon võtab samal ajal vastu soovituse alustada läbirääkimisi Ameerika Ühendriikidega ja soovituse osaleda Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni teise lisaprotokolli läbirääkimistes. Kuigi need kaks protsessi edenevad erinevas tempos, on tegemist omavahel seotud küsimustega ning ühe protsessi raames võetud kohustused võivad otseselt mõjutada teise protsessi käiku.

               Kuna elektrooniliste tõendite ettepanekutes käsitletakse teatavat liiki teenuseosutajate olukorda ELi turul, on kolmanda riigi õigusest tulenevalt vastuoluliste kohustuste esinemise oht. Kollisiooniküsimuse käsitlemiseks ja kooskõlas rahvusvahelise viisakuse põhimõttega hõlmavad elektrooniliste tõendite ettepanekud sätteid erimehhanismide kohta juhuks, kui teenuseosutajalt taotletakse andmeid ja ta puutub kokku olukorraga, kus tekivad kolmanda riigi õigusest tulenevad vastuolulised kohustused Nende mehhanismide hulka kuulub läbivaatamismenetlus, et selline olukord lahendada. ELi ja USA lepingu eesmärk peaks olema vältida vastuoluliste kohustuste esinemist Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahel.

               Peamised teenuseosutajad, kelle valduses on kriminaalmenetluste jaoks olulised tõendid, tegutsevad USA jurisdiktsioonis. 1986. aasta Stored Communications Act’iga (salvestatud sideandmete seadus) keelati sisuandmete avalikustamine, kuid muude kui sisuandmete esitamine on vabatahtlik. Ameerika Ühendriikide kongressi poolt 23. märtsil 2018 vastu võetud CLOUD (Clarifying Lawful Overseas Use of Data) Actiga on 1986. aasta salvestatud sideandmete seadusesse tehtud muudatuse kaudu täpsustatud, et USA teenuseosutajad on kohustatud järgima USA määrusi sisuandmete ja muude kui sisuandmete avaldamise kohta, olenemata sellest, kus need andmed on talletatud (sh Euroopa Liidus). Samuti võimaldab CLOUD Act sõlmida välisriikide valitsustega täitekokkuleppeid, mille alusel saavad USA teenuseosutajad anda sisuandmeid otse välisriikide valitsustele. CLOUD Acti kohaldamisalasse kuuluvad salvestatud andmed ja traat- või elektroonilise side pealtkuulamine ning see hõlmab raskeid kuritegusid. Välisriikide valitsustega saab täitekokkuleppeid sõlmida teatud tingimustel: välisriigil peavad olema kehtestatud piisavad kaitsemeetmed, nende hulgas juurdepääsu piiramine USA kodanikega seotud andmetele.

               Käesoleva algatuse eesmärk on lahendada ühiste normide kehtestamise kaudu konkreetne õigusküsimus: juurdepääs Euroopa Liidu või Ameerika Ühendriikide teenuseosutajate valduses olevatele sisu- ja muudele kui sisuandmetele. Rahvusvahelise lepingu kontekstis täiendaks see algatus ELi elektrooniliste tõendite ettepanekuid, lahendades kollisiooniküsimuse (eelkõige seoses sisuandmetega) ja kiirendades juurdepääsu elektroonilistele tõenditele. See soovitus hõlmab läbirääkimisjuhiseid, et alustada läbirääkimisi kogu ELi hõlmava lepingu sõlmimiseks Ameerika Ühendriikidega elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu kohta. Euroopa Liidu huvides on sõlmida Ameerika Ühendriikidega terviklik leping nii Euroopa õiguste ja väärtuste kaitsmise (näiteks privaatsuse ja isikuandmete kaitse) kui ka julgeolekuhuvide perspektiivist.

               Nagu eespool märgitud, ei luba USA õigus (1986. aasta Stored Communications Act) USA teenuseosutajatel praegu vastata välisriikide õiguskaitseasutuste sisuandmete taotlustele. USA õiguse kohaselt on praegu nõutav küllaldase aluse äranäitamine enne, kui kolmandast riigist pärit vastastikuse õigusabi taotlust saab täitmisele pöörata. Praegu ei saa Euroopa Liidu liikmesriigi teenuseosutajad vastata otse kolmandate riikide ametiasutuste taotlustele. ELi ja USA vaheline leping täiendaks elektrooniliste tõendite ettepanekute eesmärki ja tõhusust, eelkõige juhul, kui tegemist on USA teenuseosutajate valduses olevate sisuandmetega USAs. See võimaldaks teha otsest koostööd teenuseosutajaga, luues õigusasutustele tõhusama õigusraamistiku, kuna praegu on ELi praktikutel probleeme sisuandmete hankimisega vastastikuse õigusabi taotluste kaudu.

               Mis puutub muudesse kui sisuandmetesse, siis on Ameerika Ühendriikidele adresseeritud vastastikuse õigusabi taotluste arvu suurenemise tõttu USA ametiasutused ergutanud ELi õiguskaitse- ja kohtuasutusi taotlema muid kui sisuandmeid USA teenuseosutajatelt otse. USA õigus lubab USAs asuvatel teenuseosutajatel sellistele taotlustele vastata, kuid ei nõua seda. ELi ja USA vaheline leping looks suurema õiguskindluse, tagaks selgemad menetluslikud tagatised ja vähendaks ELi ametiasutuste jaoks killustatust juurdepääsul USA teenuseosutajate valduses olevatele muudele kui sisuandmetele. Samuti annaks see USA ametiasutustele vastastikuse juurdepääsu ELi teenuseosutajate valduses olevatele andmetele.

               Nõukogu otsuse vastuvõtmise soovituse eesmärk on alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahel, et sõlmida Atlandi-ülene leping, mis käsitleb kriminaalmenetluses kasutamise eesmärgil elektroonilistele tõenditele piiriülese juurdepääsu saamist otse teenuseosutajatelt. Ettepaneku eesmärk on kohandada koostöömehhanisme digitaalajastuga, andes kohtu- ja õiguskaitseasutustele vahendid kurjategijate suhtlusviiside käsitlemiseks ning võitlemiseks kuritegevuse tänapäevaste vormidega.

               Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelisel lepingul oleks mitu praktilist eelist:

               ·see annaks õigusasutustele vastastikuse juurdepääsu sisuandmetele;

               ·selles käsitletaks muudele kui sisuandmetele juurdepääsu küsimust õigusasutuste määruste alusel, tagataks ELi ja USA ametiasutustele vastastikune juurdepääs ning vaadataks läbi teenuseosutajaga otse tehtava koostöö tingimused ja kaitsemeetmed;

               ·see aitaks parandada õigusasutuste õigeaegset juurdepääsu andmetele;

               ·see vähendaks kollisiooniohtu;

               ·see vähendaks eeskirjade ja menetluste killustatuse ohtu ning ühtlustaks õigusi ja kaitsemeetmeid kõiki Euroopa Liidu liikmesriike hõlmavate ühtsete volituste kaudu pidada läbirääkimisi USAga, tagades Euroopa Liidu liikmesriikide ja nende kodanike mittediskrimineerimise põhimõtte järgimise;

               ·sellega selgitataks, et määrused on teenuseosutajate suhtes siduvad ja et nende täitmine on kohustuslik, ning täpsustataks samal ajal ka õigusasutuste kohustusi.

               Lepingu sõlmimine peaks sõltuma sellest, kas sellesse lisatakse tõhusad põhiõiguste kaitse mehhanismid. Läbirääkimisjuhiste eesmärk on parandada ametiasutuste, teenuseosutajate ja mõjutatud isikute õiguskindlust, tagades proportsionaalsuse, põhiõiguste kaitse, läbipaistvuse ja nii õigusasutuste kui ka teenuseosutajate vastutuse.

               3.
                     POLIITIKAVALDKONNA ASJAKOHASED SÄTTED

               Praegune Euroopa Liidu õigusraamistik koosneb kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevatest liidu õigusaktidest, näiteks direktiiv 2014/41/EL, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades
                  11
                (Euroopa uurimismääruse direktiiv), konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades,
                  12
                määrus 2018/1727 Eurojusti kohta,
                  13
                määrus (EL) 2016/794 Europoli kohta,
                  14
                nõukogu raamotsus 2002/465/JSK ühiste uurimisrühmade kohta
                  15
                ja kavandatav määrus terroristliku veebisisu levitamise tõkestamise kohta
                  16
               .

               17. aprillil 2018 esitas komisjon nõukogule ja Euroopa Parlamendile ettepaneku võtta vastu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades,
                  17
                ning ettepaneku võtta vastu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta
                  18
               . Euroopa Liit on sõlminud mitu liidu ja kolmandate riikide vahelist kahepoolset lepingut, näiteks Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vastastikuse õigusabi leping
                  19
               . Käesolev leping on kavandatud täiendusena neile kokkulepetele.

               Isikuandmed, mis on hõlmatud käesoleva soovitusega nõukogu otsuse kohta, on kaitstud ja neid võib töödelda üksnes isikuandmete kaitse üldmääruse
                  20
                kohaselt ning Euroopa Liidu ametiasutused peavad seda tegema kooskõlas politseitöö ja kriminaalõiguse valdkonna andmekaitse direktiiviga (direktiiv isikuandmete kaitse kohta õiguskaitses)
                  21
               . Leping peaks täiendama 1. veebruaril 2017 jõustunud ELi ja USA vahelist andmekaitse ja privaatsuse lepingut (tuntud ka kui „raamleping“) ja USA õiguskaitseseadust (Judicial Redress Act), millega laiendatakse USA privaatsuse seaduse (Privacy Act) eeliseid ELi kodanikele ja mille USA kongress võttis vastu 24. veebruaril 2016.

               Elektroonilise side andmed, mis on hõlmatud käesoleva soovitusega nõukogu otsuse kohta, on kaitstud ja neid võib töödelda üksnes kooskõlas direktiiviga 2002/58/EÜ (e-privaatsuse direktiiv)
                  22
               .

               Lepingus tuleks austada Euroopa Liidu aluslepingutes ja põhiõiguste hartas sätestatud põhiõigusi, vabadusi ja ELi õiguse üldpõhimõtteid, menetlusõigusi, sealhulgas õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, süütuse presumptsioon ja kaitseõigus, kuritegude ja karistuste seaduslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõte ning õiguskaitse- või kohtuasutustele sellega seoses pandud kohustused. Mis puudutab Euroopa Liidust USA õiguskaitseasutustele isikuandmete edastamiseks vajalikke andmekaitsemeetmeid, siis täiendatakse ELi ja USA vahelise andmekaitse ja privaatsuse lepingu kohaldatavaid sätteid lisakaitsemeetmetega, et võtta arvesse asjaomaste andmeliikide tundlikkust ja erinõudeid, mida tuleb kohaldada siis, kui teenuseosutaja edastab elektroonilised tõendid otse.

               Leping ei tohiks piirata muude kehtivate ametisasutuste vahel kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevate rahvusvaheliste lepingute kohaldamist, näiteks ELi ja USA vastastikuse õigusabi leping. Leping peaks Ameerika Ühendriikide ja Euroopa Liidu kahepoolsetes suhetes olema ülimuslik muude lepingute või kokkulepete suhtes, mis sõlmitakse Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni teise lisaprotokolli üle toimuvate läbirääkimiste tulemusena.

               Nõukogu annab loa alustada läbirääkimisi, võtab vastu läbirääkimisjuhised, annab loa lepingule alla kirjutada ja sõlmib selle vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõigetes 3 ja 4 sätestatule.

               Põhiõigused

                  Ettepanek võib mõjutada mitut põhiõigust:

               ·selle üksikisiku õigused, kelle andmetele juurde pääsetakse, sh õigus isikuandmete kaitsele, õigus era- ja perekonnaelu, kodu ja edastatavate sõnumite saladuse austamisele, õigus väljendus- ja kogunemisvabadusele, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, süütuse presumptsioon ja kaitseõigus, kuritegude ja karistuste seaduslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõte;

               ·teenuseosutaja õigused: õigus ettevõtlusvabadusele, õigus tõhusale õiguskaitsevahendile;

               ·õigus isikuvabadusele ja turvalisusele.

                  Võttes arvesse privaatsuse ja andmekaitseõigustikku, peaks leping hõlmama nende isikute õiguste kaitse tagamiseks piisavaid ja olulisi kaitsemeetmeid kooskõlas ELi õiguse üldpõhimõtetega ja Euroopa Kohtu asjaomase kohtupraktikaga.

                  ELi ja USA leping peaks olema kooskõlas komisjoni elektrooniliste tõendite ettepanekutega, sealhulgas nendesse seadusandlikus menetluses tehtavate muudatuste ja nende lõplikult vastuvõetud versiooniga.

                  Selleks et vältida kollisiooni ja parandada ametiasutuste juurdepääsu elektroonilistele tõenditele, moodustavad olulise osa läbirääkimistest selliste kriminaalmenetluste määratlemine, mille jaoks elektroonilisi andmeid hangitakse, samuti hõlmatud andmete liigid, määruse väljastamise nõuded, õiguskaitsevahendid ja kaitsemeetmed ning asjaomaste süütegude loetelu. Määratlused ja kohaldamisala peaksid olema kooskõlas elektroonilisi tõendeid käsitlevate ELi õigusnormidega (vastavalt sellele, kuidas neid muudetakse).

                  Komisjon usub, et nii Euroopa Liidu kui ka Ameerika Ühendriikide huvides on sõlmida terviklik leping, kuna see tagaks mõlema lepinguosalise kohtu- ja õiguskaitseasutustele õigusselguse ja hoiaks ära teenuseosutajate õiguslike kohustuste konfliktid. Samuti on see ainus viis vältida, et ELi kodanikele ja teenusepakkujatele kehtivad sõltuvalt nende kodakondsusest või asukohast erinevad eeskirjad.

                  Lepingus tuleks selgitada, et määrused on teenuseosutajate suhtes siduvad ja et nende täitmine on kohustuslik, ning määrata samal ajal kindlaks ka õigusasutuste kohustused.

                  Läbirääkimisjuhiste punktides 1–3 esitab komisjon lepingu kolm peamist eesmärki: kehtestada ühised eeskirjad ja lahendada kollisiooniküsimus seoses sisuandmeid ja muid kui sisuandmeid puudutavate määrustega, mille ühe lepinguosalise õigusasutus adresseerib teenuseosutajale, kes kuulub teise lepinguosalise õiguse kohaldamisalasse. Teiseks tuleb teha võimalikuks olukord, kus teenuseosutaja saab vastavalt sellisele määrusele edastada taotlevale asutusele elektroonilised tõendid vastastikkuse põhimõtte alusel. Kolmandaks tuleb tagada Euroopa Liidu aluslepingutes ja põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste, vabaduste ja ELi õiguse üldpõhimõtete austamine.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 4 teeb komisjon ettepaneku kohaldada lepingut kriminaalmenetluste suhtes, mis hõlmavad nii kohtueelset kui ka kohtuetappi. See peaks olema kooskõlas kavandatava määruse (mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades) artikliga 3. Nii kohtueelses kui ka kohtuetapis tuleb mõjutatud isikute suhtes kohaldada kõiki õiguskaitsemeetmeid, eelkõige kriminaalõiguse menetluslikke tagatisi.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 5 teeb komisjon ettepaneku kehtestada lepinguosaliste vastastikused õigused ja kohustused.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 6 teeb komisjon ettepaneku sätestada lepinguga hõlmatavate andmete määratlused ja liigid, sh nii sisu- kui ka muud kui sisuandmed. Sisuandmete hulka kuuluvad elektroonilise teabevahetuse sisu ja neid peetakse elektrooniliste tõendite kõige sekkuvamaks kategooriaks. Muud kui sisuandmed koosnevad abonendiandmetest, mis on kriminaaluurimise eesmärgil kõige sagedamini taotletud andmete liik, ja andmeliiklusandmetest, mis hõlmavad teavet elektrooniliste sõnumite saatjate ja saajate identiteedi kohta, ning sellistest metaandmetest nagu teabevahetuse aeg, sagedus ja kestus.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 7 teeb komisjon ettepaneku määrata lepinguga kindlaks selle täpne kohaldamisala seoses hõlmatud kuritegudega ja karistuste künnistega. See peaks olema kooskõlas kavandatava määruse (mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades) artikli 5 lõikega 4. Taotlev asutus peaks igal üksikul juhul tagama, et meede on vajalik ja proportsionaalne, võttes muu hulgas arvesse uuritava kuriteo raskust. Leping peaks sisaldama karistusmäärade asjakohaseid künniseid sisu- ja muude kui sisuandmete jaoks. Need peaksid olema kooskõlas kolmeaastase künnisega, mis piirab vahendi kohaldamisala raskemate kuritegudega, piiramata liigselt selle kasutamist praktikute poolt.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 8 teeb komisjon ettepaneku sätestada lepingus tingimused, mis peavad olema täidetud, enne kui õigusasutus saab määruse teha, ja määruse kättetoimetamise viisid. See peaks olema kooskõlas kavandatava määruse (mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades) artikliga 5 andmeesitamismääruse tegemise tingimuste kohta.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 9 teeb komisjon ettepaneku, et leping sisaldaks kriminaalmenetluses kahtlustatavate ja süüdistatavate jaoks tõhusaid õiguskaitsevahendeid võimaldavat klauslit. Samuti tuleks lepingus määrata kindlaks, millistel asjaoludel on teenuseosutajal õigus määrus vaidlustada. Mõjutatud isikuid puudutavate sätete lähtealuseks on kavandatava määruse (mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades) artikkel 17, millega tagatakse, et isikutel, keda Euroopa andmeesitamismäärus puudutab, on kooskõlas siseriikliku õigusega tavaliselt kriminaalmenetluse ajal tõhusad õiguskaitsevahendid. Andmesubjektide õiguskaitsevahendid on määratletud ka direktiivis (EL) 2016/680 ja määruses (EL) nr 2016/679. Kuna andmeesitamismäärus on siduv meede, võib see mõjutada ka teenuseosutajate õigusi, eelkõige ettevõtlusvabadust ja selle tingimusi. Komisjon teeb ettepaneku, et leping peaks sisaldama teenuseosutaja õigust esitada taotlevas riigis teatavaid nõudeid, näiteks kui määrust ei ole teinud või kinnitanud õigusasutus.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 10 teeb komisjon ettepaneku määrata lepingus kindlaks määrusega hõlmatud andmete esitamise tähtaeg. See peaks olema kooskõlas kavandatava määruse (mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades) artikliga 9, milles kohustatakse adressaate vastama tavaliselt kümne päeva jooksul, kuid ametiasutused võivad põhjendatud juhtudel kehtestada lühema tähtaja.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 11 teeb komisjon ettepaneku, et leping ei tohiks piirata muude kehtivate ametiasutuste vahel kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevate rahvusvaheliste lepingute kohaldamist, näiteks ELi ja USA vastastikuse õigusabi leping.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 12 teeb komisjon ettepaneku, et leping peaks Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide kahepoolsetes suhetes olema ülimuslik Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni ning kõikide lepingute või kokkulepete suhtes, mis sõlmitakse konventsiooni teise lisaprotokolli üle peetavate läbirääkimiste tulemusena, kui viimati nimetatud lepingu või kokkuleppe sätted hõlmavad kõnealuses lepingus käsitletud küsimusi.

                  Läbirääkimisjuhiste punktis 13 teeb komisjon ettepaneku, et leping peaks olema vastastikuse mõjuga nende isikute kategooriate suhtes, kelle andmeid ei tohi käesoleva lepingu alusel taotleda. Lepinguga tuleks eri Euroopa Liidu liikmesriikidest pärit isikuid võrdselt kohelda. Komisjon on seisukohal, et kogu ELis kohaldatav leping on üks selle nõude täitmise tagatisi.

                  Läbirääkimisjuhiste punktides 14–16 käsitletakse selle konkreetse lepingu jaoks vajalikke andmekaitsemeetmeid. Läbirääkimisjuhiste punktis 14 märgitakse, et lepinguga tuleks viite abil teha kohaldatavaks ELi ja USA vaheline andmekaitse ja privaatsuse leping (raamleping). Punktis 15 märgib komisjon, et leping peaks ELi ja USA vahelist raamlepingut täiendama lisakaitsemeetmetega, milles võetakse arvesse asjaomaste andmekategooriate tundlikkust ning erinõudeid, mille kohaselt ei toimu elektrooniliste tõendite edastamine mitte ametiasutuste vahel, vaid need edastab teenuseosutaja otse. Punktis 16 sätestatakse lisakaitsemeetmed, mida komisjon peab lepingu jaoks vajalikuks, sealhulgas lepingu eesmärgi täpsustamine, eesmärgi piiramine, teavitamine ja andmete edasisaatmine.

                  Läbirääkimisjuhiste punkt 17 hõlmab täiendavaid menetlusõigusi, mille kohta komisjon teeb ettepaneku selleks, et võtta arvesse erinõudeid, mille kohaselt ei toimu elektrooniliste tõendite edastamine mitte ametiasutuste vahel, vaid need edastab teenuseosutaja otse. Need hõlmavad seda, et andmeid ei saa taotleda kasutamiseks kriminaalmenetluses, mis võib lõppeda surmanuhtlusega, samuti kuuluvad nende hulka määruste proportsionaalsus ja konkreetsed kaitsemeetmed privileegide ja immuniteetidega kaitstud andmete jaoks. Kohtumenetluse ajal taotlevas liikmesriigis tuleb arvesse võtta ka adressaadi riigis teatavatele elukutsetele (nt juristidele) antud immuniteete ja privileege ning riigi julgeoleku või kaitse põhihuve. Õigusasutusepoolne läbivaatamine toimib sel juhul täiendava kaitsemeetmena.

               Lepingu haldamist käsitlevates sätetes teeb komisjon läbirääkimisjuhiste punktides 18–23 ettepaneku vaadata lepingu kohaldamine korrapäraselt ühiselt läbi ja lisada säte lepingu kestuse kohta. Samuti tehakse ettepanek sätestada lepingus, et lepinguosalised konsulteerivad üksteisega, et hõlbustada vaidluste lahendamist seoses lepingu tõlgendamise või kohaldamisega. Läbivaatamise hõlbustamiseks peaksid mõlemad lepinguosalised koguma statistilisi andmeid. Peale selle tehakse läbirääkimisjuhistes ettepanek, et tulevane leping sisaldaks peatamis- või lõpetamisklauslit, kui konsulteerimise käigus ei suudeta vaidlust lahendada.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb piiriülest juurdepääsu elektroonilistele tõenditele kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö eesmärgil

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               (1)
                     17. aprillil 2018 esitas komisjon seadusandliku ettepaneku võtta vastu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades, ning seadusandliku ettepaneku võtta vastu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta („elektrooniliste tõendite ettepanekud“)
                  23
               . Nõukogu leppis 7. detsembri 2018. aasta
                  24
                justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungil kokku üldises lähenemisviisis komisjoni ettepaneku suhtes.

               (2)
                     Tuleks alustada läbirääkimisi eesmärgiga sõlmida liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb kriminaalmenetluses õigusasutuste piiriülest juurdepääsu teenuseosutaja valduses olevatele elektroonilistele tõenditele.

               (3)
                     Leping peaks sisaldama põhiõiguste ja -vabaduste jaoks vajalikke kaitsemeetmeid ning järgima Euroopa Liidu põhiõiguste harta põhimõtteid, eelkõige harta artiklis 7 tunnustatud õigust era- ja perekonnaelu, kodu ja edastatavate sõnumite saladuse austamisele, artiklis 8 tunnustatud õigust isikuandmete kaitsele, artiklis 47 tunnustatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele, artiklis 48 tunnustatud õigust süütuse presumptsioonile ja kaitseõigusele ja artiklis 49 tunnustatud kuritegude ja karistuste seaduslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtte austamisele. Lepingut tuleks kohaldada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega,

               (4)
                     Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725
                  25
                artikli 42 lõikele 1 on konsulteeritud Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse ...
                  26
               .

               ON VASTU VÕTNUD KÄEOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse pidama liidu nimel läbirääkimisi, et sõlmida liidu ja Ameerika Ühendriikide vahel leping, mis käsitleb kriminaalmenetluses õigusasutuste piiriülest juurdepääsu teenuseosutaja valduses olevatele elektroonilistele tõenditele.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimisi tuleks pidada konsulteerides nõukogu määratud erikomiteega.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        2010. aasta ELi ja USA vastastikuse õigusabi lepingu läbivaatamine, 7.aprill 2016, 7403/16.

                     (2)

                        Sisuandmeid võib saada vabatahtlikult toimuva koostöö alusel ainult erakorralisteks peetavatel juhtudel, näiteks surmaoht või rasked kehavigastused.

                     (3)

                        1986. aasta elektroonilise side privaatsuse seaduse (Electronic Communications Privacy Act) jaotise 2701 lõige 2.

                     (4)

                        Kohtuasja menetleti USA ülemkohtus 27. veebruaril 2018. Kohus lõpetas juhtumi uurimise 17. aprillil 2018 pärast seda, kui osapooled olid teda teavitanud CLOUD Acti vastuvõtmisest, mis võimaldab kohtul anda välja uue määruse, et hankida vajalikku teavet Microsoftilt.

                     (5)

                        Komisjoni mõjuhinnang, mis on lisatud elektrooniliste tõendite paketile, 17. aprill 2018, SWD(2018) 118 final.

                     (6)

                        Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Euroopa julgeoleku tegevuskava“, 28. aprill 2015, COM(2015) 185 final.

                     (7)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades, 17. aprill 2018, COM(2018) 225 final.

                     (8)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta, 17. aprill 2018, COM(2018) 226 final.

                     (9)

                        Läbirääkimised Euroopa Parlamendi ja nõukoguga praegu käivad ning nõukogu leppis 7. detsembri 2018. aasta justiits- ja siseküsimuste nõukogu istungil kokku üldises lähenemisviisis komisjoni ettepaneku suhtes.

                     (10)

                        Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsioon (Budapesti konventsioon) (CETS nr 185), 23. november 2001,
                  http://conventions.coe.int

                     (11)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 3. aprilli 2014. aasta
                  direktiiv 2014/41/EL
                  , mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades (ELT L 130, 1.5.2014, lk 1).

                     (12)

                  Nõukogu 29. mai 2000. aasta akt
                  , millega kehtestatakse Euroopa Liidu lepingu artikli 34 kohane konventsioon Euroopa Liidu riikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades.

                     (13)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. novembri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1727 Euroopa Liidu Kriminaalõigusalase Koostöö Ameti (Eurojust) kohta ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2002/187/JSK

                     (14)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta
                  määrus (EL) 2016/794
                  , mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol) ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2009/371/JSK, 2009/934/JSK, 2009/935/JSK, 2009/936/JSK ja 2009/968/JSK.

                     (15)

                  Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus 2002/465/JSK
                   ühiste uurimisrühmade kohta.

                     (16)

                        Ettepanek: määrus terroristliku veebisisu levitamise tõkestamise kohta, 12. september 2018, COM(2018) 640 final.

                     (17)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades, 17. aprill 2018, COM(2018) 225 final.

                     (18)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta, 17. aprill 2018, COM(2018) 226 final.

                     (19)

                  Nõukogu 23. oktoobri 2009. aasta otsus 2009/820/ÜVJP
                  , mis käsitleb Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelise väljaandmislepingu ning Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelise vastastikuse õigusabi osutamise lepingu sõlmimist Euroopa Liidu nimel.

                     (20)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta
                  määrus (EL) 2016/679
                   füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta.

                     (21)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta
                  direktiiv (EL) 2016/680
                  , mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK.

                     (22)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (ELT L 201, 31.7.2002, lk 37), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ, millega muudetakse direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul, direktiivi 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris, ning määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta.

                     (23)

                        Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades, 17. aprill 2018, COM(2018) 225 final. Ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta, 17. aprill 2018, COM(2018) 226 final.

                     (24)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades, nõukogu üldine lähenemisviis, ST 15292 2018 INIT, 12. detsember 2018.

                     (25)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT L 295, 21.11.2018, lk 39).

                     (26)

                        ELT C ….

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.2.2019
            COM(2019) 70 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline leping, mis käsitleb piiriülest juurdepääsu elektroonilistele tõenditele kriminaalasjades tehtava õigusalase koostöö eesmärgil

               LISA

               1.EESMÄRGID

               Läbirääkimiste käigus peaks komisjon püüdma saavutada allpool üksikasjalikult esitatud konkreetsed eesmärgid. Samal ajal tuleb tagada, et läbirääkimiste tulemus on kooskõlas elektroonilisi tõendeid käsitlevate liidu õigusnormidega, sealhulgas tuleb võtta arvesse nende normide muutumist liidu kaasseadusandjate poolt läbi viidava seadusandliku menetluse käigus ja nende lõplikku vastuvõetud kuju. Need normid on liidu läbirääkimispositsiooni lähtealuseks.

               1.Kehtestada ühised normid ja lahendada kollisiooniküsimus määruste puhul, mis on seotud elektrooniliste tõendite hankimisega sisuandmete ja muude kui sisuandmete vormis ja mille ühe lepinguosalise õigusasutus adresseerib teenuseosutajale, kes kuulub teise lepinguosalise õiguse kohaldamisalasse. See peaks vähendama tavade ja õigusnormide killustatuse ohtu ning suurendama liidu ja Ameerika Ühendriikide vahelist õiguskindlust elektrooniliste tõendite hankimisel kriminaalmenetluses.

               2.Näha ette elektrooniliste tõendite edastamine vastastikkuse põhimõttel otse teenuseosutajalt taotlevale ametiasutusele vastavalt lõikes 1 sätestatule.

               3.Tagada Euroopa Liidu aluslepingutes ja põhiõiguste hartas sätestatud põhiõiguste, vabaduste ja ELi õiguse üldpõhimõtete austamine, sealhulgas proportsionaalsus, menetlusõigused, süütuse presumptsioon, selliste isikute õigus kaitsele, kelle suhtes on algatatud kriminaalmenetlus, privaatsuse kaitse, isikuandmete ja sideandmete kaitse, kui neid andmeid töödeldakse, sealhulgas edastatakse kolmandate riikide õiguskaitseasutustele, ning õiguskaitseasutustele või kohtuasutustele sellega seoses pandud kohustused.

               1. osas esitatud eesmärkide saavutamiseks tuleks lepingus eelkõige käsitleda järgmisi elemente:

               2.LEPINGU LAAD JA KOHALDAMISALA

               4.Lepingut tuleks kohaldada kriminaalmenetluste suhtes, mis hõlmavad nii kohtueelset kui ka kohtuetappi.

               5.Lepingus tuleks kehtestada lepinguosaliste vastastikused õigused ja kohustused.

               6.Lepingus tuleks sätestada hõlmatavate andmete, sealhulgas nii sisuandmete kui ka muud kui sisuandmete määratlused ja liigid.

               7.Lepingus tuleks määrata täpselt kindlaks, milliste kuritegude ja künniste suhtes seda kohaldatakse.

               8.Lepingus tuleks määrata kindlaks, millised tingimused peavad olema täidetud, et õigusasutus saaks teha määruse, ja määruse kättetoimetamise viisid.

               9.Leping peaks sisaldama klauslit, mis võimaldab andmesubjektidele anda kriminaalmenetluse ajal tõhusad õiguskaitsevahendid. Samuti tuleks lepingus määrata kindlaks, millistel asjaoludel on teenuseosutajal õigus määrus vaidlustada.

               10.Lepingus tuleks kindlaks määrata määrusega hõlmatud andmete esitamise tähtaeg.

               11.Leping ei tohiks piirata muude kehtivate ametiasutuste vahel kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevate rahvusvaheliste lepingute, näiteks ELi ja USA vastastikuse õigusabi lepingu kohaldamist.

               12.Leping peaks liidu ja Ameerika Ühendriikide kahepoolsetes suhetes olema ülimuslik Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni ning mis tahes muu lepingu või kokkuleppe suhtes, mis sõlmitakse Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni teise lisaprotokolli üle peetavate läbirääkimiste tulemusena, kui viimati nimetatud lepingu või kokkuleppe sätted hõlmavad lepingus käsitletud küsimusi.

               3.KAITSEMEETMED

               13.Lepinguga tuleks kohaldada vastastikkuse põhimõtet nende isikute kategooriate suhtes, kelle andmeid ei tohi käesoleva lepingu alusel taotleda. Lepinguga tuleks kohelda eri liikmesriikidest pärit isikuid võrdselt.

               14.Lepinguga tuleks viite abil teha kohaldatavaks ELi ja USA vaheline andmekaitse ja privaatsuse leping (tuntud ka kui raamleping), mis jõustus 1. veebruaril 2017.

               15.Leping peaks raamlepingut täiendama lisakaitsemeetmetega, millega võetakse arvesse asjaomaste andmekategooriate tundlikkust ja erinõuet, mille kohaselt ei toimu elektrooniliste tõendite edastamine mitte ametiasutuste vahel, vaid need edastab teenuseosutaja otse.

               16.Täiendavad privaatsuse kaitse ja andmekaitse meetmed, mis tuleb lepingu kohaldamisala piires läbi vaadata, peaksid muu hulgas hõlmama järgmist:

               (a)isikuandmete ja elektroonilise side andmete taotlemise ja edastamise eesmärkide täpsustamine;

               (b)nõue, mille kohaselt piirdub määrus isikuandmete ja elektroonilise side andmetega, mis on vajalikud ja proportsionaalsed eesmärkidega, mille nimel andmetega tutvutakse;

               (c)nõue, mille kohaselt tuleb andmete avalikustamisest muudele raamlepinguga mitte seotud USA ametiasutustele ja nende kasutamisest nimetatud ametiasutuste poolt teatada pädevale õigusasutusele, kelle on määranud liikmesriik, kus teenuseosutaja on asutatud või esindatud, ja saada selleks nimetatud õigusasutuse eelnev luba, ning et see võib toimuda ainult siis, kui on tagatud, et vastuvõttev ametiasutus kaitseb tõhusalt isikuandmeid ja elektroonilise side andmeid kooskõlas lepingu sätetega. Kui pädev õigusasutus kaalub eelneva loa andmist, peaks ta võtma nõuetekohaselt arvesse kõiki asjakohaseid asjaolusid, sealhulgas süüteo raskust ja algse edastamise eesmärki;

               (d)nõue, mille kohaselt võib andmeid kolmandatesse riikidesse edasi saata ainult neile õiguskaitseasutustele, kes vastutavad süütegude (sh terrorismi) tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise eest, ning et sellest tuleks teatada pädevale õigusasutusele, kelle on määranud liikmesriik, kus teenuseosutaja on asutatud või esindatud, ja saada selleks nimetatud õigusasutuse eelnev luba. Kui pädev õigusasutus kaalub eelneva loa andmist, peaks ta võtma arvesse raamlepingu artikli 7 lõikes 2 nimetatud asjaolusid;

               (e)lepingus võib kaaluda erakorraliste asjaolude ja vajalike kaitsemeetmete kehtestamist, kui andmete edasisaatmine võib tõsise ja vahetu ohu korral liikmesriigi või kolmanda riigi avalikule julgeolekule toimuda ilma eelneva loata;

               (f)infoturbeintsidendist teatamine pädevale ametiasutusele, kelle on määranud liikmesriik, kus teenuseosutaja on asutatud või esindatud, toimub raamlepingu artikli 10 lõikes 2 sätestatud tingimuste kohaselt.

               17.Täiendavad menetlusõiguslikud kaitsemeetmed, mis tuleb lepingu kohaldamisala piires läbi vaadata, peaksid muu hulgas hõlmama järgmist:

               (a)asjakohased kaitsemeetmed tagamaks, et andmeid ei saa taotleda kasutamiseks kriminaalmenetluses, mis võib lõppeda surmanuhtlusega;

               (b)piisavad tingimused, et tagada elektroonilistele tõenditele juurdepääsu käsitlevate määruste vajalikkus ja proportsionaalsus, tehes vastavalt vajadusele vahet andmekategooriatel;

               (c)menetluslikud kaitsemeetmed, mis on kättesaadavad isikutele, kelle suhtes kohaldatakse kriminaalmenetluse raames andmete esitamise määrust;

               (d)konkreetsed kaitsemeetmed privileegide ja immuniteetidega kaitstud andmete jaoks;

               (e)konfidentsiaalsuse kaitse meetmed ametiasutustele ja teenuseosutajatele, sealhulgas avalikustamisest keeldumise nõue.

               4.LEPINGU HALDAMINE

               18.Lepingus tuleks ette näha, et lepingosalised vaatavad korrapäraselt ühiselt läbi lepingu kohaldamise ja uurivad selle võimalikult tõhusa kasutamise viise. Selle protsessi hõlbustamiseks peaksid mõlemad lepinguosalised koguma statistilisi andmeid.

               19.Leping peaks sisaldama klauslit selle kestuse kohta. Läbirääkimiste tulemuste alusel hinnatakse, kas leping peaks olema määramata või määratud kestusega. Mõlemal juhul tuleks lisada säte, milles nõutakse sobival ajal lepingu läbivaatamist.

               20.Lepingus tuleks sätestada, et lepinguosalised konsulteerivad üksteisega, et hõlbustada vaidluste lahendamist seoses lepingu tõlgendamise või kohaldamisega.

               21.Lepingus tuleks näha ette, et kumbki lepinguosaline võib lepingu peatada või lõpetada, kui eespool nimetatud konsulteerimismenetluse käigus ei suudeta vaidlust lahendada.

               22.Leping peaks sisaldama klauslit selle territoriaalse kohaldamisala kohta.

               23.Leping on võrdselt autentne kõigis liidu ametlikes keeltes.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 538 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tehakse kindlaks, et Rumeenia ei ole võtnud nõukogu 4. detsembri 2018. aasta soovituse järgimiseks tõhusaid meetmeid
            {SWD(2019) 533 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tehakse kindlaks, et Rumeenia ei ole võtnud nõukogu 4. detsembri 2018. aasta soovituse järgimiseks tõhusaid meetmeid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu määrust (EÜ) nr 1466/97,
                  1
                eriti selle artikli 10 lõike 2 neljandat lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)2017. aasta juunis ja 2018. aasta juunis leidis nõukogu kooskõlas aluslepingu artikli 121 lõikega 4, et Rumeenias esineb märkimisväärne kõrvalekalle keskpika perioodi eelarve-eesmärgist või selle saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Mõlemal juhul esitas nõukogu märkimisväärset kõrvalekallet silmas pidades Rumeeniale soovituse võtta vajalikud meetmed märkimisväärse kõrvalekalde korrigeerimiseks.

               (2)4. detsembril 2018 järeldas nõukogu,
                  2
                et Rumeenia ei olnud võtnud nõukogu 22. juuni 2018. aasta soovituse
                  3
                järgimiseks tõhusaid meetmeid. Selle alusel esitas nõukogu 4. detsembril 2018 Rumeeniale läbivaadatud soovituse
                  4
                võtta vajalikud meetmed tagamaks, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületaks 2018. aastal 4,5 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 1,0 % SKPst. Samuti soovitas nõukogu, et Rumeenia kasutaks eelarvepuudujäägi vähendamiseks juhuslikke tulusid, eelarve konsolideerimise meetmed peaksid aga tagama valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiva paranemise majanduskasvu soodustaval viisil. Nõukogu seadis Rumeeniale 4. detsembri 2018. aasta soovituse järgimiseks võetud meetmest teatamise tähtajaks 15. aprilli 2019.

               (3)14. ja 15. märtsil 2019 korraldas komisjon Rumeeniasse kohapealse kontrolli eesmärgil määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli -11 lõike 2 kohase tõhustatud järelevalvemissiooni. Komisjon edastas esialgsed tulemused tähelepanekute esitamiseks Rumeenia ametiasutustele ja esitas need seejärel 5. juunil 2019 nõukogule. Need tulemused avalikustati. Komisjoni aruande kohaselt ei kavatse Rumeenia ametiasutused nõukogu 4. detsember 2018. aasta soovitust järgida. Ametiasutused kinnitasid komisjonile, et valitsus ei kavatse soovitatud struktuurset kohandust järgida. Nad keskenduvad jätkuvalt valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi hoidmisele allpool asutamislepingus sätestatud künnist 3 % SKPst, et vältida stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osa kohaldamist. 2019. aasta eelarve puhul on eesmärgiks seatud tekkepõhine puudujääk 2,8 % SKPst. Järelevalvemissiooni ajal valitsuse poolt antud hinnangu kohaselt tooks selline nominaalne eelarvepuudujääk võrreldes 2018. aastaga kaasa struktuurse kohanduse 0,1 %, mis on märkimisväärselt vähem kui ette nähtud nõukogu soovituses.

               (4)20. aprillil 2018, st pärast nõukogu kehtestatud tähtaega, esitasid Rumeenia ametiasutused aruande nõukogu 4. detsembri 2018. aasta soovituse järgimiseks võetud meetmete kohta. Ametiasutused kordasid aruandes, et nende 2019. aasta eesmärkideks on valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 2,8 % SKPst ja üksnes väike struktuurse eelarvepuudujäägi vähenemine. Aruandes esitatud meetmete mõju eelarvele on nõukogu soovituses nõutust märkimisväärselt väiksem.

               (5)Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori esmaste netokulude kasv 2019. aastal 11,6 %, mis on tunduvalt suurem kui kulude kasvu eesmärk 4,5 %. Prognoosi kohaselt halveneb struktuurne eelarvepositsioon 2019. aastal 0,7 % SKPst, jõudes puudujääki 3,6 % SKPst. Soovitatud oli aga struktuurset paranemist mahus 1,0 % SKPst võrreldes 2018. aastaga. Seega osutavad mõlemad näitajad soovitatud kohandusest kõrvalekaldele. Kulude kasvu eesmärk osutab kõrvalekaldele 2,1 % SKPst. Struktuurne eelarvepositsioon kinnitab kõrvalekallet, kuid selle alusel on see pisut väiksem (1,7 % SKPst). Struktuurse eelarvepositsiooni alusel on kõrvalekalle väiksem tänu juhuslikele tuludele ja suuremale SKP deflaatorile. Neid tegureid arvesse võttes kinnitab üldine hindamine suurt kõrvalekallet soovitatud kohandusest.

               (6)Nagu varasematel aastatel, on eelarvepuudujäägi kavandatud suurenemine võrreldes 2018. aastaga suuresti tingitud avaliku sektori töötajate hüvitistega seotud kulude suurenemisest. Pärast komisjoni 2018. aasta sügisprognoosi, mis oli nõukogu 4. detsembri 2018. aasta soovituse aluseks, on ametiasutused kehtestanud telekommunikatsiooni-, energia- ja pangandussektorile uued maksud. Teisest küljest tegid ametiasutused maksukärpeid ehitussektoris ja suurendasid teatavaid sotsiaalhüvitisi.

               (7)Eespool esitatu põhjal järeldatakse, et Rumeenia ei ole nõukogu 4. detsembri 2018. aasta soovitusele piisavalt reageerinud. Eelarvekohandus on 2019. aastal märkimisväärselt väiksem kui aastane struktuurne kohandus 1,0 % SKPst, mis vastab valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale, mis ei ületa 2019. aastal 4,5 %,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Rumeenia ei ole võtnud nõukogu 4. detsembri 2018. aasta soovituse järgimiseks tõhusaid meetmeid.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 323, 19.12.2018, lk 16.

                     (3)

                        ELT C 223, 27.6.2018, lk 3.

                     (4)

                        ELT C 460, 21.12.2018, lk 1.