               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Tuneesia vahelise lepingu üle, mis käsitleb isikuandmete vahetamist Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Tuneesia ametiasutuste vahel, kelle pädevusse kuulub võitlemine raske kuritegevuse ja terrorismiga

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               Üleilmastunud maailmas, kus raske kuritegevus ja terrorism on üha rahvusvahelisemad ja mitmetahulisemad, peaks õiguskaitseasutustel olema kõik vahendid, et teha välispartneritega koostööd oma kodanike julgeoleku tagamiseks. Europol peaks seetõttu saama vahetada kolmandate riikide õiguskaitseasutustega isikuandmeid oma ülesanne täitmiseks vajalikus ulatuses.

               Alates määruse 2016/794 kohaldamise algusest 1. mail 2017
                  1
                on vastavalt aluslepingule komisjoni ülesanne pidada liidu nimel läbirääkimisi rahvusvaheliste lepingute sõlmimiseks kolmandate riikidega, et Europol saaks vahetada nendega isikuandmeid
                  2
               . Kui see on tema ülesannete täitmiseks vajalik, võib Europol sõlmida välispartneritega koostöösuhteid ja teha nendega töö- ja halduskokkulepete raames koostööd, kuid see ei ole piisav õiguslik alus isikuandmete vahetamiseks.

               Võttes arvesse Euroopa julgeoleku tegevuskavas,
                  3
                nõukogu järeldustes
                  4
                ja üldises strateegias
                  5
                esitatud poliitilist strateegiat, õiguskaitseasutuste operatiivvajadusi kõikjal ELis ning selles valdkonnas tehtava tihedama koostöö võimalikke eeliseid, peab komisjon vajalikuks alustada lähiajal läbirääkimisi kaheksa riigiga, keda on nimetatud üheteistkümnendas eduaruandes tulemusliku ja tegeliku julgeolekuliidu suunas liikumise kohta
                  6
               .

               Komisjon on koostanud tähtsaimate riikide kohta oma hinnangu, võttes arvesse Europoli operatiivvajadusi. Europoli 2016.–2020. aasta strateegias nimetatakse Vahemere piirkonda laiendatud partnerluse esmatähtsaks piirkonnaks
                  7
               . Europoli 2017.–2020. aasta välisstrateegias rõhutatakse ka vajadust Europoli ning Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika vahelise tihedama koostöö järele praeguse terrorismiohu ja rändega seotud probleemide tõttu
                  8
               .

               Europol ei ole sõlminud ühegi kõnealuses piirkonnas asuva riigiga ühtegi lepingut. Tuneesia koostöö Interpoli kaudu annab siiski tunnistust sellest, et riik soovib jagada teavet partneritega õiguskaitse valdkonnas.

               Kuigi kõikide Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika riikidega tehtavat koostööd tuleb vaadelda piirkonna kui terviku olukorda arvestades, käsitletakse käesolevas soovituses eelkõige läbirääkimisi Tuneesiaga. Piirkonna praegune ebastabiilsus, eelkõige püsivad konfliktid Liibüas, kujutavad endast ELile olulist pikaajalist julgeolekuohtu, millega tuleb viivitamata tegeleda. See tähendab nii tulemuslikku võitlust terrorismi ja sellega seotud organiseeritud kuritegevusega
                  9
                kui ka rändega seotud probleemide lahendamist, nagu võitlust ebaseaduslikule rändele ja inimkaubandusele kaasaaitamisega. Nende probleemide lahendamisel on oluline koostöö kohalike õiguskaitseasutustega.

               Lähtudes tehnilistest dialoogidest, mille eesmärk oli määrata kindlaks teabevahetuse parandamise ühismeetmed ja ühised õiguskaitsealased operatiivmeetmed tulirelvakaubanduse vastu, on EL juba leppinud Tuneesiaga kokku meetmete loetelus, et parandada asjaomaste õiguskaitseasutuste vahelist koostööd, tagada asjaomaste piirkondlike ja/või kahepoolsete programmide raames suutlikkuse suurendamiseks antav abi ning arendada ühiselt kokkulepitud raamistiku kohaselt operatiivmeetmeid
                  10
               . Kõnealused meetmed ei hõlma aga isikuandmete edastamist.

               Poliitiline taust

               ELi ja Tuneesia suhetele pandi algus 1976. aastal ja need elavnesid märkimisväärselt 1995. aastal, mil Tuneesia ja EL sõlmisid assotsieerimislepingu, mis avas tee kaks aastakümmet kestnud vastastikku kasulikele majandus- ja kaubandussuhetele.

               EL toetab Tuneesia rahvast paljudes poliitikavaldkondades, sealhulgas jälgides valimisprotsessi, edendades inimõigusi, toetades demokraatlikke ja sotsiaalmajanduslikke reforme, suurendades julgeolekut ja tugevdades kodanikuühiskonda. Euroopa naabruspoliitika läbivaatamise raames määrati kindlaks veel kolm koostöövaldkonda: 1) majandusareng stabiliseerumiseks; 2) julgeolekumõõde ning 3) sisseränne ja liikuvus
                  11
               . Lisaks on EL pakkunud Tuneesiale võimalust luua kõigis valdkondades tihedamad sidemed majandus- ja kaubandusintegratsiooni ja liikuvuspartnerluse tõhustamise kaudu. 2012. aastal leppisid Tuneesia ja EL kokku eripartnerluses suhete ja integratsiooni tugevdamiseks
                  12
               .

               EL on võtnud endale kindla eesmärgi tugevdada ulatuslikku koostööd Tuneesiaga julgeolekusektoris, terrorismivastases võitluses ning vägivaldse radikaliseerumise ja äärmusluse ennetamisel,
                  13
                sealhulgas aidates tõhustada Tuneesia koostööd asjaomaste ELi ametite ja asutustega, kaasa arvatud Europoliga
                  14
               . Vastusena tegeleb Tuneesia esmajärjekorras radikaliseerumise ennetamise ja terrorismivastase võitlusega
                  15
                ning teda toetab muu hulgas Euroopa radikaliseerumisalase teadlikkuse võrgustik
                  16
               .

               EL ja Tuneesia on leppimas kokku uusi strateegilisi prioriteete, tuginedes ELi ja Tuneesia assotsiatsiooninõukogu 11. mai 2017. aasta kohtumisele. Kõnealusel kohtumisel rõhutasid mõlemad pooled edusamme, mis on tehtud kahepoolses koostöös julgeoleku ja terrorismivastase võitluse valdkonnas, ning märkisid rahuloluga, et julgeolekuolukord Tuneesias on eelkõige tänu riiklike julgeolekujõudude jõupingutustele paranenud.

               19. jaanuaril 2017 Brüsselis toimunud julgeolekuteemalise kõrgetasemelise dialoogi teises voorus väljendati ühist tahet parandada koostööd kõnealuses valdkonnas, edendades samas õigusriigi põhimõtte, inimõiguste ja põhivabaduste täielikku järgimist
                  17
               .

               Tuneesiaga juba peetakse terrorismivastase võitluse ja julgeolekualast dialoogi; selle tegevuskava hõlmab õiguskaitsealast koostööd ja selles osutatakse tulevikus Europoliga sõlmitavale koostöölepingule. 19. jaanuaril toimunud kohtumise järeldustes nimetatakse ELi ja Tuneesia koostöö ühe prioriteedina Europoli ja Tuneesia ametiasutuste vahelist koostööd.

               Operatiivvajadused

               Võttes aluseks raske ja organiseeritud kuritegevuse põhjustatud ohtude 2017. aasta hinnangus
                  18
                ja 2017. aasta TE-SAT-aruandes
                  19
                esitatud andmed, eespool osutatud arutelud ning muu hulgas Europoli eksperditeadmised, on Tuneesiaga vaja teha koostööd eelkõige selleks, et võidelda järgmiste kuritegevuse vormidega.

               Terrorism: piirkonnas piiriüleselt (sealhulgas Liibüas ja Sahelis) tegutsevad terrorirühmitused kujutavad endast ohtu nii Tuneesiale kui ka ELile, kelle mõlema vastu on pandud toime terrorirünnakuid.

               Lisaks ohuolukorra parandamisele ja uute suundumuste kindlakstegemisele on vaja teha tihedamat koostööd ja vahetada isikuandmeid selleks, et võidelda terroristidest välisvõitlejatega (kaasa arvatud kahtlustatavad, kellel on topeltkodakondsus või seaduslik elukoht) ning tulemuslikult avastada terrorismi eesmärgil reisimine (sealhulgas võimalik rändevoogudega ühinemine), terrorismi eesmärgil interneti väärkasutamine, terrorismi rahastamine ja sidemed organiseeritud kuritegevusega, neid ennetada ning esitada nende eest süüdistus.

               Püsivate konfliktide tõttu Liibüas on piirkonnas drastiliselt suurenenud tulirelvakaubandus. Suureks probleemiks on salakaubaveo marsruudid, mis algavad Liibüast ja Saheli piirkonnast ning kulgevad läbi Tuneesia.

               EL ja Tuneesia teevad koostööd tulirelvade alal ning on leppinud kokku tegevuskavas, mis hõlmab koolitusi ja suutlikkuse suurendamist. Koostöö arenedes suureneb ka vajadus parema teabevahetuse ja sellega kaasnevate uurimiste järele.

               Ebaseaduslik uimastikaubandus: Lähis-Ida ja Põhja-Aafrika riigid on ebaseaduslike uimastite olulised päritolu- ja transiidiriigid ning tarbijad. Piirkonnast põhjas asuva püsiva tarbijaskonna, piirkonnast lõunas asuva Saheli salakaubatee ja piirkonda idast läände läbiva heroiinitee tõttu mõjutavad need riigid ebaseaduslike ainete tarvitamist ja tootmist ning kannatavad ka ise selle tõttu.

               Tuneesia on Euroopasse veetava Ladina-Ameerika kokaiini oluline transiidiriik. Tuneesias on konfiskeeritud enneolematutes kogustes Lõuna-Ameerikast pärit kokaiini ning ilmselt on Tuneesia kokaiini transiidi- ja sihtriik. 2016. aastal loodi ELi rahastatud kokaiini liikumistee programmi (AIRCOPi projekti osa) raames Tuneesias ühine töörühm kuritegevuse tõkestamiseks lennujaamades (JAITF).

               2017. aastal suurenes oluliselt rändajate salaja üle piiri toimetamine organiseeritud võrgustike kaudu. Seda võimalust kasutasid eelkõige Tuneesia kodanikud, et ebaseaduslikult rännata ELi. Tuneesia valitsus on saavutanud teatavat edu suurenenud ohuga võitlemisel, kuid Europoli täiendav eksperdiabi suurendaks valitsuse suutlikkust ja parandaks teabe jagamist. Koostöös Tuneesia ametiasutustega oleks oluline ka võidelda dokumentide võltsimise probleemiga, mis on üks rändajate salaja üle piiri toimetamisega seotud kuritegevusvaldkondi.

               2.SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG

               Määruses (EL) 2016/794, mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol), nähakse ette Europoli õigusraamistik, eelkõige tema eesmärgid, ülesanded, pädevus, andmekaitsealased turvameetmed ja välispartneritega koostöö tegemise viisid.

               Käesolev soovitus on kooskõlas Europoli määruse sätetega.

               Käesoleva komisjoni soovituse eesmärk on saada nõukogult luba pidada ELi nimel tulevase lepingu üle läbirääkimisi. Õiguslik alus, mille alusel nõukogu annab loa läbirääkimiste alustamiseks, on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               Kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 218 nimetatakse komisjon liidu läbirääkijaks, et sõlmida Euroopa Liidu ja Tuneesia vahel leping, mis käsitleb isikuandmete vahetamist Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Tuneesia ametiasutuste vahel, kelle pädevusse kuulub võitlemine raske kuritegevuse ja terrorismiga.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Tuneesia vahelise lepingu üle, mis käsitleb isikuandmete vahetamist Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Tuneesia ametiasutuste vahel, kelle pädevusse kuulub võitlemine raske kuritegevuse ja terrorismiga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (ELi toimimise leping), eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)11. mail 2016 võeti vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2016/794
                  20
                ja seda kohaldatakse alates 1. maist 2017.

               (2)Kõnealuses määruses, eelkõige selle artiklis 25, on sätestatud eeskirjad isikuandmete edastamiseks Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametilt (Europol) kolmandatele riikidele ja rahvusvahelistele organisatsioonidele. Europol võib edastada isikuandmeid kolmanda riigi ametiasutusele liidu ja asjaomase kolmanda riigi vahel ELi toimimise lepingu artikli 218 alusel sõlmitud rahvusvahelise lepingu alusel, millega nähakse ette piisavad turvameetmed üksikisikute eraelu puutumatuse ning põhiõiguste ja -vabaduste tagamiseks.

               (3)Tuleks alustada läbirääkimisi eesmärgiga sõlmida Euroopa Liidu ja Tuneesia vahel kõnealune leping.

               (4)Lepingus tuleks austada põhiõigusi ja järgida Euroopa Liidu põhiõiguste harta põhimõtteid, eelkõige harta artiklis 7 tunnustatud õigust era- ja perekonnaelu puutumatusele, artiklis 8 sätestatud õigust isikuandmete kaitsele ja artiklis 47 sätestatud õigust tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele. Lepingut tuleks kohaldada kooskõlas nimetatud õiguste ja põhimõtetega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse pidama liidu nimel läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Tuneesia vahel leping, mis käsitleb isikuandmete vahetamist Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Tuneesia ametiasutuste vahel, kelle pädevusse kuulub võitlemine raske kuritegevuse ja terrorismiga.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Määrus (EL) 2016/794, 11.5.2016, ELT L 135, 24.5.2016, lk 53.

                     (2)

                        Kui see on tema ülesannete täitmiseks vajalik, võib Europol sõlmida välispartneritega koostöösuhteid ja teha nendega töö- ja halduskokkulepete raames koostööd, kuid see ei ole piisav õiguslik alus isikuandmete vahetamiseks.

                     (3)

                        COM(2015) 185 final.

                     (4)

                        Nõukogu dokument 10384/17, 19. juuni 2017.

                     (5)

                        „Ühtne visioon, ühine tegevus: tugevam Euroopa– Euroopa Liidu üldine välis- ja julgeolekupoliitika strateegia“,
                  http://europa.eu/globalstrategy/en

                     (6)

                        COM(2017) 608 final.

                     (7)

                        Europoli 2016.–2020. aasta strateegia, mille Europoli haldusnõukogu võttis vastu 1. detsembril 2015;
                  https://www.europol.europa.eu/publications-documents/europol-strategy-2016-2020

                     (8)

                        Europoli 2017.–2020. aasta välisstrateegia, mille Europoli haldusnõukogu võttis vastu 13. detsembril 2016; EDOC#865852v3.

                     (9)

                        Europoli andmetel hõlmab asjaomane organiseeritud kuritegevus piirkonnas ebaseaduslikku tulirelvakaubandust, uimastikaubandust, finantskuritegusid, sealhulgas rahapesu, ja küberkuritegevust.

                     (10)

                        Tulirelvade probleemi käsitlemisel prioriteedina on mitu asjaomast algatust lisatud rasket ja organiseeritud kuritegevust käsitlevasse ELi poliitikatsüklisse ning komisjoni teatisesse Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Euroopa julgeoleku tegevuskava rakendamine: tulirelvade ja lõhkeainetega ebaseadusliku kauplemise ning nende kasutamise vastane ELi tegevuskava“ (2.12.2015, COM(2015) 624 final).

                     (11)

                        Need sambad täiendavad sambaid, mis määrati kindlaks 2003. aastal, kui käivitati Euroopa naabruspoliitika (hea valitsemistava, õigusriigi põhimõte ja inimõigused). https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/neighbourhood/overview_en.

                     (12)

                        Euroopa välisteenistus „Tuneesia ja Euroopa Liidu suhted: eripartnerlus. Tegevuskava aastateks 2013–2017.“
                  https://eeas.europa.eu/delegations/tunisia/documents/press_corner/plan_action_tunisie_ue_2013_2017_fr.pdf
                  .

                     (13)

                        Nõukogu järeldused, 17.10.2016, 13056/16.

                     (14)

                        „Tuneesiale antava ELi toetuse tugevdamine“, JOIN(2016) 47 final.

                     (15)

                        Tuneesia moodustas detsembris 2016 ministeeriumidevahelise vägivaldse äärmusluse vastase võitluse ja alternatiivse diskursuse platvormi.

                     (16)

                        Euroopa radikaliseerumisalase teadlikkuse võrgustik koondab radikaliseerumise ennetamise valdkonna töötajaid kõikjalt Euroopast. Võrgustik korraldas detsembris 2016 Tuneesias radikaliseerumisalase seminari.

                     (17)

                  https://eeas.europa.eu/headquarters/headquarters-homepage/19207/second-high-level-political-dialogue-security-and-counter-terrorism-european-union-and-tunisia_en

                     (18)

                  https://www.europol.europa.eu/socta/2017
                   /

                     (19)

                  https://www.europol.europa.eu/sites/default/files/documents/tesat2017.pdf

                     (20)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta määrus (EL) 2016/794, mis käsitleb Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ametit (Europol) ning millega asendatakse ja tunnistatakse kehtetuks nõukogu otsused 2009/371/JSK, 2009/934/JSK, 2009/935/JSK, 2009/936/JSK ja 2009/968/JSK (ELT L 135, 24.5.2016, lk 53).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.12.2017
            COM(2017) 807 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Tuneesia vahelise lepingu üle, mis käsitleb isikuandmete vahetamist Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Tuneesia ametiasutuste vahel, kelle pädevusse kuulub võitlemine raske kuritegevuse ja terrorismiga

               LISA

               Juhised läbirääkimiste pidamiseks Euroopa Liidu ja Tuneesia vahelise lepingu üle, mis käsitleb isikuandmete vahetamist Euroopa Liidu Õiguskaitsekoostöö Ameti (Europol) ja Tuneesia ametiasutuste vahel, kelle pädevusse kuulub võitlemine raske kuritegevuse ja terrorismiga

               Läbirääkimiste käigus peaks komisjon püüdma saavutada allpool üksikasjalikult esitatud eesmärgid.

               (1)Lepingu eesmärk on luua õiguslik alus isikuandmete edastamiseks Europoli ja Tuneesia pädevate ametiasutuste vahel, et toetada ja tugevdada kõnealuse riigi ja liikmesriikide pädevate ametiasutuste meetmeid ning nende vastastikkust koostööd raske rahvusvahelise kuritegevuse ja terrorismi tõkestamisel ja nendega võitlemisel, tagades samas nõuetekohased turvameetmed üksikisikute eraelu puutumatuse, isikuandmete ning põhiõiguste ja -vabaduste kaitseks.

               (2)Eesmärgikohasuse põhimõtte tagamiseks piirdub lepingu alusel tehtav koostöö ainult selliste kuritegude ja seotud kuritegudega (ühiselt „kuriteod“), mis kuuluvad Europoli pädevusse vastavalt määruse 2016/794 artiklile 3. Koostöö eesmärk peaks eelkõige olema võidelda terrorismiga ja ennetada radikaliseerumist, takistada organiseeritud kuritegevust, nagu ebaseaduslikku tulirelvakaubandust, ebaseaduslikku uimastikaubandust ja rändajate salaja üle piiri toimetamist, ning võidelda küberkuritegevusega.

               (3)Lepingus sõnastatakse selgelt ja täpselt Europoli ja Tuneesia pädevate ametiasutuste vahelise isikuandmete vahetamise suhtes kohaldatavad vajalikud turvameetmed ja kontrollid isikuandmete ning üksikisikute põhiõiguste ja -vabaduste kaitseks, sõltumata nende isikute kodakondsusest ja elukohast.

               Eelkõige nähakse lepinguga ette järgmine.

               (a)Eesmärgid, mille kohaselt lepinguosalised lepingu raames isikuandmeid töötlevad, sõnastatakse selgelt ja täpselt ning need ei tohi olla ulatuslikumad kui konkreetsel juhul vajalik lepingus osutatud terrorismi ja kuritegude tõkestamiseks ja nendega võitlemiseks.

               (b)Kooskõlas lepinguga Europoli poolt edastatud isikuandmeid töödeldakse õiglaselt, seaduslikul alusel ja ainult sellel eesmärgil, milleks need edastati. Lepinguga nähakse Europolile ette võimalus andmete edastamise ajal teatada juurdepääsu- või kasutuspiirangutest, sealhulgas seoses andmete edastamise, kustutamise või hävitamisega. Isikuandmed peavad olema asjakohased, piisavad ja piirduma sellega, mis on edastamise eesmärgi saavutamiseks vajalik. Andmed peavad olema täpsed ja ajakohastatud. Neid ei säilitata kauem, kui on vajalik nende edastamise eesmärgi saavutamiseks.

               (c)Välja arvatud üksikjuhul, kui see on rangelt vajalik ja proportsionaalne, et ennetada kuritegusid või võidelda kuritegevusega, millele on osutatud lepingus, ja tingimusel, et kohaldatakse nõuetekohaseid turvameetmeid, on Europolil keelatud edastada isikuandmeid, mis paljastavad rassilise või etnilise päritolu, poliitilised vaated, usulised või filosoofilised veendumused, kuuluvuse ametiühingusse, geneetilised andmed ja andmed tervisliku seisundi või seksuaalelu kohta. Leping peaks samuti sisaldama konkreetseid turvameetmeid, mis on seotud kuriteoohvrite, tunnistajate või teiste teo kohta teavet anda võivate isikute või alaealiste isikuandmete edastamisega.

               (d)Lepinguga tagatakse nende üksikisikute kohtulikult kaitstavad õigused, kelle isikuandmeid töödeldakse, nähes ette eeskirjad, mis käsitlevad õigust tutvuda andmetega ning parandada ja kustutada andmed, samuti tuleb ette näha vajalike ja proportsionaalsete piirangute lubamise konkreetsed põhjused. Lepinguga tagatakse ka iga sellise isiku kohtulikult kaitstav õigus haldus- ja õiguskaitsele, kelle andmeid lepingu alusel töödeldakse, ja kehtestatakse tõhusad õiguskaitsevahendid.

               (e)Lepinguga nähakse ette eeskirjad, mis käsitlevad isikuandmete säilitamist, läbivaatamist, parandamist ja kustutamist, logide pidamist ja dokumenteerimist ning teavet, mis tuleb üksikisikutele kättesaadavaks teha. Samuti tuleks selles sätestada turvameetmed isikuandmete automatiseeritud töötlemise korral.

               (f)Lepingus täpsustatakse kriteeriumid, mille alusel märgitakse allika usaldusväärsus ja andmete täpsus.

               (g)Lepinguga nähakse ette kohustus tagada asjaomaste tehniliste ja korralduslike meetmetega isikuandmete turvalisus, sealhulgas võimaldades isikuandmetele juurdepääsu ainult volitatud isikutele. Lepinguga nähakse ette teavitamiskohustus lepingu alusel edastatud isikuandmetega seotud rikkumise korral.

               (h)Tuneesia pädevad ametiasutused tohivad teavet edastada muudele ametiasutustele Tuneesias ainult lepingu täitmise eesmärgil ning teabe selline edastamine toimub asjaomastel tingimustel ja selle suhtes kohaldatakse nõuetekohaseid turvameetmeid.

               (i)Punktis h osutatud tingimusi kohaldatakse ka juhul, kui Tuneesia pädevad ametiasutused edastavad teavet kolmandate riikide ametiasutustele; seejuures kehtib lisanõue, et teavet on lubatud edastada ainult sellistele kolmandatele riikidele, kellele Europol võib määruse 2016/794 artikli 25 lõike 1 alusel isikuandmeid edastada.

               (j)Lepinguga tagatakse järelevalvesüsteem, mis hõlmab ühte või mitut sõltumatut avaliku sektori asutust, kes vastutavad andmekaitse eest ja kellel on tegelik uurimis- ja sekkumisõigus, et teostada järelevalvet nende Tuneesia avaliku sektori asutuste üle, kes kasutavad isikuandmeid või vahetavad teavet, ja osaleda kohtumenetlustes. Eelkõige on sõltumatutel ametiasutustel volitused vaadata läbi üksikisikute kaebused nende isikuandmete kasutamise kohta. Avaliku sektori asutused, kes kasutavad isikuandmeid, vastutavad lepingu kohaselt isikuandmete kaitse normide täitmise eest.

               (4)Seoses lepingu tõlgendamise ja kohaldamisega nähakse selles ette tõhus vaidluste lahendamise kord tagamaks, et lepinguosalised järgivad ühiselt kokkulepitud eeskirju.

               (5)Leping sisaldab sätteid selle jõustumise ja kehtivuse kohta ning sätet, mille kohaselt lepinguosaline võib lepingu lõpetada või selle täitmise peatada.

               (6)Lepingusse võib vajaduse korral lisada klausli selle territoriaalse kohaldamisala kohta.

               (7)Lepingusse võib lisada sätted lepingu järelevalve ja korrapärase hindamise kohta.

               (8)Leping on võrdselt autentne bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, horvaadi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles ning sisaldab asjakohast keeleklauslit.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi ülemaailmse keskkonnapakti üle

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               Rahvusvaheline õigusekspertide rühm on Prantsuse valitsuse toetusel algatanud uue rahvusvahelise keskkonnaõigusakti väljatöötamise. Eesmärk on täiendada rahvusvahelist keskkonnaõigust ja muuta see sidusamaks ning hõlbustada rahvusvahelisest keskkonnaõigusest tulenevate olemasolevate kohustuste täitmist. 24. juunil 2017 esitleti Pariisis Sorbonne'i ülikoolis ülemaailmse keskkonnapakti (edaspidi „pakt“) teksti kavandit. Prantsuse Vabariigi president võttis sel üritusel kohustuse tutvustada paktikavandit ÜRO Peaassambleel ning kavandit esitleti ÜROs 19. septembril 2017 peaassamblee 72. istungjärgu ministrite nädala raames.

                  Pakti põhieesmärgid on selle koostajate sõnul järgmised:

               ·lisada poliitilistes ülddeklaratsioonides juba praegu sisalduvad keskkonnaõiguse aluspõhimõtted õiguslikult siduvasse lepingusse, et riigisisestel kohtutel oleks võimalik need täitmisele pöörata;

               ·muuta üldsäteteks õiguslikult siduvate konventsioonide need sätted, mis ei ole üldised;

               ·lisada uute probleemide lahendamiseks uued põhimõtted – juristide koostatud tekstikavand sisaldab näiteks kaitsetaseme säilitamise ja vastupanuvõime põhimõtet ning keskkonna eest hoolitsemise kohustust.

                  [Ajakohastatakse pärast resolutsiooni ametlikku esitamist ja/või vastuvõtmist.] New Yorgis 19. septembril 2017 toimunud kohtumise tulemusel koostas ajutine riikide rühm Prantsusmaa juhtimisel menetlusliku resolutsiooni peaassambleel vastuvõtmiseks. Resolutsiooni eelnõu tehti kaastoetajate lisamise võimaldamiseks elektrooniliselt kättesaadavaks 20. detsembril 2017 [ja see esitati ametlikult peaassambleele [kuupäev] 2018]. Koostajate eesmärk on, et resolutsioon võetakse vastu 2018. aasta märtsis, et ametlikud läbirääkimised pakti üle võiksid alata 2018. aasta kevadel. Kõnealuse resolutsiooni alusel, mille üle peetakse veel New Yorgis mitteametlikke arutelusid ja mida ei ole veel ametlikult esitatud, teeb peaassamblee järgmist:

               ·otsustab välja töötada rahvusvahelise õigusakti nimetusega „Ülemaailmne keskkonnapakt“, mille eesmärk on täiendada rahvusvahelist keskkonnaõigust ja muuta see sidusamaks ning hõlbustada rahvusvahelisest keskkonnaõigusest tulenevate olemasolevate kohustuste täitmist;

               ·otsustab moodustada enne valitsustevahelise konverentsi korraldamist valitsustevahelise avatud töörühma, kes peab läbirääkimisi ülemaailmse keskkonnapakti üle ja kohtub New Yorgis alates 2018. aastast kuni soovitavalt 2020. aastani;

               ·palub peaassamblee presidendil määrata kaks osalejat, kes juhivad töörühmas peetavaid nõupidamisi ja läbirääkimisi, kooskõlastades korrapäraselt tegevust ja konsulteerides kõigi liikmesriikide, piirkondlike rühmade ja asjakohaste sidusrühmadega;

               ·otsustab, et töörühm arutab oma esimesel kohtumisel rühma liikmete töö korralduse küsimusi;

               ·palub peasekretäril korraldada ÜRO Keskkonnaprogrammi (UNEP) poolne tugi rühma tööks, sekretariaaditeenuste osutamiseks ning olulise taustateabe ja asjakohaste dokumentidega varustamiseks;

               ·palub UNEPil aidata pidada konsultatsioone eri sidusrühmadega, et koguda teavet ülemaailmse keskkonnapakti põhielementide jaoks;

               ·soovitab, et valitsustevaheline avatud töörühm lõpetab oma töö hiljemalt 2020. aastal.

                  Pakti koostajad on selge sõnaga väljendanud, et läbirääkimiste käigus ei käsitata õigusekspertide tehtud tööd esialgse kavandina.

                  Prantsusmaa delegatsioon teavitas Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Komisjoni kõnealusest algatusest rahvusvaheliste keskkonnaküsimuste töörühma (WPIEI-Global) kohtumistel, tehes seda esimest korda 2017. aasta septembril.

               2.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

                   Arvestades, et teada on vaid algatuse üldeesmärgid ja pakti teksti kavandil, mille on õiguseksperdid koostanud, puudub praegu ametlik staatus, oleks algatuse üle konsulteerimisest vähe kasu. 15. veebruaril 2018 avaldati tegevuskava, milles selgitati sidusrühmadele, miks käesolev nõukogu otsuse vastuvõtmise soovitus koostatakse ja mis on selle eesmärk. Sidusrühmadel oli nelja nädala jooksul pärast tegevuskava avaldamist võimalik tagasisidet anda. Kodanike ja sidusrühmadega konsulteeritakse pärast seda, kui peaassamblee on protsessi ametlikult algatanud. Kui kõnealune uus rahvusvaheline õigusakt on ÜRO töörühmas valmimas, kasutatakse kõiki sobivaid konsulteerimisviise. Asjakohased sidusrühmad on liikmesriikide ametiasutuste esindajad, vabaühendused, ELi riikide kodanikud ja üldsus ning olenevalt läbirääkimiste käigust võib-olla ka muud sidusrühmad.

                  Samuti ei ole tehtud mõju hindamist, sest läbirääkimiste täpne ulatus ja sisu on veel kindlaks määramata. ELi osalemise eesmärk on saavutada kõnealuse rahvusvahelise õigusakti võimalikult suur kooskõla asjakohaste ELi ja muude rahvusvaheliste õigusaktidega.

               3.SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG

                  Käesoleva soovituse eesmärk on saada komisjonile nõukogult volitus pidada ELi nimel tulevase ülemaailmse pakti üle läbirääkimisi. Õiguslik alus, mille põhjal nõukogu annab volituse läbirääkimisi alustada, on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               Pakti reguleerimisese peaks suures osas kuuluma ELi poliitikavaldkondadesse ja pädevusse, eriti keskkonnakaitse valdkonnas (artikli 192 lõige 1), ning ELi õiguse kohaselt ei ole läbirääkimisi võimalik pidada ilma ELi osaluseta.

               Rahvusvahelise ja ELi õiguse kohased keskkonnakaitse-eeskirjad peavad püsima ühtsed ning seepärast on vaja võtta meede ELi toimimise lepingu artikli 216 lõike 1 kohaselt, et kaitsta ELi õiguse terviklikkust.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi ülemaailmse keskkonnapakti üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liit on paljude mitmepoolsete keskkonnalepete osaline ning aitab neid oma sise- ja välispoliitika ja õigusaktide kaudu tulemuslikult rakendada.

               (2)ÜRO Peaassamblee võttis [kava kohaselt 2018. aasta märtsis – lisada kuupäev] vastu resolutsiooni „Ülemaailmse keskkonnapakti väljatöötamine, et tugevdada rahvusvahelise keskkonnaõiguse rakendamist“ [kontrollida lõplikku pealkirja, lisada viide], millega moodustatakse [valitsustevaheline] avatud töörühm, kes peab läbirääkimisi ülemaailmse keskkonnapakti (edaspidi „pakt“) üle, ning milles on otsustatud, et [valitsustevaheline] avatud töörühm tuleb kokku alates 2018. aastast.

               (3)Aluslepingu artiklis 191 on sätestatud liidu pädevus keskkonnavaldkonnas. Et kaitsta liidu õiguse terviklikkust ning tagada rahvusvahelise ja liidu õiguse kohaste keskkonnakaitse-eeskirjade kooskõla, on vaja liidul osaleda pakti üle peetavates läbirääkimistes.

               (4)Seepärast tuleks komisjonile anda luba alustada läbirääkimisi liidu nimel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse pidama liidu nimel läbirääkimisi ülemaailmse keskkonnapakti üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,19.3.2018
            COM(2018) 138 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi ülemaailmse keskkonnapakti üle

               LISA

               Ülemaailmse keskkonnapakti (edaspidi „pakt“) üle peetavatel läbirääkimistel püüab komisjon tagada, et

               –
                     pakt lisab olulist väärtust kehtivatele rahvusvahelistele keskkonnaõigusaktidele ja hõlbustab nende rakendamist;

               –
                     pakti sätted on kooskõlas asjakohase liidu õigusega ja asjakohaste mitmepoolsete lepetega, mille osaline liit on;

               –
                     [valitsustevahelise] avatud töörühma töömeetodid võimaldavad liidul rühma aruteludes osaleda;

               –
                     pakt sisaldab asjakohaseid sätteid, mis võimaldavad liidul pakti osaliseks saada ja täielikult osaleda kõigis selle rakendamiseks loodud mehhanismides.

               Komisjon tagab, et läbirääkimiste pidamisel konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu]. Komisjon annab nõukogule korrapäraselt aru läbirääkimiste tulemuste kohta.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel Maroko Kuningriigiga läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu muutmiseks ja protokolli sõlmimiseks

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Komisjon teeb ettepaneku pidada läbirääkimisi, et teha Euroopa ühenduste ja Maroko Kuningriigi vahelisse kalandusalasesse partnerluslepingusse muudatus ning sõlmida kõnealuse lepingu rakendamise protokoll, et lepingu rakendamine vastaks liidu laevade vajadustele ning oleks kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               Käesolev ettepanek põhineb otsusel, mille Euroopa Liidu Kohus tegi 27. veebruaril 2018 juhtumis C-266/16 (Western Sahara Campaign UK) ja milles ta leiab, et Lääne-Sahara territooriumi ümbruse veed ei kuulu kõnealuses kalanduslepingus osutatud kalapüügipiirkonda.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Kehtiv Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vaheline kalandusalane partnerlusleping jõustus 28. veebruaril 2007
                  1
               . Seda partnerluslepingut rakendati kahe sellele järgnenud protokolliga, mille alusel võimaldati liidu laevadel püüda pelaagilisi ja põhjalähedasi liike Maroko kalapüügipiirkonnas kuni 14. detsembrini 2011, mis on teise rakendusprotokolli denonsseerimiskuupäev, sest parlament ei andnud oma nõusolekut protokolli sõlmimiseks. Euroopa Parlament seadis kahtluse alla kavandatava vahendi jätkusuutlikkuse, kulutõhususe ja rahvusvahelise õiguspärasuse. Kolmas protokoll, milles võeti arvesse Euroopa Parlamendi tõstatatud küsimusi, sõlmiti 2014. aastal
                  2
                ja selle kehtivus lõpeb 14. juulil 2018.

               Kalandusalane partnerlusleping Marokoga võimaldab 11 liikmesriigi laevadel püüda kuude püügikategooriasse kuuluvaid kalu, sh väikseid pelaagilisi, põhjalähedasi ja pika rändega liike. Maroko kalapüügipiirkond on põhjapiir C-rühma väikeste pelaagiliste liikide
                  3
                levikualale, mis hõlmab Mauritaania, Senegali ja Guinea-Bissau vesi; kõik need riigid on kaasatud kahepoolsete säästva kalapüügi partnerluslepingute võrgustikku.

               Säästva kalapüügi partnerluslepingud aitavad saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil ning tagada, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja nõuetel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel. Samuti aitavad säästva kalapüügi partnerluslepingud tugevdada Euroopa Liidu positsiooni rahvusvahelistes ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, eelkõige Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT). Säästva kalapüügi partnerluslepingud tuginevad parimatele olemasolevatele teadusnõuannetele ja aitavad parandada rahvusvaheliste meetmete järgimist, sh võitluses ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu.

               Erilist tähelepanu pööratakse Marokole kalavarude säästvaks majandamiseks antava rahalise toetuse kasutamisele, võttes eelkõige arvesse Euroopa Kontrollikoja 2015. aasta 11. eriaruandes säästva kalapüügi partnerluslepingute kohta esitatud soovitusi.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Läbirääkimised Maroko Kuningriigiga sõlmitava säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli üle on kooskõlas naaberriikide suhtes võetavate ELi välispoliitiliste meetmetega ning vastavad liidu eesmärkidele austada demokraatlikke põhimõtteid ja inimõigusi.

               Arvestades Euroopa Liidu Kohtu eelnimetatud otsust, tuleb täpsustada lepingu geograafilist kohaldamisala.

               EL on seisukohal, et kahepoolseid lepinguid Marokoga on teatavatel tingimustel võimalik laiendada Lääne-Saharale.  Samas ollakse arvamusel, et mis tahes kokkulepe on ajutine, kuni asjaomane konflikt lahendatakse ÜROs ja kooskõlas asjakohaste ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonidega.

               Kogu läbirääkimisprotsessi käigus konsulteeritakse kõigi komisjoni huvitatud talitustega, Euroopa välisteenistusega ja pädevate ELi delegatsioonidega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) viienda osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikkel 218, milles käsitletakse läbirääkimiste pidamise korda ja lepingute sõlmimist ELi ja kolmandate riikide vahel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ei ole asjakohane, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

               Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

               Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Komisjon tegi 2017. aastal järelkontrolli/eelhindamise, mille käigus vaagiti Maroko Kuningriigiga sõlmitud kalandusprotokolli uuendamise võimalusi. Hindamise järeldused on esitatud komisjoni talituste töödokumendis
                  4
               .

               Hindamisaruandes jõuti järeldusele, et ELi laevastik on väga huvitatud kalapüügi jätkamisest Maroko vetes. Protokolli uuendamine aitaks tugevdada kõnealuse piirkonna kalanduse seiret, kontrolli ja selle üle peetavat järelevalvet ning tõhustada piirkonna kalamajandust. Hindamisest selgus, et protokolli uuendamine oleks kasulik ka Maroko jaoks, võttes arvesse protokolli alusel makstavat rahalist toetust, millega panustatakse Maroko kalandussektori arengu strateegia „Halieutis“ rakendamisse. Maroko on väljendanud huvi alustada ELiga läbirääkimisi protokolli uuendamise üle.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Hindamise raames konsulteeriti huvitatud sidusrühmadega, sh tööstusharu esindajate ja kodanikuühiskonna organisatsioonidega, eelkõige kaugpüügi nõuandekomisjonis.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei ole asjakohane

               •Mõju hindamine

               Ei ole asjakohane

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Ei ole asjakohane

               •Põhiõigused

               Otsuse kavandatavas lisas esitatud läbirääkimisjuhistega soovitatakse anda volitused läbirääkimiste alustamiseks ning lisada säte, mis võimaldab inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise korral protokolli peatada.

               4.MÕJU EELARVELE

               Uue protokolli mõju eelarvele on seotud rahalise toetuse maksmisega Maroko Kuningriigile. Asjaomased eelarveeraldised tuleb igal aastal kulukohustuste ja maksete assigneeringutena lisada säästva kalapüügi partnerluslepingute eelarvereale (11 03 01) ning need peavad olema kooskõlas 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku finantsplaneeringuga. Iga-aastased kulukohustuste ja maksete summad, sh reservi eelarverida aasta alguses veel jõustumata protokollide jaoks, määratakse kindlaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus
                  5
               .

               Läbirääkimised peaksid lõppema enne kehtiva protokolli kehtivusaja lõppu, s.t 14. juuliks 2018.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               Läbirääkimisi on kavas alustada 2018. aasta esimeses kvartalis.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Komisjon soovitab järgmist:

               – nõukogu peaks volitama komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi, et muuta Maroko Kuningriigiga sõlmitud kalandusalast partnerluslepingut ning sõlmida protokoll;

               – ELi esindajaks kõnealustel läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

               –  komisjon peaks läbirääkimisi pidades konsulteerima erikomiteega, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingus;

               – nõukogu peaks heaks kiitma käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel Maroko Kuningriigiga läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu muutmiseks ja protokolli sõlmimiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               arvestades, et Maroko Kuningriigiga tuleks alustada läbirääkimisi, et muuta Euroopa ühenduste ja Maroko Kuningriigi vahelist kalandusalast partnerluslepingut
                  6
                ning sõlmida kõnealuse lepingu rakendamise protokoll,

               arvestades, et on oluline jätkata Euroopa Liidu ja Maroko Kuningriigi vahel aastate jooksul välja kujunenud kalanduspartnerlust seda katkestamata ning samas kindlustada asjakohased tagatised inimõiguste kaitseks ja säästvaks arenguks asjaomastel territooriumidel,

               arvestades, et liit toetab ÜRO pingutusi, et leida vastastikku tunnustatud poliitiline lahendus, mis viiks Lääne-Sahara rahva enesemääramiseni viisil, mis vastab ÜRO põhikirjas väljendatud eesmärkidele ja põhimõtetele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Komisjoni volitatakse alustama läbirääkimisi Maroko Kuningriigiga, et muuta Euroopa ühenduste ja Maroko Kuningriigi vahelist kalandusalast partnerluslepingut ning sõlmida kõnealuse lepingu rakendamise protokoll.

               2.Läbirääkimisrühma, kuhu kuulub ka liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja, juhib Euroopa Komisjon.

                Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse nõukogu ELi välise kalanduspoliitika töörühmaga konsulteerides ja käesoleva otsuse lisa kohaseid nõukogu läbirääkimisjuhiseid järgides.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 78, 17.3.2007, lk 31.

                     (2)

                        ELT L 349, 21.12.2013, lk 1.

                     (3)

                        Vastavalt kasutatavale teaduslikule liigitusele.

                     (4)

                        Evaluation rétrospective et prospective du Protocole à l'accord de partenariat dans le domaine de la pêche durable entre l'Union européenne et le Royaume du Maroc. Lõpparuanne, september 2017 (F&S, Poseidon and Megapesca).

                     (5)

                        Peatükk 40 (reservi eelarverida 40 02 41) kooskõlas mitmeaastast finantsraamistikku käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega (2013/C 373/01).

                     (6)

                        ELT L 141, 29.5.2006, lk 4.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,21.3.2018
            COM(2018) 151 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus:
            nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel Maroko Kuningriigiga läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu muutmiseks ja protokolli sõlmimiseks

               LISA

               Läbirääkimisjuhised

               Läbirääkimiste eesmärk on muuta Euroopa ühenduste ja Maroko Kuningriigi vahelist kalandusalast partnerluslepingut ning sõlmida kõnealuse lepingu protokoll kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               Et edendada uue protokolli abil säästvat ja vastutustundlikku kalapüüki, kindlustada rahvusvahelise õiguse range järgimine ning tagada ELi ja Maroko Kuningriigi vastastikune kasu, püütakse komisjoni läbirääkimistel saavutada järgmist:

               ·näha ette juurdepääs kehtiva lepingu ja protokolli kohaldamisalasse kuuluvatele vetele ja Lääne-Sahara mitteautonoomse territooriumi ümbruse vetele ning vajalikud load ELi laevadele, millel püütakse väikesi pelaagilisi, põhjalähedasi ja pika rändega liike nendes vetes, ning seega muu hulgas säilitada ELi ettevõtjatele kättesaadav säästva kalapüügi partnerluslepingute võrgustik;

               ·toetada ÜRO peasekretäri pingutusi, et leida lahendus, mis viiks Lääne-Sahara rahva enesemääramiseni viisil, mis vastab ÜRO põhikirjas väljendatud eesmärkidele ja põhimõtetele;

               ·võtta arvesse parimaid olemasolevaid teadusnõuandeid ja asjakohastes piirkondlikes kalavarude majandamise organisatsioonides vastu võetud asjaomaseid majandamiskavasid, et tagada keskkonda säästev kalapüük ning edendada ookeanide majandamist rahvusvahelisel tasandil. Püük peaks hõlmama ainult olemasolevaid kalavarusid, arvestades kohaliku laevastiku püügivõimsust ning pöörates erilist tähelepanu asjaolule, et tegemist on piirialade või pika rändega liike sisaldavate kalavarudega;

               ·omandada lubatud kogupüügi ülejäägist ELi laevastiku huvidele täielikult vastav asjakohane osa, kui nende varude vastu tunnevad huvi ka teised välisriikide laevastikud, ning tagada samade tehniliste tingimuste kohaldamine kõigi välisriikide laevastike suhtes;

               ·tagada, et juurdepääs kalavarudele põhineb ELi laevastiku tegevusel asjaomases piirkonnas, võttes samas arvesse uusimaid ja parimaid saadaolevaid teaduslikke hinnanguid;

               ·luua dialoog, et tugevdada valdkondlikku poliitikat, toetamaks vastutustundliku kalanduspoliitika rakendamist kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses püügitegevuse juhtimisega, võitlusega ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu, püügitegevuse kontrollimise, seire ja järelevalvega ja teaduslike nõuannetega, ning edendada töökohtade loomist, aidates seega muu hulgas kõrvaldada väljarände algpõhjuseid;

               ·lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise tagajärgede kohta;

               ·lisada säte ELi laevastiku eelisjuurdepääsu kohta püügiülejäägile ning samade tehniliste ja rahaliste tingimuste kohaldamise kohta kõigi välisriikide laevastike suhtes;

               ·näha ette asjakohased mehhanismid tagamaks, et komisjoni teavitatakse piisavalt lepingust ja protokollist tulenevate sotsiaal-majanduslike hüvede geograafilise ja sotsiaalse jaotamise otsustest ning teda kaasatakse neisse piisavalt, et komisjon saaks tagada lepingu ja protokolli kasu asjaomasele rahvale;

               ·lisada läbivaatamisklausel, et oleks võimalik arvesse võtta vastastikku tunnustatud poliitilist lahendust, mis viiks Lääne-Sahara rahva enesemääramiseni viisil, mis vastab ÜRO põhikirjas väljendatud eesmärkidele ja põhimõtetele;

               peale selle tuleb silmas pidada järgmist:

               ·allkirjastamise ajal hindab komisjon säästva kalapüügi partnerluslepingu ja selle protokolli võimalikku mõju kestlikule arengule, pidades eelkõige silmas asjaomasele rahvale toodavat kasu ja asjaomaste territooriumide loodusvarade kasutamist;

               ·komisjon peaks tagama, et ajal, mil ta teeb ettepaneku lepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta, on lepinguga seotud rahvast piisavalt kaasatud;

               ·et vältida püügitegevuse katkemist, peaks uus protokoll sisaldama sätet, millega nähakse ette protokolli ajutine kohaldamine.

               Protokollis tuleks eelkõige määrata kindlaks järgmised aspektid:

               ·Euroopa Liidu laevadele tagatavad kalapüügivõimalused püügiliikide kaupa,

               ·rahaline hüvitis ja selle maksmise tingimused ning

               ·mehhanismid, mis on ette nähtud valdkondliku toetuse tõhusaks rakendamiseks ja korrapäraseks seiramiseks.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2018
            COM(2018) 403 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2018. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2018. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)22. novembril 2017 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2018) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 22. märtsil 2018 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 22. novembril 2017 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Tšehhi Vabariiki ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2018. aasta aruanne Tšehhi Vabariigi kohta
                  4
                avaldati 7. märtsil 2018. Selles hinnati Tšehhi Vabariigi edusamme nõukogu poolt 11 juulil 2017 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)Tšehhi Vabariik esitas 30. aprillil 2018 oma 2018. aasta riikliku reformikava ja 2018. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (5)Tšehhi Vabariigi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsuse 2018. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks nominaalne eelarvepositsioon olema 2018.–2021. aastal ülejäägis. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurne eelarvepuudujääk 1,0 % SKPst – täidetakse kogu programmiperioodi kestel endiselt varuga. 2018. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema ja olema 2021. aastal 29,9 % SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud riskid tunduvad olevat üldjoontes tasakaalus ning oodata on avaliku sektori investeeringute taastumist ja avaliku sektori palkade kasvu. Komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi kohaselt väheneb struktuurne eelarvepositsioon 2018. aastal ligikaudu 0,9 %ni SKPst ja 2019. aastal 0,2 %ni SKPst ning ületab seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Tšehhi Vabariik täidab 2018. ja 2019. aastal prognoosi kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (6)Pikas perspektiivis on Tšehhi Vabariigi eelarve jätkusuutlikkusega seotud riskid keskmised. Kuna rahvastiku vananemisega seotud kulud tekitavad tervishoiu ja pikaajalise hoolduse valdkonnas survet, on eriti oluline muuta pensionisüsteemi. Rahvastiku vananemisega seotud kulutuste ajakohastatud prognoosid osutavad kulutuste kiiremale suurenemisele, kui seda eeldati 2015. aasta aruandes rahvastiku vananemise kohta. Pensionikulud, mis 2016. aastal olid 8,2 % SKPst, peaksid 2070. aastaks suurenema 10,9 %ni SKPst. Pensionikulude prognoositav oodatust kiirem suurenemine on peamiselt seotud seadusjärgse pensionieaga, milleks on 65 aastat. Oodatava eluea ja seadusjärgse pensioniea seostamine ei toimu automaatselt, vaid valitsus vaatab alates 2019. aastast seadusjärgse pensioniea iga viie aasta tagant läbi. Kuna see on jäetud valitsuse otsustada, ei võeta praegustes pensionikulude prognoosides seadusjärgse pensioniea läbivaatamisi arvesse. Lisaks on pensionide indekseerimise valem nüüd hulga soodsam ja selles kasutatakse reaalpalkade tõusu näitajana eelneva 33 % asemel nüüd 50 %. Nende muudatuste mõju kulutustele 2070. aastaks on kokku 2 protsendipunkti SKPst. Praegu arutatavad muud muudatused, nagu põhipensioni summa suurendamine ja suuremad pensionid vanematele pensionäridele, halvendavad samuti jätkusuutlikkuse näitajaid. Avaliku sektori kulutused tervishoiule peaksid pikemas perspektiivis prognooside kohaselt suurenema 1,1 protsendipunkti võrra SKPst ja ületama Euroopa Liidu keskmiseks suurenemiseks prognoositavat 0,9 protsendipunkti SKPst. See annab märku ressursside ebatõhusast kasutamisest ambulatoorses ja statsionaarses ravis.

               (7)2017. aasta alguses vastu võetud uue vastutustundliku eelarvepoliitika seadusega on Tšehhi Vabariigi eelarveraamistikku suuresti tugevdatud ja moodustatud sõltumatu eelarvenõukogu. Praegu on talitustevahelises märkuste esitamise etapis sõltumatute auditite seaduse eelnõu, millega on kavas üle võtta seni üle võtmata nõukogu direktiiv 2011/85/EL.

               (8)Tšehhi keskpank võib kehtestada makrotasandil hüpoteeklaenude soovituslikud piirmäärad, aga tema volitused karistusi määrata on piiratud, sest tal puudub ametlik pädevus karistusi täitmisele pöörata. Ehkki Tšehhi pangad peavad üldiselt teatavatest piirmääradest kinni, ei järgi nad Tšehhi keskpanga 2016. aasta suuniseid siiski täiel määral. Seadusega kehtestatud siduvad piirmäärad aitaksid nendest kinnipidamist pankade seas tõenäoliselt suurendada ning see aitaks tagada finantsstabiilsuse ja vähendada laenuvõtjate riske. 2018. aastal tuleb parlamendis eeldatavasti arutusele Tšehhi keskpanga seaduse muutmise seadus.

               (9)Tšehhi Vabariigil on endiselt probleeme riigihangete läbipaistvuse ja tõhususe parandamise ning korruptsiooni ennetamisega. Ehkki riigihangete raamistiku parandamiseks on astutud teatavaid samme, valmistab konkurentsi tase endiselt probleeme, sest peaaegu pool avalikest hangetest lõpeb ühe pakkumusega menetlusega. Samal ajal on elektrooniliste menetluste kasutamise kohustuse kehtestamisel potentsiaal läbipaistvust ja tõhusust suurendada. Tšehhi ametiasutused on investeerinud elektrooniliste riigihangete platvormi, mis peaks muutuma üha kasutajasõbralikumaks ja usaldusväärsemaks ning täiendama Tšehhi turgu teenivaid erasektori platvorme. Haldustõkete ning koondatud ja strateegilise tähtsusega riigihangete potentsiaali ärakasutamiseks tuleb siiski veel palju teha, ent see aitaks avaliku sektori raha otstarbekamalt kasutada. Nii kesk- kui ka kohaliku tasandi ametiasutused on teinud sihipäraseid algatusi, et koolitada riigihangetega tegelevaid töötajaid. Sellele vaatamata valmistab endiselt suuri probleeme ühishangete meetmete ettevalmistamine ja eksperditeadmiste hankimine teatavates valdkondades. Lisaks tekitab nii ettevõtjatele kui ka üldsusele muret korruptsioon ja altkäemaksude võtmine. Mitu korruptsioonivastase strateegia peamist reformi on küll vastu võetud, aga teatavates valdkondades ei ole veel ühtegi sammu astutud.

               (10)Riigi e-valitsus toimib Euroopa Liidu keskmist kehvemini, aga asjakohased seadusandlikud meetmed, millega püütakse tagada selliste teenuste juurdepääsetavust ja suurendada nende kättesaadavust, on juba vastu võetud. 2018. aastal peaks tehtama mõned suuremad algatused, aga nende edu sõltub ametiasutuste suutlikkusest inimeste teadlikkust suurendada ja sellest, kas nad on võimelised pakkuma kasutajasõbralikke lahendusi.

               (11)Investeeringuid pärsib teatavat laadi haldus- ja regulatiivne koormus, mis on peamiselt seotud ehituslubade ja maksustamise keerukusega. Tuleb siiski tunnistada, et ametiasutused on vastu võtnud ehitusseaduse muudatuse, millega on lihtsustatud ehituslubade andmise menetlust, sest keskkonnamõju hindamine on nüüd lisatud piirkondadeks jagamise otsuse tegemise või piirkondadeks jagamise ja ehitamise ühisloa andmise menetlusse. Paraku ei ole selge, kas see aitaks menetlusi ühtlustada ka suurte taristuprojektide puhul, sest paljud muud load ei ole ühisloa andmise süsteemi kaasatud. Parlamendis arutatakse praegu transporditaristu ehitamist reguleeriva kehtiva seaduse muutmist. Kuigi maksusüsteemi on muudetud, et maksude kogumist parandada, on maksude reguleerimine ja maksumäärad nihkunud ettevõtlusega tegelemist häirivate probleemide esirinda. Uus valitsus on teatanud võimalikest muudatustest, millega on kavas suurendada läbipaistvust ja lihtsustada maksusüsteemi, ning jätkab pooleliolevat tööd tulumaksunormide ajakohastamiseks. Nõuete täitmise kulud on pisut suurenenud ja ületavad endiselt Euroopa Liidu keskmist. Ehkki käibemaksu kontrolliaruanne on aidanud saada täiendavat maksutulu, on see ühtlasi pikendanud aega, mis kulub maksunõuete täitmisele. Hoolimata maksuseadustiku järgimiseks kuluvate tundide arvu märkimisväärsest vähendamisest võrreldes varasemaga, asub Tšehhi Vabariik sellel skaalal endiselt suurema tundide arvuga riikide hulgas. Käibemaksusüsteemi keerukust võivad lisaks sellele eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks veelgi suurendada uued vähendatud käibemaksumäärad.

               (12)Tšehhi majandus liigub teadmistemahuka tegevuse suunas, ent hästitoimiva teadus- ja innovatsioonisüsteemi väljaarendamist takistab endiselt mitu kitsaskohta. Ettevõtjate teadus- ja arendustegevuse investeeringud on suurenenud peamiselt tänu välismaistele otseinvesteeringutele. Kodumaiste ettevõtjate kulutused teadus- ja arendustegevusele on viimase kahe aasta jooksul kahanenud. Vaatamata sellele, et avalik sektor on teadus- ja arendustegevusse kõvasti investeerinud, püsib Tšehhi Vabariigi avaliku sektori teadusbaasi kvaliteet paraku alla keskmise. Teadusasutuste ja ettevõtjate vaheliste sidemete loomiseks ning avaliku sektori teadusbaasi toimimise parandamiseks on vastu on võetud konkreetseid poliitikameetmeid, aga nendega ei ole seni saavutatud piisavaid tulemusi ja reformid ei ole veel täielikult rakendatud. Lisaks on teadus- ja innovatsioonipoliitika juhtimine endiselt killustunud.

               (13)Pidades silmas süvenevaid kitsaskohti Tšehhi tööturul, on kvaliteetsel ja kaasaval haridusel ja koolitusel aina suurem tähtsus. Haridustulemusi mõjutab endiselt tugevasti õpilaste sotsiaal-majanduslik taust. Kaasava hariduse meetmed tuleb täielikult rakendada, pidades eriti silmas roma lapsi. Kvalifitseeritud õpetajate vähesus ja demograafilised väljavaated osutavad sellele, et pedagoogilise personali värbamine ja säilitamine võib muutuda üha keerulisemaks. Parlament ei ole vastu võtnud õpetajatele suunatud uusi karjäärisüsteeme, mille raames oleksid omavahel seotud pidev kutsealane areng, karjäär ja palk. Võrreldes teiste kolmanda taseme hariduse omandanud töötajatega, on õpetajate palgad endiselt madalad, aga eelolevatel aastatel kavatsetakse palku tõsta. Õpetaja elukutse ei ole seetõttu andekate noorte hulgas kuigi populaarne. Hariduse kaasavamaks muutmise reformi edu (reform algatati 2016. aastal Euroopa Sotsiaalfondi toel) sõltub sellest, kas riik on võimeline seda piisavalt ja kestlikult rahastama, kas õpetajatele ja abiõpetajatele pakutakse täiendavalt koolitusi ning kas suudetakse suurendada üldsuse teadlikkust kaasava hariduse eelistest.

               (14)Olukord Tšehhi Vabariigi tööturul on hea. Tööhõive on viimasel kuuel aastal pidevalt suurenenud ja tööpuudus tunduvalt vähenenud. Sellele vaatamata ei kasutata seni piisavalt ära naiste, väheste oskustega isikute ja puuetega inimeste potentsiaali. Tööjõupuuduse suurenedes on selliste inimeste tööjõus osalemise määra suurendamine eriti oluline. Naiste ja meeste tööhõive erinevus ning sooline palgalõhe püsivad endiselt suured, ehkki hiljuti on võetud meetmeid vanemapuhkuse paindlikumaks muutmiseks ja lastehoiuasutuste arvu suurendamiseks. Naiste tööhõive määr jääb meeste omale kõvasti alla. Tööjõus osalemise määra mõjutab endiselt tugevasti emadus, mille lisanduvad veel taskukohaste lastehoiuteenuste vähesus, pikk vanemapuhkus, paindliku tööaja korralduse vähene kasutamine ja pikaajalise hoolduse pakkumise nappus. 2016. aastal käis ametlikes lastehoiuasutustes vaid 4,7 % alla kolmeaastastest lastest. Ehkki väheste oskustega isikud moodustavad ainult väikese osa elanikkonnast, on nende tööhõive määr keskmise ja kõrge kvalifikatsiooniga töötajate omast tunduvalt madalam. Samamoodi jääb allapoole Euroopa Liidu keskmist puuetega inimeste tööhõive määr, ning seda hoolimata rekordiliselt madalast üldisest töötuse määrast ja tööturul valitsevast tööjõupuudusest. Selline olukord peaks motiveerima kasutama ka puuetega inimeste potentsiaali. Avalikud tööturuasutused ei ole praegu oma piiratud suutlikkuse tõttu võimelised pakkuma tööotsijatele piisavat, individuaalset ja püsivat toetust. Seni tööturult kõrvale jäänud rühmade osalemist aitaksid edendada avalike tööturuasutuste teavitustöö ja aktiivsuse suurendamise meetmed ning tõhusad ja suunatud aktiivsed tööturumeetmed ja personaalsed teenused. Tööturule juurdepääsu aitaksid parandada oskuste (sealhulgas digitaaloskuste) täiendamise algatused.

               (15)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Tšehhi Vabariigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta lähenemisprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Tšehhi Vabariigile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Tšehhi Vabariigi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (16)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, et Tšehhi Vabariik täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid,

               SOOVITAB Tšehhi Vabariigil võtta 2018. ja 2019. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Parandada eelarve ja eelkõige pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust. Kõrvaldada puudused riigihangete korraldamises, võimaldades eelkõige rohkem kvaliteedipõhist konkurentsi ja rakendades korruptsioonivastaseid meetmeid.

               2.Vähendada investeerimisega seotud halduskoormust, kiirendades sealhulgas ehitustöödeks vajalike lubade andmise menetlusi. Kõrvaldada teadus- ja arendustegevust ning innovatsiooni takistavad kitsaskohad, suurendades eeskätt kodumaiste ettevõtjate innovatsioonisuutlikkust. Tugevdada haridussüsteemi suutlikkust pakkuda kvaliteetset ja kaasavat haridust ning suurendada õpetaja elukutse väärtust. Soodustada naiste, väheste oskustega isikute ja puuetega inimeste tööhõivet, suurendades muu hulgas aktiivse tööturupoliitika tõhusust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        COM(2018) 403 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 ja P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 202 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2018
            COM(2018) 421 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Portugali 2018. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Portugali 2018. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)22. novembril 2017 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2018) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 22. märtsil 2018 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 22. novembril 2017 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Portugali ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 22. märtsil 2018. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 14. mail 2018.

               (2)Kuna Portugali rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Portugal tagama allpool esitatud soovitustes 1–3 kajastuva euroala majanduspoliitilise soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)7. märtsil 2018 avaldati 2018. aasta riigiaruanne Portugali kohta
                  5
               . Selles hinnati Portugali edusamme nõukogu poolt 11. juulil 2017 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 7. märtsil 2018
                  6
               . Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Portugalis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige netoväliskohustuste suur maht, era- ja valitsemissektori kõrge võlatase ning viivislaenude suur osakaal põhjustavad tootlikkuse väikse kasvu tingimustes haavatavust. Netoväliskohustuste kohandamiseks tuleb tagada konservatiivne jooksevkonto saldo ja konkurentsivõime kasv. Varasem kõrge erasektori võla suhe langeb jätkuvalt tänu taastunud nominaalkasvule ja pisut negatiivsetele krediidivoogudele ning valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks finantsvõimenduse vähendamise püsiva vajaduse kontekstis prognooside kohaselt vähenema. Finantssektori sekkumised aitasid vähendada stabiilsusriske, ehkki pankade kasumlikkus püsib madalana ja mittetöötav laenude maht, mis küll väheneb, suurena. Tootlikkuse kiirem kasv on esmatähtis konkurentsivõime parandamise, finantsvõimenduse vähendamise ja kasvupotentsiaali suurendamise seisukohast. Töötuse tase on viimastel aastatel langenud. Jätkuvalt on poliitikalünki, eelkõige viivislaenude vähendamiseks ja ettevõtluskeskkonna parandamiseks kavandatud meetmete rakendamisel. Tuleb jälgida mitme reformikava (sealhulgas tööturu killustatuse vähendamise meetmed ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamiseks suunatud eelarve- ja struktuurireformid) vastuvõtmist ja rakendamist.

               (4)27. aprillil 2018 esitas Portugal oma 2018. aasta riikliku reformikava ja 2018. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kindlalt vähenema. Portugali riiklik reformikava sisaldab kohustusi nii lühikeseks kui ka keskpikaks perioodiks ning hõlmab 2018. aasta riigiaruandes tuvastatud probleemide lahendamist. Eelkõige on selles kuulutatud välja meetmed kvalifikatsioonide ja innovatsiooni valdkonnas, mis võivad suurendada tootlikkust ja tõsta Portugali ekspordi väärtust. Esitatud mittetöötav laenude vähendamise strateegia ja kindla kapitaliseerimise edendamise meetmed aitavad vähendada Portugali majanduse võlakoormust ja puhastada pankade bilansse. Üldiselt toetaks esitatud kavade tulemuslik rakendamine tasakaalustamatuse korrigeerimist.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  7
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  8
               .

               (6)Portugal suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavat osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 2018. aasta stabiilsusprogrammiga kavatseb Portugal viia 2018. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujäägi 0,7 %-le SKPst ja 2019. aastaks 0,2 %-le SKPst ning 2021. aastaks jõuda ülejäägini 1,4 % SKPst. Need plaanid ei hõlma võimalikke puudujääki suurendavaid pankade toetusmeetmeid alates 2019. aastast. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne ülejääk 0,25 % SKPst, on kavas saavutada 2020. aastaks. 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 122,2 %-le 2018. ja 118,4 %-le 2019. aastal ning jõudma 107,3 %-le 2021. aastal. 2018. aasta puhul on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium usutav, kuid järgnevatel aastatel optimistlik. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2018. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)Portugali 2018. aasta stabiilsusprogramm osutab, et 2017. aasta ulatuslikel metsa- ja maastikupõlengutel oli märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Eelkõige märgitakse stabiilsusprogrammis, et 2018. aasta eelarve hõlmab 0,07 % ulatuses SKPst erakorralisi ennetavaid meetmeid riigi territooriumi kaitsmiseks metsa- ja maastikupõlengute eest. Stabiilsusprogrammis on sätestatud ühekordseks liigitatud hädaolukordade ohjamise ja ärahoidmisega seotud kulud. Nende kulude integreeritud olemuse ja otsese seose tõttu 2017. aasta ulatuslike metsa- ja maastikupõlengutega, võib metsa- ja maastikupõlengute ärahoidmise kulusid lugeda „erakorralise sündmuse klausli“ kohaldamiseks. Komisjoni hinnangul ulatuvad ennetusmeetmete tõttu lubatud lisakulud 2018. aastal 0,07 %ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest pretsedenditult ulatuslikud metsa- ja maastikupõlengud on erakorraline sündmus, selle mõju Portugali riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Lõplik hinnang, sh rahastamiskõlblike summade kohta, antakse 2019. aasta kevadel Portugali ametiasutuste esitatud 2018. aasta tegelike andmete alusel.

               (8)11. juulil 2017 soovitas nõukogu Portugalil tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  9
                nominaalne kasvumäär ei ületaks 2018. aastal 0,1 %, mis vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele vähemalt 0,6 % SKPst. Samal ajal märgiti, et 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneval 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel tuleb eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Vastavalt komisjoni hinnangule Portugali majanduse elavnemise tugevusele, milles võeti arvesse Portugali kestlikkusprobleeme, ja mis koostati hinnangu raames riigi eelarvekava projektile, ei ole selles suhtes mingeid muid elemente vaja arvestada. Komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2018. aastal ning 2017. ja 2018. aasta kokkuvõttes kaldutakse sellest soovitatud kohandusest märkimisväärselt kõrvale.

               (9)Võttes arvesse, et Portugali prognoositav valitsemissektori võla suhe SKPsse on 60 % ja prognoositav SKP lõhe on 1,3 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude9 nominaalne kasvumäär 2019. aastal ületada 0,7 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames kohaldatava maatriksi kohasest nõudest. Kui poliitikat ei muudeta, on 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Samal ajal prognoositakse, et Portugal täidab 2018. ja 2019. aastal üleminekuaja võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on 2018. aastal vaja võtta meetmeid. Juhuslikke tulusid oleks mõistlik kasutada valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks vähendamiseks.

               (10)Valitsemissektori võla jätkusuutlikkuse tagamine sõltub eelarve jätkusuutlikust konsolideerimisest riigi rahanduse struktuurse puudujäägi vähendamise teel, mis saavutatakse tõhusama tulude kogumise ja kulude kontrolli abil. Siinjuures mängivad pearolli kulude kontrolli täiustamine, kohustuste kontrollimise seaduse tulemuslik kohaldamine, eelarveraamistiku seaduse range ja õigeaegne rakendamine ning pidev kulude läbivaatamine ja ratsionaliseerimine. Eelarve kavandamine ja täitmine on jätkuvalt arvestatav probleem, eelkõige tervishoiusektoris, kus püsib väga kõrge viivismaksete (võlgnevuste) tase, mis osutab raamatupidamisarvestuse kontrolli ja juhtimistavade puudustele. Eelarve jätkusuutlikuks konsolideerimiseks tuleks pöörata tähelepanu kasvavatele vananemisega seotud kuludele. Keskpikas perspektiivis võib oodata, et suuremad vananemisega seotud riskid on olulisel määral seotud pensionide rahastamise kuludega, samal ajal, kui pikas perspektiivis suureneb tervishoiukulude surve. Neid riske aitaksid leevendada pensionisüsteemi keskpika perioodi jätkusuutlikkuse parandamismeetmed koos igakülgse strateegiaga vananemisega seotud tervishoiukulude vähendamiseks.

               (11)Samamoodi saaks kulude kontroll, võla haldamine ja riigi osalusega ettevõtete üldise finantsilise kestlikkuse parandamine aidata olulisel määral kaasa riigi rahanduse struktuurseks täiustamiseks. Ehkki üldine netotulu on jätkuvalt negatiivne, on riigi osalusega ettevõtete majandustulemused viimastel aastatel üldiselt paranenud, v.a tervishoiusektor, kus need on halvenenud. Kõrgena püsib ka valitsussektoris võlas sisalduv avaliku sektori ettevõtete kogu konsolideerimata võlg, mis moodustas 2017. aasta lõpul 19,0 % SKPst. Võetakse meetmeid riigile kuuluvate ettevõtete seire täiustamiseks, kuid nende mõju peab veel ootama. Riigile kuuluvate ettevõtete praegune võla haldamise ja rekapitaliseerimise kava peaks vähendama võlgnevust ja intressikulusid, kuid stiimuleid saaks tõhustada, tagades piiratud eelarveliste ümberpaigutuste jaoks prognoositava ja läbipaistva raamistiku.

               (12)Koos majandustulemuste paranemisega jätkub ka Portugali tööturu elavnemine. 2017. aastal lisandus majandusse umbes 150 000 uut töökohta ning 20–64aastaste earühma tööhõive määr tõusis 2017. aastal 73,4 %-le, s.o kriisieelsele tasemele. Töötuse määr vähenes oluliselt ja on nüüd alla euroala keskmise. Pikaajalise töötuse määr, ehkki see on ikka veel suhteliselt suur, on samuti kiiresti vähenenud. Lisaks praegusele tööturupoliitikale, vabastustele sotsiaalkindlustusmaksetest ja avalikes tööturuasutuses kasutatavale tööotsijate isikustatud toetusmudelile kavandab Portugal rakendada 2018. aastal ühtsed tööhõive kontaktpunktid. See võiks mängida olulist rolli aktiveerimismeetmete ulatuse suurendamisel. Paranenud on ka vaesus- ja ebavõrdsuse näitajad. Vaesusriski või sotsiaalse tõrjutuse määr läheneb ELi keskmisele ning 20 % kõige vaesemate sissetulek on alates 2015. aastast suurenenud. Ometi on sissetulekute ebavõrdsus ikka veel suur. Pealegi on sotsiaalsete siirete (peale pensionide) tulemuslikkus inimeste vaesusest väljaaitamisel väike, miinimumsissetuleku kava piisavus (ehkki see on paranenud) jääb piiratuks ja eluaseme kättesaadavus on väikse sissetulekuga kodumajapidamiste jaoks üha suurem probleem.

               (13)Hoolimata püsitöökohtade arvu märkimisväärsele suurenemisele 2017. aastal, püsis ajutiste töötajate osatähtsus stabiilselt 22 % juures, mis oli endiselt üks ELi kõrgemaid tasemeid. 2017. aastal oli 82 % ajutistest töötajatest selles olukorras sunnitult. Samal ajal, kui üha enam inimesi liigub ajutistelt töökohtadelt püsivatele, jäävad ajutised töölepingud tööd leidvate töötute jaoks normiks. Peale selle suurenes kriisi ajal ajutiste ja püsitöötajate (niigi suur) palgalõhe. Püsitöökohtade (nt Contrato-Emprego) ja sotsiaalmaksetest vabastamise edendamise meetmed vastutasuks haavatavatesse rühmadesse kuuluvate inimeste töölevõtmise eest on osutunud tulemuslikuks, kuid nende ulatus piiratuks. Töökaitsealaste õigusaktide ja kohmakate kohtumenetluste mõningad aspektid võivad ikkagi heidutada sõlmimast tähtajatuid töölepinguid. Siiski ei kavandata praegu mingeid meetmeid vallandamiste õigusraamistiku läbivaatamiseks. Valitsus plaanib meetmeid tööturu killustatuse vähendamiseks kolmepoolsete arutelude kaudu sotsiaalpartneritega.

               (14)Täisealise elanikkonna üldine oskuste tase on üks madalamaid Euroopas ja see kahjustab riigi innovatsioonisuutlikkust ja konkurentsivõimet. See hõlmab digitaaloskusi: 2017. aastal oli üksnes 50 %-l 16-74aastastest põhilised või suuremad digitaaloskused [võrreldes ELi keskmisega 57 %). Seoses sellega algatatakse programme (eelkõige Qualifica ja riiklik digitaaloskuste algatus Incode 2030), kuid nende mõjusus töötajate põhiliste (arvutusoskus, kirjaoskus ja digitaaloskused) oskuste suurendamisel ja seeläbi tootlikkuse tõstmisel sõltuvad pakutava koolituse ulatusest ja kvaliteedist, ulatudes kaugemale üksnes oskuste tunnustamisest. Samal ajal, kui tõendid viitavad, et miinimumpalga hiljutine tõus (mis on 2014. aastast kokku 18,3 %) ei ole madala kvalifikatsiooniga töötajate tööhõive määra kahjustanud, põhjustas sellest mõjutatud töötajate arvu märkimisväärne kasv – 2017. aasta kolmandas kvartalis kuni 20,4 % – palgavahemiku kokkusurumise. See ähvardab vähendada palgavahet oskuste eest, eriti madala ja keskmise kvalifikatsiooniga töötajate vahel, mis vähendab madala kvalifikatsiooniga töötajate motivatsiooni investeerida haridusse ja koolitusse. Valitsus koos sotsiaalpartneritega jälgib pingsalt miinimumpalga muutumisi.

               (15)Haridussüsteemist varakult lahkumine püsib ELi keskmisest kõrgemana, kuid on vähenemas, seda osaliselt tänu õpiedu stimuleerimise ja väljalangemise määra vähendamise meetmetele. Õppetulemused jätkavad paranemist, kuid püsib mure võrdsete võimaluste pärast, sest kesiste tulemustega õpilaste osakaal alumises ja ülemises sotsiaalmajanduslikus kvartiilil erineb märkimisväärselt. Kolmanda taseme hariduse omandamine (30–34aastaste earühmas) vähenes 2016. aasta 34,6 %-lt 2017. aastal 33,9 %-le, mis on kaugelt alla riikliku 2020. aasta sihtarvu 40 %. Hoolimata loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduste ja matemaatika valdkonna erialade lõpetajate suurele tööalasele konkurentsivõimele, on nendele erialadele astujate arv väike.

               (16)Hoolimata Portugali teadus- ja innovatsioonisüsteemi positiivsele arengule viimastel aastatel, eelkõige inimressursi ja teadustulemuste koguse ja kvaliteedi mõttes, püsivad märkimisväärsed raskused ettevõtete ja teadusasutuste koostöö tugevdamise kultuuri ja tingimuste loomisel. Need hõlmavad tõkkeid teadmiste ja tehnoloogia siirdele, teadustulemuste turustamisele ja teaduskarjääre, mis ei stimuleeri teadlasi piisavalt otsima „ettevõtliku teadustöö“ ja koostöö võimalusi tööstusega. Täiendav teadlikkuse tõstmine ja intellektuaalomandi selguse suurendamine teadusasutuste ja äriringkondade suhetes võiks aidata kaasa lepinguliste kohustuste täitmise aja lühendamisele, teaduslike teadmiste rahaks muutmisele ning nende majanduspotentsiaali tõstmisele.

               (17)Rakendatakse laiapõhjalist strateegiat probleemse vara kiiremaks vähendamiseks. See aitas vähendada mittetöötavate laenude osatähtsust kõigi laenude hulgas 17,2 %-lt 2016. aasta lõpus 14,6 %-le 2017. aasta kolmandas kvartalis. Erilist muret tekitavad äriühingute mittetöötavad laenud, sest need moodustavad umbes kaks kolmandikku kõigist mittetöötavatest laenudest; endiselt on suur ka äriühingute mittetöötavate laenude osatähtsus kõigist laenudest – 26,6 %. Probleemse vara küsimuse lahendamine on väga oluline laenuvõimaluste vabastamiseks uute investeeringute ja kestliku arengu jaoks. Ometi jäävad maksejõuetute äriühingute suhtes kohaldatavad menetlused ja probleemse vara õhuke järelturg takistuseks mittetöötavate laenude osatähtsuse vähendamisel. Ehkki kapitali kasv koos kulude pideva vähendamisega parandab finantssektori väljavaateid, jäävad kasumlikkus madalaks, avatus riigi võlakohustustega seotud riskidele suureks ja kapitalipuhvrid nõrgaks.

               (18)Portugali majanduse suurimaks probleemiks jäävad rahastamisvõimalused ja kapital. Stabiilsete rahastamisvõimaluste, ja eriti omakapitali hankimist loetakse Portugali ettevõtjate üheks suurimaks probleemiks, mida raskendab veelgi finantsvõimenduse piiramise surve. Alternatiivsete rahastamisallikate tähtsus on suhteliselt väike. Viimastel aastatel on käivitatud uusi programme ja krediidiliine ning lihtsustatud ärikeskkonda, kuid ikkagi on veel parandamisruumi. Samal ajal püsib kõrgena mittetöötavate laenude ja ettevõtlussektori võlakoormus (mis on küll veidi vähenenud) ning investeerimiskeskkonnale tuleks kasuks kapitali suunamine tootlikumatesse äriühingutesse.

               (19)Hoolimata edusammudest kodanike ja ettevõtjate igapäevaelu mõjutavate valdkondadevaheliste küsimuste halduslikust lihtsustamisest, takistavad sektoripõhised regulatiivsed ja haldustõkked ikka veel investeerimist ja vahendite tõhusat jaotust. Seoses sellega oleks väga vajalikeks sektoripõhisteks reformideks menetluslike töövoogude muutmine, otsustamistähtaegade lühendamine, erandi tegemine vaikiva heakskiidu põhimõttest üksnes väga piiratud juhtudel ning selliste autoriseerimisskeemide väljavahetamine, mis nõuavad „vastutavatelt deklarantidelt“ rohkete dokumentide esitamist. Ehitussektori halduskulud tuleks viia sobivasse vahekorda tegelike kuludega. Konkurents avalikes hangetes on piiratud. Läbivaadatud riigihangete seadustiku eesmärk on edendada läbipaistvust, konkurentsi ja riigihankelepingute paremat haldamist. Seirata tuleks uute normide rakendamist, sh rangemate normide mõju otselepingute kasutamisele. Ehkki Portugali õigussüsteem jätkab tõhustumist, jääb probleemiks menetluste kestus halduskohtutes. Peale selle teevad ettevõtjatele ikka veel muret korruptsioon ja läbipaistvuse puudumine. Samal ajal, kui saavutati edu süüdistuste esitamisel korruptsiooni eest, ei ole jõupingutustel ausameelsuse kultuuri parandamiseks riiklikes institutsioonides seni piisavaid tulemusi olnud.

               (20)Regulatiivsed reformid on olnud pärast finantsabi programmi harvad ning selles kontekstis kokku lepitud reforme kas peatanud või isegi vastupidiseks pööranud. Kontsernidel on keelatud osutada mitmeid kutsealaseid teenuseid. Teatavaid äriteenuseid, eelkõige õigusteenuseid reguleerivad määrused ei ole sama ambitsioonikad kui raamseadus sellistes otsustavates küsimustes, nagu õiguslik vorm, osalus, juhtimine, reklaam ja mitmel kutsealal tegutsemine. Ehitusteenuse osutajate autoriseerimise ja registreerimise reformi ei ole peaaegu täiendatud paigaldusteenuste kontrolli või ehituskontrolli lõdvendamisega.

               (21)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Portugali majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta stabiilsusprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Portugalile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon on võtnud arvesse mitte üksnes nende asjakohasust Portugali eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka seda, mil määral need vastavad liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (22)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  10
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (23)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3,

               SOOVITAB Portugalil võtta 2018.–2019. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2019. aastal 0,7 %, mis vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Kasutada juhuslikke tulusid valitsemissektori võla suhte SKPsse vähendamise kiirendamiseks. Tugevdada kulude kontrolli, kulutõhusust ja eelarvestamist, eelkõige tervishoiusektoris, kus tuleks keskenduda haiglate võlgnevusele. Suurendada riigile kuuluvate ettevõtete finantsilist kestlikkust, suurendades eelkõige nende üldist netotulu ja vähendades võlgu.

               2.Edendada tähtajatute lepingutega värbamist soodustavat ärikeskkonda, sealhulgas vaadata konsulteerides sotsiaalpartneritega läbi asjaomane õigusraamistik. Suurendada täiskasvanud elanikkonna oskuste taset, sh digitaalset kirjaoskust, tugevdades ja laiendades täiskasvanute kvalifikatsiooni tõstmise programmide koolituskomponendi ulatust. Suurendada kõrghariduse omandamist, eelkõige loodusteaduse ja tehnoloogia valdkondades.

               3.Suurendada maksejõuetus- ja sissenõudmismenetluse tõhusust ning vähendada takistusi mittetöötavate laenude järelturul. Parandada ettevõtjate juurdepääsu rahastamisele. Vähendada halduskoormust, lühendades menetluslikke tähtaegu, kasutades rohkem vaikivat heakskiitu ja vähendades dokumentide esitamise nõudeid. Kaotada püsivad regulatiivsed piirangud, tagades rangelt reguleeritud kutsealade raamseaduse nõuetekohane rakendamine. Suurendada halduskohtute tõhusust, mh lühendades menetluste kestust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        COM(2018) 421 final.

                     (4)

                        P8_TA(2018)0077 ja P8_TA(2018)0078.

                     (5)

                        SWD(2018) 220 final.

                     (6)

                        COM(2018) 120 final

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (10)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.