               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.3.2022
            COM(2022) 132 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba pidada läbirääkimisi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse ulatusliku rahvusvahelise konventsiooni üle

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Europoli koostatud internetipõhise organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtude Europoli koostatud hinnangu
                     1
                   kohaselt seab küberkuritegevus Euroopa Liidu kodanike ja ettevõtjate julgeoleku endiselt järjest enam ohtu. Küberkuritegevus on ülemaailmne ja piirideta nähtus ning küberkuritegevuse vastu võitlemisel rahvusvahelise koostöö tugevdamine on olnud mitu aastat maailma riikide jaoks prioriteet.

                  Euroopa Nõukogu 2001. aasta küberkuritegevuse konventsioon (edaspidi „Budapesti konventsioon“) on esimene küberkuritegevust käsitlev rahvusvaheline leping, milles on määratletud küberkuritegevusega seotud kuriteod, nähtud ette mitmesugused volitused ja menetlused küberkuritegevuse uurimiseks, näiteks arvutivõrkudest andmete otsimisel ja pealtkuulamisel ning mis tahes kuritegevusega seotud elektrooniliste tõendite kogumisel, ning loodud rahvusvahelise koostöö raamistik
                     2
                  . Budapesti konventsioon on avatud riikidele, mis ei ole Euroopa Nõukogu liikmed, ning sellega on ühinenud riike kõigist geograafilistest piirkondadest. Praeguseks on osalisriike 66 ja veel 14 riiki on kutsutud konventsiooniga ühinema. Sellel põhinevad küberkuritegevuse vastased õigusaktid kehtivad 80 %-s kõigist maailma riikidest. Konventsiooni jätkuvat asjakohasust küberkuritegevuse vastase rahvusvahelise koostöö raamistikuna näitab see, et Euroopa Nõukogu ministrite komitee võttis 17. novembril 2021 vastu Budapesti konventsiooni teise lisaprotokolli
                     3
                  .

                  Infotehnoloogia tähtsuse suurenemist, samuti uute telekommunikatsiooni- ja arvutivõrgusüsteemide kiiret arengut ning tehnoloogia kasutamist ja kuritarvitamist kuritegelikul otstarbel on käsitlenud ka Ühinenud Rahvaste Organisatsioon (ÜRO). ÜRO Peaassamblee võttis 21. detsembril 2010 vastu resolutsiooni 65/230, milles paluti kuriteoennetuse ja kriminaalõigusemõistmise komisjonil luua küberkuritegevuse probleemi kohta põhjaliku uuringu tegemiseks valitsustevaheline avatud eksperdirühm
                     4
                  . Eksperdirühm tegi oma seitsmendal (ja ühtlasi viimasel) koosolekul, mis toimus 6.–8. aprillil 2021, kokkuvõtte kõigist esialgsetest järeldustest ja soovitustest, mille ÜRO liikmesriigid olid teinud
                     5
                  , ning nõustus edastama kuriteoennetuse ja kriminaalõigusemõistmise komisjonile 63 järeldust ja soovitust, milles kokkuleppele jõuti
                     6
                  . Eksperdirühm ei jõudnud oma uuringus üksmeelele, kas küberkuritegevuse kohta on vaja uut rahvusvahelist lepingut.

                  Samal ajal suurendasid mõned ÜRO liikmesriigid ÜRO Peaassamblee kolmanda komitee aruteludel jõupingutusi sellise lepingu sõlmimiseks. Niisiis võttis ÜRO Peaassamblee 17. detsembril 2018 vastu resolutsiooni 73/187 „Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastane võitlus“
                     7
                  . Seejärel võttis ÜRO Peaassamblee 27. detsembril 2019 samal teemal vastu veel resolutsiooni 74/247, millega loodi avatud valitsustevaheline ekspertide sihtkomitee (edaspidi „sihtkomitee“), et koostada info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastast võitlust käsitlev ulatuslik rahvusvaheline konventsioon. Resolutsioonis täpsustati, et sihtkomitee peab täiel määral arvesse võtma kehtivaid rahvusvahelisi õigusakte ning riiklikul, piirkondlikul ja rahvusvahelisel tasandil tehtavaid jõupingutusi, mis on seotud info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastu võitlemisega, eelkõige eksperdirühma tööd ja tulemusi
                     8
                  . ÜRO Peaassamblee võttis 26. mail 2021 vastu resolutsiooni 75/282, milles määrati kindlaks läbirääkimiste kord
                     9
                  . ÜRO Peaassamblee otsustas muu hulgas, et sihtkomitee peaks alates 2022. aasta jaanuarist kokku kutsuma vähemalt kuus kümnepäevast istungit ning korraldama lõppistungi, et esitada ÜRO Peaassambleele selle 2024. aastal toimuval 78. istungjärgul konventsiooni eelnõu. Lisaks otsustati, et sihtkomitee peaks korraldama läbirääkimisteks esimese, kolmanda ja kuuenda istungi New Yorgis ning teise, neljanda ja viienda Viinis. 20. jaanuaril 2022 otsustas peaassamblee New Yorgis valitseva COVID-19 pandeemiast tingitud olukorra tõttu esimese istungi toimimise edasi lükata.

                  Käesoleva ettepaneku eesmärk on tagada Euroopa Liidu asjakohane osalus nendel läbirääkimistel, sest eeldatavasti tuleb läbirääkimistel käsitleda elemente, mis on seotud ELi õigusaktide ja pädevusega, eelkõige küberkuritegevuse valdkonnas. Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et „rahvusvahelise lepingu sõlmimine“ kuulub liidu ainupädevusse, „kui selle sõlmimine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala“. Rahvusvaheline leping võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala, kui lepinguga hõlmatud valdkonnas on kattuvusi liidu õigusaktidega või see valdkond on suures osas reguleeritud liidu õigusega.

                  Arvestades, et läbirääkimistel võetakse lisaks ühisele välis- ja julgeolekupoliitikale ette muid liidu pädevusse kuuluvaid küsimusi ja võib eeldada, et need on kavandatava lepingu põhikomponendid, tuleks läbirääkimisrühma juhtima määrata komisjon. Ühise välis- ja julgeolekupoliitikaga seotud küsimustes peab läbirääkimisi rühma osana tegutsev liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja. Komisjoni pealäbirääkija tagab lepingu üldise kooskõla. Kavandatava lepingu ÜVJP-välistes osades võtavad pealäbirääkija alluvuses juhtrolli komisjoni talitused ning kavandatava lepingu nendes osades, mis kuuluvad ÜVJP alla, võtab juhtrolli Euroopa välisteenistus.

                  Käesolev soovitus esitatakse nõukogule ELi toimimise lepingu artikli 218 kohaselt, et saada luba pidada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi tulevase ÜRO konventsiooni üle, anda läbirääkimisjuhised ja määrata komisjon läbirääkijaks.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Küberkuritegevuse vastane võitlus on Euroopa Liidu jaoks prioriteet. See tuleb välja nii 2020. aasta julgeolekuliidu strateegiast
                     10
                   kui ka 2021. aasta organiseeritud kuritegevuse vastasest strateegiast
                     11
                  . 2021. aastal avaldatud kolmandas julgeolekuliidu eduaruandes võttis komisjon kohustuse tagada liidu tulemusliku osalemise läbirääkimistel, et sõlmida ÜRO tasandil ulatuslik rahvusvaheline konventsioon info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse kohta
                     12
                  .

                  Komisjon tunnistab vajadust edendada ja tugevdada õiguskaitse- ja õigusasutuste suutlikkust selles valdkonnas, et töötada välja riiklikud küberkuritegevust käsitlevad õigusaktid, kui neid seni piisaval tasemel ei ole. Komisjon möönab ka vajadust edendada rahvusvahelist koostööd küberkuritegevuse tõkestamisel ning toetab mitmesuguseid suutlikkuse suurendamise programme mitmes riigis kogu maailmas, sealhulgas arengumaades
                     13
                  . Komisjon on toetanud ÜRO valitsustevahelise küberkuritegevust käsitleva eksperdirühma, ÜRO kuriteoennetuse ja kriminaalõigusemõistmise komisjoni, ÜRO narkootikumide ja kuritegevuse büroo, Budapesti küberkuritegevuse konventsiooni komitee ja muude organite tööd.

                  Rahvusvahelise konventsiooni üle peetavad läbirääkimised on eeldatavasti seotud küberkuritegevuse vastast võitlust käsitlevate ELi ühiseeskirjadega. Eelkõige võivad need hõlmata direktiivi 2011/93/EL (mis käsitleb laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise ning lasteporno vastast võitlust),
                     14
                   milles vaadeldakse veebikeskkonna uusi suundumusi, nagu peibutamist (kurjategijad esinevad internetis lapsena, et seksuaalse kuritarvitamise eesmärgil alaealisi peibutada); direktiivi 2013/40/EL (milles käsitletakse infosüsteemide vastu suunatud ründeid),
                     15
                   mille eesmärk on võidelda suuremahuliste küberrünnete vastu, nõudes liikmesriikidelt küberkuritegevust käsitlevate siseriiklike õigusaktide tugevdamist ja mõjusate kriminaalkaristuste kehtestamist, ning direktiivi (EL) 2019/713 (mis käsitleb mittesularahaliste maksevahenditega seotud pettuste ja võltsimise vastast võitlust),
                     16
                   millega ühtlustatakse mittesularahaliste maksevahendite puhul füüsiliste või juriidiliste isikute kuriteokoosseisu ning hõlmatakse kriminaalvastutuse laiendamisega virtuaalvääringud ja digirahakotid. On veel ELi õigusakte, milles on sätestatud ühiseeskirjad, et võidelda kuritegudega, mida võidakse infosüsteemide toel toime panna, näiteks terrorismi, inimkaubanduse, ebaseadusliku uimastikaubanduse, ebaseadusliku relvakaubanduse, rahapesu, korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevusega.

                  Läbirääkimised peaksid hõlmama ka kriminaalmenetluslikke ja koostöömeetmeid. ELi praegusesse õigusraamistikku kuuluvad õiguskaitset ja kriminaalasjades tehtavat õigusalast koostööd käsitlevad õigusaktid, nagu direktiiv 2014/41/EL, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades,
                     17
                   konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades,
                     18
                   määrus 2018/1727 Eurojusti kohta,
                     19
                   määrus (EL) 2016/794 Europoli kohta,
                     20
                   määrus (EL) 2017/1939, millega rakendatakse tõhustatud koostööd Euroopa Prokuratuuri asutamisel,
                     21
                   nõukogu raamotsus 2002/465/JSK ühiste uurimisrühmade kohta
                     22
                   ning nõukogu raamotsus 2009/948/JSK kohtualluvuskonfliktide vältimise ja lahendamise kohta kriminaalmenetluses
                     23
                  . Asjakohased on ka komisjoni 2018. aasta aprilli ettepanekud, mis käsitlevad piiriülest juurdepääsu elektroonilistele tõenditele,
                     24
                   ja politseikoostöö pakett,
                     25
                   mille suhtes on ELi seadusandlik menetlus praegu pooleli. Euroopa Liit on sõlminud mitu kahepoolset lepingut kolmandate riikidega, näiteks on sõlmitud vastastikuse õigusabi osutamise leping Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide ning Euroopa Liidu ja Jaapani vahel
                     26
                  .

                  Samuti on liit võtnud vastu mitu direktiivi, millega tugevdatakse kahtlustatavate ja süüdistatavate isikute menetlusõigusi
                     27
                  . Isikuandmete kaitse on ELi toimimise lepingu artiklis 16 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 8 sätestatud põhiõigus. Isikuandmeid tuleb töödelda kooskõlas määrusega (EL) 2016/679 (isikuandmete kaitse üldmäärus)
                     28
                   ja direktiiviga (EL) 2016/680 (õiguskaitsevaldkonna andmekaitsedirektiiv)
                     29
                  . Üksikisikute põhiõigus era- ja perekonnaelu, kodu ja edastatavate sõnumite saladuse austamisele on sätestatud ka põhiõiguste harta artiklis 7. See hõlmab oluliste elementidena sõnumite privaatsuse austamist ja kasutaja lõppseadmete kaitset. Elektroonilise side andmeid tuleb töödelda kooskõlas direktiiviga 2002/58/EÜ (e-privaatsuse direktiiv)
                     30
                  .

                  Läbirääkimised peaksid tagama, et tulevase ÜRO konventsiooni sätetega saavutatakse inimõiguste parim võimalik kaitse ning et liikmesriigid on suutelised järgima liidu õigust, võttes arvesse ka selle tulevast arengut.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Euroopa Liit on järjekindlalt edendanud Budapesti konventsiooni kui väärtuslikku ja paindlikku raamistikku rahvusvaheliseks koostööks küberkuritegevuse tõkestamisel. EL on toetanud kolmandaid riike konventsiooniga ühinemisel, võimaldades neil kehtestada minimaalse riikliku küberkuritegevuse vastase õigusraamistiku ja arendada vajalikku uurimis- ja süüdistuste esitamise suutlikkust ning hõlbustades koostööd teiste konventsiooniosalistega
                     31
                  .

                  EL, keda esindab komisjon, on samuti aktiivselt osalenud Budapesti konventsiooni teise lisaprotokolli üle peetavatel läbirääkimistel
                     32
                  . Protokoll avatakse allkirjastamiseks 2022. aasta mais. Võttes arvesse, et teises lisaprotokollis käsitletavad küsimused kuuluvad liidu ainupädevusse, võttis komisjon 25. novembril 2021 vastu kaks nõukogu otsuse ettepanekut, millega volitatakse ELi liikmesriike Euroopa Liidu huvides allkirjastama
                     33
                   ja ratifitseerima
                     34
                   Budapesti küberkuritegevuse konventsiooni teist lisaprotokolli.

                  Seetõttu tuleb läbirääkimistel tagada kooskõla ja sidusus Budapesti küberkuritegevuse konventsiooni ja selle lisaprotokollidega.

                  2.
                        ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 3 on sätestatud, et komisjon annab soovitusi nõukogule, kes võtab vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi ja nimetatakse liidu läbirääkija. Nõukogu võib vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 4 anda läbirääkijale juhiseid.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ühepoolsed meetmed ei paku alternatiivi, sest need ei annaks piisavat alust koostööks kolmandate riikidega. Individuaalsete ELi mittekuuluvate riikidega kahepoolsel tasandil läbirääkimiste alustamise asemel on tulemuslikum järgida võimalikku tulevast ÜRO konventsiooni, nagu kõnealune protokoll, mille üle liidul on olnud võimalik läbirääkimisi pidada.

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev algatus ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik seatud poliitiliste eesmärkide saavutamiseks.

               •Vahendi valik

                  Komisjoni soovitus nõukogu otsuse kohta, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, on kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 3, milles on sätestatud, et komisjon annab soovitusi nõukogule, kes võtab vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Komisjon avaldas 14. jaanuaril 2022 oma veebisaidil selle algatuse kohta tõendite esitamise kutse, mille alusel oli võimalik esitada märkusi nelja nädala jooksul. Tõendite esitamise kutsele laekunud individuaalsed vastused (st viis vastust) avaldati konsultatsioonide veebisaidil. Neid kaalutlusi on käesoleva ettepaneku koostamisel arvesse võetud.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Komisjon võttis läbirääkimiste ettevalmistamisel arvesse seisukohti, mida liikmesriikide eksperdid väljendasid asjaomastes nõukogu töörühmades peetud aruteludel.

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Läbirääkimised hõlmavad tõenäoliselt elemente, mis võivad kujutada endast põhiõiguste riivet, nagu kriminaalmenetluslikud meetmed, kuriteo määratlused, mille alusel võidakse alustada kriminaalmenetlust, või kriminaalmenetluse käigus saadud juurdepääs isikuandmetele. Sätted, mille üle läbirääkimisi peetakse, võivad kaasa tuua sekkumise näiteks õigusesse õiglasele kohtumenetlusele, õigusesse eraelu puutumatusele ja õigusesse isikuandmete kaitsele. Kuna Euroopa Liidu nimel peetavatel läbirääkimistel osalemine ei tohiks kahjustada põhiõiguste kaitse taset liidus, tehakse käesolevas algatuses ettepanek püüelda kõrgetasemelise põhiõiguste kaitse poole.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Mõju liidu eelarvele puudub. ELi liikmesriikidel võivad pärast läbirääkimiste lõppu tekkida konventsiooni rakendamisel ühekordsed kulud, kuid neid kulusid ei ole praeguses etapis võimalik kindlaks määrata, sest läbirääkimised ei ole veel täielikult alanud.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Läbirääkimisprotsess kestab eeldatavasti 2024. aastani ja pärast seda on võimalik konventsioon allkirjastada ja sõlmida. Algatusega tehakse ettepanek jätkata avatud, kaasavat ja läbipaistvat läbirääkimisprotsessi.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba pidada läbirääkimisi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse ulatusliku rahvusvahelise konventsiooni üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)27. detsembril 2019 võttis ÜRO Peaassamblee vastu resolutsiooni 74/247 info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse kohta, otsustades luua kõiki piirkondi esindava avatud valitsustevahelise ekspertide sihtkomitee, et koostada info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastast võitlust käsitlev ulatuslik rahvusvaheline konventsioon
                  35
               . Liit peaks osalema kõnealuse konventsiooni üle peetavatel läbirääkimistel.

               (2)Liit on vastu võtnud ühiseeskirju, mis kattuvad mitme sellise konventsiooni puhul kaalutava elemendiga. Need ühiseeskirjad hõlmavad terviklikku õigusaktide kogumit kriminaalõiguse,
                  36
                kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö,
                  37
                menetlusõiguste miinimumstandardite
                  38
                ning andmekaitse ja privaatsuse kaitsemeetmete
                  39
                valdkonnas. Arvesse tuleks võtta ka tulevasi ühiseeskirju
                  40
               .

               (3)Seetõttu võib uus rahvusvaheline konventsioon info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse kohta mõjutada liidu ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala.

               (4)Selleks et kaitsta liidu õiguse terviklikkust ning tagada rahvusvahelise ja liidu õiguse kooskõla, on liidul on vaja osaleda info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastast võitlust käsitleva uue rahvusvahelise konventsiooni üle peetavatel läbirääkimistel.

               (5)Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725 artikli 42 lõikele 1 konsulteeriti Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse […].

               (6)[Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, ei osale Iirimaa käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.]

               [VÕI]

               [Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artiklite 1 ja 2 kohaselt ja ilma et see piiraks kõnealuse protokolli artikli 4 kohaldamist, on Iirimaa teatanud [oma [---] kirjaga] oma soovist osaleda käesoleva otsuse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.]

               (7)Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjon on volitatud pidama liidu nimel läbirääkimisi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse ulatusliku konventsiooni üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse erikomiteega, mille määrab nõukogu.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus ja selle lisa avalikustatakse kohe pärast nende vastuvõtmist.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Europoli 2021. aasta internetipõhise organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtude hinnang (iOCTA)
                  www.europol.eu
                  .

                     (2)

                        Euroopa Nõukogu Budapesti küberkuritegevuse konventsioon (CETS nr 185), 23. november 2001,
                  https://rm.coe.int/CoERMPublicCommonSearchServices/DisplayDCTMContent?documentId=0900001680081561
                  .

                     (3)

                  Täpsemalt (coe.int)
                  .
                  Küberkuritegevuse konventsiooni teine lisaprotokoll, mille võttis vastu Euroopa Nõukogu ministrite komitee – uudised (coe.int)
                  .

                     (4)

                        Peaassamblee 21. detsembri 2010. aasta resolutsioon

                     A/Res/65/230 - E - A/Res/65/230 -Desktop (undocs.org)

                  .

                     (5)

                        Kõik esialgsed järeldused ja soovitused, mille liikmesriigid tegid 2018., 2019. ja 2020. aastal küberkuritegevuse kohta põhjaliku uuringu tegemise eksperdirühma koosolekutel:
                  V2101012.pdf (unodc.org)
                  .

                     (6)

                        Küberkuritegevuse kohta põhjaliku uuringu tegemise eksperdirühma 6.–8. aprillil 2021 Viinis toimunud koosoleku aruanne:
                  V2102595.pdf (unodc.org)
                  .

                     (7)

                        Peaassamblee 17. detsembri 2018. aasta resolutsioon,
                  A/RES/73/187
                  .

                     (8)

                        Peaassamblee 27. detsembri 2019. aasta resolutsioon,
                  A/RES/74/247
                  .

                     (9)

                        Peaassamblee 26. mai 2021. aasta resolutsioon,
                  A/RES/75/282*
                  .

                     (10)

                  COM(2020) 605 final
                   (27.7.2020).

                     (11)

                  COM(2021) 170 final
                   (14.4.2021).

                     (12)

                  COM(2021) 799 final
                   (8.12.2021).

                     (13)

                        See hõlmab selliseid programme nagu GLACY+, CyberEast ja CyberSouth, mida kaasrahastavad EL ja Euroopa Nõukogu ning mida haldab Euroopa Nõukogu.

                     (14)

                        Direktiiv 2011/93/EL (13.12.2011).

                     (15)

                        Direktiiv 2013/40/EL (12.8.2013).

                     (16)

                        Direktiiv (EL) 2019/713 (17.4.2019).

                     (17)

                        Direktiiv 2014/41/EL (3.4.2014).

                     (18)

                        Konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades (29.5.2020).

                     (19)

                        Määrus (EL) 2018/1727 (14.11.2018).

                     (20)

                        Määrus (EL) 2016/794 (11.5.2016).

                     (21)

                        Nõukogu määrus (EL) 2017/1939 (12.10.2017).

                     (22)

                        Nõukogu raamotsus 2002/465/JSK (13.6.2022).

                     (23)

                        Nõukogu raamotsus 2009/948/JSK (30.11.2009).

                     (24)

                        Ettepanek: määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades (

                     COM(2018) 225 final

                  ), ning ettepanek: direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta (

                     COM(2018) 226 final

                  ) (17.4.2018).

                     (25)

                        Ettepanek: nõukogu soovitus politseikoostöö kohta (COM(2021) 780), ettepanek: direktiiv, mis käsitleb liikmesriikide õiguskaitseasutuste vahelist teabevahetust ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2006/960/JSK (COM(2021) 782), ning ettepanek: määrus automatiseeritud andmevahetuse kohta politseikoostöö valdkonnas („Prüm II“) (COM(2021)784) (8.12.2021).

                     (26)

                        Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline vastastikuse õigusabi osutamise leping (25.6.2003).Euroopa Liidu ja Jaapani vaheline kriminaalasjades osutatava vastastikuse õigusabi leping (2009).

                     (27)

                        Direktiiv 2010/64/EL (20.10.2010), direktiiv 2012/13/EL (22.5.2012), direktiiv 2013/48/EL (22.10.2013), direktiiv (EL) 2016/1919 (26.10.2016), direktiiv (EL) 2016/800 (11.5.2016), direktiiv (EL) 2016/343 (9.3.2016).

                     (28)

                        Määrus (EL) 2016/679 (27.4.2016).

                     (29)

                        Direktiiv (EL) 2016/680 (27.4.2016).

                     (30)

                        Direktiiv 2002/58/EÜ (12.7.2002), muudetud direktiiviga 2009/136/EÜ (25.11.2009).

                     (31)

                        Vt nt nõukogu 10. veebruari 2015. aasta järeldused küberdiplomaatia kohta, dokument 6122/15.

                     (32)

                        Nõukogu otsus, millega antakse Euroopa Komisjonile luba osaleda ELi nimel läbirääkimistel Euroopa Nõukogu küberkuritegevuse konventsiooni teise lisaprotokolli üle (dokument 9116/19).

                     (33)

                        Ettepanek: nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel allkirjastada Euroopa Liidu huvides küberkuritegevuse konventsiooni teine lisaprotokoll tõhustatud koostöö ja elektrooniliste tõendite avaldamise kohta (COM/2021/718 final) (25.11.2021).

                     (34)

                        Ettepanek: nõukogu otsus, millega lubatakse liikmesriikidel Euroopa Liidu huvides ratifitseerida küberkuritegevuse konventsiooni teine lisaprotokoll tõhustatud koostöö ja elektrooniliste tõendite avaldamise kohta (

                     COM(2021) 719 final

                  ) (25.11.2021).

                     (35)

                        Peaassamblee 27. detsembri 2019. aasta resolutsioon kolmanda komitee aruande (A/74/401)] kohta, „Info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastane võitlus“,
                  A/RES/74/247
                  .

                     (36)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiiv 2011/93/EL, mis käsitleb laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise ning lasteporno vastast võitlust ja mis asendab nõukogu raamotsuse 2004/68/JSK (

                     ELT L 335, 17.12.2011, lk 1–14

                  ); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. augusti 2013. aasta direktiiv 2013/40/EL, milles käsitletakse infosüsteemide vastu suunatud ründeid ja millega asendatakse nõukogu raamotsus 2005/222/JSK (

                     ELT L 218, 14.8.2013, lk 8–14

                  ); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/713, mis käsitleb mittesularahaliste maksevahenditega seotud pettuste ja võltsimise vastast võitlust ja millega asendatakse nõukogu raamotsus 2001/413/JSK (PE/89/2018/REV/3,

                     ELT L 123, 10.5.2019, lk 18–29

                  ).

                     (37)

                        Nõukogu 29. mai 2000. aasta akt, millega kehtestatakse Euroopa Liidu liikmesriikide vaheline vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitlev konventsioon (EÜT C 197, 12.7.2000, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2018/1727 Euroopa Liidu Kriminaalõigusalase Koostöö Ameti (Eurojust) kohta ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsus 2002/187/JSK (ELT L 295, 21.11.2018); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta määrus (EL) 2016/794, mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol) ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2009/371/JSK, 2009/934/JSK, 2009/935/JSK, 2009/936/JSK ja 2009/968/JSK (ELT L 135, 24.5.2016, lk 53); nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus 2002/465/JSK ühiste uurimisrühmade kohta (EÜT L 162, 20.6.2002, lk 1); nõukogu raamotsus 2009/948/JSK kohtualluvuskonfliktide vältimise ja lahendamise kohta kriminaalmenetluses (ELT L 328, 15.12.2009, lk 42); direktiiv 2014/41/EL, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades (ELT L 130, 1.5.2014, lk 1).

                     (38)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta direktiiv 2010/64/EL õiguse kohta suulisele ja kirjalikule tõlkele kriminaalmenetluses (ELT L 280, 26.10.2010, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2012. aasta direktiiv 2012/13/EL, milles käsitletakse õigust saada kriminaalmenetluses teavet (ELT L 142, 1.6.2012, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta direktiiv 2013/48/EL, mis käsitleb õigust kaitsjale kriminaalmenetluses ja Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses ning õigust lasta teavitada vabaduse võtmisest kolmandat isikut ja suhelda vabaduse võtmise ajal kolmandate isikute ja konsulaarasutustega (ELT L 294, 6.11.2013, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/1919, milles käsitletakse tasuta õigusabi andmist kahtlustatavatele ja süüdistatavatele kriminaalmenetluses ning isikutele, kelle üleandmist taotletakse Euroopa vahistamismäärusega seotud menetluses (ELT L 297, 4.11.2016, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/800, mis käsitleb kriminaalmenetluses kahtlustatavate või süüdistatavate laste menetluslikke tagatisi (ELT L 132, 21.5.2016, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/343, millega tugevdatakse süütuse presumptsiooni teatavaid aspekte ja õigust viibida kriminaalmenetluses kohtulikul arutelul (ELT L 65, 11.3.2016, lk 1);

                     (39)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK; Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv) (ELT L 201, 31.7.2002, lk 37–47), mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta direktiiviga 2009/136/EÜ.

                     (40)

                        17. aprilli 2018. aasta ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb Euroopa andmeesitamismäärust ja Euroopa andmesäilitamismäärust elektrooniliste tõendite hankimiseks kriminaalasjades (COM(2018) 225 final); 17. aprilli 2018. aasta ettepanek: Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega kehtestatakse ühtlustatud normid kriminaalmenetluses tõendite kogumise eesmärgil esindajate määramise kohta (COM(2018) 226 final).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.3.2022
            COM(2022) 132 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega antakse luba pidada läbirääkimisi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kuritegelikul otstarbel kasutamise vastase võitluse ulatusliku rahvusvahelise konventsiooni üle

               LISA

               Läbirääkimiste protsessi suhtes peaks liit püüdlema alljärgneva poole.

               (1)Läbirääkimised on avatud, kaasavad ja läbipaistvad ning põhinevad heas usus tehtaval koostööl.

               (2)Läbirääkimisprotsessis saavad sisukalt osaleda kõik asjaomased sidusrühmad, sealhulgas kodanikuühiskond, erasektor, akadeemilised ringkonnad ja vabaühendused.

               (3)Kõigilt ÜRO liikmetelt saadud tagasisidet võetakse arvesse võrdsetel alustel, et tagada kaasav protsess.

               (4)Läbirääkimisprotsess põhineb tulemuslikul ja realistlikul tööprogrammil.

               Läbirääkimiste üldeesmärkide suhtes peaks liit püüdlema alljärgneva poole.

               (5)Konventsioonist saab kriminaalõiguskaitse- ja õigusasutustele mõjus vahend, mis annab ülemaailmses küberkuritegevuse vastases võitluses rahvusvahelisele koostööle lisaväärtust.

               (6)Täielikult võetakse arvesse ÜRO Peaassamblee resolutsioonides 74/247 ja 75/282 kajastatud kehtivat raamistikku, mis põhineb oma otstarvet tõestanud rahvusvahelistel ja piirkondlikel õigusaktidel ja jõupingutustel. Seega on konventsioon kooskõlas kehtivate rahvusvaheliste õigusaktidega, eelkõige Euroopa Nõukogu 2001. aasta küberkuritegevuse Budapesti konventsiooni ja selle protokollidega, 2000. aasta rahvusvahelise organiseeritud kuritegevuse vastu võitlemise Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni konventsiooni ja selle protokollidega, aga ka muude asjakohaste rahvusvaheliste ja piirkondlike õigusaktidega ning täiendab neid. Konventsioonis hoidutakse igasuguse mõju avaldamisest nende kohaldamisele või mis tahes riigi edasisele ühinemisele ning hoidutakse nii palju kui võimalik tarbetust dubleerimisest.

               (7)Täielikult võetakse arvesse küberkuritegevuse kohta põhjaliku uuringu tegemise valitsustevahelise avatud eksperdirühma tööd ja tulemusi, nagu on kokku lepitud ÜRO Peaassamblee resolutsioonis 75/282.

               (8)Konventsiooni sätetes on ette nähtud inimõiguste parim võimalik kaitse. ELi liikmesriigid peaksid olema võimelised järgima liidu õigust, sealhulgas põhiõigusi ja -vabadusi ning liidu õiguse üldpõhimõtteid, mis on sätestatud Euroopa Liidu aluslepingutes ja põhiõiguste hartas. Konventsiooni sätted peaksid olema kooskõlas ka ELi ja selle liikmesriikide rahvusvaheliste kaubanduskohustustega.

               Läbirääkimiste sisu suhtes peaks liit püüdlema alljärgneva poole.

               (9)Konventsioonis on määratletud kuriteod, mida saab toime panna üksnes infosüsteemide abil.

               (10)Konventsioonis on määratletud kuriteod, mida saab toime panna ilma infosüsteeme kasutamata, kuid mida on teatavatel asjaoludel võimalik toime panna infosüsteemide toel, aga ainult juhul, kui infosüsteemide kaasamine muudab oluliselt kuriteo tunnuseid või mõju.

               (11)Kuriteod on määratletud selgelt ja kitsalt ning tehnoloogianeutraalselt. Mõisted on kooskõlas muude asjakohastes rahvusvahelistes või piirkondlikes konventsioonides esitatud mõistetega, eelkõige organiseeritud kuritegevuse või küberkuritegevuse valdkonnas, ning rahvusvaheliste inimõiguste standarditega.

               (12)Konventsiooniga nähakse ette eeskirjad, mis käsitlevad selliste kuritegude katset ja neile kaasaaitamist, juriidiliste isikute vastutust selliste kuritegude eest, selliste kuritegude kohtualluvuse kindlaksmääramist ning selliste kuritegudega seotud karistusi ja meetmeid, mis on kooskõlas muude asjakohaste rahvusvaheliste või piirkondlike konventsioonidega, eelkõige organiseeritud kuritegevuse või küberkuritegevuse valdkonnas, ning rahvusvaheliste inimõiguste standarditega.

               (13)Konventsiooniga nähakse ette kriminaalmenetluslikud meetmed, mis võimaldavad ametiasutustel küberkuritegevust tulemuslikult uurida, sellistest kuritegudest saadud tulu arestida ja konfiskeerida ning säilitada või hankida kriminaaluurimise või -menetluse raames kuriteo kohta elektroonilisi tõendeid, võttes nõuetekohaselt arvesse proportsionaalsuse põhimõtet.

               (14)Need kriminaalmenetluslikud meetmed pakuvad piisavat lisaväärtust võrreldes muude asjakohaste rahvusvaheliste või piirkondlike konventsioonidega, eelkõige organiseeritud kuritegevuse ja küberkuritegevuse valdkonnas, ning on kooskõlas selliste konventsioonide ja rahvusvaheliste inimõiguste standarditega.

               (15)Elektrooniliste tõendite säilitamise või hankimise menetluslikud meetmed sisaldavad hõlmatud teabe liigi selget ja kitsast määratlust. Erasektori üksustega tehtava koostöö menetluslike meetmetega tagatakse, et selliste üksuste koormus on proportsionaalne ja et erasektori üksused austavad täielikult oma kasutajate inimõigusi. Konventsiooniga tagatakse õigusselgus internetipõhiste teenuste osutajatele (nt internetiteenuse osutajatele) suhtlemisel konventsiooni osalisriikide õiguskaitseasutustega. Ebaseadusliku sisu eemaldamise menetluslikud meetmed on seotud üksnes sellise ebaseadusliku sisuga, mida saab piisavalt konkreetselt ja kitsalt määratleda.

               (16)Konventsiooniga nähakse ette koostöömeetmed, mis võimaldavad selle osaliseks olevate eri riikide ametiasutustel teha tulemuslikku koostööd selles määratletud kuritegude kriminaaluurimise või -menetluse otstarbel või selleks, et kriminaaluurimise või -menetluse raames kuriteo kohta elektroonilisi tõendeid säilitada või hankida.

               (17)Need koostöömeetmed pakuvad piisavat lisaväärtust võrreldes muude asjakohaste rahvusvaheliste või piirkondlike konventsioonidega, eelkõige organiseeritud kuritegevuse ja küberkuritegevuse valdkonnas, ning on kooskõlas selliste konventsioonidega ja rahvusvaheliste inimõiguste standarditega.

               (18)Koostöömeetmete suhtes kohaldatakse taotluse saanud osalise õiguse kohaseid tingimusi ja nendega nähakse ette keeldumise üldised alused, näiteks põhiõiguste kaitse, sealhulgas õigus isikuandmete kaitsele, muu hulgas isikuandmete edastamise kontekstis, ning vajaduse korral topeltkaristatavuse võimalikkus.

               (19)Konventsiooniga nähakse ette ranged tingimused ja tugevad kaitsemeetmed, millega tagatakse, et ELi liikmesriigid saavad austada ja kaitsta Euroopa Liidu aluslepingutes ja põhiõiguste hartas sätestatud ELi õigusest tulenevaid põhiõigusi ja -vabadusi ning üldpõhimõtteid, sealhulgas eelkõige proportsionaalsuse põhimõtet, menetluslikke tagatisi ja õigusi, õigust tõhusale õiguskaitsevahendile, süütuse presumptsiooni, õigust õiglasele kohtumenetlusele ja selliste isikute õigust kaitsele, kelle suhtes on algatatud kriminaalmenetlus, samuti õigust eraelu puutumatusele, õigust isikuandmete ja elektroonilise side andmete kaitsele selliste andmete töötlemisel, sealhulgas andmete edastamisel väljaspool Euroopa Liitu asuvate riikide ametiasutustele, ning õigust väljendus- ja teabevabadusele. Konventsiooniga tagatakse eelkõige, et ELi liikmesriigid suudavad täita isikuandmete rahvusvahelise edastamise nõudeid direktiivi (EL) 2016/680, määruse (EL) 2016/679 ja direktiivi 2002/58/EÜ tähenduses. Tingimuste ja kaitsemeetmetega tagatakse ka inimõiguste ja põhivabaduste kaitse kooskõlas rahvusvaheliste inimõiguste standarditega. See kehtib kogu konventsiooni kohta, hõlmates menetluslikud ja koostöömeetmed, sealhulgas meetmed, mis võivad oluliselt riivata üksikisikute õigusi, näiteks kriminaaltulu arestimisel ja konfiskeerimisel ning isiku väljaandmisel.

               (20)Konventsiooniga luuakse alus vabatahtlikele suutlikkuse suurendamise meetmetele, et toetada riikide suutlikkust toimetada tulemuslikult küberkuritegevust käsitlevaid uurimisi või menetlusi ning hankida elektroonilisi tõendeid muude kuritegude uurimiseks ja menetlemiseks, sealhulgas tehnilise abi ja koolituse kaudu. Selliste meetmete rakendamisel on selgelt kirjeldatud roll ÜRO narkootikumide ja kuritegevuse bürool.

               (21)Konventsioonis võetakse nõuetekohaselt arvesse füüsiliste ja juriidiliste isikute seisundit küberkuritegevuse ohvritena. Konventsiooniga tagatakse, et küberkuritegevuse ohvrid saavad asjakohast abi, tuge ja kaitset.

               (22)Konventsiooniga luuakse alus küberkuritegevuse ennetamise praktilistele meetmetele, mis on selgelt kindlaks määratud ja rangelt piiratud ning eristuvad üksikisikute või juriidiliste isikute õigusi ja vabadusi riivata võivatest kriminaalmenetluse meetmetest.

               Konventsiooni toimimise suhtes peaks liit püüdlema alljärgneva poole.

               (23)Konventsiooniga säilitatakse kehtivaid ülemaailmseid ja piirkondlikke õigusakte ning käimasolevat rahvusvahelist koostööd ülemaailmses küberkuritegevuse vastases võitluses. Eelkõige saavad Euroopa Liidu liikmesriigid jätkata omavahelistes suhetes Euroopa Liidu õigusnormide kohaldamist.

               (24)Konventsiooniga nähakse ette asjakohane mehhanism, et tagada konventsiooni rakendamine ja näha ette lõppsätted, sealhulgas vaidluste lahendamist, samuti allkirjastamist, ratifitseerimist, vastuvõtmist, heakskiitmist ja ühinemist, jõustumist, muutmist, peatamist, denonsseerimist ja hoiulevõtjat ning keeli käsitlevad sätted, mis on võimaluse ja vajaduse korral koostatud muude asjakohaste rahvusvaheliste või piirkondlike konventsioonide, eelkõige organiseeritud kuritegevuse ja küberkuritegevuse valdkonna konventsioonide sätete järgi.

               (25)Konventsioon võimaldab Euroopa Liidul olla selle osaline.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.4.2022
            COM(2022) 167 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle

               SELETUSKIRI

               1.Soovituse taust

               Komisjon soovitab nõukogul anda talle volitused alustada läbirääkimisi liidu ja Ukraina vahelise kaupade autovedu käsitleva tähtajalise lepingu üle (edaspidi „leping“), et käsitleda Venemaa-poolse Ukraina vastu suunatud provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni mõju, ja nimetada komisjon liidu läbirääkijaks. Soovitusele on lisatud ka läbirääkimisjuhised.

               2.Taustteave

               Liidu ja Ukraina vahelist kaupade autovedu reguleerivad praegu suurel määral mitu kahepoolset transpordilepingut ELi liikmesriikide ja Ukraina vahel. Nende lepingutega kehtestatakse mõlema poole veoettevõtjatele kvoodisüsteem transiidi ja kahepoolse kaubanduse osas. 2014. aastal koostatud uuringu
                  1
                kohaselt andsid 25 liikmesriiki, kellega Ukrainal olid tol ajal kahepoolsed autoveolepingud, Ukrainale kahepoolselt kokku 560 680 kvooti. 2019. aastal oli see arv veidi väiksem (552 875 kvooti, millest 1 750 olid mitmekordsed kvoodid). Kvootide puhul on regulaarselt vaja teatavaid Euro-heitgaasiklassi väärtusi.

               Lisaks eespool nimetatud kahepoolsetel lepingutel põhinevatele lubadele haldab rahvusvaheline transpordifoorum mitmepoolset kvoodisüsteemi, millega nähakse ette mitmepoolsed litsentsid rahvusvaheliseks autoveoks Euroopa Transpordiministrite Konverentsi (ECMT) liikmesriigis asuvate veoettevõtjate poolt. Litsentse kohaldatakse kaubaveo suhtes ECMT liikmesriikide vahel või transiidil läbi ühe või mitme kõnealuse riigi territooriumi. ECMT süsteemi kvootide arv on kahepoolsete lepingute alusel antud kvootidega võrreldes üsna väike (kuigi võrdlus ei ole rangelt võttes täpne, sest ECMT kvootide puhul on tegemist aastaste litsentsidega, kõnealuste kahepoolsete lepingute puhul aga ühekordseteks reisideks antud lubadega). 2022. aastal anti Ukraina ettevõtjatele 4 000 aastast litsentsi.

               2006. aastal ühines Ukraina rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alase kokkuleppega (AETR),
                  2
                mille osalised on ka kõik ELi liikmesriigid. Sellest tulenevalt peavad liidu territooriumil kaupa vedavad Ukraina ettevõtjad järgima samu sõidu- ja vaheaegu ning puhkeperioode, mida kohaldatakse liidus vastavalt määrusele (EÜ) nr 561/2006
                  3
               .

               Venemaa sõjalist agressiooni Ukraina vastu silmas pidades on transpordiolukord muutunud kõnealuse riigi jaoks väga keeruliseks. Tähtsad transporditeed kaubaveoks Musta mere kaudu on Venemaa sõjaväe poolt blokeeritud või hävitatud ning Ukraina õhuruum on tsiviiltranspordiks suletud. Raudteevõrgus on praegu esikohale seatud reisijate ja pagulaste vedu ning Venemaa pommirünnakud muudavad selle väga haavatavaks.

               Seepärast on raske surve all oleva Ukraina majanduse abistamiseks asjakohane sõlmida liidu ja Ukraina vahel kiiresti leping, mis kehtib seni, kuni kestab sõja ränk mõju transporditaristule ja -tegevusele, ja mille abil saab ülekoormatud ja haavatava raudteevõrgu, blokeeritud tsiviilõhuruumi ja Musta mere sadamad nii suurel määral kui võimalik asendada täiustatud alternatiivsete autoveo võimalustega, et vedada kaupu ELi ja Ukraina vahel. See on väga oluline teravilja, kütuse, toiduainete ja muude kaupadega kauplemise jaoks, millega tuleb kiiresti tegeleda, et vähendada toiduga kindlustamatust Ukrainas ja vältida pagulaste väljavoolu suurenemist. Leping sisaldab ka sätteid ELi kaupu vedavate Ukraina sõidukijuhtide juhilubade ja kutseoskuse tunnistuste tunnustamise kohta. Lepingut kohaldatakse Ukraina seadusliku valitsuse kontrolli all oleva ja sellisena Euroopa Liidu poolt tunnustatud territooriumi suhtes.

               Niisuguse lepingu sõlmimine on liidu huvides mitte ainult sellepärast, et liit on huvitatud Ukraina riigi ja majanduse stabiliseerimisest, vaid ka seetõttu, et Ukraina on selliste toodete nagu teravilja ja muude toiduainete tähtis tarnija ning kuna ELi veoettevõtjad saavad vastastikused transpordiõigused Ukraina territooriumi jaoks.

               3.Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Käesolev leping on kooskõlas ELi praeguse Ukrainaga välissuhete arendamise poliitikaga. Ukraina valitsus on taotlenud sellist lepingut kiireloomulise meetmena.

                  Kaupade autovedu käsitleva lepingu sõlmimine Ukrainaga oleks samuti kooskõlas liidu ja Ukraina vahel 27. juunil 2014 allkirjastatud assotsieerimislepinguga, kuna selle artiklis 136 nähakse ette võimalikud tulevased maanteelepingud, et tagada lepinguosaliste vahelise transpordi kooskõlastatud areng ja järkjärguline liberaliseerimine.

               4.Õiguslik alus, subsidiaarsus ja proportsionaalsus

               •Õiguslik alus

                  Liidu ja kolmanda riigi vahelise lepingu üle peetavate läbirääkimiste alustamiseks loa andmise ja läbirääkijale juhiste andmise otsuse menetlusõiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               •Liidu pädevus

                  ELi toimimise lepingu artikli 216 punktis 1 on sätestatud:

                  „Liit võib sõlmida lepingu ühe või mitme kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga, kui aluslepingutes on nii sätestatud või kui lepingu sõlmimine on vajalik mõne aluslepingutes seatud eesmärgi saavutamiseks liidu poliitika raames, kui lepingu sõlmimise näeb ette liidu õiguslikult siduv akt või kui see võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala.“

               Käesolev leping kuulub liidu transpordipoliitika alla ja on vajalik ühe aluslepingutes osutatud eesmärgi saavutamiseks – aidata kaasa vaba ja õiglase kaubanduse arendamisele – ning selle sõlmimine on ette nähtud Ukrainaga sõlmitud assotsieerimislepingu artikliga 136.

               Kaupade autovedu käsitlevate rahvusvaheliste lepingute sõlmimine on sõnaselgelt sätestatud ka liidu seadusandlikus aktis.

               Täpsemalt on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1072/2009 (rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 1 lõigetes 2 ja 3 sätestatud:

               „2. Juhul kui vedu tehakse liikmesriigist kolmandasse riiki või vastupidi, kohaldatakse käesolevat määrust transiidi käigus läbitava liikmesriigi territooriumil kulgeva reisi osa suhtes. Seda ei kohaldata reisi selle osa suhtes, mis tehakse selle liikmesriigi territooriumil, kus toimub peale- või mahalaadimine, kuni ühenduse ja asjaomase kolmanda riigi vahel ei ole sõlmitud vajalikku kokkulepet.

               3. Kuni lõikes 2 osutatud kokkulepete sõlmimiseni ei mõjuta käesolev määrus:

               a) liikmesriigist kolmandasse riiki ja vastupidi tehtavaid vedusid käsitlevaid sätteid, mis sisalduvad liikmesriikide ja kõnealuste kolmandate riikide vahel sõlmitud kahepoolsetes kokkulepetes;

               b) liikmesriigist kolmandasse riiki ja vastupidi tehtavaid vedusid käsitlevaid sätteid, mis sisalduvad liikmesriikide vahel sõlmitud kahepoolsetes kokkulepetes ja mis kahepoolsete lubade või liberaliseerimise korra alusel lubavad liikmesriigis peale ja maha laadida sellistel vedajatel, kes ei ole asutatud kõnealuses liikmesriigis.“

               Peale selle võib selle sõlmimine mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala, nagu on sätestatud Euroopa Kohtu praktikas. Eelkõige märkis Euroopa Kohus oma 16. mai 2017. aasta arvamuse 2/15
                  4
                punktis 201 järgmist:

               „201. Euroopa Kohus on juba tõdenud, et kui liidu ja kolmanda riigi vahelises lepingus on ette nähtud selles lepingus käsitletavatele rahvusvahelistele suhetele niisuguste õigusnormide kohaldamine, mis suures ulatuses kattuvad liidu ühiseeskirjadega, mis on kohaldatavad ühendusesisestes olukordades, siis tuleb seda lepingut pidada selliseks, mis võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala. Hoolimata ühiseeskirjadega vastuolu puudumisest võib see nimelt siiski nende eeskirjade mõtet, ulatust ja tõhusust mõjutada (vt eelkõige arvamus 1/03 (uus Lugano konventsioon), 7. veebruar 2006, EU:C:2006:81, punktid 143 ja 151–153; arvamus 1/13 (kolmandate riikide ühinemine Haagi konventsiooniga), 14. oktoober 2014, EU:C:2014:2303, punktid 84–90, ning kohtuotsus, 26. november 2014, Green Network, C‑66/13, EU:C:2014:2399, punktid 48 ja 49).“

                  Käesolevas soovituses kavandatud turulepääs kattub kindlasti turulepääsu käsitlevate sätetega, mille liit on vastu võtnud seoses eespool nimetatud rahvusvahelise autoveoga.

                  Eeltoodut silmas pidades on liidul kavandatava lepingu sõlmimiseks ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt ainuvälispädevus.

               •Komisjoni kohustus konsulteerida

               Võttes arvesse Euroopa Kohtu 16. juuli 2015. aasta otsust kohtuasjas C-425/13,
                  5
                milles selgitatakse eri institutsioonide rolle ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigete 2 ja 4 kohaldamisel kooskõlas ELi lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud institutsioonilise tasakaalu ja vastastikuse lojaalse koostöö põhimõtetega, on vaja neid selgitusi kajastada.

               On asjakohane, et komisjon esitab nõukogule ja tema määratud erikomiteele kogu läbirääkimiste käigu jälgimiseks vajaliku teabe, muu hulgas suunised ja seisukohad, mida teised pooled on läbirääkimiste käigus avaldanud ja kaitsnud. Komisjon esitab nõukogule ja tema määratud erikomiteele kirjaliku aruande läbirääkimiste tulemuste kohta viisil, mis võimaldab nõukogul kasutada oma institutsioonilisi õigusi.

               Selleks et täita ELi lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud kohustust austada institutsioonilist tasakaalu ja ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 10 sätestatud kohustust, teavitab komisjon Euroopa Parlamenti samas ulatuses.

               •Proportsionaalsus

                  Soovitus on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

                  Kavandatav leping on kõige tõhusam vahend ELi ja Ukraina autovedude alaste suhete tugevdamiseks, kuna sellega kaotatakse ELi liikmesriikide ja Ukraina vahelistes kahepoolsetes lepingutes vajadus kvootide järele.

                  Kavandatav leping ei suurenda võrreldes praegusega liikmesriikide ametiasutuste ega sektori haldus- ja finantskoormust. See peaks nii sektori kui ka liikmesriikide halduskoormust hoopis vähendama. Lisaks kaotatakse vajadus ELi veoettevõtjate lubade järele osutatud transpordiõiguste kategooriate puhul (transiit ja kahepoolsed õigused), mis vähendab ELi transpordisektori koormust.

               5.Mõju eelarvele

                  Soovitus ei mõjuta liidu eelarvet.

               6.Muud elemendid

               •Soovituse sätete üksikasjalik selgitus

               Nõukogu otsusega antakse luba alustada läbirääkimisi liidu ja Ukraina vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle, et käsitleda Venemaa-poolse Ukraina vastu suunatud sõjalise agressiooni mõju, ja nimetatakse komisjon liidu läbirääkijaks. Otsusele lisatud läbirääkimisjuhistes kirjeldatakse üldjoontes kavandatava lepingu kohaldamisala.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Tuleks alustada läbirääkimisi liidu ja Ukraina Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu sõlmimiseks. On asjakohane, et lepingut kohaldatakse seni, kuni kestab Venemaa poolt Ukraina vastu suunatud provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni ränk mõju transporditaristule ja -tegevusele.

               (2)Läbirääkijaks tuleks määrata komisjon.

               (3)Komisjon peaks läbirääkimisi pidama, konsulteerides [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu],

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba pidada liidu nimel läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Ukraina Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Uuring ELi ja Ukraina vahelise lepingu majandusliku mõju kohta, koostanud ICF, TRT ja DIW Econ, lõpparuanne, 14. oktoober 2014.

                     (2)

                        Allkirjastatud Genfis 1. juulil 1970.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85.

                     (4)

                        ECLI EU:C:2017:376.

                     (5)

                        ECLI:EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.4.2022
            COM(2022) 167 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle

               LISA

               Läbirääkimisjuhised Euroopa Liidu ja Ukraina vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu sõlmimiseks

               1.Läbirääkimiste eesmärgid

               Pidada Ukrainaga läbirääkimisi lepingu üle, millega liberaliseeritakse kaupade autovedu, andes Ukraina ja Euroopa Liidu ettevõtjatele juurdepääsuõigused transiidiks ja kahepoolseteks rahvusvahelisteks vedudeks, ning mis hõlmab Ukraina pädevate asutuste välja antud juhilubade ja kutseoskuse tunnistuste tunnustamist Euroopa Liidus ja vastupidi.

               2.Lepingu kohaldamisala

               Leping peaks võimaldama Ukraina autoveoettevõtjatele juurdepääsu liidu turule.

               (1)Lepinguga tuleks liberaliseerida kaupade autovedu, andes Ukraina ja Euroopa Liidu ettevõtjatele juurdepääsuõigused transiidiks ja kahepoolseteks rahvusvahelisteks vedudeks Euroopa Liidu ja Ukraina vahel. Lepinguga tuleks säilitada või suurendada turulepääsu või muid kaubandusvõimalusi, mis on ELi liikmesriikide ja Ukraina vahel sõlmitud kehtivate kahepoolsete autoveolepingute kohaselt kättesaadavad.

               (2)Leping peaks olema võrdselt autentne kõigis ELi ametlikes keeltes ning sisaldama sellekohast keeleklauslit.

               (3)Lepingus tuleks käsitleda Ukraina pädevate asutuste välja antud juhilube ja kutseoskuse tunnistusi, et tagada nende tunnustamine Euroopa Liidus.

               (4)Leping peaks olema tähtajaline ja seda tuleks kohaldada seni, kuni kestab Venemaa Ukraina-vastase sõjalise agressiooni ränk mõju transporditaristule ja -tegevusele.

               3.Üldsätted

               Lepinguga asendatakse ELi liikmesriikide ja Ukraina vahel sõlmitud kehtivate kahepoolsete autoveolepingute sätted.

               Kui see leping on lõpetatud, võidakse ELi liikmesriikide ja Ukraina vahel sõlmitud kehtivaid kahepoolseid lepinguid uuesti kohaldada, välja arvatud juhul ja seni, kui liit sõlmib Ukrainaga uue autovedude alase lepingu.

               4.Lepingu rakendamine

               Tuleks luua lepinguosaliste esindajatest koosnev ühiskomitee, mis peaks vastutama lepingu haldamise ja selle nõuetekohase rakendamise eest, eelkõige seoses lepingu lisas sisalduvate, Ukrainale järgimiseks ette nähtud ELi eeskirjade kohandamisega pärast nende muutmist ning liidu tasandil vastu võetud, autovedude valdkonnas kohaldatavate uute eeskirjadega.

               Ukraina ekspertidel võib lubada osaleda vaatlejatena liidu loodud eksperdirühmades, mis tegelevad Ukrainas kohaldatavate liidu õigusaktidega, mis esitatakse lepingu lisas.

               Lepingu nõuetekohase kohaldamise tagamiseks peaks see sisaldama kiiret, tõhusat ja siduvat vaidluste lahendamise mehhanismi.

               Olenemata vaidluste lahendamise mehhanismist peaks leping sisaldama sätteid, mida kohaldatakse juhul, kui selles olevaid kohustusi ei täideta, nt võimalus võtta vastu asjakohaseid kaitsemeetmeid või peatada täielikult või osaliselt lepingu tingimuste kohaselt antud õigused või privileegid.

               5.Läbirääkimiste pidamine

               Komisjon peab läbirääkimisi vastavalt käesolevatele juhistele ning tagab nõuetekohase koordineerimise käimasolevate ja tulevaste läbirääkimistega muudes asjakohastes valdkondades.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.4.2022
            COM(2022) 168 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle

               SELETUSKIRI

               1.Soovituse taust

               Komisjon soovitab nõukogul anda talle volitused alustada läbirääkimisi liidu ja Moldova vahelise kaupade autovedu käsitleva tähtajalise lepingu üle (edaspidi „leping“), et käsitleda Venemaa-poolse Ukraina vastu suunatud provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni mõju, ja nimetada komisjon liidu läbirääkijaks. Soovitusele on lisatud ka läbirääkimisjuhised.

               2.Taustteave

               Liidu ja Moldova vahelist kaupade autovedu reguleerivad praegu suurel määral mitu kahepoolset transpordilepingut ELi liikmesriikide ja Moldova vahel. Nende lepingutega nähakse mõlema poole veoettevõtjatele ette kvoodisüsteem transiidi ja kahepoolse kaubanduse osas. Moldova riikliku maanteetranspordiameti teabe kohaselt andsid Eesti, Leedu, Läti, Poola, Slovakkia, Ungari ja Sloveenia Moldovale kokku 15 000 kvooti. Sellest kogusummast 14 320 on transiidi- või kahepoolsed kvoodid ja 680 üldkvoodid. Kõigist nende riikide poolt 2022. aastaks Moldovale määratud kvootidest oli 17. märtsiks 2022 järele jäänud ainult 8 647 kvooti (ainult umbes 60 % kvootidest).

               Lisaks eespool nimetatud kahepoolsetel lepingutel põhinevatele lubadele haldab rahvusvaheline transpordifoorum mitmepoolset kvoodisüsteemi, millega nähakse ette mitmepoolsed litsentsid rahvusvaheliseks autoveoks Euroopa Transpordiministrite Konverentsi (ECMT) liikmesriigis asuvate veoettevõtjate poolt. Litsentse kohaldatakse kaubaveo suhtes ECMT liikmesriikide vahel või transiidil läbi ühe või mitme kõnealuse riigi territooriumi. ECMT süsteemi kvootide arv on kahepoolsete lepingute alusel antud kvootidega võrreldes üsna väike (kuigi võrdlus ei ole rangelt võttes täpne, sest ECMT kvootide puhul on tegemist aastaste litsentsidega, kõnealuste kahepoolsete lepingute puhul aga ühekordseteks reisideks antud lubadega). 2022. aastal anti Moldova ettevõtjatele 1 430 aastast ja 1 752 lühiajalist litsentsi.

               Moldova on rahvusvahelisel autoveol töötava sõiduki meeskonna töö alase kokkuleppe (AETR)
                  1
                osaline, nagu ka kõik ELi liikmesriigid. Sellest tulenevalt peavad liidu territooriumil kaupa vedavad Moldova ettevõtjad järgima samu sõidu- ja vaheaegu ning puhkeperioode, mida kohaldatakse liidus vastavalt määrusele (EÜ) nr 561/2006
                  2
               .

               Venemaa sõjalist agressiooni Ukraina vastu silmas pidades on transpordiolukord muutunud Moldova jaoks väga keeruliseks. Sõda Ukrainas sunnib Moldova autoveoettevõtjaid otsima alternatiivseid marsruute, et vältida Ukraina territooriumi läbimist, mis on seni olnud ainus viis jõuda Ukrainast ida pool asuvate kolmandate riikide turgudele. Kahjuks ei ole Moldova veoettevõtjatel piisavalt lube transiidiks läbi nende liikmesriikide, mille kaudu selline transiit oleks vajalik. See seab ohtu kaupade (eelkõige põllumajandustoodete) tarnimise pikaajaliste lepingute täitmise nende kaubanduspartneritega eespool nimetatud riikides. Suurenenud on ka vajadus kahepoolsete vedude järele Moldova ja ELi vahel, mida praeguste lubade alusel ei saa rahuldada. Transpordiõiguste laiendamine Moldova veoettevõtjatele ja vastastikuste õiguste andmine ELi veoettevõtjatele võiks samuti võimaldada ELil eksportida rohkem kaupa Moldovasse, mis on seega ka ELi huvides. Samal ajal võib Moldoval olla vaja veelgi kohandada oma majandus- ja transpordimudeleid, et reageerida mõjule, mida sõda avaldab rahvusvahelistele turgudele.

               Seetõttu on selleks, et aidata Moldova majandust, mis on suurtes raskustes, sest see riik on ajutiselt vastu võtnud juba üle 350 000 Ukrainast tulnud ja teistesse riikidesse liikuva põgeniku, asjakohane sõlmida kiiresti liidu ja Moldova vaheline leping, mille kohaselt Ukrainat läbivad blokeeritud transiiditeed saab parimal võimalikul määral asendada täiustatud alternatiivsete autoveo võimalustega ELi kaudu ning saab edendada Moldova ja ELi vahelist kahepoolset maanteetransporti. Selline leping peaks kehtima seni, kuni kestab sõja ränk mõju transporditegevusele ja Ukraina transporditaristule.

               Selline leping on ka ELi huvides, sest EL on huvitatud Moldova majanduse stabiliseerimisest, pidades silmas ka asjaolu, et riik peab toime tulema sõja eest põgenevate pagulaste vooga, ning huvi leevendada Venemaa agressiooni mõju ELi ja selle piiride julgeolekuolukorrale. Lisaks saavad ELi veoettevõtjad ja Moldova veoettevõtjad vastastikused transpordiõigused, mis on soodus ELi majandusele.

               Assotsieerimislepingu artikli 80 punktis c kutsutakse üles tugevdama peamisi transpordiühendusi ELi ja Moldova territooriumide vahel ning lepingu artiklis 82 kutsutakse üles tegema koostööd, et parandada kaupade liikumist ning muuta Moldova Vabariigi, ELi ja piirkonna kolmandate riikide vahelised transpordivood sujuvamaks, kõrvaldades halduslikud, tehnilised ja muud takistused.

               3.Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Käesolev leping on kooskõlas ELi praeguse Moldovaga välissuhete arendamise poliitikaga. Moldova valitsus on taotlenud lepingut kiireloomulise meetmena. Selline leping täiendab ka 2022. aasta märtsis Moldovale antud ELi toetust, millega aidatakse Moldova ametiasutustel osutada abi Ukrainast Venemaa sissetungi eest põgenevatele inimestele. Kaupade autovedu käsitleva tähtajalise lepingu sõlmimine Moldovaga Ukraina sõjast tingitud transporditakistuste ajaks oleks samuti kooskõlas liidu ja Moldova vahel 27. juunil 2014 allkirjastatud assotsieerimislepinguga
                     3
                  .

               4.Õiguslik alus, subsidiaarsus ja proportsionaalsus

               •Õiguslik alus

                  Liidu ja kolmanda riigi vahelise lepingu üle peetavate läbirääkimiste alustamiseks loa andmise ja läbirääkijale juhiste andmise otsuse menetlusõiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               •Liidu pädevus

                  ELi toimimise lepingu artikli 216 punktis 1 on sätestatud:

                  „Liit võib sõlmida lepingu ühe või mitme kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooniga, kui aluslepingutes on nii sätestatud või kui lepingu sõlmimine on vajalik mõne aluslepingutes seatud eesmärgi saavutamiseks liidu poliitika raames, kui lepingu sõlmimise näeb ette liidu õiguslikult siduv akt või kui see võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala.“

               Käesolev leping kuulub liidu transpordipoliitika alla ja on vajalik ühe aluslepingutes osutatud eesmärgi saavutamiseks – aidata kaasa vaba ja õiglase kaubanduse arendamisele.

               Lisaks on kaupade autovedu käsitlevate rahvusvaheliste lepingute sõlmimine sõnaselgelt sätestatud liidu seadusandlikus aktis.

               Täpsemalt on Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta määruse (EÜ) nr 1072/2009 (rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitlevate ühiseeskirjade kohta) artikli 1 lõigetes 2 ja 3 sätestatud:

               „2. Juhul kui vedu tehakse liikmesriigist kolmandasse riiki või vastupidi, kohaldatakse käesolevat määrust transiidi käigus läbitava liikmesriigi territooriumil kulgeva reisi osa suhtes. Seda ei kohaldata reisi selle osa suhtes, mis tehakse selle liikmesriigi territooriumil, kus toimub peale- või mahalaadimine, kuni ühenduse ja asjaomase kolmanda riigi vahel ei ole sõlmitud vajalikku kokkulepet.

               3. Kuni lõikes 2 osutatud kokkulepete sõlmimiseni ei mõjuta käesolev määrus:

               a) liikmesriigist kolmandasse riiki ja vastupidi tehtavaid vedusid käsitlevaid sätteid, mis sisalduvad liikmesriikide ja kõnealuste kolmandate riikide vahel sõlmitud kahepoolsetes kokkulepetes;

               b) liikmesriigist kolmandasse riiki ja vastupidi tehtavaid vedusid käsitlevaid sätteid, mis sisalduvad liikmesriikide vahel sõlmitud kahepoolsetes kokkulepetes ja mis kahepoolsete lubade või liberaliseerimise korra alusel lubavad liikmesriigis peale ja maha laadida sellistel vedajatel, kes ei ole asutatud kõnealuses liikmesriigis.“

               Lisaks on liidu ja Moldova vahelise assotsieerimislepingu artiklis 82 sätestatud, et koostöö eesmärk on parandada reisijate ja kaupade liikumist ning muuta sujuvamaks liidu ja Moldova vahelisi transpordivooge.

               Peale selle võib selle sõlmimine mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala, nagu on sätestatud Euroopa Kohtu praktikas. Eelkõige märkis Euroopa Kohus oma 16. mai 2017. aasta arvamuse 2/15
                  4
                punktis 201 järgmist:

               „201. Euroopa Kohus on juba tõdenud, et kui liidu ja kolmanda riigi vahelises lepingus on ette nähtud selles lepingus käsitletavatele rahvusvahelistele suhetele niisuguste õigusnormide kohaldamine, mis suures ulatuses kattuvad liidu ühiseeskirjadega, mis on kohaldatavad ühendusesisestes olukordades, siis tuleb seda lepingut pidada selliseks, mis võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala. Hoolimata ühiseeskirjadega vastuolu puudumisest võib see nimelt siiski nende eeskirjade mõtet, ulatust ja tõhusust mõjutada (vt eelkõige arvamus 1/03 (uus Lugano konventsioon), 7.2.2006, EU:C:2006:81, punktid 143 ja 151–153; arvamus 1/13 (kolmandate riikide ühinemine Haagi konventsiooniga), 14.10.2014, EU:C:2014:2303, punktid 84–90, ning kohtuotsus, 26.11.2014, Green Network, C‑66/13, EU:C:2014:2399, punktid 48 ja 49). “

                  Käesolevas soovituses kavandatud turulepääs kattub kindlasti turulepääsu käsitlevate sätetega, mille liit on vastu võtnud seoses eespool nimetatud rahvusvahelise autoveoga.

                  Eeltoodut silmas pidades on liidul kavandatava lepingu sõlmimiseks ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt ainuvälispädevus.

               Kui kehtivaid kahepoolseid lepinguid ei asendata kavandatava lepinguga, võib nende kohaldamist kavandatava lepingu raames jätkata. Kui kõnealune leping on lõpetatud, võib kehtivaid kahepoolseid lepinguid uuesti iseseisvalt kohaldada, välja arvatud juhul ja seni, kui liit sõlmib Moldovaga uue autovedude alase lepingu.

               •Komisjoni kohustus konsulteerida

               Võttes arvesse Euroopa Kohtu 16. juuli 2015. aasta otsust kohtuasjas C-425/13,
                  5
                milles selgitatakse eri institutsioonide rolle ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigete 2 ja 4 kohaldamisel kooskõlas ELi lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud institutsioonilise tasakaalu ja vastastikuse lojaalse koostöö põhimõtetega, on vaja neid selgitusi kajastada.

               On asjakohane, et komisjon esitab nõukogule ja tema määratud erikomiteele kogu läbirääkimiste käigu jälgimiseks vajaliku teabe, muu hulgas suunised ja seisukohad, mida teised pooled on läbirääkimiste käigus avaldanud ja kaitsnud. Komisjon esitab nõukogule ja tema määratud erikomiteele kirjaliku aruande läbirääkimiste tulemuste kohta viisil, mis võimaldab nõukogul kasutada oma institutsioonilisi õigusi.

               Selleks et täita ELi lepingu artikli 13 lõikes 2 sätestatud kohustust austada institutsioonilist tasakaalu ja ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 10 sätestatud kohustust, teavitab komisjon Euroopa Parlamenti samas ulatuses.

               •Proportsionaalsus

                  Soovitus on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.

                  Kavandatav leping on kõige tõhusam vahend ELi ja Moldova autovedude alaste suhete tugevdamiseks, kuna sellega kaotatakse liikmesriikide ja Moldova vahelistes kahepoolsetes lepingutes vajadus kvootide järele transiidi osas.

                  Kavandatav leping ei suurenda liikmesriikide ametiasutuste ega sektori haldus- ja finantskoormust. See peaks nii sektori kui ka liikmesriikide halduskoormust hoopis vähendama, sest vastastikuste õiguste (transiidiõigused ja kahepoolse rahvusvahelise veo õigused) andmine Moldova ja ELi veoettevõtjatele kaotab vajaduse ELi ettevõtjate lubade järele ja vähendab seega ELi transpordisektori halduskoormust.

               5.Mõju eelarvele

                  Soovitus ei mõjuta liidu eelarvet.

               6.Muud elemendid

               •Soovituse sätete üksikasjalik selgitus

               Nõukogu otsusega antakse luba alustada läbirääkimisi liidu ja Moldova vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle, et käsitleda Venemaa-poolse Ukraina vastu suunatud sõjalise agressiooni mõju, ja nimetatakse komisjon liidu läbirääkijaks. Otsusele lisatud läbirääkimisjuhistes kirjeldatakse üldjoontes kavandatava lepingu kohaldamisala.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Tuleks alustada läbirääkimisi liidu ja Moldova Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu sõlmimiseks. On asjakohane, et lepingut kohaldatakse seni, kuni kestab Venemaa Ukraina-vastase agressiooni ränk mõju transporditegevusele ja Ukraina transporditaristule.

               (2)Läbirääkijaks tuleks määrata komisjon.

               (3)Komisjon peaks läbirääkimisi pidama, konsulteerides [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu],

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba pidada liidu nimel läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Allkirjastatud Genfis 1. juulil 1970.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85.

                     (3)

                        ELT L 260, 30.8.2014, lk 4.

                     (4)

                        ECLI EU:C:2017:376.

                     (5)

                        ECLI:EU:C:2015:483.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,6.4.2022
            COM(2022) 168 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu üle

               LISA

               Läbirääkimisjuhised Euroopa Liidu ja Moldova Vabariigi vahelise kaupade autovedu käsitleva lepingu sõlmimiseks

               1.Läbirääkimiste eesmärgid

               Võimaldada Moldova ja liidu vahel kaupade maanteeveo liberaliseerimist transiidiõiguste ja kahepoolsete rahvusvahelise veo õiguste osas Venemaa-poolse Ukraina vastu suunatud provotseerimata ja põhjendamatu sõjalise agressiooni ajal.

               2.Lepingu kohaldamisala

               (1)Lepinguga tuleks liberaliseerida kaupade autovedu, andes Moldova ja Euroopa Liidu ettevõtjatele juurdepääsuõigused transiidiks ja kahepoolseteks rahvusvahelisteks vedudeks Euroopa Liidu ja Moldova vahel. Lepinguga tuleks säilitada või suurendada turulepääsu või muid kaubandusvõimalusi, mis on ELi liikmesriikide ja Moldova vahel sõlmitud kehtivate kahepoolsete autoveolepingute kohaselt kättesaadavad.

               (2)Leping peaks olema võrdselt autentne kõigis ELi ametlikes keeltes ning sisaldama sellekohast keeleklauslit.

               (3)Leping peaks olema tähtajaline ja seda tuleks kohaldada seni, kuni kestab Venemaa Ukraina-vastase agressiooni ränk mõju transporditegevusele ja Ukraina transporditaristule.

               3.Üldsätted

               Lepinguga asendatakse liikmesriikide ja Moldova vahel sõlmitud kehtivate kahepoolsete autoveolepingute sätted.

               Kui see leping on lõpetatud, kohaldataks ELi liikmesriikide ja Moldova vahel sõlmitud kehtivaid kahepoolseid lepinguid uuesti, välja arvatud juhul ja seni, kui liit sõlmib Moldovaga uue autovedude alase lepingu.

               4.Lepingu rakendamine

               Tuleks luua lepinguosaliste esindajatest koosnev ühiskomitee, mis peaks vastutama lepingu haldamise ja selle nõuetekohase rakendamise eest, eelkõige seoses lepingu lisas sisalduvate, Moldovale järgimiseks ette nähtud ELi eeskirjade kohandamisega pärast nende muutmist ning liidu tasandil vastu võetud, autovedude valdkonnas kohaldatavate uute eeskirjadega.

               Moldova ekspertidel võib lubada osaleda vaatlejatena liidu loodud eksperdirühmades, mis tegelevad Moldovas kohaldatavate liidu õigusaktidega, mis esitatakse lepingu lisas.

               Lepingu nõuetekohase kohaldamise tagamiseks peaks see sisaldama kiiret, tõhusat ja siduvat vaidluste lahendamise mehhanismi.

               Olenemata vaidluste lahendamise mehhanismist peaks leping sisaldama sätteid, mida kohaldatakse juhul, kui selles olevaid kohustusi ei täideta, nt võimalus võtta vastu asjakohaseid kaitsemeetmeid või peatada täielikult või osaliselt lepingu tingimuste kohaselt antud õigused või privileegid.

               5.Läbirääkimiste pidamine

               Komisjon peab läbirääkimisi vastavalt käesolevatele juhistele ning tagab nõuetekohase koordineerimise käimasolevate ja tulevaste läbirääkimistega muudes asjakohastes valdkondades.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse komisjonile luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitleva lepingu muutmiseks

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi (edaspidi „Norra“) vaheline käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitlev leping (edaspidi „leping“) jõustus 2018. aasta septembris. Leping võimaldab ELi liikmesriikidel ja Norral teha koostööd sarnasel viisil, nagu liikmesriigid seda teevad nõukogu määruse (EL) nr 904/2010
                     1
                   ja nõukogu direktiivi 2010/24/EL
                     2
                   alusel, et võidelda käibemaksupettuste vastu, ning abistada üksteist käibemaksu valdkonnas nõuete sissenõudmisel.

               Vahepeal tehti nõukogu määrusesse (EL) nr 904/2010 nõukogu muutmismäärusega (EL) 2018/1541
                  3
                mitu muudatust ja võeti kasutusele uued halduskoostöö vahendid. Uued vahendid hõlmavad järgmist:

               - Eurofisci võrgustiku tugevdamine tugevdatud juhtimise, nn järelmeetmete (andmete ühine töötlemine ja analüüs) ja ühiselt läbiviidavate haldusuurimiste (ühisauditid) kaudu;

               - koostöö teiste ELi õiguskaitseasutustega (Europol, OLAF);

               - põhiteabe jagamine impordi ja sõidukite kohta.

               Samuti nähti ette võimalus kasutada teabevahetuseks muid vahendeid kui tüüpvormid.

                  Lepingu artikli 41 lõikes 5 on sätestatud kord juhuks, kui lepinguosaline soovib lepingu läbi vaadata. Selle kohaselt esitab lepinguosaline ühiskomiteele selle kohta ettepaneku ning ühiskomitee annab soovitused, eelkõige läbirääkimiste alustamiseks vastavalt lepinguosaliste rahvusvaheliste läbirääkimiste eeskirjadele.

                  Lepingu artikli 41 lõike 1 alusel loodud ELi-Norra ühiskomitee 25. novembril 2021 toimunud teisel koosolekul esitas Norra Kuningriik ametlikult taotluse lepingut täiendada ja muuta, et:

               ·võtta arvesse hiljuti ettenähtud halduskoostöö vahendeid (muude teabevahetusviiside kasutamine kui tüüpvormid, ühiselt läbi viidavad haldusuurimised ja Eurofisci raames võetavad järelmeetmed);

               ·ajakohastada viidet direktiivile 95/46/EÜ, mis tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrusega (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta
                  4
               .

               Norra on seni aktiivselt osalenud enamikus Eurofisci töövaldkondades. 2020. ja 2021. aastal teavitas Norra liikmesriike võimalikest pettustest ja viie miljardi euro suurusest potentsiaalsest käibemaksukahjust süsiniku arvestusühikute valdkonnas.

               Lepingu muutmine eespool osutatud uute vahendite lisamisega võimaldaks teha paremat koostööd ja tõhustaks pettustevastast võitlust, tuues seega mõlemale lepinguosalisele (Norra ja liikmesriigid) lisaväärtust.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Käibemaksualase halduskoostöö tõhustamine kolmandate riikidega on üks meetmetest, mis kuulutati välja Euroopa Komisjoni 2020. aasta teatises õiglase ja lihtsa maksustamise kohta majanduse taastamise strateegia toetamiseks
                     5
                  .

                  Lisaks tuleb märkida, et Norraga peetavad läbirääkimised hõlmaksid juba kehtivaid koostöövahendeid, mida liikmesriigid kohaldavad määruse (EL) nr 904/2010 alusel.

                  Seetõttu on käesolev algatus kooskõlas komisjoni praeguse käibemaksupoliitikaga ja ühtlustaks liidu õigustiku abil liikmesriikide koostööd Norraga.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Käesolev ettepanek esitatakse nõukogule vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 218 lõikele 3.

                  ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikes 2 on sätestatud, et lisaks ELi toimimise lepingu artikli 3 lõikes 1 loetletud valdkondadele kuulub liidu ainupädevusse ka rahvusvahelise lepingu sõlmimine, kui selle sõlmimise näeb ette liidu seadusandlik akt või kui lepingut on vaja selleks, et võimaldada liidul teostada oma sisemist pädevust, või kui selle sõlmimine võib mõjutada ühiseeskirju või muuta nende kohaldamisala.

                  Euroopa Kohtu väljakujunenud praktika kohaselt võib leping, mis hõlmab juba täielikult ühtlustatud valdkonda, mõjutada ühiseeskirju või muuta nende reguleerimisala
                     6
                  .

                  Lepingu läbivaatamine selleks, et hõlmata nõukogu määrusega (EL) 2018/1541 kehtestatud uued halduskoostöö vahendid, kuulub liidu ainupädevusse. Viiteid direktiivile 95/46/EÜ võib ajakohastada määrusega (EL) 2016/679 vastavalt ühiskomitee otsusele lepingu artikli 41 lõike 2 punkti k alusel. Ajakohastamise küsimust võib arutada ka lepingu teksti üle peetavatel taasavatud läbirääkimistel.

                  Ühiskomitee teisel koosolekul 25. novembril 2021 palus Norra ametlikult alustada läbirääkimisi lepingu muutmiseks vastavalt lepingu artikli 41 lõikele 5.

               •Proportsionaalsus

                  Lepingu muudatusesse lisatavad koostöövahendid on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega ega lähe kaugemale sellest, mis on vajalik Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise käibemaksualase halduskoostöö ühise raamistiku loomiseks. See lepingu muudatus võimaldab liikmesriikide ametiasutustel, kes vastutavad käibemaksualaste õigusaktide kohaldamise eest, teha koostööd Norra maksuhalduritega samal viisil, nagu nad teevad koostööd omavahel ELi piires, ja tugineda ELi õigustikule.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Norra esitas ühiskomitee otsuse eelnõu ühiskomitee teisel koosolekul 25. novembril 2021, tehes ettepaneku taasalustada läbirääkimisi lepingu muutmiseks vastavalt artikli 41 lõikele 5.

               Seega ei ole käesolev ühiskomitee otsuse eelnõu komisjonile siduv ja see võetakse vastu (kirjaliku menetluse teel) alles pärast seda, kui nõukogu on volitanud komisjoni taasalustama läbirääkimisi lepingu muutmiseks.

               Nõukogu maksuküsimuste töörühma teavitati 8. detsembril 2021 Norra taotlusest lepingut muuta.

                  Nõukogu maksuküsimuste töörühma teavitatakse läbirääkimiste seisust kogu protsessi jooksul ja läbirääkimiste tulemuste kohta küsitakse töörühma arvamust.

               •Mõjuhinnang

               Parema õigusloome vahendi
                  7
                nr 7 kohaselt ei ole mõjuhinnang vajalik, kui mõju ei ole võimalik eelnevalt selgelt kindlaks teha, kui mõju on väike või kui komisjonil on selles küsimuses vähe või pole üldse valikut.

               Kuna soovitus on väga üldine, võimaldades suurt paindlikkust, on täidetud parema õigusloome vahendis nr 7 nimetatud esimene tingimus. Lisaks ei kohusta soovitus komisjoni praeguses etapis kindlat seisukohta võtma. Kavandatav komisjoni soovitus sisaldab üksnes nõukogu volitust Norraga läbirääkimiste alustamiseks. Sellisena ei avalda soovitus mingit mõju ei maksuhalduritele ega ELi maksumaksjatele. Läbirääkimistel keskendutakse mõnele haldusvahendile, mis võidakse lisada juba kehtivale ELi ja Norra vahelisele käibemaksualase koostöö lepingule. Komisjonil on vähe valikuvõimalusi või ei ole tal neid üldse, kuna soovitus on kohustuslik samm läbirääkimiste alustamiseks kolmanda riigiga.

                  Praktikas ei võeta kavandatava soovituse tulemusel vastu uut õigusakti, vaid üksnes alustatakse läbirääkimisi.

               •Põhiõigused

                  Kavandatavas lepingus järgitakse Euroopa Liidu põhiväärtusi, mis on sätestatud Euroopa Liidu lepingu artiklis 2 ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse komisjonile luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitleva lepingu muutmiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)
                     Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitleva lepingu
                  8
                (edaspidi „leping“) kohane koostööraamistik on juba andnud väga positiivseid tulemusi, nagu näitas ühiskomitee teine kohtumine, mis toimus 25. novembril 2021 Oslos.

               (2)
                     Liikmesriigid saaksid kasu enamatest koostöövahenditest, mis võimaldaks tõhusamat koostööd Norraga, eelkõige Eurofisci järelmeetmetega seoses.

               (3)
                     Tuleks alustada läbirääkimisi lepingu muutmiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba alustada liidu nimel läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitleva lepingu muutmiseks.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste pidamisel konsulteeritakse nõukogu maksuküsimuste töörühmaga.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Nõukogu 7. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 904/2010 halduskoostöö ning maksupettuste vastase võitluse kohta käibemaksu valdkonnas (ELT L 268, 12.10.2010, lk 1).

                     (2)

                        Nõukogu 16. märtsi 2010. aasta direktiiv 2010/24/EL vastastikuse abi kohta maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel (ELT L 84, 31.3.2010, lk 1).

                     (3)

                        Nõukogu 2. oktoobri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1541, millega muudetakse määruseid (EL) nr 904/2010 ja (EL) 2017/2454 seoses meetmetega, millega tõhustatakse halduskoostööd käibemaksu valdkonnas (ELT L 259/1, 16.10.2018, lk 1–11);

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 4.5.2016, lk 1–88).

                     (5)

                        Meede 14, COM/2020/312 final

                     (6)

                        Euroopa Kohtu arvamus 3/15, ECLI:EU:C:2017:114, punkt 118 ja seal viidatud kohtupraktika.

                     (7)

                        https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/br_toolbox-nov_2021_en_0.pdf

                     (8)

                        https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/?uri=CELEX%3A22018A0801%2801%29

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.4.2022
            COM(2022) 166 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse komisjonile luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitleva lepingu muutmiseks

               LISA

               JUHISED LÄBIRÄÄKIMISTE PIDAMISEKS EUROOPA LIIDU JA NORRA KUNINGRIIGI VAHELISE KÄIBEMAKSU VALDKONNAGA SEOTUD HALDUSKOOSTÖÖD, PETTUSTE VASTAST VÕITLUST JA NÕUETE SISSENÕUDMIST KÄSITLEVA LEPINGU MUUTMISE ÜLE

                  Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi (edaspidi „Norra“) vaheline käibemaksu valdkonnaga seotud halduskoostööd, pettuste vastast võitlust ja nõuete sissenõudmist käsitlev leping (edaspidi „leping“) jõustus 2018. aasta septembris. Leping võimaldab ELi liikmesriikidel ja Norral teha koostööd sarnasel viisil, nagu liikmesriigid seda teevad nõukogu määruse (EL) nr 904/2010
                     1
                   ja nõukogu direktiivi 2010/24/EL
                     2
                   alusel, et võidelda käibemaksupettuste vastu, ning abistada üksteist käibemaksu valdkonnas nõuete sissenõudmisel.

                  Vahepeal tehti nõukogu määrusesse (EL) nr 904/2010 nõukogu muutmismäärusega (EL) 2018/1541
                     3
                   mitu muudatust ja võeti kasutusele uued halduskoostöö vahendid. Uued vahendid hõlmavad järgmist:

               (a)Eurofisci võrgustiku tugevdamine tugevdatud juhtimise, nn järelmeetmete (andmete ühine töötlemine ja analüüs) ja ühiselt läbiviidavate haldusuurimiste (ühisauditid) kaudu;

               (b)võimalus kasutada teabevahetuseks muid vahendeid kui tüüpvormid;

               (c)koostöö teiste ELi õiguskaitseasutustega (Europol, OLAF);

               (d)põhiteabe jagamine impordi ja sõidukite kohta.

               Eespool punktides c ja d loetletud vahendeid ei saa liikmesriigid Norraga tehtava koostöö puhul siiski kasutada.

                  Lisaks viidatakse 2018. aastal sõlmitud lepingus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivile 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta, mis tunnistati kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrusega (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta
                     4
                  .

                  Niisiis peaks läbirääkimistel olema kaks eesmärki:

               (1)anda liikmesriikidele koostööks Norraga nii palju kui võimalik ja vastavalt vajadusele uusi vahendeid, mis on sarnased määrusega (EL) 2018/1541 määruses (EL) nr 904/2010 kehtestatud vahenditele. Eelkõige peaksid läbirääkimised hõlmama järgmist:

               –teabevahetus muul viisil kui tüüpvormide abil;

               –ühiselt läbiviidavad haldusuurimised;

               –Eurofisci järelmeetmed;

               (2)ajakohastada määrusega (EL) 2016/679 viiteid direktiivile 95/46/EÜ.

                  Läbirääkimiste tulemusel ei tohiks Norra saada võimalust juurdepääsuks liikmesriikide andmebaasidele.

                     (1)

                        Nõukogu 7. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 904/2010 halduskoostöö ning maksupettuste vastase võitluse kohta käibemaksu valdkonnas (ELT L 268, 12.10.2010, lk 1).

                     (2)

                        Nõukogu 16. märtsi 2010. aasta direktiiv 2010/24/EL vastastikuse abi kohta maksude, maksete ja teiste meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel (ELT L 84, 31.3.2010, lk 1).

                     (3)

                        Nõukogu 2. oktoobri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1541, millega muudetakse määruseid (EL) nr 904/2010 ja (EL) 2017/2454 seoses meetmetega, millega tõhustatakse halduskoostööd käibemaksu valdkonnas (ELT L 259/1, 16.10.2018, lk 1–11);

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 4.5.2016, lk 1–88).