Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0230

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2003/04–2009/10  /* SEK/2005/0230 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 16.2.2005SEK(2005) 230 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2003/04–2009/10(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et liikmesriigid, kes ei ole võtnud kasutusele ühisraha, pidid esitama nõukogule ja komisjonile 1. märtsiks 1999 lähenemisprogrammid. Vastavalt selle määruse artiklile 9 pidi nõukogu kontrollima iga lähenemisprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, esitas nõukogu arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud lähenemisprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.Ühendkuningriik esitas esimese lähenemisprogrammi aastateks 1997/98–2003/04 22. detsembril 1998 ja nõukogu andis sellele hinnangu 8. veebruaril 1999. Ajakohastatud programmid esitati igal järgmisel aastal. Ühendkuningriik esitas viimase ajakohastatud lähenemisprogrammi 17. detsembril 2004. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit,[2] potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Ühendkuningriigi ametiasutused esitasid kuuenda ajakohastatud lähenemisprogrammi (edaspidi „ajakohastatud programm“) 17. detsembril 2004 ja see hõlmab eelarveaastaid 2003/04–2009/10. Ajakohastatud programmis on esitatud valitsusasutuste viimased prognoosid riigi rahanduse kohta, mis avaldati 2. detsembril 2004. aastal eelarve ettevalmistusaruandes (Pre-Budget Report). Programm vastab osaliselt andmenõuetele, mis on esitatud muudetud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Kogukulude ja -tulude kohta esitatud andmeid ei ole ühtlustatud ESA95-süsteemiga, kuna info esitamisel ei ole kasutatud tegevusjuhendis ette nähtud standardtabeleid. Samuti on ajakohastatud programmis UMTS-sagedusalade müügitulusid käsitletud aastase kasumiallikana, mitte aga vara müügina, lisaks ei esitata andmeid nende tulude tähtsuse kohta riigi rahanduse prognooside suhtes.-  Keskne makromajanduslik prognoos põhineb kindlal majanduskasvul, mis aeglustudes jõuab suundumusliku tasemeni aastaks 2006. ja pärast seda. Eeldatakse teatavat kasvu tasakaalustumist, kuna sisenõudlus ennustuste kohaselt väheneb ja hiljutine puhasekspordist tulenev negatiivne mõju kasvule kaob. Olemasoleva teabe kohaselt tundub ajakohastatud programmis sisalduv makromajanduslik stsenaarium olevat enam-vähem usutav, hoolimata riskist, et lähiajal võib kasv olla oodatust väiksem. Prognoos tundub 2005. aasta osas soodne, kuid 2006. aasta osas vastab komisjoni talituste prognoosidele. Edaspidiseks, 2007. aastaks ja pärast seda, on ametiasutuste prognoosid suundumusliku kasvu kohta pisut madalamad kui komisjoni talituste viimased hinnangud potentsiaalse kasvu kohta.-  Tuleb siiski märkida, et Ühendkuningriigi ametiasutuste prognoosid riigi rahanduse kohta põhinevad ennustusstsenaariumil, mille puhul on suundumusekohane tootmiskasv keskses makromajanduslikus stsenaariumis ennustatud kasvumäärast veerand protsendipunkti madalam. Isegi madalama kasvustsenaariumi korral on oht, et 2005. aastal on SKT kasv ennustatust madalam; siiski on tõenäoline, et keskpika perioodi prognoos suundumusekohase tootmiskasvu kohta osutub ettevaatlikuks.-  Hoolimata tugevast tööturust ja keskmise sissetuleku paranemisest, püsis THHI inflatsioon 2004. aastal aeglasena, olles üldiselt selgelt alla 2-protsendilise inflatsioonieesmärgi. Tulevase hinnasurve ootuses tõstis Inglise Pank aasta jooksul rahapoliitilist intressimäära neli korda, mille tulemuseks oli repomäära tõus alates 2003. aasta novembrist kokku 125 baaspunkti võrra, jõudes 4,75%ni. Naelsterlingi efektiivne vahetuskurss tõusis tagasihoidlikult nominaalväärtuses aasta esimesel poolel, kuid langes seejärel taas ning 2004. aasta lõpuks oli kõnealune indeks võrreldes oma väärtusega aasta alguses vähe muutunud. Neid arenguid peegeldades tugevnes kahepoolne vahetuskurss euro suhtes 2004. aasta esimesel poolel ja oli aasta lõpus tasemel, mis oli peaaegu sama, mis 12 kuud varem. Viimase aasta jooksul olid arengud Ühendkuningriigi võlakirjade tootluse osas enam-vähem kooskõlas suundumustega rahvusvahelistel võlakirjaturgudel. Seevastu 10aastase tähtajaga riigi võlakirjade tootlikkuse erinevus võrreldes Saksamaaga tõusis 50 baaspunktilt 2004. aasta alguses peaaegu 100 baaspunktini novembri keskpaigaks tänu lühiajaliste intressimäärade suurele erinevusele ja suuremale riigi võlakirjade emissioonile Ühendkuningriigis võrreldes eelnenud aastatega.-  Ühendkuningriigi fiskaalpoliitika põhineb kahel kogu valitsemissektori kohta kehtival siseriiklikul fiskaalpoliitilisel reeglil: „kuldne reegel“, mille eesmärgiks on tagada, et valitsus laenaks majandustsükli jooksul ainult netoinvesteeringute ja mitte jooksevkulude rahastamiseks; ja „jätkusuutliku investeerimise reegel“, mille eesmärgiks on avaliku sektori neto võla hoidmine tsükli jooksul „stabiilsel ja usaldusväärsel tasemel“ alla 40% SKTsse. Selle poliitika alusel prognoositakse ajakohastatud programmis puudujäägi vähenemist 3,2% SKTst 2003/04. eelarveaastal alla 3% kontrollväärtuse 2004/05. aastal (see eelarveaasta on võrdlusperiood, mille alusel hinnatakse Ühendkuningriigi rahandust stabiilsuse ja kasvu pakti alusel). Seejärel prognoositakse ajakohastatud programmis puudujäägi järkjärgulist vähendamist keskpika perioodi jooksul, kuid ainult tasemeni 1,7% 2008/09 aastal. Kulusuhe kasvab jätkuvalt kooskõlas valitsuse prioriteetidega, kaasa arvatud netoinvesteeringute suurenemine, kuid eeldatav tulusuhte suurenemine tooks kaasa valitsemissektori eelarvetasakaalu üldise paranemise. Hoolimata põhimõtteliselt samaks jäänud makromajanduslikust nägemusest, on 2006/07. aasta puudujäägiprognoose suurendatud eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes, kuid 2007/08. aastaks on need samaks jäänud. Seega kavandatakse lõdvema lühiajalise poliitika asendamist pärast 2005/06. aastat riigi rahanduse rangema stabiliseerimisega eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes.-  Oht, et puudujääk on kavandatust suurem, on tuntav just lähiajal. Eriti võib puudujääk 2004/05 eelarveaastal olla suurem kui 3% SKTst. Riske on nii lühikesel kui keskpikal perioodil, sest 2005. aasta kasvuprognoos on suhteliselt soodne ja on võimalik, et tulud, eriti ettevõtte tulumaksust tulenevad tulud, paranevad loodetust aeglasemalt. Eriti alates 2006/07. aastast, kui ennustatakse tulude kasvu aeglustumist, võib ministeeriumidel olla raske kokkutõmmatud eelarvega hakkama saada ja seega võivad nad kasutusele võtta kogutud kulutamata vahendid. Alates 2006/07. aastast tasakaalustavad neid ohte suhteliselt ettevaatlikud makromajanduslikud prognoosid.-  Programmi eelarvealased põhimõtted ei tundu selle riskianalüüsi alusel tagavat piisavat varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral programmiperioodi mis tahes hetkel, et ei ületataks 3% puudujäägiläve. Need ei ole ka piisavad selleks, et saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi tasakaalulähedase eelarveseisundi eesmärk 2009/10. aastaks. Samal ajal tuleb siiski märkida, et võla suhe on suhteliselt madal ja prognoositud tasakaalu mõjutab eespool mainitud ulatusliku riikliku investeerimisprogrammi elluviimine.-  Prognooside kohaselt kasvab koguvõla suhe tagasihoidlikult kogu ajakohastatud programmiga hõlmatud perioodi vältel (suures osas tänu esmase tasakaalu puudujääkidele) ja jõuab kõrgeimale tasemele alla 43% SKTst 2007/08. aastal, mis on oluliselt alla asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 60% SKTst.-  Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes on programmis muudetud valitsuse struktuurireformikava, esitades andmed reformide kohta töö-, toote- ja kapitaliturul. Samuti on välja toodud lisameetmed riigi rahanduse kvaliteedi parandamiseks ulatusliku avaliku sektori töö tõhustamise programmi kaudu, mis on kooskõlas 2003–2005 majanduspoliitika üldsuuniste soovitustega, mille kohaselt peavad Ühendkuningriigi ametiasutused tagama, et kavandatava kulutuste suurenemisega kaasnevaid avalikke teenuseid „…osutataks tõhusalt ja tasuvuspõhimõttest lähtuvalt“. Samuti mainitakse ajakohastatud programmis märkimisväärseid käimasolevaid jõupingutusi avaliku sektori toodangu hindamise parandamiseks.-  Ühendkuningriik tundub olevat suhteliselt soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega. Suhteliselt madal võla suhe SKTsse ja tähtsus, mida Ühendkuningriigi ametiasutused praeguses poliitikas riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele omistavad, on selles suhtes soodsaks teguriks. Programmi strateegia põhineb peamiselt kõrge ja stabiilse pikaajalise majanduskasvu saavutamisel, mille eelduseks on usaldusväärne ja jätkusuutlik riigi rahandus. Kuna suuremaid vananemisega seotud kulusid ei saa välistada, sest on võimalik, et erapensionisüsteemidest ei suudeta eraldata piisavalt vahendeid ja see võib mõjutada Ühendkuningriigi rahandust, lõid ametiasutused 2005. aasta aprillis pensionitagatisfondi, mille eesmärgiks on maksejõuetuks osutunud erapensioniskeemidega liitunute kaitse. Nimetatud fondi tõhusus vajab siiski veel kontrollimist. Lisaks tähendaks Ühendkuningriigi fiskaaleeskirjadest kinnipidamine, et mis tahes riiklike pensionikulude suurendamist tuleks (keskmiselt tsükli jooksul) rahastada tuludest või kulude struktuuri ümberkorraldamisest. Ühendkuningriigi suhteliselt madal võla suhe peaks kergendama pikema aja jooksul tekkiva mis tahes jätkusuutlikkuse mahajäämuse likvideerimist.-  Üldiselt on ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika osaliselt vastavuses soovitustega riigi rahanduse kohta, mis anti Ühendkuningriigile 2004. aasta majanduspoliitika üldsuunistega, milles soovitati Ühendkuningriigil parandada tsükliliselt kohandatud eelarveseisundit, et keskpikal perioodil saavutada tasakaalulähedane või ülejäägis eelarveseisund. 2004/05. aasta osas andmed majandustulemuste kohta märkimisväärset kasvu ei kinnita ja nii kulude kui tulude osas on palju ebaselgust, mistõttu tekib eespool mainitud oht, et puudujääk on suurem kui 3% SKTst. Lisaks ei ole 2005/06. aastaks kavandatud ekspansiivne fiskaalpoliitika ja keskpika perioodi fiskaalpoliitika kooskõlas majanduspoliitika üldsuuniste soovitustega.-  Eespool esitatut silmas pidades oleks kohane, et Ühendkuningriik tagaks puudujäägi alla 3% SKTst 2004/05. eelarveaastal vastavalt plaanidele ning parandaks tsükliliselt kohandatud eelarveseisundit, et tagada ja säilitada tasakaalulähedane või ülejäägis eelarveseisund keskpikal perioodil.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2003/04–2009/10EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[4] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  8. märtsil 2005 kontrollis nõukogu Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2003/04–2009/10. Programm vastab osaliselt andmenõuetele, mis on esitatud muudetud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Kogukulude ja -tulude kohta esitatud andmeid ei ole ühtlustatud ESA95-süsteemiga, kuna info esitamisel ei ole kasutatud tegevusjuhendis ette nähtud standardtabeleid. Samuti on ajakohastatud programmis UMTS-sagedusalade müügitulusid käsitletud aastase kasumiallikana, mitte aga vara müügina, lisaks ei esitata andmeid nende tulude tähtsuse kohta riigi rahanduse prognooside suhtes. Seepärast palutakse Ühendkuningriigil viia andmed nõuetega vastavusse.2.  Programmis on kaks erinevat stsenaariumi makromajanduslike ja eelarveprognooside tarvis: „keskne makromajanduslik stsenaarium“ ja madalama kasvu stsenaarium, mille puhul on suundumusekohane tootmiskasv keskses makromajanduslikus stsenaariumis ennustatud kasvumäärast veerand protsendipunkti madalam; prognoosid riigi rahanduse kohta põhinevad viimasel stsenaariumil. Madalama kasvu stsenaariumi kasutatakse võrdlusstsenaariumina eelarveprognooside hindamisel ja selle prognoosid on enam-vähem usaldusväärsed. Selle stsenaariumi kohaselt on SKT reaalkasv 2005. aastal 3%, mis on vaid pisut alla 3,5% kasvu 2004. aastal. Seejärel kasv aeglustub 2,25%ni 2007/08. aastal. Olemasolevate andmete põhjal on oht, et 2005. aastal on SKT kasv prognoositust aeglasem, kuna prognoositud kasv on liiga optimistlik; keskpikal perioodil on riigi rahanduse prognooside aluseks olev suundumusliku kasvu prognoos siiski tõenäoliselt pigem ettevaatlik. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.3.  Ühendkuningriigi fiskaalpoliitika põhineb kahel kogu valitsemissektori kohta kehtival siseriiklikul fiskaalpoliitilisel reeglil: „kuldne reegel“, mille eesmärgiks on tagada, et valitsus laenaks majandustsükli jooksul ainult netoinvesteeringute ja mitte jooksevkulude rahastamiseks; ja „jätkusuutliku investeerimise reegel“, mille eesmärgiks on avaliku sektori neto võla hoidmine tsükli jooksul „stabiilsel ja usaldusväärsel tasemel“ alla 40% SKTsse. Selle poliitika alusel prognoositakse ajakohastatud programmis puudujäägi vähenemist 3,2% SKTst 2003/04. eelarveaastal alla 3% kontrollväärtuse 2004/05. aastal (see eelarveaasta on võrdlusperiood Ühendkuningriigi rahanduse hindamisel stabiilsuse ja kasvu pakti alusel). Seejärel prognoositakse ajakohastatud programmis puudujäägi järkjärgulist vähendamist keskpika perioodi jooksul, kuid ainult tasemeni 1,7% 2008/09. aastal. Kulusuhe kasvab jätkuvalt kooskõlas valitsuse prioriteetidega, kuid eeldatav tulusuhte suurenemine tooks realiseerumise korral kaasa valitsemissektori eelarvetasakaalu üldise paranemise. Kogukuludes sisaldub märkimisväärse riikliku investeerimisprogrammi rakendamine, mille eesmärgiks on valitsemissektori netoinvesteeringute tõstmine 1,9%lt SKTst 2004/05. aastal 2,4%ni 2007/08. aastal. Võrreldes 2003. aasta ajakohastatud programmiga on nii selle kui järgmise eelarveaasta puudujäägieesmärke suurendatud. Pärast 2005/06. aastat sisaldavad ajakohastatud programmi keskpika perioodi prognoosid riigi rahanduse pisut kiiremat stabiliseerimist eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes.4.  On olemas tuntav risk, et tulemus eelarve osas lähiaastatel võib olla programmis kavandatust halvem. Eriti võib puudujääk 2004/05. eelarveaastal olla suurem kui 3% SKTst. Riske on nii lühikesel kui keskpikal perioodil, sest 2005. aasta kasvuprognoos on suhteliselt soodne ja on võimalik, et tulud, eriti ettevõtte tulumaksust tulenevad tulud, paranevad loodetust aeglasemalt. Eriti alates 2006/07. aastast, kui ennustatakse tulude kasvu aeglustumist, võib ministeeriumidel olla raske kokkutõmmatud eelarvega hakkama saada ja seega võivad nad kasutusele võtta kogutud kulutamata vahendid. Alates 2006/07. aastast tasakaalustavad neid ohte suhteliselt ettevaatlikud makromajanduslikud prognoosid.5.  Programmi eelarvealased põhimõtted ei paista tagavat selle riskianalüüsi alusel piisavat varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral programmiperioodi mis tahes hetkel, et ei ületataks 3% puudujäägiläve. Need ei ole ka piisavad selleks, et saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi tasakaalulähedase eelarveseisundi eesmärk 2009/10. aastaks. Samal ajal tuleb siiski märkida, et võla suhe on suhteliselt madal ja prognoositud tasakaalu mõjutab eespool mainitud ulatusliku riikliku investeerimisprogrammi elluviimine.6.  Eeldatav koguvõla suhe on 2003/04. aastal jõudnud 39,5%ni SKTsse, mis on alla asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmis prognoositakse, et võla suhe suureneb 2009/10. aastani tagasihoidlikult, vähem kui kaks protsendipunkti.7.  Ühendkuningriik tundub olevat suhtelises soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, vaatamata vananeva elanikkonnaga seotud suurele eelarvekulude prognoosile. Suhteliselt madal võla suhe SKTsse ja tähtsus, mida Ühendkuningriigi ametiasutused praeguses poliitikas riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele omistavad, on selles suhtes soodsaks teguriks. Kuna suuremaid vananemisega seotud kulusid ei saa välistada, sest on võimalik, et erapensionisüsteemidest ei suudeta eraldata piisavalt vahendeid ja see võib mõjutada Ühendkuningriigi rahandust, lõid ametiasutused 2005. aasta aprillis pensionitagatisfondi, mille eesmärgiks on maksejõuetuks osutunud erapensioniskeemidega liitunute kaitse. Need on tervitatavad meetmed, kuigi nende tõhusus vajab veel kontrollimist. Ühendkuningriigi suhteliselt madal võla suhe peaks kergendama pikema aja jooksul tekkiva mis tahes tasakaalutuse likvideerimist.8.  Üldiselt on ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika osaliselt vastavuses soovitustega riigi rahanduse kohta, mis anti Ühendkuningriigile 2004. aasta majanduspoliitika üldsuunistega, milles soovitati Ühendkuningriigil „ülemäärast puudujääki vältida, püüdes parandada tsükliliselt kohandatud eelarveseisundit, et keskpikal perioodil saavutada tasakaalulähedane või ülejäägis eelarveseisund“. 2004/05. aastal on oht, et puudujääk ületab 3% SKTst. Lisaks ei ole 2005/06. aastaks kavandatud ekspansiivne fiskaalpoliitika ja keskpika perioodi fiskaalpoliitika kooskõlas majanduspoliitika üldsuuniste soovitustega.* * *Eespool esitatud hinnangut silmas pidades oleks kohane, et Ühendkuningriik (i) tagaks puudujäägi alla 3% SKTst 2004/05. eelarveaastal vastavalt plaanidele ning (ii) parandaks tsükliliselt kohandatud eelarveseisundit, et tagada ja säilitada tasakaalulähedane või ülejäägis eelarveseisund keskpikal perioodil.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus1. Üldine makromajanduslik prognoos | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT – üldine prognoos (muutus, %) | LP 12/2004 | 3¼ | 3 - 3½ | 2½ - 3 | 2¼ - 2¾ | - |KOM | 3,3 | 2,8 | 2,8 | - | - |LP 12/2003 | 3 - 3½ | 3 - 3½ | 2½ - 3 | - | - |THHI-inflatsioon (%) | LP 12/2004 | 1¼ | 1¾ | 2 | 2 | - |KOM | 1,4 | 1,9 | 2,0 | - | - |LP 12/2003 | 1¾ | 2 | 2 | - | - |2. Makromajanduslik prognoos, millel põhineb riigi rahandus | 2004/05 | 2005/06 | 2006/07 | 2007/08 | 2008/09 |Reaalne SKT – riigi rahandus2 (muutus, %) | LP 12/2004 | 3¼ | 3 | 2½ | 2¼ | 2¼ |KOM 3 | 3,3 | 2,8 | 2,8 | - | - |LP 12/2003 | 3¼ | 2¾ | 2½ | 2¼ | 2¼ |THHI-inflatsioon (%) | LP 12/2004 | 1¼ | 1¾ | 2 | 2 | 2 |KOM | 1,4 | 1,9 | 2,0 | - | - |LP 12/2003 | 1¾ | 2 | 2 | 2 | 2 |Valitsemissektori eelarve tasakaal4 (% SKTst) | LP 12/2004 | -2,9 | -2,8 | -2,3 | -2,1 | -1,7 |KOM 3 | -2,8 | -2,6 | -2,4 | - | - |LP 12/2003 5 | -2,7 | -2,5 | -2,2 | -2,1 | -1,9 |Esmane tasakaal 5 (% SKTst) | LP 12/2004 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | -0,1 | - |KOM 3 | -0,9 | -0,6 | -0,4 | - | - |LP 12/2003 | -0,5 | -0,4 | - | - | - |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP 12/2004 | -2,8 | -2,9 | -2,3 | -2,0 | -1,6 |KOM 3 | -2,7 | -2,4 | -2,1 | - | - |LP 12/2003 1 | -2,4 | -2,4 | -2,2 | -2,0 | -1,8 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | LP 12/2004 | 40,9 | 41,8 | 42,4 | 42,8 | 42,8 |KOM 3 | 40,4 | 40,9 | 41,2 | - | - |LP 12/2003 | 40,2 | 40,8 | 41,1 | 41,4 | 41,5 |Märkus: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 SKT-prognoos, mis on aluseks ametiasutuste prognoosidele riigi rahanduse kohta ja mis põhineb suundumuse kohasel kasvuennustusel, mis on veerand protsendipunkti väiksem kui ametiasutuste keskprognoos. 3 Komisjoni andmed põhinevad kalendriaastal (näiteks vastab 2004. kalendriaasta 2004/05 eelarveaastale). 4 Ühendkuningriigi ametiasutuste prognoosides valitsemissektori eelarve tasakaalu kohta sisaldub ka UMTS-litsentside müügitulu aastast 2000, mis on ligikaudu 1,4 miljardit naelsterlingit. Selle kohandamine, et viia prognoosid vastavusse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega, toob kaasa 0,1 protsendipunkti lahutamise tasakaalust (st puudujäägi suurenemise) igal aastal. Kõik selles tabelis esitatud näitajad on esitatud pärast ajakohastatud programmi andmete sellist kohandamist komisjoni talituste poolt. 5 Ühendkuningriigi ametiasutused on esmase tasakaalu esitanud ilma netointressita, mitte ainult ilma intressikuludeta nagu komisjon. Esitatud näitajad on komisjoni talituste poolt ümber arvutatud ja põhinevad ajakohastatud programmi tabeli 4.4 andmetel. Allikad: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. | [1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10.7.2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52013DC0362

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Itaalia 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta /* COM/2013/0362 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Itaalia 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu nõustus 26.
märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega luuaks sidus raamistik riiklikul, ELi ja euroala tasandil,
kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke ja
rakendada riigipõhiseid soovitusi.
(4)       Nõukogu võttis 6. juulil 2012
vastu soovituse Itaalia 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011-2015) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[6] mis tähistab majanduspoliitika
koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust. Samuti võttis komisjon
28. novembril 2012 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi
aruande[7],
milles nimetati Itaaliat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve
konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       10. aprillil 2013 avaldas
komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Itaalia suhtes läbi viidud
põhjaliku analüüsi[8]
tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb
makromajanduslik tasakaalustamatus, millega seoses tuleb võtta otsustavaid
poliitikameetmeid. Itaalia makromajanduslik tasakaalustamatus väljendub
jätkuvalt peamiselt välise konkurentsivõime vähenemises ning avaliku sektori
kõrges võlatasemes tagasihoidliku majanduskasvu tingimustes.
(8)       Itaalia esitas 11. aprillil
2013 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2017 ja 2013. aasta riikliku
reformikava. Sellele järgnevalt väljendas 28. aprillil ametisse nimetatud uus
valitsus oma kavatsust tugevdada struktuursete reformide tegevuskava ja
kinnitas samaaegselt stabiilsusprogrammis esitatud eelarve-eesmärke. 17. mail
võeti vastu dekreetseadus, mis hõlmab kinnisvara maksustamist käsitlevaid uusi
sätteid ja töötasu täiendamise süsteemi laiendamist tööturul alahõivatud
töötajatele. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide ja valitsuse
võetud uute meetmete omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)       Nõukogu määruse (EÜ) nr
1466/97 alusel 2013.–2017. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on
nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on 2014. aasta puhul optimistlik (võrreldes
komisjoni 2013. aasta kevadise prognoosiga). See on usutav alates 2015. aastast,
kuid seda vaid eeldusel, et vastu võetud struktuurireformid rakendatakse
täielikult, mis on aga jätkuvalt probleemiks. Uus valitsus kinnitas programmis
kirjeldatud eelarvestrateegia ja parlament kiitis selle heaks.
Eelarvestrateegia eesmärk on hoida kogu programmiperioodi vältel puudujääk alla
3 % SKPst, saavutada 2013. aastal keskpika perioodi eesmärk ja vähendada võla
suhet SKPsse alates 2014. aastast. Programmis kinnitatakse keskpika perioodi
eesmärki, milleks on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon, mis on
kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. 2012. aastal viidi puudujääk 3 %-ni
SKPst ning 3. mail avaldatud komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt jääb
see aastatel 2013−2014 alla kontrollväärtuse. Arvatakse, et Itaalia
valitsuse 17. mail vastu võetud õigusaktil ei ole märkimisväärset mõju
puudujäägile, kui seda järjekindlalt rakendatakse. Struktuurne
eelarvepositsioon paranes aastatel 2009−2012 kokku 2,7 protsendipunkti
võrra SKPst, ning kui eeldada, et poliitika ei muutu, peaks struktuurne
eelarvepositsioon protsendina SKPst paranema veel ühe protsendipunkti võrra
2013. aastal (ulatudes -0,5 %-ni) ning seejärel 2014. aastal vaid veidi
halvenema. Struktuurne esmane eelarvepositsioon peaks aastal 2014 olema
ligikaudu 5 % SKPst. Aastaks 2013 prognoositav struktuuriline kohandamine on
asjakohane, põhinedes ka kulude analüüsil (arvestamata kaalutlusõiguse alusel
võetud tulumeetmeid). Seevastu 2014. aastal näitab see kõrvalekallet keskpika
perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskavast. Programmis
prognoositakse, et valitsemissektori võla suhe saavutab 2013. aastal tipptaseme
ning hakkab seejärel langema muu hulgas ka tänu erastamistuludele, mis ulatuvad
ühe protsendipunktini SKPst aastas. Prognooside kohaselt aga kasvab võla suhe SKPsse
endiselt ja selle põhjuseks on muu hulgas kommertsvõla tasumine. See kasv on
ligikaudu 2,5 protsendipunkti aastatel 2013−2014, aga neis prognoosides
ei arvestata erastamisest saadavat tulu, kuna üksikasjad ei ole veel
täpsustatud. 2013. aastast alates on Itaalias kolmeaastane üleminekuperiood
seoses võlakriteeriumi täitmisega ning stabiilsusprogrammis sisalduv
võlasuundumus tagab piisavad edusammud kriteeriumi täitmise suunas. Programmis
esitatud puudujääki ja võlga käsitlevad prognoosid aga tuginevad
eelarvemeetmete ja vastu võetud struktuurireformide täielikule rakendamisele.
Need meetmed on määrava tähtsusega, et suurendada turgude usaldust ning
edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist.
(10)     Ehkki eelarve jätkusuutlikkuse
edendamiseks ja majanduskasvu ergutamiseks on vastu võetud olulisi reforme, on
endiselt probleeme nende rakendamisega, samuti tuleks võtta täiendavaid
meetmeid. Mitmed kavandatud olulised meetmed on veel heaks kiitmata või on
asjaomased õigusaktid vastu võtmata ning on oht, et nende kohaldamist ei
jälgita kõigil valitsemistasanditel järjepidevalt. Avaliku halduse tõhusus
seoses õigus- ja menetlusraamistiku, valitsemise kvaliteedi ja
haldussuutlikkusega on endiselt väga väike ning see mõjutab reformide
rakendamist ja ettevõtluskeskkonda.
(11)     Ettevõtluskeskkonna
parandamiseks on vaja lõpule viia tsiviilõigussüsteemi reform, mis hõlmab
kohtukorralduse kiiret läbivaatamist ning juhtumite menetlemiseks kuluva aja,
lahendamata kohtuasjade ja kohtuvaidluste suure arvu vähendamist. Konstitutsioonikohtu
2012. aasta oktoobri vahendusmenetlust käsitlevat otsust järgides on vaja
meetmeid, et edendada vaidluste kohtuvälise lahendamise mehhanismide
kasutamist. Tõsine probleem on korruptsioon, millest tulenevaid kulusid
hinnatakse 4 % SKPst ja mis häirib oluliselt majanduse elavnemise võimalusi.
2012. aasta novembri korruptsioonivastane seadus vajab järelmeetmeid ning
korruptsioonivastase võitluse tõhusust saaks veelgi parandada, eelkõige
pikendades hagi aegumise tähtaegu, mis praegu on lühikesed.
(12)     Seni kohaldatud eelarve
konsolideerimise ambitsioonikat strateegiat on täiendatud 2012. aasta aprillis
põhiseadusesse lisatud tasakaalus eelarve reegeliga ning meetmetega avaliku
sektori kulude tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks. Siiski on rakendamisel
esinevad lüngad piiranud võetud meetmete täielikku tulemuslikkust, eelkõige
seoses avaliku sektori tööhõive tõhususe ja provintside arvu vähendamisega.
Ühtekuuluvusmeetme kava rakendamine võimaldas kiirendada struktuurifondide
kasutamist ja need nende kaudu eraldatud summa oli ligikaudu 12,1 miljardit
eurot kolmel järjestikusel etapil. Siiski jätab rahaliste vahendite parem
haldamine eelkõige Lõuna-Itaalias suuresti soovida ning see annab põhjust tunda
muret 2014−2020 programmiperioodi pärast. Itaalial on seega piisavalt
tegutsemisruumi avaliku sektori kulutuste tõhususe suurendamiseks.
(13)     Pankadel on tavapäraselt
oluline roll Itaalia majandustegevuse toetamisel, eelkõige väikeettevõtjatele
antavate laenude kaudu . Nende suutlikkus selle rolli täitmisel on aga
pikaajalise majanduslanguse tõttu nõrgenenud. Suurenenud krediidirisk koos
viivislaenude suure ja kasvava hulgaga on laenuandmist vähendanud ja süvendab
pankade madalat kasumlikkust. Sellele olukorrale reageerimiseks hindab Itaalia
Pank praegu langenud väärtusega laenude tagatiste asjakohasust kohapealsete
kontrollkäikudega. Itaalia pankade üldjuhtimise teatud aspektid võivad piirata
pankade finantsvahenduse tulemuslikkust. Pangaväliste rahastamiskanalite
(eelkõige omakapitali kaudu rahastamine) kasutamise soodustamiseks ja
innovatsioonivõime edendamiseks on võetud küll meetmeid, aga nende ulatus jääb
piiratuks ja need ei ole veel täielikult rakendunud. Äritehingute puhul
hilinenud maksmist käsitleva ELi direktiivi ülevõtmine ja kuhjunud kommertsvõla
kavandatud tasumine aitab kaasa ettevõtete likviidsuse parandamisele.
(14)     2012. aasta juunis võeti vastu
ulatuslik tööturu reform, et vähendada tööturu jäikust ja killustatust. Reform
tuleb lõpule viia, võttes vastu menetluses olevad rakendusaktid, ja jälgida
tähelepanelikult selle kohapealset konkreetset elluviimist. Samuti ei ole
riiklikud tööturuasutused integreeritud veel töötushüvitisi maksva asutusega,
et toetada tõhusate aktiveerimisstrateegiate rakendamist. Ajavahemikul
2011−2013 koostasid sotsiaalpartnerid uue palgakujundamise raamistiku,
mida toetavad maksustiimulid, et viia palgad senisest paremini vastavusse
tootlikkuse ja kohaliku tööturu tingimustega. Seda raamistikku tuleks tõhusalt
rakendada ja seda järk-järgult rakendamise tulemuste jälgimise alusel
kohandada.
(15)     Jätkuvalt suurenes noorte
töötus ja nende noorte inimeste osakaal, kes ei ole hõivatud töö, õppetegevuse
ega koolitusega, ulatudes 2012. aasta lõpus vastavalt 37 %-ni ja 21,1 %-ni. Nii
kolmanda taseme hariduse omandamise kui ka kolmanda taseme haridusega noorte
tööhõive määra poolest on Itaalia ELis viimasel kohal. See viitab sellele, et
noorte oskused ei ole tööturul asjakohased. Koolist väljalangenute arv on
hoolimata mõningasest vähenemisest endiselt suur. Seega tõstatub
haridussüsteemi tulemuslikkuse küsimus. Õpetajaamet on siinkohal keskse
tähtsusega, seda iseloomustab praegu ühese karjääri võimalus ning see pakub
piiratud väljavaateid ametialaseks arenguks. Naiste osalemine tööturul on väike
ning naiste ja meeste tööhõive erinevus on ELi üks suuremaid. Vaesuse ja
sotsiaalse tõrjutuse risk ning eelkõige suur materiaalne puudus suurenevad
märkimisväärselt, samal ajal kui sotsiaalkaitsesüsteemil on üha suuremaid
raskusi, et vastata sotsiaalsetele vajadustele, kuna tegeletakse peamiselt
pensionikulutustega ning sotsiaalsiirded (välja arvatud pensionid) ei ole
piisavalt suunatud vaesusega võitlemisele ja sotsiaalse kaasatuse edendamisele.
(16)     Maksusüsteemi struktuur on
jätkuvalt keeruline ja see koormab tugevalt tööjõudu ja kapitali. Pärast 2010.−2011.
aasta jõupingutusi on täiendavad meetmed maksukoormuse nihutamiseks tootmisega
seotud teguritelt tarbimisele, omandile ja keskkonnale olnud piiratumad.
Lisameetmeid on vaja maksusüsteemi lihtsustamiseks, maksukulude ühtlustamiseks,
omandimaksude vastavusse viimiseks turuväärtustega, maksukuulekuse
suurendamiseks ja maksudest kõrvalehoidumise vähendamiseks. Kuni
katastriväärtuste läbivaatamiseni on kinnisvara maksustamise kavandatud reformi
eesmärk õiglasem maksustamine, võttes arvesse stabiilsusprogrammis sätestatud
eelarvestrateegia piiranguid. Varimajanduse ja deklareerimata töö osakaalu
vähendamine aitab parandada riigi rahandust ning sel on positiivne mõju
võrdsusele. Käibemaksuvabastuste või vähendatud maksumäära ja otseste
maksukulude läbivaatamine võib vajada ka kohandusi sotsiaalsiirete osas, et
selle jaotuslik mõju oleks võimalikult väike.
(17)     Märkimisväärseid jõupingutusi
on tehtud teenustesektori liberaliseerimisel. Reguleeritud kutsealasid
käsitleva reformiga tuleks aga minna veelgi kaugemale, et kaotada olemasolevad
piirangud, ning kõnealuse reformi keskseid põhimõtteid tuleks kaitsta
võimalike, eelkõige õiguselukutsete reformist tulenevate tagasilöökide eest.
Konstitutsioonikohtu 2012. aasta juuli otsust järgides on samuti oluline võtta
meetmeid, et avada kohaliku tasandi avalikud teenused konkurentsile.
(18)     Käimas on küll
võrgutööstuste reformimine, et avada turule juurdepääs ja suurendada
infrastruktuuri võimsust, kuid olulised probleemid püsivad endiselt. Gaasivõrgu
eraldamine peaks jõudma lõpule 2013. aasta septembris ning 2013. aasta märtsiks
tuleb rakendada energiavajadusi käsitlev riiklik strateegia.
Telekommunikatsiooni avamine konkurentsile on järgmine potentsiaalne
tegevusvaldkond. Maanteede, lennujaamade, sadamate ja raudteede eest vastutav
uus transpordiamet on veel loomata. Kõnealune amet peaks olema sõltumatu,
sellel peaksid olema toimimiseks vajalikud vahendid ja volitused rakendada
sanktsioone. Samuti on suureks probleemiks riigisisese ja piiriülese
infrastruktuuriga seotud puudujäägid (sh erinevused riigi põhja- ja lõunaosa
vahel), mille tulemuseks on kõrged energiahinnad, lairibaühenduste väike levik
ja transpordi kitsaskohad.
(19)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Itaalia majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi
ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse
võetud nende dokumentide asjakohasust Itaalia eelarve- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi
panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–6.
(20)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu Itaalia stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus[9] selle kohta kajastub eelkõige
soovituses 1.
(21)     Võttes arvesse komisjoni
põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku
reformikava ja stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011
(makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta)
artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud
soovitustes 1−6.
(22)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele
tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle
vääringuks on euro. Ka Itaalia peaks tagama kõnealuste soovituste täieliku ja
õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Itaalial võtta ajavahemikus
2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Tagada, et eelarvepuudujääk
jääb 2013. aastal alla 3 % SKPst, rakendades selleks täielikult vastu võetud
meetmed. Jätkata struktuurilist kohandamist sobivas tempos majanduskasvu
soodustava eelarve konsolideerimise kaudu, et saavutada ja säilitada keskpika
perioodi eesmärk alates 2014. aastast. Saavutada kavandatud esmane struktuurne
ülejääk, et püsivalt vähendada kõrget võla suhet SKPsse (prognoositavalt 132,2
% SKPst 2014. aastal). Jätkata avaliku sektori kulude püsivat tõhustamist ja
kvaliteedi parandamist, rakendades täielikult 2012. aastal vastu võetud meetmed
ja vaadates kõikidel valitsemistasanditel kulud korrapäraselt läbi.
2.           Tagada käimasolevate reformide
õigeaegne elluviimine, võttes kiiresti vastu vajalikud õigusaktid, millele
järgneb nende kohaldamine kõigil valitsustasanditel ja kõigi asjaomaste
sidusrühmade poolt, ning jälgida nende mõju. Suurendada avaliku halduse
tõhusust ja parandada eri valitsustasandite vahelist koordineerimist.
Lihtsustada haldus- ja regulatiivraamistikku kodanike ja ettevõtjate jaoks ning
vähendada juhtumite menetlemiseks kuluvat aega ja kohtuvaidluste suurt hulka
tsiviilõigussüsteemis, edendades sealhulgas vaidluste kohtuvälise lahendamise
menetlusi. Tugevdada korruptsiooni tõkestamise eesmärgil õigusraamistikku,
vaadates sealhulgas läbi aegumistähtaegade eeskirjad. Võtta vastu
struktuurimeetmed, et parandada ELi rahaliste vahendite haldamist Itaalia
lõunapiirkondades, pidades silmas 2014.−2020. aasta programmiperioodi.
3.           Edendada pangandussektoris
juhtimistavasid, mis parandavad tõhusust ja tootlikkust, et toetada seeläbi
tootmistegevusele suunatavaid krediidivoogusid. Jätkata käimasolevat tööd
varade kvaliteedi läbivaatamisel kogu pangandussektoris ja lihtsustada pankade
bilansis olevate viivislaenude probleemi lahendamist. Soodustada
kapitaliturgude arengut, et mitmekesistada rahastamisvõimalusi ja parandada
ettevõtete juurdepääsu rahastamisele (eelkõige omakapital), nii et seeläbi
suureneks ettevõtete innovatsioonivõime ja paraneks nende areng.
4.           Tagada tööturgu ja palkade
kujundamise käsitlevate reformide tõhus rakendamine, et viia palgad senisest
paremini vastavusse tootlikkusega. Võtta täiendavaid meetmeid eelkõige naiste
ja noorte tööturul osalemise suurendamiseks, näiteks noortegarantii rakendamise
kaudu. Edendada kutseharidust ja -koolitust, tagada riiklike
tööturuasutuste suurem tõhusus ning parandada kolmanda taseme õppuritele
suunatud karjääri- ja nõustamisteenuste kvaliteeti. Vähendada rahalisi
tegureid, mis motiveerivad leibkonna teist palgasaajat mitte töötama, ning
parandada hoiu- ja kooliväliste teenuste pakkumist. Suurendada jõupingutusi, et
vältida koolist väljalangemist, ning parandada koolide kvaliteeti ja tulemusi,
reformides ka õpetajate kutsealaseid ja karjäärivõimalusi. Tagada
sotsiaalsiirete tõhusus, sealhulgas hüvitiste parema suunamise kaudu, ning
eelkõige madala sissetulekuga ja lastega leibkondade jaoks.
5.           Nihutada
eelarveneutraalsel viisil maksukoormus tööjõult ja kapitalilt tarbimisele,
omandile ja keskkonnale. Vaadata selleks läbi käibemaksuvabastuste, vähendatud
maksumäärade ja otseste maksukulude ulatus ning reformida katastrisüsteemi, et
viia korduvad kinnisvaramaksud vastavusse turuväärtustega. Jätkata võitlust
maksudest kõrvalehoidumise vastu, parandada maksukohustuste täitmist ning võtta
otsustavaid meetmeid võitlemiseks varimajanduse ja deklareerimata tööga.
6.           Tagada teenustesektori
avamist käsitlevate meetmete nõuetekohane rakendamine. Kaotada kutseteenustel
lasuvad olemasolevad piirangud ning edendada turule juurdepääsu kohaliku
tasandi avalike teenuste osutamisel, näiteks olukordades, kus tuleks edendada
riigihangete kasutamist (kontsessioonide asemel). Jätkata võetud meetmete kohaldamist,
et parandada turulepääsu tingimusi võrgutööstuste puhul, võttes prioriteetse
sammuna ette transpordiameti loomise. Ajakohastada infrastruktuuri võimsus,
keskendudes elektrivõrkudele, ühendvedudele ja kiirele lairibaühendusele
telekommunikatsiooni valdkonnas, seades eesmärgiks ka põhja- ja lõunaosa
vaheliste erinevuste kaotamine.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2013) 362 (final).
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[6]               COM(2012) 750 (final).
[7]               COM(2012) 751 (final).
[8]               SWD(2013) 118 (final).
[9]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 3. veebruar 2015 , Euroopa Liidu Nõukogule, Latvijas Banka välisaudiitorite kohta (EKP/2015/3)

text:
               13.2.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 51/4

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   3. veebruar 2015,
   Euroopa Liidu Nõukogule, Latvijas Banka välisaudiitorite kohta
   (EKP/2015/3)
   (2015/C 51/02)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja liikmesriikide, mille rahaühik on euro, keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Latvijas Banka praeguste välisaudiitorite volitused lõpevad pärast 2014. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu on vaja määrata välisaudiitor alates 2015. majandusaastast.

               (3)

               Latvijas Banka on valinud oma välisaudiitoriks majandusaastateks 2015 kuni 2019 KPMG Baltics SIA,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Latvijas Banka välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2015 kuni 2019 määrata KPMG Baltics SIA.

      Frankfurt Maini ääres, 3. veebruar 2015

            EKP president

         Mario DRAGHI


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0994

Ettepanek Nõukogu soovitus Portugalile, mille eesmärk on lõpetada ülemäärane valitsemissektori eelarvepuudujäägi olukord  /* SEK/2005/0994 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 20.7.2005SEK(2005) 994 lõplikEttepanekNÕUKOGU SOOVITUS PORTUGALILE,mille eesmärk on lõpetada ülemäärane valitsemissektori eelarvepuudujäägi olukord(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIPORTUGALI ÜLEMÄÄRASE EELARVEPUUDUJÄÄGI MENETLUSPortugal esitas viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2005–2009 9. juunil 2005. Ajakohastatud programmis avalikustatakse kava tõsta valitsemissektori puudujääki aastateks 2005–2007 üle asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 3% SKTst. Pärast 2,9%list eelarvepuudujääki 2004. aastal[1] kavandab Portugal 2005. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 6,2% SKTst, mida kavatsetakse 2006. aastal vähendada 4,8%ni, 2007. aastal 3,9%ni ja 2008. aastal 2,8%ni SKTst. Prognoositakse, et võla suhe SKTsse tõuseb samal ajavahemikul kõrgemale 2004. aasta 61,9%st ja saavutab kõrgeima taseme, 67,8% SKTst, 2007. aastal.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaldamist reguleeritakse asutamislepingu artikliga 104 ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta), mis on stabiilsuse ja kasvu pakti osa.[2] Komisjon on oma hinnangus võtnud arvesse majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta Euroopa Ülemkogule, mille viimane kinnitas 22. märtsil 2005.[3]Kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 3 koostatud komisjoni aruandes esitati tõendeid, et kumbki asutamislepingu puudujääki ja võlakriteeriumeid käsitlevast nõudest ei ole täidetud.Asutamislepingu artikli 104 lõikes 4 sätestatakse, et “artiklis 114 ettenähtud komitee (st majandus- ja rahanduskomitee) sõnastab komisjoni ettekande kohta arvamuse”. Komitee järeldas oma 4. juuli 2005. aasta arvamuses, „et Portugalis 2005. aastal kavandatavad eelarvearengud on sellised, et kumbki asutamislepingu artikli 104 lõike kahest kriteeriumist ei ole täidetud". Komisjoni arvates ei ole 2005. aasta prognoositud puudujääk 6,2% SKTst lähedal kontrollväärtusele 3% SKTst ning kontrollväärtuse ületamist ei saa pidada erakorraliseks või ajutiseks, lisaks ületab valitsemissektori võlg kontrollväärtuse 60% SKTst ja prognoosi kohaselt tõuseb protsendimäär SKTst kahe järgneva aasta jooksul veelgi. Samuti märkis komitee, et järgmise kahe-kolme aasta majanduslikud väljavaated on jätkuvalt tagasihoidlikud ning väljendas muret struktuurilise puudujäägi kõrge taseme ja arengu üle. Komitee tutvus põhjalikult kõigi asjakohaste teguritega, kuid jõudis järeldusele, et hinnangu andmisel neid tegureid arvesse ei võeta.Komisjon, võttes arvesse oma aruannet ja komitee arvamust, on arvamusel, et Portugalis on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kõnealune arvamus, mille komisjon võttis vastu 20. juulil 2005, on vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 5 adresseeritud nõukogule. Komisjon väljastas ka soovituse, et nõukogu teeks vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 6 otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Portugalis. Lisaks esitab komisjon käesolevaga nõukogule soovituse anda Portugalile kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 nõukogu soovitus lõpetada ülemäärase eelarvepuujäägi olukord.Eelarvepuudujäägi korrigeerimineNõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97 sätestatakse, et „nõukogu soovitus peaks kehtestama tähtaja ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks, mis peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral“. Kui Portugali puhul eriasjaolusid ei ole, peaks ülemäärase puudujäägi korrigeerimine olema lõpule viidud aastaks 2006. Nõukogu leppis 20. märtsi 2005 aruandes kokku, et eriasjaolude olemasolu kindlakstegemisel tuleb arvesse võtta ka teiste asjakohaste tegurite tasakaalustatud üldhinnangut.Eriasjaolude kindlaks määramisel tuleb arvesse võtta järgmisi tegureid.On tähtis, et Portugal korrigeeriks ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorra kiiresti, sest struktuuriline võlg on suur (tsükliliselt kohandatud puudujääk, välja arvatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed) ja võla suhe SKTsse kõrge ning arvestada tuleb, et jätkuv eelarvepuudujääk vähendab usaldust ja mõjutab pikemas perspektiivis majanduskasvu. Portugali eelarveseisund on viimastel aastatel järkjärgult ja märkimisväärselt halvenenud. Eriti on halvenenud struktuuriline esmane tasakaal, langedes 1990ndate teise poole tasakaalulähedase eelarvepositsiooni või ülejäägi tasemelt keskmise puudujäägi tasemeni 1,5% SKTst 2001. aastal (samal ajal suurenes keskmine struktuuriline puudujääk 3 ¾%lt SKTst 4½%le SKTst. Selline tendents tähendab riigi jaoks märkimisväärseid ohte, mis nõuavad riigi rahandusolukorra püsivat parandamist. Riigi rahanduse kohandamiskava koostamisel tuleb siiski arvesse võtta praegust majandusolukorda ja vajaliku eelarve korrigeerimise ulatust. Kuigi eelarve tasakaalustamine on Portugali puhul tähtis majanduskasvu tagamiseks keskpikas plaanis, eriti kui võetavad meetmed on sobivad ja see tugevdab usaldust, võivad liiga suured pingutused liiga lühikese aja jooksul majanduslikult koormavad olla, eriti arvestades praegust tsüklilist nõrkust.Majanduskasv on alates 2000. aastast aeglustunud ja oli 2003. aastal negatiivne. Aeglustumisega kaasnes potentsiaalse tootmismahu kasvu langus, mis tuleneb mitmest üksteist tugevdavast struktuurilisest nõrkusest. 2004. aastal jõuti mõõduka majanduskasvuni ja järgnevateks aastateks on oodata järk-järgulist, kuid siiski mõõdukat kasvutendentsi. Juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammi andmetel oli 2004. aasta puudujääk 2,9% SKTst, 2005. aastaks prognoositav puudujääk on 6,2% SKTst, prognoosi toetavad 2005. aasta keskel vastuvõetud abimeetmed, mis on 0,6% SKTst. Oletades, et 2005. aastal lisameetmeid ei võeta ja SKT kasv tõuseb vastavalt juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammile 0,8%lt 2005. aastal 1,4%le 2006. aastal, nõuaks puudujäägi viimine alla 3% SKTst struktuurilisi lisameetmeid, mis 2005. aastal peaks ulatuma peaaegu 3% SKTst.Kokkuvõtvalt, arvestades Portugali praegust tsüklilist nõrkust ja puudujäägi viimiseks allapoole taset 3% SKTst 2006. aastaks nõutavate muudatuste ulatust, näivad olemas olevat eriasjaolud, mis lubavad korrigeerimise tähtaja pikendamist pärast 2006. aastat. Sellega seoses tuleb märkida, et Portugali ametiasutused on omaks võtnud pideva, järkjärgulise korrigeerimise ega jää lootma suuremahulistele ühekordsetele meetmetele. Lisaks sellele kattub käesoleval juhtumil valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi tuvastamise aasta ja esinemise aasta, arvestades et see tuvastati prognoositud andmete alusel, mitte tegelike andmete põhjal, mis saavad kättesaadavaks alles järgmisel aastal. Arvesse tuleks võtta ka valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi varajast tuvastamist ja järgnevat kiirmenetlust. Kõnealuse teabe taustal oleks sobiv kaaluda ülemäärase puudujäägi korrigeerimist keskpika perioodi jooksul. Juunis 2005 esitatud Portugali ajakohastatud stabiilsusprogramm, ja selle kohta antud nõukogu arvamus, on aluseks soovitusele, mis käsitleb kohandamiskava ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks.Realistlik kohandamiskava eeldaks Portugali valitsuselt järgmisi meetmeid: (i) rahanduse olukorra nõrgenemist tuleks 2005. aastal piirata, rakendades rangelt juunis 2005 ajakohastatud stabiilsusprogrammiga avalikustatud parandusmeetmeid. Kui SKT kasvuks aastal 2005 lugeda 0,8%, oleks nominaalne puudujääk 6,2% SKTst, (ii) võtma vajalikke meetmeid, et kindlustada struktuurilise puudujäägi pidevat ja olulist parandamist, võttes 2006. aastal ette olulisi meetmeid, vähendades puudujääki 1 ½% SKTst, millele järgneks igal aastal oluline puudujäägi vähendamine vähemalt ¾% SKTst aastas, kuni ülemäärase puudujäägi olukord on lahendatud. Kui juunis 2005 esitatud Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi prognoosid täituvad ja SKT kasv taastub 2006. aastal 1,4%ni, 2007. aastal 2,2%ni ja 2008. aastal 2,6%ni, viiks eespool mainitud ulatuses struktuurne parandus valitsemissektori puudujäägini, mis oleks 4,8% SKTst 2006. aastal ning veidi alla 4% 2007. aastal ja veidi alla 3% 2008. aastal.Parandus tuleks saavutada viies otsustavalt ellu valitsemissektori kulude kasvu kontrolli all hoidmise ja vähendamise meetmeid ning parandades maksude kogumist, kasutades ära kõik eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamise võimalused, eriti luues võimalikult kiiresti varud, millega leevendada võimaliku kavandatust madalama majanduskasvu mõju eelarvele, pidades silmas riigi rahanduse paremat kvaliteeti ja jätkusuutlikkust. Lisaks sellele tuleb eelarve kohandamine siduda ulatusliku reformistrateegiaga, mis sisaldaks ka avaliku halduse ja erasektori sotsiaalkindlustussüsteemi reformi, mille eesmärgiks oleks kõrvaldada sügavad struktuuriprobleemid, mis on Portugali majandust vaevanud aastaid, ning mida rõhutati ka asutamislepingu artikli 104 lõikele 3 vastavas aruandes, mille komisjon kiitis heaks 22. juunil. 2005. aasta lõpus vastuvõetavas ajakohastatud stabiilsusprogrammis tuleks kohandamiskava raskuspunkt viia julgemalt algusaastatele, juhul kui see on ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks vajalike eesmärkide täitmiseks vältimatu.Valitsemissektori suur võlg ja selle jätkuv kasv alates aastast 2001 on muret tekitav. Madala majanduskasvu taustal eeldab valitsemissektori suhte langetamine ja kontrollväärtuse rahuldava kiirusega lähendamine, et esmane ülejääk taassaavutaks piisava taseme võimalikult kiiresti. Lisaks on oluliselt tähtis tähelepanu pöörata peale netolaenude ka muudele teguritele, mis mõjutavad võlataseme muutusi, eriti tuleks vältida võlga suurendavaid finantstehinguid.Kuigi hiljutised valitsemissektori eelarveandmete korrigeerimised on olnud väikesemahulised ja nendel ei ole olnud märkimisväärset mõju statistikale, viitab korrigeerimiste iseloom ja institutsioonilise vastutuse praegune jaotus jätkuvale parandamise vajadusele valitsemissektori eelarveandmete töötlemisel.EttepanekNÕUKOGU SOOVITUS PORTUGALILE,mille eesmärk on lõpetada ülemäärane valitsemissektori eelarvepuudujäägi olukordEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 104 lõiget 7;võttes arvesse komisjoni ettepanekut[4]ning arvestades järgmist:(1) Vastavalt asutamislepingu artiklile 104 on liikmesriigid kohustatud hoiduma ülemäärasest eelarvepuudujäägist.(2) Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks.(3) Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruandes „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamine“ Euroopa Ülemkogule, mille viimane kiitis heaks 22. märtsil 2005. aastal, kinnitatakse, et stabiilsuse ja kasvu pakt on majandus- ja rahaliidu makromajandusliku raamistiku oluline osa, ja esitatakse ettepanek tugevdada ja selgitada selle kohaldamist.(4) Nõukogu otsustas (xx.xx. 2005. aastal) kooskõlas artikli 104 lõikega 6, et Portugalis on ülemäärane eelarvepuudujääk.(5) Olles teinud otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta Portugalis, on nõukogu samas kohustatud kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikliga 3 andma soovitusi asjaomasele liikmesriigile sellise olukorra lõpetamiseks määratud tähtaja jooksul. Nõukogu soovitus peab kehtestama Portugalile maksimaalselt neljakuulise tähtaja ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise jaoks tõhusate meetmete võtmiseks ning tähtaja ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks, mis tuleb lõpule viia aasta jooksul pärast selle kindlaksmääramist, välja arvatud eriasjaolude korral. Nõukogu nõustus 20. märtsi 2005 aruandes, et eriasjaolude kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta ka teiste asjakohaste tegurite tasakaalustatud üldhinnangut.(6) Eriasjaolude olemasolu üle otsustamisel tuleks arvesse võtta järgmist.(7) On tähtis, et Portugal korrigeeriks ülemäärase puudujäägi seisundi kiiresti, arvestades struktuurilise puudujäägi (tsükliliselt korrigeeritud puudujääk, välja arvatud ühekordsed ja teised ajutised meetmed) ning suure valitsemissektori võla ja SKT suhtarvu kõrget taset ning võttes arvesse, et jätkuv eelarve tasakaalustamatus vähendab usaldust ja mõjutab pikemas perspektiivis tootmismahukasvu. Portugali eelarveseisund on viimastel aastatel järk-järgult ja märkimisväärselt halvenenud. Eriti on halvenenud struktuuriline esmane tasakaal, langedes 1990ndate teise poole tasakaalulähedase eelarveseisundi või ülejäägi tasemelt keskmise puudujäägi tasemeni 1,5% SKTst 2001. aastal. Selline tendents tähendab riigi jaoks märkimisväärseid ohte, mis nõuavad riigi rahandusolukorra püsivat parandamist. Riigi rahanduse kohandamiskava koostamisel tuleb siiski arvesse võtta praegust majandusolukorda ja vajaliku eelarve korrigeerimise ulatust. Kuigi eelarve tasakaalustamine on Portugali puhul tähtis majanduskasvu tagamiseks keskpikas plaanis, eriti kui võetavad meetmed on sobivad ja see tugevdab usaldust, võib liiga suur pingutus liiga lühikese aja jooksul olla majanduslikult koormav, eriti arvestades praegust tsüklilist nõrkust.(8) Majanduskasv on alates 2000. aastast kiiresti aeglustunud ja oli 2003. aastal negatiivne. Aeglustumisega kaasnes potentsiaalse tootmismahukasvu langus, mis tulenes mitmest üksteist tugevdavast struktuurilisest nõrkusest. 2004. aastal jõuti mõõduka majanduskasvuni ning järgnevateks aastateks on oodata järkjärgulist kasvutendentsi. Juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammi andmetel oli 2004. aasta puudujääk 2,9% SKTst, 2005. aastaks prognoositav puudujääk on 6,2% SKTst, prognoosi toetavad 2005. aasta keskel vastu võetud abimeetmed, mis on 0,6% SKTst. Oletades, et 2005. aastal lisameetmeid ei võeta ja SKT kasv tõuseb 2006. aastal 1,4%ni, nõuaks puudujäägi viimine alla 3% SKTst struktuurilisi lisameetmeid, mis 2005. aastaga võrreldes oleks peaaegu 3% SKTst.(9) Kokkuvõtvalt, arvestades Portugali praegust tsüklilist nõrkust ja vajalike muudatuste ulatust, et viia puudujääk aastaks 2006 allapoole taset 3% SKTst, näib, et tegemist on eriasjaoludega, mis lubavad korrigeerimise tähtaja pikendamist pärast 2006. aastat. Sellega seoses tuleb märkida, et Portugali ametiasutused on omaks võtnud pideva, järkjärgulise korrigeerimise ega jää lootma suuremahulistele ühekordsetele meetmetele. Lisaks sellele kattub käesoleval juhtumil valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi tuvastamise aasta ja esinemise aasta, arvestades, et see tuvastatakse prognoositud andmete alusel, mitte tegelike andmete põhjal, mis saavad kättesaadavaks alles järgmisel aastal. Arvesse tuleks võtta ka ülemäärase valitsemissektori puudujäägi varajast tuvastamist ja järgnevat kiirmenetlust. Kõnealuse teabe taustal oleks sobiv kaaluda ülemäärase puudujäägi korrigeerimist keskpika perioodi jooksul. Juunis 2005 esitatud Portugali ajakohastatud stabiilsusprogramm, ja selle kohta antud nõukogu arvamus, on aluseks soovitusele, mis käsitleb kohandamiskava ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks.(10) Nõukogu arvamuse kohaselt peaksid eelarve tasakaalustamise meetmed tagama valitsemissektori eelarvetasakaalu pideva parandamise, samal ajal kui tõhustatakse riigi rahaliste vahendite kvaliteeti ja pikaajalist jätkusuutlikkust ning tugevdatakse majanduse kasvupotentsiaali. Portugali puhul tuleb ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine siduda ulatusliku reformistrateegiaga, mis sisaldaks ka avaliku halduse ja erasektori sotsiaalkindlustussüsteemi reformi, mille eesmärgiks oleks kõrvaldada sügavad struktuuriprobleemid, mis on Portugali majandust vaevanud aastaid.(11) Realistlik kohandamiskava eeldaks Portugali valitsuselt järgmisi meetmeid: (i) rahanduse olukorra nõrgenemist tuleks piirata 2005. aastal , rakendades rangelt juunis 2005 ajakohastatud stabiilsusprogrammiga avalikustatud parandusmeetmeid. Kui SKT kasvuks 2005. aastal lugeda 0,8%, oleks nominaalne puudujääk 2005. aastal 6,2% SKTst, (ii) võtma vajalikke meetmeid, et kindlustada struktuurilise puudujäägi pidevat ja olulist parandamist, võttes 2006. aastal olulisi meetmeid, vähendades puudujääki 1 ½% SKTst, millele järgneks igal aastal oluline puudujäägi vähendamine vähemalt ¾% SKTst aastas, kuni ülemäärase puudujäägi olukord on lahendatud. Kui juunis 2005 esitatud Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi prognoosid täituvad ja SKT kasv taastub 2006. aastal 1,4%ni, 2007. aastal 2,2%ni ja 2008. aastal 2,6%ni, viiks struktuuriline parandus eespool mainitud ulatuses valitsemissektori eelarvepuudujäägini, mis oleks 4,8% SKTst 2006. aastal ning veidi alla 4% 2007. aastal ja veidi alla 3% 2008. aastal.(12) Kõnealune parandus tuleks saavutada, viies otsustavalt ellu valitsemissektori kulude kasvu kontrolli all hoidmise ja vähendamise meetmeid ning parandades maksude kogumist, kasutades ära kõik eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamise võimalused, eriti luues võimalikult kiiresti varud, millega leevendada võimaliku kavandatust madalama majanduskasvu mõju eelarvele, mille taustaks oleks riigi rahanduse parem kvaliteet ja jätkusuutlikkus. 2005. aasta lõpus vastuvõetavas ajakohastatud stabiilsusprogrammis tuleks kohandamiskava raskuspunkt viia julgemalt algusaastatele, juhul kui see on ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks vajalike eesmärkide täitmiseks vältimatu.(13) Hiljutised valitsemissektori eelarveandmete korrigeerimised on olnud väikesemahulised ja neil ei ole olnud märkimisväärset mõju statistikale. Korrigeerimiste iseloom ja institutsioonilise vastutuse praegune jaotus viitab siiski jätkuvale parandamise vajadusele valitsemissektori eelarveandmete töötlemisel.(14) Komisjon ja nõukogu jälgivad nõukogu määruse nr 1467/97 artikli 10 kohaselt meetmeid, mida Portugal rakendab vastavalt käesolevale soovitusele,SOOVITAB JÄRGMIST:-  Portugali ametiasutused peaksid lõpetama praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorra võimalikult kiiresti kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 4;-  Portugali ametiasutused peaksid usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil viima valitsemissektori eelarvepuudujäägi alla 3% SKTst 2008. aastaks keskpika perioodi strateegiat kasutades. Eelmainitud olukorra lõpetamiseks peaksid Portugali ametiasutused:-  piirama rahanduse olukorra halvenemist 2005. aastal, kindlustades, et väljakuulutatud parandusmeetmed rakendatakse rangelt;-  rakendama põhjalikult vajalikke meetmeid, millega kindlustatakse struktuurilise puudujäägi jätkusuutlik ja oluline parandamine, võttes 2006. aastal olulisi meetmeid, vähendades puudujääki 1 ½% SKTst, millele järgneks kahel järgneval aastal oluline puudujäägi vähendamine, vähemalt ¾% SKTst aastas.-  rakendama kiiresti meetmeid, millega piiratakse ja vähendatakse kulusid järgmistel aastatel, kasutatakse ära kõik võimalused kiirendada eelarvepuudujäägi vähendamist ning olema valmis vastu võtma lisameetmeid, mis võivad olla vajalikud ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise saavutamiseks 2008. aastaks;-  Nõukogu kehtestab Portugali valitsusele tähtaja [xx Xxxx 200x] tulemuslike sammude astumiseks, et viia ellu 2006. aastaks kavandatava puudujäägi saavutamiseks vajalikud meetmed.-  Portugali ametiasutused peaksid kindlustama, et valitsemissektori koguvõlg langeb kindlalt ja läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega, kindlustades, et võla areng peegeldab puudujäägi vähendamisel saavutatud edusamme, vältides võlga suurendavaid finantstehinguid ja hoolikalt arvestama ulatuslike avalike investeerimisprojektide võimalikku mõju võlale, sealhulgas erasektoriga koostöös teostatavaid projekte.-  Portugali ametiasutused peaksid veelgi täiustama valitsemissektori statistika kogumist ja töötlemist.Lisaks sellele kutsub nõukogu Portugali ametiasutusi üles tagama eelarve tasakaalustamist sellise riigi rahanduse keskpika perioodi seisundi suunas, mis on tasakaalus või ülejäägiga ja mis on saavutatud, vähendades tsükliliselt tasandatud puudujääki vähemalt 0,5% võrra SKTst aastas pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist, võtmata seejuures arvesse ühekordseid ja teisi ajutisi meetmeid.Käesolev soovitus on adresseeritud Portugali Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] Käesolevad arvud sõltuvad käimasolevatest aruteludest Eurostati ja Portugali statistikaasutuste vahel.[2] EÜT L 209, 2.8.1997.[3] Vt Euroopa Ülemkogu 22.–23. märtsi 2005. aasta Brüsseli istungi eesistujariigi järeldusi (7619/05) ja majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet Euroopa Ülemkogule (7423/05).[4] ELT C [...], [...], lk [...].


title: Nõukogu soovitus, 10. veebruar 2009 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kaheksas EAF) meetmete rakendamisega 2007. eelarveaastal

text:
               11.2.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 40/36

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. veebruar 2009,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kaheksas EAF) meetmete rakendamisega 2007. eelarveaastal
   (2009/113/EÜ)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse neljandat AKV-EMÜ konventsiooni, millele kirjutati alla 15. detsembril 1989 Lomés (1) ja mida on muudetud 4. novembril 1995 Mauritiuses allkirjastatud lepinguga, (2)

   võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahelist sisekokkulepet neljanda AKV-EÜ konventsiooni teise finantsprotokolli kohase ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas kaheksas Euroopa Arengufond (kaheksas EAF), eriti selle artikli 33 lõiget 3,
   võttes arvesse 16. juuni 1998. aasta finantsmäärust 86/548/EMÜ, mida kohaldatakse finantskoostöö arendamiseks neljanda AKV-EÜ konventsiooni alusel, (4) eriti selle artikleid 66 ja 74,
   olles läbi vaadanud kaheksanda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande ja 2007. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning kontrollikoja aruande 2007. eelarveaasta kohta koos komisjoni vastustega, (5)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 33 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu kaheksanda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               2007. eelarveaastal on komisjon kaheksanda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses kaheksanda EAFi meetmete rakendamisega 2007. eelarveaastal.

      Brüssel, 10. veebruar 2009

            Nõukogu nimel

            Eesistuja

         M. KALOUSEK

      (1)  EÜT L 229, 17.8.1991, lk 3.

      (2)  EÜT L 156, 29.5.1998, lk 3.

      (3)  EÜT L 156, 29.5.1998, lk 108.

      (4)  EÜT L 191, 7.7.1998, lk 53.

      (5)  ELT C 286, 10.11.2008, lk 273.


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Bulgaaria 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/7

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Bulgaaria 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta
   2014/C 247/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (4) Bulgaaria 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Bulgaaria ajakohastatud lähenemisprogrammi 2012–2016 kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Bulgaariat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks prioriteedid finantsstabiilsuse tagamiseks, eelarve konsolideerimiseks ja majanduskasvu hoogustamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Bulgaaria suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Bulgaarias esineb endiselt makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja poliitikameetmeid. Eelkõige on vaja poliitikameetmeid võtta tööturu pikaleveninud kohanemise tõttu, samas kui välispositsiooni korrigeerimine ja ettevõtete finantsvõimenduse vähendamine on edenenud hästi.

               (8)

               17. aprillil 2014 esitas Bulgaaria nii oma 2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               2014. aasta lähenemisprogrammis seatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada keskpika perioodi eesmärk, milleks on viia struktuurne puudujääk 2016. aastaks -1 %-ni SKPst. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu paktis kehtestatust rangem. Bulgaaria on kasutanud ühisrahastusega projektide puhul lubatud võimalust kalduda keskpika perioodi eesmärgist ajutiselt kõrvale – 2013. aastal 0,6 % SKPst ja 2014. aastal 0,1 % SKPst. Lähenemisprogrammis on ette nähtud (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni halvenemine 2014. aastal 0,3 % võrra SKPst, s.o tasemele -1,3 % SKPst, 2015. aastal aga paranemine 0,3 % võrra tasemele -1,0 % SKPst, mis tagab tagasipöördumise keskpika perioodi eesmärgi juurde. Valitsemissektori kulude kasvumäär ei tohiks programmi kohaselt 2014.–15. aastal vastavat keskpika perioodi kulude võrdlustaset ületada. Seepärast vastab eelarvekava stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Võla suhe SKPsse on tugevasti alla 60 % ja lähenemisprogrammi kohaselt kasvab see programmiperioodi jooksul ainult veidike: kuni 20,6 %-ni SKPst. Lähenemisprogrammis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on aastateks 2014–15 optimistlik: oodatakse, et 2014. aastal jõuab majanduskasv 2,1 %-ni ja 2015. aastal 2,6 %-ni, samas kui komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosis on samad näitajad vastavalt 2014. aastal 1,7 % ja 2015. aastal 2,0 %. Komisjoni prognoosi kohaselt on Bulgaaria kõrvalekalle keskpika perioodi eesmärgist 2014. aastal suurem kui ühisrahastusega projektide puhul lubatud ajutine kõrvalekalle ning nõutavat tagasipöördumist keskpika perioodi eesmärgi juurde 2015. aastal eeldatavasti ei saavutata. Lähtudes 2014. aasta lähenemisprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et on oht, et 2014.–15. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgist kõrvale.

               (10)

               Maksukuulekus ja maksuhalduse kvaliteet on Bulgaarias endiselt peamised probleemid. Praeguste hinnangute kohaselt on varimajanduse osakaal suur ja seda kinnitavad ka Bulgaaria andmed deklareerimata töö kohta. Tulude sissenõudmise halduskulud ja maksude tasumise kulud on suhteliselt kõrged. Vaatamata sellele, et nende probleemide lahendamiseks on võetud mitmeid meetmeid, ei ole Bulgaarias endiselt täiemõõdulist maksukuulekusstrateegiat, mis hõlmaks kõigi maksukogumisega tegelevate asutuste tööd ning sisaldaks kõige olulisemate maksukogumisega seotud riskide eelnevat analüüsi ja hinnangut juba kehtivatele meetmetele, sh lihtsustusmeetmetele, aga ka paremaid kontrollimeetmeid.

               (11)

               2013. aastal taganes Bulgaaria sammukese varem pensionireformi valdkonnas võetud kohustustest. Ennetähtaegse pensionilejäämise kavasid ei vähendatud, kuigi see oli ette nähtud. Seadusejärgse pensioniea iga-aastane kavandatud tõstmine lükati edasi. Edusamme ei ole tehtud meeste ja naiste pensioniea ühtlustamisel ning mingeid samme pole astutud ka selleks, et muuta invaliidsuspensionide määramise kriteeriumid ja nende pensionide määramisel esinevate kuritarvituste vähendamiseks ettenähtud kontrollimeetmed rangemaks. Bulgaaria rahvastiku vananemine on üks liidu kiiremaid, millel on negatiivne mõju tööturule, majanduse kasvupotentsiaalile ja pensionisüsteemi finantseerimisele. Seepärast tuleb Bulgaarial jätkata oma pensionisüsteemi reformimist. Samuti seisavad Bulgaarial ees olulised katsumused haiglasektori korrastamise ja juhtimise alal, sh seoses haiglate läbipaistmatu rahastamise ja ebapiisavalt väljaarendatud ambulatoorsete raviteenustega. Peale selle puudub teatavatel elanikkonnagruppidel kõrgete ametlike ja mitteametlike maksete tõttu, mida patsiendid peavad ise tasuma, juurdepääs tervishoiuteenustele. Tervisestaatuse näitajad on teiste liikmesriikidega võrreldes nõrgad, mis näitab, et tulevikus võib olla vaja teha tervishoius struktuuriliselt suuremaid avalikke kulutusi.

               (12)

               Tööturg on viimastel aastatel olnud ebatõhus, mis on piiranud majanduse kohanemisvõimet ja nõrgendanud majanduse kasvupotentsiaali. Töötus stabiliseerus aastal 2013, kuid noorte ja pikaajalise töötuse määr on jätkuvalt tõusuteel. Bulgaarias on selliste noorte hulk, kes ei tööta ega õpi, proportsionaalselt üks suuremaid, mis tähendab, et inimkapitali on rängalt alakasutatud ja alaarendatud. Tööturuameti suutlikkuse tugevdamisel on saavutatud väga vähe edu. Samuti on vaja suurendada aktiivse tööturupoliitika katvust ja tõhusust. Bulgaarias puuduvad tulemuslikud meetmed, mis oleksid suunatud registreerimata noortele, sh romadele, ja oleksid kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Suur osa töötuid ei ole hõlmatud standardsete sotsiaalsete turvaabinõudega (töötushüvitis ja sotsiaalabi), vaid peavad selle asemel sõltuma perekonna toest või mitteametlikust tööst. Bulgaaria kodanike vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk on üks liidu suuremaid. Sotsiaalkindlustusmaksete tasumisel kehtivad miinimumkünnised võivad takistada madala kvalifikatsiooniga töötajaid ametlikus majanduses täiel määral osalemast. On tehtud mõningaid analüüse, et hinnata nende võimalikku mõju; neid tuleb hinnata ja nende põhjal tuleb võtta sobivaid poliitikameetmeid. Bulgaarias puuduvad selged juhised läbipaistva miinimumpalga määramise kohta. Seadusejärgset miinimumpalka on alates 2011. aastast oluliselt tõstetud, mis võis avaldada negatiivset mõju tööhõivele ja mida seetõttu tuleks jälgida.

               (13)

               Bulgaaria ei ole ikka veel vastu võtnud kooliharidusseadust, mis pakuks raamistikku koolisüsteemi vajalike ulatuslike reformide rakendamiseks, sh õppekavade moderniseerimiseks, ning õpetajakoolituse täiustamiseks. Bulgaarias on vaja tõsta kutsehariduse kvaliteeti ja siduda see paremini üldise haridusstruktuuriga, et võimaldada paindlikke haridusteid, vähendada koolist väljalangevust ja parandada elukestva õppe kättesaadavust. Kõrghariduses omakorda püsib visalt probleem, kuidas paremini vastata tööturu vajadustele. Kvaliteeditõendamise madal tase toob kaasa kehvad tulemused. Arutlusel on uus kõrgharidusstrateegia, milles nõutakse ülikoolide juhtimise ümberkorraldamist huvitatud sidusrühmade, nagu ettevõtjate ja üliõpilaste vahetu osaluse teel, ülikoolide koondamist ja tulemuspõhist tegevusstrateegiat haridusväljundite ja tööturu vajaduste paremaks vastavusseviimiseks. Jätkuvalt probleemne on ka ebasoodsamas olukorras olevate laste, eriti roma laste juurdepääs haridusele. Kaheaastane kohustuslik eelkool on olulisim meede, mis läheb õiges suunas ja tuleks rakendada täie rangusega käsikäes koolist väljalangevust vähendavate meetmetega. Vaja on tugevdada seniseid algatusi õpetajakoolituse täiustamiseks ja vähendada koolides de facto segregatsiooni. Eeskirjad, mis seovad lastetoetuse kooliskäimisega, on jõustatud, kuid need meetmed ei pruugi veel olla andnud soovitud tulemust.

               (14)

               Ulatuslikumad jõupingutused avaliku halduse moderniseerimiseks on avaldanud ainult piiratud mõju, sest need on olnud killustatud ja põhjalikeks reformideks ei ole olnud piisavalt tahet. Bulgaarial on vaja koordineeritud strateegiat avaliku halduse reformiks, et suurendada avaliku halduse ja sealsete reguleerivate talituste professionaalsust ja sõltumatust; sealhulgas on riigiteenistujatele vaja teenetepõhist ametissenimetamis- ja karjäärisüsteemi ning tulemuslikke korruptsiooniriski vähendamise struktuure. Üldise ettevõtluskeskkonna parandamiseks on vaja jätkuvaid jõupingutusi. Probleemide hulka kuuluvad lubade saamise ja äriühingute registreerimise menetlused. Maksevõimetusmenetluseks kulub keskmiselt üle kolme aasta ja võlgade tagasisaamise määr on väike. 2013. aastal võeti vastu uued makseviivituseeskirjad ja need on vaja rakendada. E-valitsuse areng on pidurdunud ning süsteemide koostalitlusvõime tagamiseks ja ühtse kontaktpunkti loomiseks tehtav koordineerimistöö on ebapiisav, mis piirab läbipaistvuse suurendamiseks ja halduskoormuse vähendamiseks tehtavaid pingutusi. Riigihangete valdkonnas puudub lihtne kodifitseeritud õigusraamistik; sellest tingitud keerukas õigus- ja haldusnormide rägastik põhjustab ettevõtjate seas ebakindlust. Ka kohtusüsteemi sõltumatus on suur probleem, mis mõjutab Bulgaaria ettevõtluskeskkonda. Bulgaaria on astunud mõningaid samme korruptsiooni vähendamiseks, ent edu sel alal on olnud piiratud ja ebakindel, mistõttu on vaja järjekindlamat huvide konfliktide kontrollimist ja hoiatavaid karistusi. Samuti on vaja tagada parem koordineeritus korruptsiooni vastu võitlemisega tegelevate asutuste vahel ja kaitsta neid poliitilise mõju eest.

               (15)

               Elektri- ja gaasisektoris on konkurents endiselt piiratud. Probleemide hulgas, mis on energiaturu toimimise seisukohast eriti murettekitavad, on elektri- ja gaasibörsi ning läbipaistva hulgituru puudumine. Elektri vabaturul domineerib üksainus tarnija ning turu piiratud suurusest tingituna ei saa konkurents täita seal oma otstarvet ja tagada kulutõhusust. Riikliku reguleeriva asutuse sõltumatus ja tulemuslikkus on endiselt piiratud. Sõltuvus impordist, mis tuleb piiratud hulgalt tarnijatelt, ja puudulik taristu arendus toovad kaasa energiavarustushäirete riski. Ulatuslik energiatõhususe parandamise meetmepakett on esitatud programmiperioodil 2014–2020 EList rahastuse saamiseks.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames põhjalikult hinnanud Bulgaaria majanduspoliitikat. Ta on hinnanud riiklikku reformikava ja lähenemisprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Bulgaaria eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Bulgaaria lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (18)

               Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 3, 4 ja 5,

         SOOVITAB Bulgaarial võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada 2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse tekkinud lõhet võrreldes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega. Tugevdada 2015. aastal eelarvestrateegiat, et tagada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamine ja selle järgimine edaspidi. Tagada uue eelarvenõukogu suutlikkus täita oma mandaati. Rakendada ulatuslik maksustrateegia, et tugevdada maksukogumist, võidelda varimajanduse vastu ja vähendada maksukuulekuskulusid.

               2.

               Võtta vastu pikaajaline strateegia pensionisüsteemi jaoks. jätkata seadusejärgse pensioniea kavandatud iga-aastase tõstmisega ja näha ette mehhanism, mis seostaks seadusejärgse pensioniea pikemas perspektiivis oodatava elueaga, ning samas kaotada järk-järgult ennetähtaegse pensionilemineku võimalused ja võrdsustada meeste ja naiste seadusejärgne pensioniiga. Muuta rangemaks invaliidsuspensionide määramise kriteeriumid ja menetlused, näiteks võttes paremini arvesse taotlejate allesjäänud töövõimet. Tagada kulutõhus tervishoiuteenuste osutamine, parandades tervishoiuteenuste hinnakujundust, seejuures sidudes haiglate rahastamise nende tulemustega, kiirendades haiglavõrgu optimeerimist ja arendades ambulatoorset arstiabi.

               3.

               Suurendada tööturuameti tõhusust, töötades välja tulemuslikkuse järelevalve süsteemi ja suunates tegevuse paremini töötajatele, kes on kõige haavatavamad, nt madala kvalifikatsiooniga, eakad, pikaajalised töötud ja romad. Laiendada aktiivse tööturupoliitika katvust ja suurendada selle tulemuslikkust, viies tööotsijate profiilid vastavusse nõudlusega, ning noortegarantii eesmärke järgides jõuda registreerimata noorteni, kes ei tööta ega õpi. Parandada töötushüvitiste ja sotsiaalabi tegelikku katvust ja seoseid aktiveerimismeetmetega. Jätkata sotsiaalkindlustusmaksete alammäärade ulatusliku läbivaatamisega, tagamaks, et süsteem ei suru oma määradega madala kvalifikatsiooniga töötajaid tööturult välja. Kehtestada sotsiaalpartneritega konsulteerides läbipaistvad suunised seadusjärgse miinimumpalga kohandamiseks, võttes arvesse selle mõju tööhõivele ja konkurentsivõimele. Vaesuse leevendamiseks parandada veelgi lastele ja eakatele mõeldud sotsiaalteenuste ja -siirete kättesaadavust ja mõjusust.

               4.

               Võtta vastu kooliharidusseadus ning viia ellu kutse- ja kõrgharidusreform, et tõsta kõikidel haridustasanditel omandatud oskuste taset ja asjakohasust, soodustades samas haridusasutuste ja ettevõtete partnerlust, et viia haridusväljundid paremini vastavusse tööturu vajadustega. Tõsta kutseharidusasutuste kvaliteeti ja parandada elukestva õppe kättesaadavust. Tugevdada jõupingutusi, et parandada kvaliteetse ja kaasava eelkooli- ja koolihariduse kättesaadavust ebasoodsamas seisundis olevate laste, eriti romade jaoks, ning rakendada rangelt eeskirju, mis seostavad lapsetoetuse maksmise hariduse omandamisega.

               5.

               Parandada jätkuvalt ettevõtluskeskkonda, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete jaoks, vähendades bürokraatiat, edendades e-valitsust, muutes maksejõuetusmenetlused lihtsamaks ja rakendades makseviivitusi käsitlevad õigusnormid. Parandada riigihangete süsteemi, suurendades haldussuutlikkust, tugevdades riigihankeameti tehtavaid eelkontrolle ja astudes konkreetseid samme e-hangete rakendamiseks. Parandada kohtusüsteemi kvaliteeti ja sõltumatust ning tugevdada võitlust korruptsiooni vastu.

               6.

               Laiendada energiasektori reformi, et tihendada konkurentsi, suurendada turu tõhusust ja läbipaistvust ning energiatõhusust, eelkõige kõrvaldada turutõkked, vähendada reguleeritud turusegmendi osakaalu, tugevdada jõupingutusi läbipaistva elektri- ja gaasihulgituru loomiseks, kaotada järk-järgult kvoodid ning suurendada energiasektori reguleeriva asutuse sõltumatust ja haldussuutlikkust. Kiirendada naaberliikmes- ja -kandidaatriikidega võrkudevaheliste ühenduste loomise projekte, eelkõige seoses gaasiga, ning suurendada tarnehäiretega toimetuleku võimekust.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 10.

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Euroopa keskpanga soovitus, 17. aprill 2014 , Euroopa Liidu Nõukogule Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta välisaudiitorite kohta (EKP/2014/20)

text:
               25.4.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 122/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   17. aprill 2014,
   Euroopa Liidu Nõukogule Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta välisaudiitorite kohta
   (EKP/2014/20)
   (2014/C 122/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja liikmesriikide, mille rahaühik on euro, keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Seniste Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta välisaudiitorite volitused lõppesid pärast 2013. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb välisaudiitor ametisse määrata alates 2014. majandusaastast.

               (3)

               Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta on majandusaastateks 2014–2018 valinud oma välisaudiitoriks PricewaterhouseCoopers’i,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2014–2018 määrata PricewaterhouseCoopers.

      Frankfurt Maini ääres, 17. aprill 2014

            EKP president

         Mario DRAGHI