Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0016

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2008  /* SEK/2005/0016 lõplik */

	Brüssel 11.1.2005SEK(2005) 16 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsusprogrammid 1. märtsiks 1999. Vastavalt selle määruse artiklile 5 pidi nõukogu kontrollima iga stabiilsusprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, esitas nõukogu arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.Austria esitas esimese stabiilsusprogrammi aastateks 1998–2002 30. novembril 1998 ja nõukogu andis sellele hinnangu 18. jaanuaril 1999. Ajakohastatud programmid esitati igal järgmisel aastal. Austria esitas viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi 30. novembril 2004. aastal. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit[2], potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Austria Ministrite Nõukogu võttis Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi vastu 30. novembril 2004. aastal. See hõlmab ajavahemikku 2004–2008 ja vastab suures osas muudetud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi tegevusjuhendile, välja arvatud mõned väiksemad kõrvalekalded Euroopa arvepidamissüsteemi ESA aruandevormist. Kuigi eelarve stabiliseerimine on juriidiliselt kindlaks määratud riigi stabiilsuspaktis, on programmis olevad konkreetsed meetmed, mille abil saavutada märkimisväärne eelarve stabiliseerimine programmi viimasel kahel aastal, siiski umbmäärased.-  Ajakohastatud programmi valdav makromajanduslik prognoos kuni 2006. aastani on kooskõlas komisjoni 2004. aasta sügise prognoosiga. Kavandatav majanduskasv on 2004. aastal 1,9% ning see jääb ülejäänud programmiperioodiks ligikaudu 2,5% lähedale. Programmis väidetakse, et praegused, peamiselt ekspordipõhised tulud muutuvad järkjärguliselt suurema sisenõudluse loodud tuludeks. Prognoositakse, et kasv saab hoogu juurde, kui 2005. aastal jõustuvad olulised maksukärped ning suureneb tööhõive kasv. Prognoosi kohaselt ületab SKT reaalkasv potentsiaalse kasvu (2%) 2007. aastal 0,25 protsendipunkti ja 2008. aastal 0,5 protsendipunkti võrra. Selle tulemusel väheneb komisjoni talituste arvutuste tulemusel negatiivne toodangumahu tühik ning see muutub 2008. aastal positiivseks. Ajakohastatud programmi lühiajalised makromajanduslikud prgonoosid on mõistlikud; kuid 2007. ja 2008. aasta eeldatav SKT kasv jätkuvalt üle 2% aastas on mõnevõrra optimistlik, sest sellisel juhul ületaks see neli aastat järjest potentsiaalse kasvu.-  Eelmise programmiga võrreldes on ajakohastatud programmi eelarvesihte vähendatud umbes 0,5% võrra SKTst igal programmiaastal. Seepärast on aasta võrra ehk aastaks 2008 lükatud edasi ka tasakaalus eelarve eesmärk. Prognoositud puudujääk on 2004. aastal 1,3% SKTst ning 2005. aastaks tõuseb see 1,9%ni SKTst. Seejärel väheneb see aeglaselt 1,7%le 2006. aastal ning langeb nulli 2008. aastal kahe võrdse suure vähendamisega. See trajektoor peegeldab eelarvestrateegiat, kus on kombineeritud maksukoormuse vähendamine tagasipöördumisega tasakaalus eelarve juurde keskpika perioodi jooksul. ESA 95 tingimuste kohaselt on kavandatud maksukoormuse vähenemine 43%lt 2003. aastal 40%ni 2008. aastal, s.t esialgse valitsuse kavandatud eesmärgini jõudmist kaks aastat varem.-  Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes on veelgi süvenenud suundumus, et maksuvabastus kavandatakse programmi algusaastatele ja vastav kulutuste vähendamine lõpuaastatele. Puudujääk suureneb 2005. aastal seoses oluliste maksukärbetega, mis jõustuvad 1. jaanuarist. Eelarveriskid tunduvad 2005. ja 2006. aastal siiski olevat tasakaalustatud, eelkõige arvestades realistlikku makromajanduslikku stsenaariumi. Programmi lõpuaastatel 2007–2008 on selged riskid, mis tulenevad esiteks oletusest, et SKT kasv ületab pidevalt potentsiaalse kasvu, ja teiseks tõsiasjast, et kulutuste olulist vähenemist suhtena SKTsse ei ole programmis eriti täpsustatud. Ajakohastatud programmi keskpikka eesmärki – tsükliliselt kohandatud tasakaalulähedane eelarve – ei ole võib-olla võimalik saavutada programmiperioodi jooksul. See tundub tagavat siiski piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks 3% puudujäägiläve programmiperioodi jooksul.-  Stabiliseerimistee 2008. aastani on kinnitatud kohalike omavalitsuste vahelises siseriiklikus stabiliseerimispaktis, mida jõustatakse kõigil valitsustasanditel karistussüsteemi abil. Programmis esitatud fiskaalpoliitika meetmetega, mis on juba õigusaktidena vastu võetud, ei ole siiski täielikult tõendatud soovi neil kahel aastal kulutusi jõuga piirata.-  Valitsemissektori koguvõla prognoosi on vähendatud, muutes sellega osaliselt viimastel aastatel esitatud suurendamiskavasid. Kuna samal ajal on suurendatud SKT prognoosi seoses statistilise meetodi muutusega, on 2003. aasta võla suhet vähendatud peaaegu 2 protsendipunkti võrra, 64,5%le SKTsse. See muudab küll lihtsamaks 60% kontrollväärtuse saavutamise, kuid eesmärgi täitmisaeg on lükatud edasi ühe aasta võrra 2008. aastale, sest soov vähendada puudujääki on kahanenud. Suurema kasvuprognoosiga stsenaariumi kohaselt saavutataks eesmärk varem, kuid madalam kasv lükkaks seda aasta võrra edasi. SKT kasvumäär on eeldatavasti kogu programmiperioodi jooksul praktiliselt sama. Võladünaamika on seotud esmase puudujäägi muutustega. Positiivne on see, et ajakohastatud programmis ei võeta täielikult arvesse erastamisest tulenevat potentsiaali Austrias. Võlakriteeriumi saavutamine 2008. aastaks on seega usutav, isegi kui seatud puudujäägieesmärki ei saavutata.-  Ambitsioonikat kulutuste vähendamist suhtena SKTsse kavandatakse saavutada kõigi kulukategooriate oluliste vähendamistega kogu programmiperioodi jooksul. Eeldatakse, et suurem osa stabiliseerimisest pikema aja jooksul tuleb sotsiaaltoetusmaksete vähendamisest. Kuigi valitsemissektori investeeringuid vähendatakse isegi ebaproportsionaalselt palju, tuleb suurim kokkuhoid sotsiaaltoetusmaksete vähendamisest. Ajakohastatud programmis ollakse optimistlik kulukokkuhoiu suhtes, mida saadakse eeldatavasti seoses madalamate valitsustasandite haldusreformidega, mida on riigi tasandil juba edukalt ellu viidud.-  Austria tundub olevat suhteliselt soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, vaatamata vananeva elanikkonnaga seotud suurele eelarvekulude prognoosile. 2003. ja 2004. aasta pensionireformide eesmärk on vähendada oluliselt koormust eelarvele pikemas perspektiivis. Ent 2004. aasta reform lükkab stabiliseerimismõju veelgi edasi: ambitsioonikas kava näeb ette kohandada alates 2030. aastast pensione ainult inflatsioonimääraga, säilitades muutumatu reaalpensioni, 2003. aasta reformiga kehtestatud varasemate perioodide säästusid on mõnevõrra edasi lükatud.-  Programmis esitatud majanduspoliitika vastab osaliselt riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Kuigi Austria vähendab oma suurt maksukoormust, ei tehta seda koos kulutuste piiramisega, ning seega kavandatakse tsükliliselt kohandatud tasakaalulähedase eelarveni jõudmist alles programmi viimasel aastal.-  Arvestades eespool antud hinnangut, soovitatakse Austrial eelarve stabiliseerimise raskuspunkt viia programmi algusaastatele. Lisaks selle peaks Austria kirjeldama üksikasjalikumalt konkreetseid meetmeid, mille abil oleks võimalik eelarvet oluliselt stabiliseerida programmi viimasel kahel aastal.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2004 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |KOM | 1,9 | 2,4 | 2,4 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,4 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP dets 2004 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |KOM | 2,1 | 1,8 | 1,4 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | 1,8 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 2004 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |KOM | -1,3 | -2,0 | -1,7 | puudub | puudub |SP nov 2003 | -0,7 | -1,5 | -1,1 | -0,4 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets 2004 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |KOM | 1,7 | 0,9 | 1,2 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 2,8 | 1,9 | 2,2 | 2,8 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP dets 20041 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |KOM | -1,0 | -1,9 | -1,7 | puudub | puudub |SP nov 20031 | -0,4 | -1,4 | -1,1 | -0,5 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2004 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |KOM | 64,0 | 63,9 | 63,4 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 65,8 | 64,1 | 62,3 | 59,9 | puudub |Märkus: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. Allikad: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[4], eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:[18. jaanuaril 2005] kontrollis nõukogu Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2008. Programm vastab suures osas stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi tegevusjuhendi andmenõuetele, välja arvatud mõned väiksemad kõrvalekalded Euroopa arvepidamissüsteemi ESA aruandevormist.Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT reaalkasvu suurenemist 1,9%lt 2004. aastal stabiilselt umbes 2,5%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu olemasoleva teabe kohaselt peegeldab see stsenaarium mõistlikku kasvuprognoosi esimestel aastatel, kuid see tundub olevat viimastel aastatel liiga soodne, sest prognoos on neli aastat järjest suurem kui potentsiaalne kasv. Programmi inflatsiooniprognoos on realistlik.Austria eesmärgiks on saavutada tasakaalus eelarve 2008. aastaks. Prognoositud puudujääk on 2004. aastal 1,3% SKTst ning 2005. aastaks tõuseb see 1,9%ni SKTst. Seejärel väheneb see aeglaselt 1,7%le 2006. aastal ning langeb nulli 2008. aastal kahe võrdse suure vähendamisega. See trajektoor peegeldab eelarvestrateegiat, kus on kombineeritud maksukoormuse vähendamine tagasipöördumisega tasakaalus eelarve juurde keskpika perioodi jooksul. ESA 95 tingimuste kohaselt on kavandatud maksukoormuse vähenemine 43%lt 2003. aastal 40%ni 2008. aastal. Stabiliseerimistee on kinnitatud kohalike omavalitsuste vahelises siseriiklikus stabiliseerimispaktis, mida jõustatakse kõigil valitsustasanditel karistussüsteemi abil.Tulemus eelarve osas võib olla programmis kavandatust halvem. Eelkõige kavandatakse eelarves maksuvabastus programmi algusaastatele ja vastav kulutuste vähendamine lõpuaastatele. Pidades silmas realistlikku makromajanduslikku stsenaariumi, on 2005. ja 2006. riskid tasakaalus, kui puudujääki põhjustab oluline maksude alandamine, mis jõustub 1. jaanuarist 2005. Programmi lõpuaastate 2007–2008 riske, mis tulenevad esiteks oletusest, et SKT kasv ületab potentsiaalse kasvu, ja teiseks sellest, et kulutuste olulist vähenemist suhtena SKTsse ei ole programmis eriti täpsustatud, on ilmselt alahinnatud. Seda riskianalüüsi arvestades ei pruugi programmi eelarvealased põhimõtted olla piisavad selleks, et saavutada 2008. aastaks stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi eelarveseisund, mis on tsükliliselt kohandatud tasakaalu lähedal või ülejäägis. See tundub tagavat siiski piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks 3% puudujäägiläve programmiperioodi jooksul.Eeldatav võla suhe on 2004. aastal jõudnud 64,2%ni SKTsse, mis on üle asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 5 protsendipunkti võrra. Võla suhte areng ei pruugi olla nii soodne, kui prognoositud, võttes arvesse eespool nimetatud eelarve-eesmärkide riske. Teisest küljest võib Austria kompenseerida selle riski suurte erastamistega.Austria tundub olevat suhteliselt soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, vaatamata vananeva elanikkonnaga seotud suurele eelarvekulude prognoosile. 2003. ja 2004. aasta pensionireformide eesmärk on vähendada oluliselt koormust eelarvele pikemas perspektiivis. Ent 2004. aasta reform lükkab stabiliseerimismõju veelgi edasi: ambitsioonikas kava näeb ette kohandada alates 2030. aastast pensione ainult inflatsioonimääraga, säilitades muutumatu reaalpensioni, 2003. aasta reformiga kehtestatud varasemate perioodide säästusid on mõnevõrra edasi lükatud.Programmis esitatud majanduspoliitika vastab osaliselt riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Kuigi Austria vähendab maksukoormust, ei tehta seda koos kulutuste piiramisega, ning seega kavandatakse tsükliliselt kohandatud tasakaalulähedase eelarveni jõudmist alles programmi viimasel aastal.***Arvestades eespool antud hinnangut, soovitatakse Austrial eelarve stabiliseerimise raskuspunkt viia programmi algusaastatele. Lisaks sellele peaks Austria kirjeldama üksikasjalikumalt konkreetseid meetmeid, mille abil oleks võimalik eelarvet oluliselt stabiliseerida programmi viimasel kahel aastal.Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi peamised prognoosid2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |SKT reaalkasv (%) | 0,8 | 1,9 | 2,5 | 2,5 | 2,2 | 2,4 |THHI inflatsioon (%) | 1,3 | 2,1 | 1,8 | 1,4 | 1,5 | 1,6 |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | -1,1 | -1,3 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 |Esmane tasakaal (% SKTst) | 2,1 | 1,9 | 1,2 | 1,3 | 2,2 | 2,9 |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst)1 | -0,7 | -0,9 | -1,7 | -1,6 | -0,8 | -0,1 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | 64,5 | 64,2 | 63,6 | 63,1 | 61,6 | 59,1 |1 Komisjoni talituste arvutustes kohaldatakse programmis sisalduva teabe suhtes ühiselt kokkulepitud metoodikat.[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10.7.2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Küprose 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/27

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Küprose 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/07)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Küprose suhtes kohaldati vastavalt nõukogu rakendusotsuse 2013/463/EL (3) artikli 1 lõikele 2 kuni 31. märtsini 2016 makromajanduslikku kohandamisprogrammi. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 472/2013 (4) artikli 12 alusel oli Küpros programmi rakendamise ajal vabastatud majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta kohasest järelevalvest ja hindamisest. Küpros osaleb pärast programmi rakendamise lõppu nüüd taas täielikult Euroopa poolaastas.

               (2)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ta märkis, et Küprose olukorda hinnatakse makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames pärast makromajandusliku kohandamisprogrammi lõpuleviimist. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle 8. märtsil 2016 vastu (5). Kuna Küprose rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Küpros tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               7. aprillil 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Küprose kohta. Selles hinnati Küprose majanduslikku ja sotsiaalset olukorda ning probleeme pärast makromajandusliku kohandamisprogrammi rakendamise lõppu 31. märtsil 2016, samuti Küprose edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide saavutamisel. Aruanne sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Komisjon esitas põhjaliku analüüsi tulemused 7. aprillil 2016. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Küprosel esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on oluline, et Küpros tegeleks era- ja avaliku sektori võlakoormuse ning välisvõla näol esineva suuremahulise tasakaalustamatusega ja viivislaenude kõrge tasemega.

               (4)

               Küpros esitas oma 2016. aasta riikliku reformikava 28. aprillil 2016 ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi pärast tähtaega, 13. mail 2016. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (6) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist kohaldatakse Küprose suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. Struktuurne eelarvepositsioon on hinnangute kohaselt 2015. aastal ülejäägis 1,7 % SKPst, ületades keskpika eesmärgi sama määra võrra. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt täidetakse keskpika perioodi eelarve-eesmärk ka 2016. aastal. Kui poliitikat ei muudeta, valitseb siiski oht, et 2017. aastal kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgist teataval määral kõrvale. Küprose struktuurne eelarvepositsioon halveneb prognooside kohaselt rohkem, kui on lubatud võlareegliga seotud üleminekukorra raames. Stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Küpros ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seetõttu tuleb võtta täiendavaid meetmeid, et tagada nõuete täitmine 2017. aastal.

               (7)

               Küpros on oma makromajandusliku kohandamisprogrammi raames rakendanud olulisi eelarve- ja struktuurireforme. Vastu on veel võtmata teatud teisesed õigusaktid, mis on seotud eelarve koostamise menetlustega, nõuetega eelarve kohandamise kohta aasta jooksul ja kohustusi kontrollivate ametnike ülesannetega. Avalikku sektorit iseloomustab endiselt ebatõhusus. Eelkõige on palgad avalikus halduses (protsendina SKPst) euroala kõrgeimate seas, samas aga on tõhususe näitajad keskmised ning viitavad liikuvuse ja tulemuslikkuse stiimulite puudumisele. Riiklikke kommunaalteenuseid (telekommunikatsioon, energia) iseloomustavad kõrged hinnad ja suhteline kaitstus konkurentsi eest. Makromajandusliku kohandamisprogrammi raames on Küpros võtnud endale kohustuse võtta vastu siduv mehhanism, millega piiratakse avaliku sektori töötajate palgatõusu, et tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Kuigi seaduseelnõu on ette valmistatud ja esindajatekojale esitatud, ei ole seda veel vastu võetud. Makromajandusliku kohandamisprogrammi raames on avaliku sektori tõhususe suurendamiseks esitatud avaliku halduse horisontaalse reformi, kohalike omavalitsuste reformikava ja riigi omandis olevaid üksusi käsitleva uue seaduse ettepanekud, kuid neid ei ole veel vastu võetud.

               (8)

               Küprose erasektori võlakoormus on endiselt liiga suur. Kuigi sundtäitmise ja maksejõuetuse raamistike reformimine on oluline samm laenuvõtjate ja võlausaldajate õiguste tasakaalustamisel, on veel vaja parandada nende tõhusust ja laiendada nende kasutust. Mitmed puudused nende raamistike toimimises takistavad erasektori võlataseme püsivat alandamist ja viivislaenude kiiremat vähendamist. See kahandab ka suutlikkust pakkuda ettevõtjatele teist võimalust. Samuti ei toimi ikka veel hästi erasektori võla restruktureerimise lahendused. Maksejõuetust käsitlevate õigusaktide tõhusaks rakendamiseks on oluline võtta vastu kõik vajalikud tsiviilkohtumenetluse eeskirjad. Maksejõuetusteenistus vajab täiel määral toimimiseks sobivat personali, IT-taristut ning piisaval arvul nõuetekohaselt koolitatud ja litsentsitud pankrotihaldureid. Lisaks on väga oluline omandiõigust tõendavate dokumentide väljastamise ja õiguste üleandmise usaldusväärsete ja kiirete süsteemide olemasolu, et vältida juhtumite kuhjumist ja kaitsta ostjaid, tagades omandiõiguste nõuetekohase kindlaksmääramise ja aidates kaasa usalduse taastumisele eluasemeturul.

               (9)

               Küprosel on suuri probleeme ka seoses kohtusüsteemi toimimisega. Ebatõhusad kohtumenetlused ja piiratud suutlikkus põhjustavad märkimisväärseid viivitusi kohtuasjade menetlemisel, mis kahjustab sundtäitmise ja maksejõuetuse raamistiku toimimist ja nõrgestab üldist ettevõtluskeskkonda. Kuni tsiviilmenetlusõigust ei reformita, kulgeb kohtuotsuste menetlemine ja täitmine ning kuhjunud kohtuasjade hulga vähendamine jätkuvalt aeglaselt.

               (10)

               Makromajandusliku kohandamisprogrammi raames on saavutatud märkimisväärset edu Küprose finantssüsteemi restruktureerimisel ja selle suhtes usalduse taastamisel. Küprosel tuleb aga veel taastada tavapärane laenuandmine majandusele ja vähendada viivislaene, mis moodustavad ligikaudu 55 % kõigist kodumajapidamistele ja mittefinantsettevõtetele antud laenudest. Ettevõtlussektori suur laenukoormus vähendab ettevõtete konkurentsivõimet ning kahjustab nende investeerimis- ja kasvusuutlikkust. Kuigi edusamme on tehtud, ei ole pankade pingutused elujõuliste laenuvõtjate võla restruktureerimisel veel andnud käegakatsutavaid tulemusi ning nende viivisnõuete korrigeerimine on jätkuvalt suhteliselt tagasihoidlik. Puudused lepingute täitmise tagamisel ja tagasimaksmise distsipliinis mõjutavad negatiivselt suutlikkust tegeleda strateegilise kohustuste täitmatajätmisega ja pidurdada viivislaenude tekkimist. Vaatamata krediidiregistri loomisele on piiratud ka pankade juurdepääs teabele laenuvõtjate sissetuleku ja vara kohta.

               (11)

               Küpros on teinud suuri jõupingutusi majanduse langusest välja toomisel, kuid investeeringuid on endiselt vähe ja majanduse kasvupotentsiaal on tagasihoidlik. Programmi raames võttis Küpros vastu majanduskasvu tegevuskava, mille eesmärk on parandada konkurentsi, suurendada innovatsioonistiimuleid ja soodustada investeeringuid, luues läbipaistvama ja tõhusama ettevõtluskeskkonna ning lihtsustades litsentsi- ja loamenetlusi. Erastamiskava rakendamisega ja riigi reguleerivate asutuste tugevdamisega loodetakse meelitada ligi tootlikkust suurendavaid välisinvesteeringuid. Idufirmadel ja VKEdel on praegu väga vähe rahastamisele juurdepääsu võimalusi, arvestades rangeid pangalaenu tingimusi ja alternatiivsete rahastamisallikate puudumist. Juurdepääsu rahastamisele saaks hõlbustada ka ELi vahendite, näiteks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide, Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fondi ja ELi toetusprogrammide parema koordineerimise abil.

               (12)

               Tööturg hakkas taastuma 2015. aastal, kuid tööpuudus on vaatamata vähenemisele endiselt suur. Eelkõige on muret tekitav noorte tööpuudus ja pikaajaline töötus. Võetud on mõningaid meetmeid aktiivsete tööturumeetmete ja riiklike tööturuasutuste valdkonnas. Viimased ei suuda siiski endiselt rahuldada nõudlust, pakkuda kvaliteetset abi tööotsingutel ja nõustamisel ega jõuda registreerimata töötuteni. Edasi on lükatud kavad suurendada riiklike tööturuasutuste haldussuutlikkust, sealhulgas parandada otseselt klientide vajadustega tegelevate nõustajate spetsialiseerumist ja suurendada nende arvu. Aktiivsed tööturumeetmed ei ole kuigi tulemuslikud, kuna puudub praeguste programmide kvaliteedi tõhus järelevalve.

               (13)

               Kutsehariduses ja -õppes osalevate noorte osakaal on endiselt väike ja iseloomulik on tööandjate vähene osalemine õpilaste koolitamises. Siiski rakendatakse praegu meetmeid kooskõlas kutsehariduse ja -õppe strateegiaga.

               (14)

               Küprosel ei ole üldist tervisekindlustust ning sealne tervishoiusüsteem ei taga piisavat ja tõhusat juurdepääsu tervishoiule. Tervishoiu vähene riigipoolne rahastamine, suured kulud ja omast taskust makstavad summad on loonud olukorra, kus rahuldamata vajadusi on oluliselt rohkem kui teistes ELi riikides. Tuleks suurendada vahendite kasutamise tõhusust. Sobivateks meetmeteks, mille abil parandada Küprose tervishoiusüsteemi piisavust ja kulutõhusust, peetakse suurema autonoomia andmist riiklikele haiglatele ja riikliku tervishoiusüsteemi loomist, kuid neid meetmeid ei ole veel vastu võetud.

               (15)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud põhjalikult Küprose majanduspoliitikat ja avaldanud selle tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka Küprose stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Küprose eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda ELi üldise majandusjuhtimise tugevdamiseks tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (16)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (17)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

         SOOVITAB Küprosel võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist järgida 2016. ja 2017. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Võtta 2016. aasta lõpuks vastu siduv mehhanism avalike teenistujate palkade kasvumäära piiramiseks. Võtta 2016. aasta lõpuks vastu horisontaalne avaliku halduse reform ja riigi omandis olevate üksuste juhtimise seadus ning rakendada kohalike omavalitsuste reformi. Võtta 2016. aasta lõpuks vastu teisesed õigusaktid, et viia lõpule uus eelarveraamistik.

               2.

               Kõrvaldada 2017. aasta juuniks sundtäitmise ja maksejõuetuse raamistike täieliku rakendamise takistused ning tagada maksejõuetusteenistusele piisavad ressursid. Tagada omandiõigust tõendavate dokumentide väljastamise ja kinnisvaraga seotud õiguste üleandmise usaldusväärsed ja kiired süsteemid. Suurendada kohtusüsteemi tõhusust ja suutlikkust. Reformida tsiviilmenetlusõigust.

               3.

               Võtta 2016. aasta lõpuks lisameetmeid, et tagada viivislaenude vähendamine ja tagatiste täpne hindamine korrigeerimise eesmärgil. Suurendada võlausaldajatele kättesaadava teabe hulka ja parandada praegu esitatavat teavet, et muuta krediidiregister täielikult toimivaks.

               4.

               Kõrvaldada takistused investeeringutele, eelkõige rakendades majanduskasvu tegevuskava, järgides erastamiskava ja tugevdades riigi reguleerivaid asutusi. Võtta meetmeid, et suurendada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele.

               5.

               Parandada riiklike tööturuasutuste suutlikkust ja nendepoolset abi osutamist pikaajalistele töötutele; parandada registreerimata töötuteni jõudmist. Võtta vastu haiglareformi käsitlevad õigusaktid ja liikuda edasi üldise tervisekindlustuse kavandatud rakendamisega.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Nõukogu 13. septembri 2013. aasta rakendusotsus 2013/463/EL, millega kiidetakse heaks Küprose makromajanduslik kohandamisprogramm ja tunnistatakse kehtetuks otsus 2013/236/EL (ELT L 250, 20.9.2013, lk 40).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel (ELT L 140, 27.5.2013, lk 1).

      (5)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus, 12. mai 2009 , eraelu puutumatuse ja andmekaitse põhimõtete kohaldamise kohta raadiosagedustuvastust kasutavates rakendustes (teatavaks tehtud numbri K(2009) 3200 all)

text:
               16.5.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 122/47

      KOMISJONI SOOVITUS,
   12. mai 2009,
   eraelu puutumatuse ja andmekaitse põhimõtete kohaldamise kohta raadiosagedustuvastust kasutavates rakendustes
   (teatavaks tehtud numbri K(2009) 3200 all)
   (2009/387/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   olles konsulteerinud Euroopa andmekaitseinspektoriga
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Raadiosagedustuvastus (RFID) on infoühiskonna uus arengusuund, mille puhul automaatset andmetöötlust võimaldava mikroelektroonikaga varustatud esemed muutuvad igapäevase elu lahutamatuks osaks.

               (2)

               RFID muutub üha tavalisemaks ja kuulub seepärast üksikisiku ellu paljudes sellistes valdkondades nagu logistika, (1) tervishoid, ühiskondlik transport, jaemüük, eelkõige seoses toodete turvalisuse suurendamisega ja toodete kiirema kõrvaldamisega ringlusest, lõbustused, töö, maanteemaksude tasumise korraldamine, pagasiveo korraldamine ja reisidokumendid.

               (3)

               RFID-tehnoloogia võib kujuneda uueks majanduskasvu ja tööhõive suurendamise vahendiks ning seega anda tõhusa panuse Lissaboni strateegia eesmärkide saavutamisse, olles majanduslikult paljutõotav, avades ärivõimalusi, aidates vähendada kulusid ja tõsta tööviljakust, eelkõige aidates vähendada võltsimist ning korraldada elektroonikajäätmete ja ohtlike materjalide käitlemist ning toodete ringlussevõttu nende olelusringi lõpus.

               (4)

               RFID-tehnoloogia võimaldab andmetöötlust, seejuures isikuandmete töötlemist lühidistantsil ilma andmelugemis- või -kirjutamisseadme ja märgise füüsilise kontakti või nähtava sekkumiseta; see võib toimuda nii, et asjaomane isik ei ole sellest teadlik.

               (5)

               RFID-rakenduste abil on võimalik töödelda kindlakstehtud või -tehtava füüsilise isikuga seotud andmeid, kusjuures füüsiline isik on tuvastatav otse või kaudselt. Kõnealused rakendused võivad töödelda märgisel säilitatavaid isikuandmeid, nagu isiku nimi, sünniaeg või aadress, või biomeetrilisi andmeid või andmeid, millega konkreetne RFID-eseme number on seotud kusagil mujal süsteemis säilitatavate isikuandmetega. Lisaks on RFID-tehnoloogiat võimalik kasutada selliste üksikisikute jälgimiseks, kel on mõni RFID-numbriga varustatud ese või mõned sellised esemed.

               (6)

               Kuna RFID-tehnoloogia võib muutuda üldlevinuks ja kuna see on praktiliselt nähtamatu, tuleb RFID-tehnoloogia rakendamisel pöörata erilist tähelepanu eraelu puutumatuse ja andmekaitse küsimustele. Seepärast tuleb eraelu puutumatus ja infoturve projekteerida RFID-rakendustesse sisse juba enne nende laialdast kasutust (põhimõte, et turvalisus ja eraelu puutumatus on rakendustesse juba sisse projekteeritud).

               (7)

               RFIDist saab ainult siis olla mitmesugust majanduslikku ja ühiskondlikku kasu, kui on võetud tõhusad meetmed isikuandmete kaitse ja eraelu puutumatuse tagamiseks ning sellega seotud eetikapõhimõtete järgimiseks; kõnealused küsimused on RFIDi üldist omaksvõttu käsitleva arutelu keskmes.

               (8)

               Liikmesriigid ja sidusrühmad peaksid eriti RFIDi rakendamise alguses tegema täiendavaid jõupingutusi selle tagamiseks, et RFID-rakenduste üle oleks järelevalve ning üksikisiku õigused ja vabadused oleksid kaitstud.

               (9)

               Komisjoni 15. märtsi 2007. aasta teatises „Raadiosagedustuvastus (RFID) Euroopas: sammud poliitilise raamistiku suunas” (2) on öeldud, et komisjoni soovituse või soovitustega antakse selgitusi ja suuniseid RFID- rakendustega seotud andmekaitse ja eraelu puutumatuse aspektide kohta.

               (10)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiiviga 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (3) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiviga 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (4) ettenähtud õigused ja kohustused seoses isikuandmete kaitse ja selliste andmete vaba liikumisega on täielikult kohaldatavad isikuandmeid töötlevate RFID-rakenduste kasutamise suhtes.

               (11)

               RFID-rakenduste arendamisel tuleb kohaldada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 1999. aasta direktiivis 1999/5/EÜ (raadioseadmete ja telekommunikatsioonivõrgu lõppseadmete ning nende nõuetekohasuse vastastikuse tunnustamise kohta) (5) esitatud põhimõtteid.

               (12)

               Euroopa andmekaitseinspektori arvamuses (6) on esitatud suunised, kuidas käsitada märgist sisaldavaid tooteid, mis on ette nähtud üksikisikute jaoks, ning on kutsutud üles hindama mõju eraelu puutumatusele ja turvalisusele, et teha kindlaks parim võimalik tehnika eraelu ja puutumatuse kaitsmiseks RFID-süsteemides, ning arendama seda tehnikat.

               (13)

               RFID-rakenduse käitaja peaks võtma kõik mõistlikud meetmed selle tagamiseks, et mitte ühegi vahendiga, mida tõenäoliselt võib kasutada kas RFID-rakenduse käitaja või muu isik, ei oleks võimalik siduda andmeid kindlakstehtud või -tehtava füüsilise isikuga, välja arvatud andmete töötlemisel vastavalt kohaldatavatele andmekaitse põhimõtetele ja õigusnormidele.

               (14)

               Komisjoni 2. mai 2007. aasta teatises „Andmekaitse edendamise kohta eraelu puutumatust soodustavate tehnoloogiate kaudu” (7) on esitatud selged meetmed, et saavutada eesmärk töödelda isikuandmeid võimalikult väikeses ulatuses ning võimaluse korral kasutada anonüümseid või varjunimega tähistatud andmeid, toetades eraelu puutumatust soodustavate tehniliste lahenduste arendamist ja nende kasutamist andmekontrollijate ja üksikisikute poolt.

               (15)

               Komisjoni 31. mai 2006. aasta teatises „Turvalise infoühiskonna strateegia – dialoog, partnerlus ja aktiivne osalemine” (8) on tunnistatud, et mitmekesisus, avatus, koostalitlusvõime, kasutatavus ja konkurents on turvalise infoühiskonna saavutamise põhihoovad, samuti on tõstetud esile liikmesriikide ja nende haldusasutuste osa teadlikkuse tõstmisel ning heade turvatavade levitamisel ja kutsutud erasektori sidusrühmi üles tegema algatusi, et töötada välja ELi erivajadusi, eelkõige eraelu puutumatuse vajadust rahuldavate toodete, protsesside ja teenuste turvalisuse sertifitseerimist käsitlevad mõistliku hinnaga kavad.

               (16)

               Nõukogu 22. märtsi 2007. aasta resolutsioonis „Turvalise infoühiskonna strateegia kohta Euroopas” (9) on kutsutud liikmesriike üles pöörama piisavalt tähelepanu vajadusele vältida elektrooniliste sidevõrkude olemasolevaid ja uusi turvaohte.

               (17)

               Käesoleva soovituse sätete kooskõlastatud järgimine liikmesriikides tagatakse ühenduse tasandil väljatöötatud raamistikuga eraelu puutumatuse ja andmekaitse mõju hindamiseks. Kõnealuse raamistiku väljatöötamisel tuleks toetuda olemasolevatele tavadele ning liikmesriikides, kolmandates riikides ja Euroopa Võrgu- ja Infoturbeametis (ENISA) (10) tehtud tööga saadud kogemustele.

               (18)

               Komisjon tagab, et ühenduse tasandil töötatakse välja RFID-rakendustega seotud infoturbe haldamise suunised; suuniste väljatöötamisel toetutakse olemasolevatele tavadele ning liikmesriikides ja kolmandates riikides saadud kogemustele. Liikmesriigid peaksid andma sellesse töösse oma panuse ning innustama eraettevõtjaid ja riigiasutusi sellest osa võtma.

               (19)

               Vajalikku teavet sobivate kaitsemeetmete võtmiseks annab käitaja läbiviidav eraelu puutumatuse ja andmekaitse mõju hindamine enne RFID-rakenduse kasutuselevõttu. Nimetatud kaitsemeetmeid on vaja jälgida ja läbi vaadata RFID-rakenduse kogu kasutusaja jooksul.

               (20)

               Jaemüügisektoris tuleks eraelu puutumatuse ja andmekaitse seisukohast hinnata tarbijatele müüdavate märgisega varustatud toodete mõju, et saada vajalikku teavet selle kohta, kas toode võib ohustada eraelu puutumatust ja isikuandmete kaitset.

               (21)

               Infoturvet ja eraelu puutumatust käsitlevate meetmete haldamisel võivad kogu RFIDil põhineva äriprotsessi kasutamise jooksul olla abiks rahvusvaheliste standardite, nagu Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) väljatöötatud standardite kasutamine ning ELi reguleeriva raamistikuga kooskõlas olevad käitumisjuhendid ja parimad tavad.

               (22)

               Üldsust mõjutavate RFID-rakenduste, näiteks ühistranspordi e-piletisüsteemide puhul on vaja võtta sobivaid kaitsemeetmeid. Üksikisikuid töötlemise kaudu mõjutavad RFID-rakendused, kus on tegemist näiteks biomeetrilist identifitseerimist või tervise seisundit käsitlevate andmetega, on infoturbe ja eraelu puutumatuse seisukohast eriti kriitilised ja nõuavad seepärast eritähelepanu.

               (23)

               Ühiskond tervikuna peab olema teadlik RFID-rakenduste kasutamise puhul kehtivatest kohustustest ja õigustest. Tehnoloogiat rakendavad isikud on seepärast kohustatud andma inimestele teavet nimetatud rakenduste kasutamise kohta.

               (24)

               Avalikkuse ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) teavitamine RFIDi omadustest ja võimalustest aitab sel tehnoloogial täita temale pandud majanduslikke ootusi ja vähendab samas ohtu, et RFIDi kasutatakse avaliku huvi kahjustamiseks; see muudab RFIDi vastuvõetavamaks.

               (25)

               Komisjon aitab käesoleva soovituse rakendamisele kaasa nii otse kui ka kaudselt, hõlbustades sidusrühmade vahelist dialoogi ja koostööd, kasutades selleks eelkõige konkurentsivõime ja uuendustegevuse raamprogrammi, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1639/2006/EÜ, (11) ning teadusuuringute seitsmendat raamprogrammi, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusega nr 1982/2006/EÜ (12).

               (26)

               Kõnealuse tehnoloogia laialdasemaks kasutuselevõtuks vastuvõetavatel tingimustel on vaja ühenduse tasandil korraldada eraelu puutumatust suurendava kulutõhusa tehnoloogia ja infoturbetehnoloogia alaseid teadusuuringuid ja arendustegevust.

               (27)

               Käesolevas soovituses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid. Eelkõige taotletakse käesoleva soovitusega tagada täielikku austust eraelu ja perekonnaelu puutumatuse ning isikuandmete kaitse vastu,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

      Reguleerimisala

               1.

               Käesolevas soovituses esitatakse liikmesriikidele suunised RFID-rakenduste kavandamiseks ja käitamiseks õiguspärasel, eetilisel ning sotsiaalselt ja poliitiliselt vastuvõetaval viisil, austades õigust eraelu puutumatusele ja tagades isikuandmete kaitse.

               2.

               Käesolevas soovituses esitatakse suunised RFID-rakenduste kasutuselevõtu korral (kui neid võetakse kasutusele) kohaldatavate meetmete kohta selle tagamiseks, et kõnealuste rakenduste kasutuselevõtu puhul järgitakse direktiivide 95/46/EÜ, 1999/5/EÜ ja 2002/58/EÜ ülevõtmiseks vastuvõetud siseriiklikke õigusakte.

      Mõisted

               3.

               Käesolevas soovituses kasutatakse direktiivis 95/46/EÜ sätestatud mõisteid. Samuti kasutatakse järgmisi mõisteid:
               a)   „raadiosagedustuvastus” (RFID)– elektromagnetiliste lainete või spektri raadiosagedusosa induktiivsidestuse kasutamine selleks, et mitmesuguste moduleerimis- ja kodeerimissüsteemide abil teatada andmeid märgisele või lugeda neid märgiselt või üksnes lugeda raadiosagedusmärgise tunnuskoodi või muid märgisele salvestatud andmeid;
               b)   „RFID-märgis” või „märgis”– kas RFID-seade, mis suudab saata raadiosignaali, või RFID-seade, mis tagasisidestab, hajutab tagasi või peegeldab (olenevalt seadme tüübist) ja moduleerib lugemis- või kirjutusseadmelt vastuvõetud kandevsignaali;
               c)   „RFID-lugeja või -kirjutaja” või „lugeja”– püsiasukohaga või liikuv andmehõive- ja identifitseerimisseade, milles kasutatakse raadiosagedusega elektromagnetlaineid või induktiivsidestust, et kutsuda märgise või märgisterühma poolt esile moduleeritud andmevastus ja mõjutada seda;
               d)   „RFID-rakendus” või „rakendus”– rakendus, milles märgiste ja lugejatega töödeldakse saadavaid andmeid ning mida toetab tagarakendussüsteem ja sidevõrgu infrastruktuur;
               e)   „RFID-rakenduse käitaja” või „käitaja”– füüsiline või juriidiline isik, riigiasutus või -amet või muu organ, kes üksi või koos teistega määrab kindlaks rakenduse käitamise eesmärgid ja vahendid; käitaja mõiste hõlmab ka RFID-rakenduse abil saadud isikuandmete töötlemise eest vastutavaid isikuid;
               f)   „infoturve”– teabe konfidentsiaalsuse, puutumatuse ja kättesaadavuse säilitamine;
               g)   „jälgimine”– üksikisiku asukoha, liikumise, tegevuse või seisundi tuvastamise, jälgimise, kopeerimise või salvestamise eesmärgil toimuv tegevus.

      Eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hindamine

               4.

               Liikmesriigid tagavad, et ettevõtjad koos asjaomaste kodanikuühiskonna sidusrühmadega töötavad välja eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hindamise raamistiku. Nimetatud raamistik esitatakse kinnitamiseks artikli 29 alusel asutatud andmekaitse töörühmale 12 kuu jooksul alates käesoleva soovituse avaldamisest Euroopa Liidu Teatajas.

               5.

               Liikmesriigid tagavad, et käitajad, olenemata muudest kohustustest, mis on neile pandud direktiiviga 95/46/EÜ:

                           a)

                           hindavad rakenduse mõju isikuandmete kaitsele ja eraelu puutumatusele, sealhulgas võimalust, et rakendust võidakse kasutada üksikisiku jälgimiseks. Hindamine peab olema seda üksikasjalikum, mida rohkem võib rakendus ohustada eraelu puutumatust;

                           b)

                           võtavad vajalikud tehnilised ja organisatsioonilised meetmed isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitsmiseks;

                           c)

                           nimetavad isikud või isikute rühmad, kes vastutavad hinnangute läbivaatamise ning isikuandmete ja eraelu puutumatuse kaitsmiseks võetud tehniliste ja organisatsiooniliste meetmete jätkuva sobivuse eest;

                           d)

                           esitavad hinnangu pädevale asutusele vähemalt kuus nädalat enne rakenduse kasutuselevõttu;

                           e)

                           kui on olemas eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hindamise raamistik, mis on esitatud punktis 4, rakendavad nad eespool esitatud sätteid vastavalt nimetatud raamistikule.

      Infoturve

               6.

               Liikmesriigid toetavad komisjoni selliste rakenduste kindlakstegemisel, mis üldsust mõjutavalt võivad ohustada infoturvet. Selliste rakenduste puhul tagavad liikmesriigid, et ettevõtjad koos liikmesriigi pädevate asutuste ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega töötavad välja uued kavad või rakendavad olemasolevaid kavu, nagu sertifitseerimine või käitaja enesehindamine, millega tõendatakse, et on tagatud hinnangulistele ohtudele vastava tasemega infoturve ja eraelu kaitse.

      Teavitamine ja läbipaistvus seoses RFIDi kasutamisega

               7.

               Ilma et see piiraks andmetöötlejatele direktiividega 95/46/EÜ ja 2002/58/EÜ seatud kohustusi, tagavad liikmesriigid, et käitajad töötavad välja ja avaldavad iga oma käitatava rakenduse kohta kokkuvõtliku, täpse ja kergesti arusaadava teabedokumendi. Nimetatud dokument peab sisaldama vähemalt järgmist:

                           a)

                           käitaja nimi ja aadress;

                           b)

                           rakenduse otstarve;

                           c)

                           teave selle kohta, milliseid andmeid rakendusega töödeldakse, eelkõige see, kas töödeldakse isikuandmeid ja kas jälgitakse märgiste asukohta;

                           d)

                           ülevaade eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hinnangust;

                           e)

                           võimalikud ohud eraelu puutumatusele, mis on seotud märgiste kasutamisega rakenduses, ja meetmed, mida üksikisikud saavad võtta nimetatud ohtude vähendamiseks.

               8.

               Liikmesriigid tagavad, et käitajad võtavad meetmed üksikisikute informeerimiseks lugeja lähedalolekust, kasutades ühist Euroopa märki, mille Euroopa standardiorganisatsioonid on koos asjaomaste sidusrühmadega välja töötanud. Märgil näidatakse käitaja nimi ja kontaktandmed üksikisikute jaoks, kes soovivad saada teavet rakenduse kohta.

      Jaekaubanduses kasutatavad RFID-rakendused

               9.

               Euroopa standardiorganisatsioonide ja asjaomaste sidusrühmade koostöös väljatöötatud ühise Euroopa märgi abil peaksid käitajad teavitama üksikisikuid sellest, et toodetele või nende sisse on paigutatud märgised.

               10.

               Hinnates punktides 4 ja 5 osutatud eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatavat mõju, peaks käitaja määrama konkreetselt kindlaks, kas juhul, kui toodet, mille peale või sisse on paigutatud märgised, müüb tarbijale jaemüüja, kes ei ole kõnealuse rakenduse kasutaja, võivad märgised kujutada ohtu eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele.

               11.

               Jaemüüjad peaksid desaktiveerima või eemaldama müügipunktis märgised, mida on kasutatud nende rakenduses, kui tarbijad ei anna pärast seda, kui neid on punkti 7 kohaselt teavitatud märgise otstarbest, nõusolekut töötava märgise allesjätmiseks. Märgise desaktiveerimist tuleb mõista kui mis tahes protsessi, millega lõpetatakse märgise ja ümbruse vastastikune toime, mille jaoks ei ole vaja tarbija aktiivset osavõttu. Jaemüüjad desaktiveerivad või kõrvaldavad märgised viivitamata ega nõua tarbijalt selle eest tasu. Tarbijal peab olema võimalik kontrollida, et desaktiveerimine või kõrvaldamine on olnud tõhus.

               12.

               Punkti 11 ei kohaldata, kui eraelu puutumatusele ja andmekaitsele avaldatava mõju hinnangus on jõutud järeldusele, et jaemüügirakenduses kasutatav märgis, mis jääb müügikohas töökorda, ei kujuta endast võimalikku ohtu eraelu puutumatusele ega andmekaitsele. Sellele vaatamata peaksid jaemüüjad tegema tasuta kättesaadavaks lihtsa vahendi nimetatud märgiste desaktiveerimiseks või kõrvaldamiseks kas müügi ajal või hiljem.

               13.

               Märgiste desaktiveerimine või kõrvaldamine ei tohiks tähendada selliste seaduslike kohustuste vähenemist või lõppemist, mis jaemüüjal või tootjal on tarbija ees.

               14.

               Punkte 11 ja 12 kohaldatakse üksnes nende jaemüüjate suhtes, kes on käitajad.

      Teadlikkuse tõstmise meetmed

               15.

               Liikmesriik võtab koos ettevõtjate, komisjoni ja muude sidusrühmadega sobivad meetmed riigiasutuste ja äriühingute, eelkõige VKEde teadlikkuse tõstmiseks RFID-tehnoloogia kasutamisega seotud võimalikest eelistest ja ohtudest. Erilist tähelepanu pööratakse infoturbe ja eraelu puutumatuse küsimustele.

               16.

               Liikmesriigid teevad koostöös ettevõtjate, kodanikuühiskonna ühenduste, komisjoni ja muude asjaomaste sidusrühmadega kindlaks RFID-rakenduste kasutuselevõtu parimad tavad ja esitavad sellekohased näited, et tõsta üldsuse teadlikkust. Nad võtavad ka vajalikud meetmed, nagu suuremastaabilised katseprojektid, et tõsta üldsuse teadlikkust seoses RFID-tehnoloogiaga ning selle kasutamise eeliste, ohtude ja mõjuga; nimetatud meetmed on kõnealuse tehnoloogia laialdasema kasutuselevõtu eeltingimus.

      Teadus- ja arendustegevus

               17.

               Liikmesriik teeb koostööd ettevõtjate, asjaomaste kodanikuühiskonna sidusrühmade ja komisjoniga, et stimuleerida ja toetada sellise põhimõtte kasutuselevõttu, mille kohaselt turvalisus ja eraelu puutumatus projekteeritakse RFID-rakendustesse sisse juba nende väljatöötamise varases staadiumis.

      Järelmeetmed

               18.

               Liikmesriik võtab kõik vajalikud meetmed käesoleva soovituse tutvustamiseks kõikidele sidusrühmadele, kes on seotud RFID-rakenduste projekteerimise ja käitamisega ühenduses.

               19.

               Liikmesriik teatab komisjonile meetmetest, mis on võetud seoses käesoleva soovitusega, hiljemalt 24 kuud pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               20.

               Kolm aastat pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas esitab komisjon aruande käesoleva soovituse rakendamise, tõhususe ning käitajatele ja tarbijatele avaldatava mõju kohta, pöörates eelkõige tähelepanu punktides 9–14 soovitatud meetmetele.

      Adressaadid

               21.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 12. mai 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Viviane REDING

      (1)  KOM(2007) 607 (lõplik).

      (2)  KOM(2007) 96 (lõplik).

      (3)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

      (4)  EÜT L 201, 31.7.2002, lk 37.

      (5)  EÜT L 91, 7.4.1999, lk 10.

      (6)  ELT C 101, 23.4.2008, lk 1.

      (7)  KOM(2007) 228 (lõplik).

      (8)  KOM(2006) 251 (lõplik).

      (9)  ELT C 68, 24.3.2007, lk 1.

      (10)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 460/2004 artikli 2 lõige 1 (ELT L 77, 13.3.2004, lk 1).

      (11)  ELT L 310, 9.11.2006, lk 15.

      (12)  ELT L 412, 30.12.2006, lk 1.


title: Komisjoni soovitus, 28. aprill 2010 , teadusuuringute ühise kavandamise algatuse Tervislik toitumisviis täisväärtuslikuks eluks kohta

text:
               1.5.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 110/36

         KOMISJONI SOOVITUS,
   28. aprill 2010,
   teadusuuringute ühise kavandamise algatuse „Tervislik toitumisviis täisväärtuslikuks eluks” kohta
   (2010/250/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 181 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kodanike tervis on oluline ELi kasvu ja heaolu jaoks.

               (2)

               Viimase kolmekümne aasta jooksul on ELi elanike, eelkõige laste hulgas hakanud kiiresti levima ülekaalulisus ja rasvumine.

               (3)

               Halbade toitumisharjumuste ja vähese füüsilise aktiivsuse levik ELi elanikkonna hulgas üha hoogustub.

               (4)

               Sagenevad paljud kroonilised haigused, nagu südame-veresoonkonna haigused, kõrgvererõhutõbi, II tüüpi suhkrutõbi, insuldid, teatavad vähiliigid, luu- ja lihaskonna haigused ning isegi teatavad vaimuhaigused.

               (5)

               Kui kõrvaldada tavalised elustiiliga seotud ohutegurid, sealhulgas sellised, mis on seotud toitumisviisiga, oleks võimalik vältida 80 % südamehaiguste, ajurabanduste ja II tüüpi suhkrutõve juhtudest ning 40 % vähijuhtudest.

               (6)

               Konkurentsivõime nõukogu tunnistas 3. detsembri 2009. aasta kohtumisel teema „Tervis, toit ja toitumisega seotud haiguste vältimine” (hiljem pealkiri muudeti, praegu „Tervislik toitumisviis täisväärtuslikuks eluks”) valdkonnaks, milles ühine kavandamine annaks suurt lisandväärtust liikmesriikide praegustele killustatud jõupingutustele. Seepärast võttis ta vastu järeldused, milles tunnistas vajadust käivitada osutatud teemal ühise kavandamise algatus ja kutsus komisjoni üles kaasa aitama nimetatud algatuse ettevalmistamisele. Nõukogu kinnitas ka, et ühine kavandamine on liikmesriikide juhitav protsess, milles komisjon täidab abistaja osa.

               (7)

               Teadusuuringute ühine kavandamine toidu ja tervise valdkonnas näeks ette elustiili ja toitumisviisi tervisemõjude uurimise kooskõlastamise, mis aitaks oluliselt kaasa täielikult toimiva Euroopa teadusruumi loomisele toitumisviisist tingitud haiguste vältimise valdkonnas, aitaks tugevdada nimetatud valdkonna teadusuuringute juhtimist ja suurendada konkurentsivõimet.

               (8)

               Liikmesriikide ühiste jõupingutuste tulemuslikkuse tagamiseks toitumisviisi ja tervise alal peaksid liikmesriigid välja töötama ja rakendama strateegiliste teadusuuringute kava, mis põhineb ühisel lähenemisel toitumisviisiga seotud haiguste vältimisele.

               (9)

               Ühiste meetmete tõhusa juhtimise tagamiseks peaksid liikmesriigid looma ühise juhtimisstruktuuri, kelle ülesanne on kehtestada koostöö ja koordineerimise ühised tingimused, eeskirjad ja kord ning jälgida strateegiliste teadusuuringute kava täitmist.

               (10)

               Käesolevas soovituses püstitatud eesmärkide saavutamiseks peaksid liikmesriigid tegema komisjoniga koostööd, et uurida, milliste algatustega saaks komisjon liikmesriike abistada strateegiliste teadusuuringute kava väljatöötamisel ja rakendamisel.

               (11)

               Liikmesriigid peaksid komisjonile korrapäraselt kandma ette kõnealuse ühise kavandamise edenemisest, et komisjon saaks teha ettekandeid Euroopa Parlamendile ja nõukogule,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriikidel soovitatakse kujundada ühine arusaam, kuidas teaduskoostöö ja selle koordineerimine Euroopa tasandil saab aidata meil jõuda toitumisviisiga seotud haiguste parema vältimiseni.

               2.

               Liikmesriikidel soovitatakse töötada välja strateegiliste teadusuuringute kava, milles määratakse kindlaks toitumisviisiga seotud haiguste alaste teadusuuringute vajadused ja eesmärgid keskpikas ja pikas perspektiivis. Strateegiliste teadusuuringute kava peaks hõlmama rakenduskava, milles kehtestatakse prioriteedid ja tähtajad ning täpsustatakse kava rakendamiseks vajalikud meetmed ja vahendid ning rahastamisallikad.

               3.

               Liikmesriikidel soovitatakse näha strateegiliste teadusuuringute kavas ja rakenduskavas ette järgmised meetmed:

                           a)

                           määratleda asjaomased liikmesriikide programmid ja teadusuuringud ning vahetada nende kohta teavet;

                           b)

                           määratleda sellised uuringuvaldkonnad, mis võidaksid kooskõlastamisest, ühistest projektikonkurssidest või vahendite ühendamisest;

                           c)

                           vahetada teavet, vahendeid, parimaid tavasid, meetodeid ja suuniseid, eelkõige suurte kohortide moodustamise ja kliiniliste uuringute puhul;

                           d)

                           määrata kindlaks punktis b määratletud valdkonna ühiste teadusuuringute tegemise kord, sealhulgas uuringute kvaliteedi hindamise kriteeriumid;

                           e)

                           kasutada võimaluse korral ühiselt olemasolevat infrastruktuuri või arendada välja uued vahendid, nagu kooskõlastatud andmebaasid, biopangad või mudelid, mille alusel andmeid laiendatakse inimestele;

                           f)

                           eksportida ja levitada teadmisi, innovatsiooni ja mitut valdkonda hõlmavaid lähenemisviise ning tagada uurimistöö tulemuste tõhus kasutamine Euroopa konkurentsivõime tõstmiseks ja juhtimise parandamiseks;

                           g)

                           innustada avalikku ja erasektorit tegema tihedamat koostööd ning toetada sellist koostööd, edendada ettevõtlussektorite vahelist avatud innovatsiooni;

                           h)

                           luua võrgustikud olemasolevate keskuste, eelkõige tarbijate käitumise, toitumisviisi ja toiduainete töötlemise uurimise keskuste vahel.

               4.

               Liikmesriikidel soovitatakse luua toitumisviisiga seotud haiguste vältimise uurimiseks ühine juhtimisstruktuur, kelle ülesanne on kehtestada ühised koostöö ja koordineerimise tingimused, eeskirjad ja kord, ning jälgida strateegilise teadusuuringute kava täitmist.

               5.

               Liikmesriikidel soovitatakse ühiselt täita strateegiliste teadusuuringute kava, sealhulgas nende siseriiklike uurimiskavade ja muude riiklike teadusuuringute kaudu.

               6.

               Liikmesriikidel soovitatakse teha komisjoniga koostööd, et uurida, milliste algatustega saaks komisjon liikmesriike abistada ühise teadusuuringute kava väljatöötamisel ja rakendamisel, ning kooskõlastada ühised kavad ELi muude algatustega kõnealuses valdkonnas.

               7.

               Liikmesriikidel soovitatakse korrapäraselt komisjonile ette kanda kõnealuse ühise kavandamise edenemisest.

      Brüssel, 28. aprill 2010

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Máire GEOGHEGAN-QUINN


				|

		52013DC0371

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Poola 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0371 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Poola 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Poola lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid riigipead
ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega
luuakse sidus raamistik riiklikul, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks
kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid
meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust
saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja rakendada riigipõhiseid
soovitusi.
(4)       Nõukogu võttis 6. juulil 2012
vastu soovituse Poola 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse
Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[5] mis tähistab majanduspoliitika
koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust. Samuti 28. novembril 2012
võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu teise häiremehhanismi
aruande[6],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, ei
nimetatud Poolat.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve
konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       30. aprillil 2013 esitas
Poola oma 2013. aasta lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja 2013. aasta
riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Poola tegi eelarve
konsolideerimiseks 2011.–2012. aastal suuri pingutusi vastavalt nõukogu
soovitusele. Kuid ülemaailmse majanduse halvenevas olukorras jäi ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaeg täitmata ja selleks on vaja rohkem aega.
Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel 2013. aasta lähenemisprogrammile antud
hinnangust lähtuvalt on nõukogu seisukohal, et programmis esitatud
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav.
Eelkõige eeldatakse, et eratarbimine ja erainvesteeringud suurenevad rohkem kui
komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis prognoositud, mis tingib üldise suurema
kasvumäära 2013. aastal (1,5 % võrreldes 1,1 %-ga). Programmis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on viia puudujääk 3,5 %-ni SKPst aastaks 2013 (aasta
pärast esialgset ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtaega) ja
saavutada keskpika perioodi eesmärk 2016. aastaks. Kuid 2013. aasta
lähenemisprogrammis kavatsetakse viia valitsemissektori eelarve puudujääk
allapoole 3 % SKPst alles 2015. aastaks. Arvestades, et
programmis on ennustatud üleliia optimistlikku kasvu ja tuluprognoose, on
nõukogu seisukohal, et kui just ei võeta täiendavaid meetmeid jõupingutuste
märkimisväärseks suurendamiseks asjaomasel aastal, ei võimalda ametiasutuste
kavandatud eelarve konsolideerimine saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi
tegelikku kõrvaldamist 2013. aastaks. Programm rajaneb optimistlikul
stsenaariumil ning seda ei toeta piisavalt üksikasjalikud meetmed puudujäägi
usutavaks kõrvaldamiseks hiljemalt 2014. aastaks. Seetõttu on vaja
lisapingutusi, tuginedes üksikasjalikele meetmetele nii 2013. kui ka 2014.
aasta puhuks. Ametiasutused ei ole piisaval määral ära kasutanud kriisieelset
majanduskasvu keskkonda, et reformida riiklike kulutuste struktuuri
majanduskasvu soosivate tegevuste eelistamiseks. Programmis kinnitatakse
varasemat keskpika perioodi eesmärki, nimelt -1% SKPst, mis kajastab
stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Vastavalt (ümberarvutatud) struktuurilisele
eelarvepuudujäägile ei prognoosita keskpika perioodi eesmärgi saavutamist 2016.
aastaks vastavalt programmile, sest kavandatavatest iga-aastastest edusammudest
keskpika perioodi eesmärgi suunas ehk 0,3 % SKPst (struktuuriliselt) 2015.
aastal ja 0,7 % SKPst 2016. aastal ei piisa. Valitsemissektori kulude
kasvumäär, arvestades kaalutlusõiguse raames võetavaid tulumeetmeid, on kogu
programmiperioodi vältel kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga. Lisapingutused
ja eelarve kohandamise komponentide muutmine ka programmi viimastel aastatel
võivad osutuda vajalikuks, sest keskpika perioodi eesmärgi suunas toimuv
liikumine tugineb põhiliselt avaliku sektori investeeringukulude
märkimisväärsetele kärbetele ja seda ei toetata piisavalt üksikasjalike
meetmetega. Valitsemissektori võlatase püsib Poolas programmiperioodi vältel
prognooside kohaselt alla 60 % SKP-st. Riigiasutused ennustavad, et
võlatase jääb enamvähem samaks, pisut üle 55,5 % SKPst kuni 2014/2015 (ja
väheneb 2016. aastal), kuid komisjon eeldab tõusu ligikaudu 59 %-ni SKPst
2014. aastal, võttes arvesse konsolideerimiskavasid ohustavaid võimalikke
asjaolusid ja võlga vähendavat tegevust. Maksudest kõrvalehoidmise vastu
võitlemisel on maksukuulekus endiselt üks põhiprobleeme; selle lahendamine
eeldab maksumaksjate halduskoormuse vähendamist ja maksuhalduse tõhususe
parandamist. Eelarve konsolideerimise strateegia edu tagamiseks on oluline
toetada eelarve konsolideerimist laiaulatuslike struktuurireformidega
(9)       Majanduskasvu soodustavate
kulutuste (haridus, teadustegevus ja innovatsioon) väike osakaal ja riiklike
investeeringute kahanemine halvendavad pikaajalisi kasvuperspektiive. Poola
tervishoiusektorit kimbutab piiratud juurdepääs ravile ja kulude ebatõhusus,
samas eeldatakse vananevast ühiskonnast põhjustatud tervishoiukulude
märkimisväärset kasvu keskmises kuni pikas perspektiivis, mis suurendab
koormust riigi rahandusele. Süsteemi võib parandada, tõhustades esmatasandi
arstiabi ja eriarstile suunamise süsteeme ning kasutades ära haiglaravi
kulutõhususe suurendamise potentsiaali.
(10)     Poola valitsus ei ole veel
rakendanud Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemi kohaseid
püsivaid kulueeskirju. Samuti pole Poola teinud edusamme keskpika perioodi
kavandamisel ega eelarvemenetluses eri valitsustasandite vahelise
kooskõlastamise parandamisel.
(11)     Noorte töötus kasvab –
põhiliselt sellepärast, et haridustulemused ja tööturu vajadused ei kattu. Kuigi
haridussüsteemide juba rakendatud reformid peaksid aitama viia kutseoskused
paremini vastavusse tööturu vajadustega, tuleb suurendada praktikakohtade ja
töökohal õppimise võimaluste kättesaadavust, tõhustada koolide ja tööandjate
vahelist koostööd ja parandada õpetamise kvaliteeti. Nn noortegarantii
rakendamine praegustele jõupingutustele tuginedes aitaks suurendada noorte
inimeste tööhõivet. Elukestva õppega tegelevate täiskasvanute osakaal on
endiselt väga väike ja elukestva õppe strateegia vastuvõtmine viibib.
(12)     Väikelaste hoiu puhul on
valitsuse jõupingutused keskendatud nn väikelaste programmi rakendamisele. Tänu
sellele on sõimekohtade arv viimase kahe aasta jooksul peaaegu kahekordistunud,
kuid on suhtarvuliselt siiski äärmiselt väike ega rahulda nõudlust. Ajutiste
töötajate ulatusliku kasutamise probleemi lahendamiseks on Poola teinud väga
vähe. Sunniviisiliste tähtajaliste töölepingute osakaalu poolest on Poola
Euroopa Liidus kolmandal kohal; enim levinud on need 15-24-aastaste vanuserühmas.
Sageli põhjendatakse tähtajaliste töölepingute kasutamist sellega, et nende
abil saavad töötud siseneda tööturule ning võibolla saada hiljem alalise
lepingu, kuid enamiku Poola töötajate puhul seda ei juhtu. Tähtajaliste
töölepingute ulatuslik kasutamine näib inimkapitali kvaliteeti ja tootlikkust
hoopis negatiivselt mõjutavat, sest ajutiste töötajate juurdepääs
kutseharidusele kaldub olema piiratum. Tähtajaliste töölepingute karistavad
palgatingimused on samuti suhteliselt sagedased ning neist tulenevad palgavaesuse
määrad ELi kõrgeimate seas. Lisaks on laialdaselt kasutusel pidevalt
pikendatavad tsiviilõiguslikud lepingud, millega kaasnevad oluliselt vähendatud
sotsiaaltagatised. Valitsuse aruande “Noored 2011. aastal” kohaselt võetakse
selliste lepingutega tööle enam kui pooled noortest töötajatest.
(13)     Poola seisab silmitsi eakate
töötajate madalate tööhõivemääradega. Kuigi ennetähtaegselt pensionile jäämise
võimalusi on oluliselt kärbitud ning läbi viidi üldine pensionireform, on
endiselt kasutusel kaevurite eripensionisüsteem. Lisaks loob
põllumajandustootjate sotsiaalkindlustussüsteem (KRUS) väiketootjatele stiimuli
jääda põllumajandussektorisse põhiliselt sellepärast, et üksikute tootjate
sissetulekud ei kajastu süsteemis täpselt. Sellest tuleneb varjatud tööpuudus
maapiirkondades, mis pidurdab tootlikkuse kasvu ning takistab piirkondlikku ja
valdkondlikku töötajate liikuvust.
(14)     Poola kuulub nende ELi riikide
sekka, mille teadus- ja arendustegevusse tehtavate kulutuste tase on madal,
ning tema tulemused laiemate innovatiivsusnäitajate osas on ühed halvimad
liidus. Teadus- ja arendustegevuse kulutuste üldine osakaal Poola SKPst (2011.
aastal 0,77 %) oli üks ELi väiksemaid. Just erasektori kulutused teadus-
ja arendustegevusele on väikesed (0,2 % SKPst 2011. aastal). Poola
ettevõtted on peamiselt toetunud tehnoloogia kasutamisele, st juba olemasoleva
tehnoloogia rakendamisele põhikapitali tehtud investeeringute kaudu. Ehkki see
on toonud edu tootlikkuse tõusu ja majanduskasvu saavutamise tagamisel, peab
Poola nüüd üle minema kohalikumale uuendustegevusel põhinevale mudelile.
Teaduse ja kõrgharidussüsteemi valdkonna reformidega algatati ulatuslik
restruktureerimine teaduse ja tööstuse koostöö tekkimiseks. Neid reforme
käsitlevad hinnangud ei ole veel kättesaadavad. Vaja on terviklikumat
lähenemist, et ühtlustada jõupingutused teadusuuringute, innovatsiooni ja
tööstuspoliitika vallas ning tagada selliste sobivate vahendite olemasolu,
millega toetatakse kogu uuendustsüklit.
(15)     Energiatõhususe parandamisest
Poola majanduse kõigis harudes, täpsemalt majade soojustamisest, võib tõusta
suur tulu, mis võib omakorda toetada majanduskasvu. Kohalik elektrivõrk on
endiselt ülekoormatud, kuid väljatöötamisel on plaanid ühendusvõimsuse
suurendamiseks naaberturgudega. Gaasiturul konkureerimist takistab endiselt
mitu asjaolu, eelkõige vajab lõpetamist reguleeritud hindade järkjärguline
kaotamine; turgu valitseva ettevõtte turuosa jae- ja hulgimüügiturgudel on
umbes 97 % ning 90 % maagaasist imporditakse Venemaalt.
(16)     Vaatamata mõningatele
edusammudele kujutab Poola vähearenenud transpordiinfrastruktuur endast
jätkuvalt majanduskasvu suurimat kitsaskohta. Teede infrastruktuuride suuremate
projektidega on edasi mindud, kuid raudteetranspordi valdkonna
investeerimisprojektide puhul on tekkinud viivitusi. Vananenud
raudteeinfrastruktuur vajab kaalukaid, kasvavaid investeeringuid, sest kõigest
36 % umbes 20 000 kilomeetrist kasutatavatest raudteeliinidest on
heas tehnilises seisukorras. Hiljutistest jõupingutustest hoolimata jääb Poola
teistest liikmesriikidest endiselt märkimisväärselt maha info- ja
kommunikatsioonitehnoloogia kasvupotentsiaali kasutamisel. Lairiba püsiühendus
on Euroopa Liidu kehvim, nii üle kogu riigi kui ka maapiirkondades.
Investeeringud veesüsteemidesse on olnud ebapiisavad.
(17)     Poola avaliku halduse
tulemuslikkus on allpool ELi keskmist. Tõsiseid probleeme põhjustavad näiteks
läbipaistvus, maksusüsteemi keerukus ja õigusnormide täitmisega seotud kulud,
tsiviil- ja kaubandusalaste kohtuasjade menetlemise pikenevad tähtajad ning
pikad maksujõuetusmenetlused ja madalad sissenõudmismäärad. E-valitsuse
kasutamine avalikus halduses jääb samuti ELi keskmisest allpoole. Poola algatas
reformi reguleeritud kutsealadele juurdepääsu hõlbustamiseks, millega on aga
esialgselt kehtestatud ajakavast maha jäädud.
(18)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Poola majanduspoliitikat. Hinnatud on
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud nende
dokumentide asjakohasust Poola eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja
juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist,
lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse liidu tasandi panuse. Euroopa
poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad soovitustes 1–7.
(19)     Võttes arvesse kõnealust
hindamist, on nõukogu Poola lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[7] selle kohta kajastub eelkõige
soovituses 1,
SOOVITAB Poolal võtta ajavahemikus
2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Tugevdada ja rakendada 2013.
aasta eelarvestrateegiat, mida toetavad piisavalt täpsustatud meetmed nii 2013.
aasta kui ka 2014. aasta puhul, ja sellele järgnevatel aastatel, et tagada
jätkusuutlikul viisil ülemäärase eelarvepuudujäägi tähtaegne kõrvaldamine 2014.
aastaks ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu soovitustes
täpsustatud eelarvepositsiooni saavutamine. Eelarve püsiv tasakaalustamine
nõuab kaugelepürgivate struktuurireformide usaldusväärset rakendamist, et
suurendada kohandumisvõimet ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist.
Võtta pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist sihiks
struktuurikohanduse saavutamine, mis võimaldab Poolal jõuda 2016. aastaks
keskpika perioodi eesmärgini. Riigi rahanduse kvaliteedi parandamist silmas
pidades minimeerida majanduskasvu soodustavate kulude kärpeid, vaadata läbi
kulupoliitika, muutes sotsiaalpoliitika sihipärasemaks, ning parandada
tervishoiusektori kulutuste kulutasuvust ja tõhusust. Parandada maksukohustuste
täitmist, eelkõige suurendades maksuhalduse tõhusust.
2.           Tagada Euroopa rahvamajanduse
arvepidamise süsteemi eeskirjadega kooskõlas olevate püsivate kulueeskirjade
jõustamine 2013. aastal. Võtta meetmeid aastase ja keskpika perioodi eelarve
koordineerimise mehhanismide tugevdamiseks eri valitsustasanditel.
3.           Tugevdada jõupingutusi noorte
töötuse vähendamiseks näiteks nn noortegarantii kaudu, suurendada
praktikakohtade ja töökohal õppimise võimaluste kättesaadavust, tõhustada
koolide ja tööandjate koostööd ning tõsta õpetamise kvaliteeti. Võtta vastu
kavandatud elukestva õppe strateegia. Võidelda palgavaesuse ja tööturu
killustatusega parema ülemineku abil tähtajalistelt töölepingutelt alalistele
töökohtadele ning tsiviilõiguslike lepingute ülemäärase kasutamise piiramise
abil.
4.           Jätkata jõupingutusi naiste
tööturul osalemise suurendamiseks, eriti taskukohasesse lastehoidu ja
koolieelsesse haridusse investeerimise kaudu, kindlustades selleks stabiilse
rahastamise ja kvalifitseeritud tööjõu olemasolu. Valdkondliku töötajate
liikuvuse parandamise heaks võtta püsivaid meetmeid põllumajandustootjate
sotsiaalkindlustusskeemi (KRUS) reformimiseks. Järk-järgult kaotada kaevurite
eripensionisüsteem, et integreerida nad üldsüsteemi. Toetada üldist
pensionireformi meetmetega, millega soodustatakse eakate töötajate tööhõivet,
et tõsta tööturult väljumise iga.
5.           Võtta täiendavaid meetmeid,
et tagada innovatsioonisõbraliku ettevõtluskeskkonna loomine teadusuuringute,
innovatsiooni ja tööstuspoliitika vaheliste seoste tugevdamise kaudu,
tagastatavate finantsinstrumentide ja maksusoodustuste edasiarendamise abil
ning suunates olemasolevad vahendid täpsemini uuendustsükli eri etappidele.
6.           Uuendada ja laiendada energia
tootmise võimsust ning tõhustada kogu energiaahela tööd. Kiirendada ja
laiendada elektrivõrgu (sealhulgas piiriüleste ühenduste) arendamist ning
kõrvaldada tõkked elektrienergia piiriüleselt edastamiselt. Tugevdada
konkurentsi gaasisektoris reguleeritud hindade järkjärgulise kaotamise abil.
Tugevdada raudteeturgu reguleeriva asutuse rolli ja vahendeid ning tagada
raudtee valdkonna investeerimisprojektide tõhus rakendamine edasiste
viivitusteta. Tõsta tempot lairiba leviku laiendamisel. Tõhustada jäätme- ja
veekäitlust.
7.           Astuda täiendavaid samme
selleks, et parandada ettevõtluskeskkonda lepingute jõustamise ja ehituslubade
nõuete lihtsustamise ning maksueeskirjade täitmisega seotud kulude vähendamise
kaudu. Vastu võtta ja ellu viia kutseteenustele juurdepääsu kavandatud
liberaliseerimine.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2013) 371 (final).
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[5]               COM(2012) 750 (final).
[6]               COM(2012) 751 (final).
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Hispaania 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/46

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Hispaania 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/13)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse, (4) milles käsitletakse Hispaania 2014. aasta riikliku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Hispaania 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Hispaaniat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Hispaania 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Hispaania edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Hispaanias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Kuigi jooksevkontot on suudetud mõnevõrra tasakaalustada ja viimastel aastatel on tehtud märkimisväärseid jõupingutusi finantsvõimenduse vähendamiseks, tuleb väga suure tööpuuduse tingimustes endiselt pöörata suurt tähelepanu riskidele, mis on seotud era- ja avaliku sektori kõrge võlataseme ning väga negatiivse rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooniga. Eriti oluline on võtta meetmeid, millega vähendataks Hispaania majandust ohustava kahjuliku mõju riski ja – Hispaania majanduse suurust arvestades – ohtu, et negatiivne mõju kandub üle teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse.

               (7)

               Hispaania esitas 30. aprillil 2015 nii oma 2015. aasta riikliku reformikava kui ka 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Hispaania suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames seatud puudujäägieesmärgi 2015. aastal 4,2 % SKPst ja 2016. aastal 2,8 % SKPst. Valitsus kavatseb saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurselt tasakaalus eelarvepositsiooni – aastaks 2019. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutama 98,9 protsendiga haripunkti 2015. aastal ja seejärel järk-järgult vähenema 93,2 protsendini 2018. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2015. aasta kohta usutav ja pärast seda soodne. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal prognoositakse 2015. aastal eelarvepuudujäägiks 4,5 % SKPst ja 2016. aastal 3,5 % SKPst. Seega on oht, et nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärgid võivad 2015. ja 2016. aastal jääda saavutamata. Lisaks jääb Hispaania kavandatud eelarve konsolideerimine aastatel 2013–2016 tõenäoliselt soovitatust tagasihoidlikumaks ning 2015. ja 2016. aastal tuleb võtta täiendavaid struktuurimeetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on risk, et Hispaania ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Hispaania on teinud teatavaid edusamme äriettevõtjate ees olevate avaliku sektori võlgnevuste kõrvaldamisel. 2014. aastal tegi Hispaania teatavaid edusamme ka selliste ettepanekute väljaselgitamisel, millega ratsionaliseerida tervishoiu-, haridus- ja sotsiaalkulusid piirkondlikul tasandil, ehkki neid lõpuks vastu ei võetud. Siiski võeti 28. mail 2015 vastu seaduseelnõu, mille eesmärk on kehtestada piirkondlikele ravimi- ja tervishoiukuludele kulueeskirjad.

               (9)

               Eelarvestabiilsust ja rahastamise jätkusuutlikkust käsitleva alusseaduse kohaste ennetavate, korrigeerivate ja sunnimeetmete rakendamine edeneb aeglaselt. Kulutasuvus tervishoiusektoris on paranenud, kuid endiselt on oluline hoida ravimikulude kasv kontrolli all ning eelkõige kontrollida haiglate ravimikulusid. Elektritariifipuudujääk on 2014. aasta seisuga edukalt kõrvaldatud ja pankrotistunud tasuliste kiirteede probleem on lahendatud ning seeläbi on vähendatud riigi kulusid. Hispaania ei ole siiski võtnud kasutusele süsteemi, mis võimaldaks olulisi tuleviku taristuprojekte sõltumatult hinnata. Lõpuks, samal ajal kui eelarve täitmise andmete kättesaadavus on märkimisväärselt suurenenud, on piirkondlikul tasandil veel arenguruumi, tagades eelarve tasakaalu seaduse põhimõtte järgimise läbipaistvuse ja mitmeaastasuse puhul, avaliku sektori raamatupidamiseeskirjade lähendamise ja eelarveväliste kontode nõuetekohase kasutamise.

               (10)

               Teatavaid edusamme on tehtud maksustamise valdkonnas, kus on alustatud ulatusliku maksureformiga, et lihtsustada maksusüsteemi ning soodustada majanduskasvu ja töökohtade loomist. Maksureform võeti vastu 20. novembril 2014 ja see jõustus 2015. aasta jaanuaris ning hõlmab üksikisiku ja ettevõtte tulumaksu. Teatavaid edusamme on tehtud ka maksudest kõrvalehoidumise vastases võitluses, kuid keskkonnamaksude valdkonnas on edusammud piiratud. Hispaania pangandussektori ja eelkõige riigiabi saanud pankade ümberkorraldamine edeneb jõudsalt. Samal ajal on hiljutised meetmed, mis on võetud pangandusväliste rahastamisvõimaluste kasutamise soodustamiseks, parandanud vähemalt teataval määral ettevõtjate rahastamisvõimalusi, eelkõige kui arvestada Hispaania ettevõtjate suurt sõltuvust pangalaenudest. Nende reformide täielik rakendamine on äärmiselt oluline, et hõlbustada vahendite ümberjagamist ning toetada käimasolevat kohandamist. Teatavaid edusamme on tehtud allesjäänud puuduste kõrvaldamiseks ettevõtete maksejõuetuse menetlemise süsteemis ning 27. veebruaril 2015 võeti vastu kuninga dekreet-seadus füüsiliste isikute maksejõuetuse kohta. Siiski tuleb veelgi suurendada haldus- ja kohtuorganite suutlikkust maksejõuetusasjade menetlemisel.

               (11)

               Kõrge pikaajalise töötuse tase ning tööturu killustatus pidurdavad ikka veel tootlikkuse kasvu ja mõjuvad negatiivselt töötingimustele Hispaanias. Arvestades, et tööpuudus on väga suur, on võimalik, et palgad peavad teatavates sektorites ja äriühingutes kasvama lühiajalises perspektiivis tootlikkusest aeglasemini, et luua töökohti ja suurendada konkurentsivõimet. Sotsiaalpartnerid on teinud ulatusliku kutsealaülese eelkokkuleppe aastateks 2015–2017. See eelkokkulepe rõhutab, kui oluline on kehtestada valdkondlike ja ettevõtjatega peetavate läbirääkimiste käigus põhimõte, mille kohaselt peaks töötasu muutuma vastavalt tootlikkuse erinevustele ettevõtete vahel. Hoolimata regulatiivsetest reformidest on ajutiselt töötavate isikute hulk endiselt suur ning puudutab eelkõige noori ja madala kvalifikatsiooniga inimesi. Lisaks näib, et veel ei kasutata kogu ulatuses ära kõiki võimalusi, mida pakuvad uued, VKEde töötajate jaoks välja töötatud lepinguliigid, ning stiimulid, mis julgustavad tööandjaid värbama töötajad tähtajatult. Hispaania ametiasutused teatasid, et tööandjatele värbamiseks pakutavate toetuste kohta tehakse 2016. aasta mais hindamine.
               Riikliku tööhõiveameti ja allhanke korras teenuseid osutavate asutuste tulemuslikkus on äärmiselt oluline tööturu- ja aktiveerimispoliitika tõhusaks ja täpseks suunamiseks, sealhulgas tõhus ümberkoolitamine, mis annab inimestele võimaluse liikuda sektoritesse, kus luuakse töökohti. Hispaania on teinud piiratud edusamme riiklike tööturuasutuste ajakohastamise kiirendamisel ja piirkondlike erinevuste kaotamisel.

               (12)

               Noorte töötus on Hispaanias endiselt väga kõrge (üle 50 %) ja haridussüsteemist varakult lahkunud noorte osakaal on üks suuremaid liidus. Hispaania rakendab uusi hariduskavasid, mis kehtestati hariduse kvaliteeti käsitleva seadusega nr 8/2013 ning mille eesmärk on parandada alg- ja keskhariduse kvaliteeti. Piiratud edusamme on tehtud kutsehariduse ja -koolituse paremasse vastavusse viimiseks tööturu vajadustega ning koostöö parandamine kõrgharidusasutuste ja tööandjate vahel on ajakavast maas. 2015. aastal on kavas laiendada kaheosalist kutseõppesüsteemi, kuid selle rakendamisel esineb piirkonniti jätkuvalt suuri erinevusi. Loodud on erikomitee, et analüüsida hariduse ja koolituse õppekavade vastavust tööturu vajadustele.

               (13)

               Hispaania on teinud piiratud edusamme oma sotsiaalkaitsesüsteemi tõhustamisel. Ta on loonud pikaajaliste töötute jaoks uue aktiveerimise kava, milles on sissetulekutoetused kombineeritud abiga töö otsimisel. Kuid tööhõive- ja sotsiaalteenuste omavaheline vähene koordineerimine ning erinevate miinimumsissetuleku tagamise kavade omavaheline kokkusobimatus on siiski vähendanud sotsiaalabi programmide tõhusust. Silmitsi kõrge vaesuse tasemega, eelkõige madala sissetulekuga leibkondade hulgas, kus kasvavad lapsed, on Hispaania teinud piiratud edusamme peretoetuste kavade ja hooldusteenuste sihipärasemaks muutmisel.

               (14)

               Struktuurireformid peavad hõlmama selliste takistuste eemaldamist, mis ei lase ettevõtetel kasvada, aidates VKEdel laiendada oma turge ja soodustades innovatsiooni, suurendades ekspordivõimekust, stimuleerides töökohtade loomist, ja aitama ettevõtetel tõhusamalt konkureerida, sealhulgas siseturgudel, suurendades üldist tootlikkust. Hispaania on hakanud uurima põhjuseid, miks väikeste ja mikroettevõtjate osakaal riigi majanduses on nii suur. Saades teada põhjused, miks ettevõtted ei ole kasvanud, saab valitsus kõrvaldada regulatiivsed tõkked, mis ei lase neil seda teha. Mõningaid edusamme on küll tehtud turu ühtsust käsitleva seaduse nr 20/2013 rakendamisel, kuid piirkondlikul tasandil esineb siiski viivitusi. Keskkonnalubade korraldust käsitlevat seadust ei ole veel kõik piirkonnad rakendanud. Mingit edasiminekut ei ole toimunud kutseteenuste ja kutseühingute reformide vastuvõtmisel. Teadus- ja innovatsioonisüsteemi struktuursed puudused pärsivad jätkuvalt Hispaania kasvupotentsiaali. Seetõttu on endiselt oluline leida uusi rahastamisallikaid, tagada ressursside tõhus ja tulemuslik kasutamine, luua uus teadusagentuur ning soodustada meetmeid, millega muuta ettevõtluskeskkond innovatsioonisõbralikumaks.

               (15)

               Teatavaid edusamme on tehtud raudteevõrgu osas, võttes meetmeid, et tagada raudtee kauba- ja reisijateveoteenuste pakkumisel tõhus konkurents. 4. juulil 2014 võttis ministrite nõukogu vastu kuninga dekreet-seaduse 8/2014, millega luuakse fond, et parandada meresadamatele maadpidi juurdepääsetavust.

               (16)

               Hispaania on teinud edusamme avaliku halduse reformi komitee soovituste järgimisel kõigil valitsemistasanditel. Olulisi samme on astutud haldusotsuste läbipaistvuse parandamiseks, kuid kohal on tammutud järelevalve tugevdamisel, eelkõige riigihangete valdkonnas kohalikul ja piirkondlikul tasandil. Järelevalve tugevdamiseks riigihangetes ja linnaplaneerimisel ei ole meetmeid võetud. Piiratud edusamme on tehtud selliste kohtusüsteemi reformide vastuvõtmiseks, mille eesmärk on tõhustada kohtusüsteemi: parlamendile esitati 27. veebruaril 2015 seaduseelnõud, mis käsitlevad kohtusüsteemi ja tsiviilkohtumenetlust ja hõlmavad mõningaid reforme; riigi õigusabi ja vabatahtlikku kohtualluvust käsitlevad eelnõud on parlamendis menetluses. Teatavaid edusamme on tehtud vastuvõetud reformide elluviimisel, nt Oficina Judicial ehk reform kohtusüsteemi digitaliseerimiseks ja koostalitusvõime parandamiseks piirkondade elektrooniliste kohtuasjade haldamise süsteemide vahel. Selles valdkonnas tuleb jõupingutusi jätkata.

               (17)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Hispaania majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Hispaania 2015. aasta riigiaruandes. Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelmistel aastatel Hispaaniale esitatud soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Hispaania eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus selle kohta (6) kajastub eelkõige soovituses 1.

               (19)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (20)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (7). Riigina, kelle vääringuks on euro, peaks ka Hispaania tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Hispaanial võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiv korrigeerimine 2016. aastaks, võttes 2015. ja 2016. aastal vajalikud struktuurimeetmed ning kasutades ootamatuid tulusid selleks, et kiirendada eelarvepuudujäägi ja võla vähendamist. Parandada piirkondlike rahaliste vahendite läbipaistvust ja aruandlust. Parandada tervishoiusektori kulutasuvust ja ratsionaliseerida haiglate ravimikulusid.

               2.

               Viia lõpule hoiupankade reform, kasutades selleks muu hulgas seadusandlikke meetmeid, ja viia lõpule riigi omandis olevate hoiupankade ümberkorraldamine ja erastamine.

               3.

               Soodustada sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riiklike tavadega palkade ja tootlikkuse vastavusse viimist, võttes arvesse oskuste erinevust ja kohaliku tööturu tingimusi ning piirkondade, sektorite ja äriühingute majandustulemuste erinevusi. Astuda samme, et parandada tööotsimisel pakutava abi ja nõustamise kvaliteeti ja tõhusust, sealhulgas noorte töötuse vastu võitlemise raames. Sujundada miinimumsissetuleku tagamise ja peretoetuste kavasid ning edendada piirkondlikku liikuvust.

               4.

               Kõrvaldada tõkked, mis takistavad ettevõtetel kasvamast, sealhulgas ettevõtete suurusel põhinevast regulatsioonist tulenevad tõkked; võtta vastu kavandatud kutseteenuste reform; kiirendada turu ühtsust käsitleva seaduse rakendamist.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Hispaania 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 35).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.