title: Nõukogu soovitus, 6. detsember 2007 , mis käsitleb politsei- ja julgeolekuasutustele mõeldud käsiraamatut koostöö kohta rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel

text:
               22.12.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 314/4

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   6. detsember 2007,
   mis käsitleb politsei- ja julgeolekuasutustele mõeldud käsiraamatut koostöö kohta rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel
   (2007/C 314/02)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse politseiasutustele ja -teenistustele rahvusvaheliste sündmuste, näiteks Euroopa Ülemkogu kohtumiste puhul kasutamiseks mõeldud julgeolekukäsiraamatut ja käsiraamatut liikmesriikide vahelise koostöö kohta terroriaktide vältimiseks olümpiamängudel ja teistel samalaadsetel spordiüritustel
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liidu eesmärk on muu hulgas tagada oma kodanikele kõrgetasemeline turvalisus vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneval alal, arendades liikmesriikide ühismeetmeid politseikoostöö valdkonnas.

               (2)

               Liikmesriigid korraldavad sageli rahvusvahelise mõõtmega suursündmusi.

               (3)

               Rahvusvahelise mõõtmega suursündmusega kokkupuutuva liikmesriigi õiguskaitseasutused peavad tagama sündmuse turvalisuse nii avaliku korra kaitse kui terrorismivastase võitluse aspektist. Olenevalt sündmuse laadist (poliitiline, spordi-, ühiskondlik, kultuuri- või muu sündmus) võib üks aspekt olla olulisem kui teine ning sellega peavad tegelema teised ametiasutused, kuid mõlemat aspekti peab arvesse võtma.

               (4)

               On oluline, et pädevate asutuste kasutuses on praktiline vahend, mis annab varasemate sündmuste raames omandatud kogemustele ja headele tavadele tuginedes suuniseid ja ideid.

               (5)

               Käsiraamatut tuleks vajaduse korral muuta ja ajakohastada vastavalt omandatavatele kogemustele ja parimate tavade arengule,

         SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL:

               (1)

               tugevdada pädevate asutuste vahelist koostööd, eelkõige praktilist koostööd ja teabe jagamist, et tagada avalik julgeolek Euroopa Liidu liikmesriikides toimuvatel rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel;

               (2)

               sel eesmärgil tagada, et politsei- ja julgeolekuasutustele mõeldud käsiraamat koostöö kohta rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel, mis on lisatud käesolevale soovitusele, tehakse kättesaadavaks asjaomastele pädevatele asutustele.

      Brüssel, 6. detsember 2007

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         Alberto COSTA

      LISA

         POLITSEI- JA JULGEOLEKUASUTUSTELE MÕELDUD KÄSIRAAMAT KOOSTÖÖ KOHTA RAHVUSVAHELISE MÕÕTMEGA SUURSÜNDMUSTEL

                     I.

                  SISSEJUHATUS

                     I.1.

                  Eesmärk

                     I.2.

                  Üldpõhimõtted

                     II.

                  TEABE JUHTIMINE

                     II.1.

                  Kontaktpunktid

                     II.1.1.

                  Alalised kontaktpunktid

                     II.1.2.

                  Sündmusepõhised kontaktpunktid

                     II.2.

                  Teabevahetus

                     II.3.

                  Ohu hindamine ja riskianalüüs

                     III.

                  SÜNDMUSE JUHTIMINE

                     III.1.

                  Korraldava liikmesriigi asjaomaste ametiasutuste ja teenistuste kohustused

                     III.2.

                  Avaliku korra ja julgeoleku tagamine

                     III.2.1.

                  Avalik kord ja julgeolek

                     III.2.2.

                  Kuritegevuse tõkestamine

                     III.2.3.

                  Terrorioht

                     III.3.

                  Operatiivkoostöö teiste liikmesriikidega

                     III.3.1.

                  Piiriülene koostöö

                     III.3.2.

                  Operatiivtoetus

                     III.3.3.

                  Koostööametnikud

                     III.3.4.

                  Vaatlejad

                     III.3.5.

                  Rahastamine ja varustus

                     III.3.6.

                  Kommunikatsiooniplaan

                     III.4.

                  Meediastrateegia

                     III.5.

                  Juhendamine, koolitus ja õppused

                     IV.

                  HINDAMINE

                     IV.1.

                  Sündmusepõhine hindamine

                     IV.2.

                  Strateegiline hindamine

                     A LISA

                  Taotluse tüüpvorm koostööametnike või muud liiki operatiivtoetust osutavate ametnike saatmiseks

                     B LISA

                  Riskianalüüs võimalike meeleavaldajate ja muude rühmitiste kohta

                     C LISA

                  Tüüpvorm teabe vahetamiseks terrorismiohtu kujutavate isikute kohta

                     D LSIA

                  Tüüpvorm teabe vahetamiseks terrorismiohtu kujutavate rühmitiste kohta

                     E LISA

                  Viited

                     F LISA

                  Avaliku korra tagamisega seotud alalised kontaktpunktid
               I.   SISSEJUHATUS
         I.1.   Eesmärk
         Käesoleva käsiraamatu näol on tegemist praktilise vahendiga, mis annab suuniseid ja ideid Euroopa õiguskaitseasutustele, kelle ülesandeks on tagada julgeolek rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel (näiteks olümpiamängud või muud suuremad spordiüritused, (1) suured ühiskondlikud sündmused või kõrgetasemelised poliitilised kohtumised, nt G8 tippkohtumine). Seetõttu tuleks käesolevas käsiraamatus sätestatud põhimõtteid kohaldada üksnes siis, kui see on asjakohane ja vajalik, ning järgides täielikult siseriiklikke õigusnorme. Nimetatud põhimõtted ei tohiks samuti mõjutada kahepoolsetes lepingutes ja/või kokkulepetes või vastastikuse mõistmise memorandumites sätestatud mis tahes kordi.
         Käesolev käsiraamat on pidevalt muutuv dokument, mida muudetakse ja kohandatakse vastavalt omandatavatele kogemustele ja parimate tavade arengule (vt strateegilist hindamist käsitlevat punkti IV.2).
         Käsiraamatu praeguses versioonis on ühendatud politseiasutustele ja -teenistustele rahvusvaheliste sündmuste, näiteks Euroopa Ülemkogu kohtumiste puhul kasutamiseks mõeldud julgeolekukäsiraamat ja käsiraamat liikmesriikide vahelise koostöö kohta terroriaktide vältimiseks olümpiamängudel ja teistel samalaadsetel spordiüritustel. Rahvusvahelise mõõtmega suursündmusega kokkupuutuvad õiguskaitseasutused peavad tagama sündmuse turvalisuse nii avaliku korra kaitse kui terrorismivastase võitluse aspektist. Olenevalt sündmuse laadist (poliitiline, spordi-, ühiskondlik, kultuuri- või muu sündmus) võib üks aspekt olla olulisem kui teine ning sellega peavad tegelema teised ametiasutused, kuid mõlemat aspekti peab arvesse võtma.
         I.2.   Üldpõhimõtted
         Avaliku korra tagamise aluseks peaks olema seaduslikkuse ja proportsionaalsuse ning mõõdukuse põhimõtted, eelistades vähem sekkuvat lähenemisviisi. Võimaluse korral peaks politsei valima rahutuste kasvamist ennetava lähenemisviisi, mis põhineb dialoogil, partnerlusel ja avaliku ruumi kokkulepitud haldamisel.
         Rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel, eelkõige poliitilistel sündmustel julgeoleku eest vastutavad liikmesriikide õiguskaitseasutused peavad püüdma tagada, et vastavalt Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsioonile austatakse täielikult inimõigusi, eelkõige oma seisukohtade vaba väljendamise ja rahumeelse kogunemise õigust. Kõiki võimalusi kasutades tuleks ennetada selliste isikute või rühmitiste sekkumist, kelle eesmärgid või teod hõlmavad vägivalda või muid kuritegusid.
         Kuigi vastuvõtval liikmesriigil lasub esmane vastutus sündmuse julgeoleku tagamise eest, on kõik teised liikmesriigid ja Euroopa Liidu (EL) pädevad asutused sündmuse rahvusvahelisust arvestades kohustatud sellise julgeoleku tagamist toetama ja selleks abi osutama.
         II.   TEABE JUHTIMINE
         II.1.   Kontaktpunktid
         II.1.1.   Alalised kontaktpunktid
         Vastavalt nõukogu 26. mai 1997. aasta ühismeetmele 97/339/JS, pidades silmas avaliku korra ja turvalisuse alast koostööd (2), peab iga liikmesriik looma vähemalt ühe alalise kontaktpunkti.
         Alalis(t)e kontaktpunkti(de) kontaktandmed ja neid puudutav muu asjakohane teave tuleks esitada nõukogu peasekretariaadile (kelle e-posti aadressi leiab F lisas), kes edastab selle liikmesriikidele. Kõik liikmesriigi kontaktpunkti või -punkte puudutavad asjakohased muudatused tuleks edastada samal viisil.
         Iga alaline kontaktpunkt peaks vastama järgmistele standarditele:

                     —

                     ööpäevaringne kättesaadavus (vajaduse korral nii enne ja pärast sündmust kui selle ajal);

                     —

                     töötajad, kellel on piisav keeleoskus vähemalt veel ühes ELi institutsioonide ametlikus keeles;

                     —

                     alaliselt toimivad sideliinid ja infostruktuur, sealhulgas telefon, faks ja e-post, mis on vajadusel krüpteeritud, ning juurdepääs Internetile;

                     —

                     piisav tõlkevalmidus teabevahetuse tarbeks.

               II.1.2.   Sündmusepõhised kontaktpunktid
         Iga rahvusvahelise mõõtmega suursündmuse puhuks peaks iga liikmesriik määrama ühe või mitu sündmusepõhist kontaktpunkti. Siseriiklikest õigusnormidest või struktuuridest sõltuvalt võib selleks või nendeks olla alaline kontaktpunkt või alalised kontaktpunktid. Iga sündmusepõhine kontaktpunkt peaks vastama eespool nimetatud standarditele.
         Korraldav liikmesriik teavitab teiste liikmesriikide alalisi kontaktpunkte (vt F lisa) sündmusega seotud kontaktpunkti või -punkte käsitlevatest üksikasjadest. Iga liikmesriik teatab seejärel korraldavale liikmesriigile asjaomaseks sündmuseks määratud oma kontaktpunkti(d).
         Sündmusepõhis(t)e kontaktpunkti(de) ülesanne võiks olla muu hulgas hõlbustada järgmist:

                     —

                     teabe kogumine riigisiseselt ning samuti teistest liikmesriikidest, kolmandatest riikidest, asjaomastest ELi organitest ja muudest teabeallikatest ja sellise teabe analüüs;

                     —

                     teabe sisu ja vormi kvaliteedi kontroll;

                     —

                     usaldusväärsete ja tõhusate sideliinide loomine asjaomaste oluliste riiklike ja rahvusvaheliste osalejatega, kusjuures eelistatud on turvalised liinid;

                     —

                     teabevahetus olemasolevate turvaliste sideliinide kaudu;

                     —

                     teabevahetus koostöös teiste liikmesriikide, kolmandate riikide, asjaomaste ELi organite ja teiste rahvusvaheliste institutsioonidega;

                     —

                     töödeldud teabe levitamine oma vastavatele julgeolekuteenistustele, politseiasutustele ja teistele teenistustele, näiteks korraldava riigi teenistused, vajaduse korral samuti teiste liikmesriikide ametisutustele ja teenistustele ning asjaomastele ELi organitele;

                     —

                     korraldavale liikmesriigile ohuhinnangu ja riskianalüüsi koostamine võimalike meeleavaldajate ja muude rühmitiste kohta;

                     —

                     sündmuse jälgimine ja hindamine ning selle järelmeetmed.

               II.2.   Teabevahetus
         Liikmesriik peaks teise liikmesriigi vastavale ametiasutusele viivitamata edastama teabe, mida tema riiklik ametiasutus peab asjakohaseks nimetatud teises liikmesriigis toimuva sündmuse julgeoleku seisukohalt. Liikmesriigid peaksid teabe edastamisel silmas pidama teabe konfidentsiaalsusega seoses neil lasuvaid kohustusi.
         Teabevahetust tuleks teostada olemasolevate sidekanalite ja -struktuuride kaudu. Teabevahetus, sealhulgas isikuandmete vahetamine, peaks toimuma ranges kooskõlas konkreetsel juhul kohaldatavate siseriiklike ja rahvusvaheliste õigusnormidega ning lepingutega (3).
         Asjaomaste liikmesriikide kontaktpunktid peaksid teabevahetust hõlbustama.
         Kogutud teave tuleks pärast töötlemist edastada asjaomastele ametiasutustele ja teenistustele. Eri liikmesriikide vastavad kontaktpunktid võivad koordineerida ja korraldada nende riikide julgeolekuteenistuste, politseiasutuste ja -teenistuste vahelisi kontakte.
         Korraldava liikmesriigi kontaktpunkt või -punktid peaksid hõlbustama sündmust käsitleva asjakohase teabe kogumist, analüüsimist ja vahetamist teiste liikmesriikide, kolmandate riikide ning asjaomaste ELi organite või muude rahvusvaheliste institutsioonidega. Teave võiks muu hulgas sisaldada järgmist:

                     —

                     enne sündmust saadud teave ja jälitusteave, mis võib mõjutada sündmuse kulgu või avaliku korra ja julgeoleku tagamist üldiselt;

                     —

                     isikud, kes on seotud terroriorganisatsioonidega, terroriaktidega või muu ulatusliku kriminaalse tegevusega, mis võib olla kaudselt terrorismiga seotud;

                     —

                     ametiisikute (riigipead ja valitsusjuhid, parlamendiliikmed, muud VIPid jne), sportlaste, külastajate/pealtvaatajate ja sündmuskoha vastase ohu tase. Peale vastuvõtva liikmesriigi, kellel lasub esmane vastutus, peaksid kõik teised liikmesriigid andma iseseisvalt asjakohast teavet selliste isikute kohta;

                     —

                     muu teave korraldavas riigis asuvate sihtmärkide ja seal asuvate ELi liikmesriikide või kolmandate riikide huvide kohta, eesmärgiga neid paremini kaitsta;

                     —

                     teave ja jälitusteave võimalike meeleavaldajate ja muude rühmitiste kohta;

                     —

                     sündmuse ajal saadud või taotletud teave isikute kohta, keda kahtlustatakse kuriteo toimepanemises, sealhulgas nende nimed, sünniajad, elukohad, taust, kinnipidamise asjaolud ja/või toimepandud õigusrikkumise täpne kirjeldus;

                     —

                     teave õiguskaitset käsitlevate kohaldatavate õigusaktide ja politseipoliitika kohta (teistes liikmesriikides või kolmandates riikides);

                     —

                     vahejuhtumeid käsitlevad raportid ja hindamisaruanded ning panus nendesse.

               II.3.   Ohu hindamine ja riskianalüüs
         Julgeoleku seisukohalt keskse tähtsusega on rahvusvahelise sündmusega seotud ohtude asjakohane ja õigeaegne hindamine (seoses terrorismi, avaliku korra rikkumise, organiseeritud kuritegevuse ja muuga). Koos asjaomase ohu konkreetse hindamisega tuleks läbi viia antud konkreetse olukorraga seonduva julgeolekualase teabe kogumist, hindamist ja levitamist hõlmav analüüs.
         Lisaks korraldava liikmesriigi enda käsutuses olevale jälitusteabele põhineb analüüs teiste liikmesriikide esitatud teabel ja läbi viidud hindamistel. Võimalikult varases etapis enne rahvusvahelise sündmuse toimumist peaks iga kontaktpunkt esitama korraldava riigi vastavale kontaktpunktile pideva ohuhinnangu, st üksikisikute või rühmade kohta, kes eeldatavalt sündmusele saabuvad ja võivad kujutada endast võimalikku ohtu avaliku korra ja/või julgeoleku tagamisele (nt võimalikud teadaolevad meeleavaldajad ja muud rühmitised). Hinnang tuleks edastada korraldavale liikmesriigile ning samuti teistele mõjusfääri jäävatele riikidele — nt transiit- või naaberriigid.
         Nimetatud analüüsi võib koostada vastavalt B, C ja D lisas esitatud raamanalüüsile. Kui selline teave ei ole kättesaadav, tuleks korraldavat riiki sellest teavitada. Liikmesriigid peaksid saatma selle korraldavale riigile võimalikult kiiresti asjakohaste sidevahendite teel ja olemasolevaid turvalisi sideliine kasutades.
         Europol võib kooskõlas oma volituste ja konventsiooniga Euroopa Politseiameti loomise kohta (Europoli konventsioon) (4) anda asjakohast teavet ja pakkuda analüüse, samuti koostada liikmesriikide panuse põhjal üldiseid ohuhinnanguid. See teave peaks olema kättesaadav võimalikult varases etapis. Kui selline teave ei ole kättesaadav, võib korraldavat riiki sellest teavitada.
         Sobivate, vajalike ja asjakohaste julgeolekumeetmete valik peaks põhinema ohuhinnangul ja riskianalüüsil ning võtma arvesse potentsiaalse kahju võimalikkust.
         Sel eesmärgil peaks korraldamise eest vastutav liikmesriik, keda vajaduse korral abistavad teised liikmesriigid ja ELi pädevad organid, hiljemalt kuus kuud enne asjaomast sündmust koostama ajakohastatud ohuhinnangu ja riskianalüüsi. Sündmuse lähenedes tuleks teavet korrapäraselt ajakohastada. Sündmusele eelneva kolme kuu jooksul tuleks edastada igakuised analüüsid ning vahetult enne sündmust vajaduse korral iganädalased analüüsid. Selliseid hinnanguid ja analüüse tuleks jagada osalevate riikide ja organite vahel.
         Sündmuse ajal tuleks olukorra kohta koostada igapäevaseid aruandeid. Need aruanded peaksid põhinema korraldava liikmesriigi, teiste liikmesriikide ja ELi pädevate organite esitatud teabel. Riskitaseme hindamine peaks põhinema külalispolitseijõudude või sündmusepõhiste kontaktpunktide esitatud kõige ajakohasemal teabel. Teave peaks olema nii põhjalik kui olemasolev teave seda võimaldab.
         III.   SÜNDMUSE JUHTIMINE
         III.1.   Korraldava liikmesriigi asjaomaste ametiasutuste ja teenistuste kohustused
         Korraldava liikmesriigi pädev asutus peaks koostama üldise tegevusplaani, mille alusel koostatakse kõik edasised üksikasjalikud plaanid. Ta peaks samuti koostama plaanide kogumi, mis hõlmaks poliitilist tasandit (strateegiline), üldist tegevustasandit (operatsiooniline) ning kohapealse tegevuse tegelikku tasandit (taktikaline). Tegevuse kavandamine peaks algama võimalikult vara.
         Enne sündmust peaks korraldav liikmesriik tagama, et kõigi asjaomaste ametiasutuste ja teenistuste roll on selgelt määratletud ning et nende vastavad vastutusvaldkonnad on teistele asjaomastele osalistele teatavaks tehtud.
         Korraldav liikmesriik võiks koostada üldise tabeli, mis kajastaks kõiki hõlmatud protsesse ja võtmeosalejaid (st kohtumise korraldus, julgeoleku tagamine, avaliku korra kaitse, kohtuteenused, sotsiaalsed ja ennetavad teenused, terviseteenused, ühiskondlik transport ja muud infrastruktuuriküsimused). See tabel võiks olla kasulikuks vahendiks planeerimisraamistikust ülevaate saamiseks, samuti selle tagamiseks, et hõlmatud on kõik vajalikud protsessid.
         Kõigi asjaomaste ametiasutuste ja teenistuste esindajatest võiks sündmuse tarbeks luua koordineeriva projektirühma. Rühm peaks kohtuma regulaarselt enne sündmuse algust, selle ajal ja pärast seda, et tagada otsuste sidusus ja koordineeritus. Rühma põhiülesanne peaks olema tagada tõhusad sideliinid kõigi ametiasutuste ja teenistuste vahel.
         Vastutavad ametiasutused ja teenistused peaksid tagama selliste materiaalsete ja tehniliste vahendite ning inimressursside olemasolu, mis on vajalikud määratud ülesannete tõhusaks, kvaliteetseks ja kiireks täitmiseks. Korraldavate liikmesriikide jaoks väga kasulikuks vahendiks oleks kõiki olemasolevaid ressursse ja vastavaid kontaktpunkte sisaldav andmebaas.
         Korraldavate liikmesriikide politseiasutused peaksid tagama, et sündmuse tegeliku korraldajaga sõlmitakse kõik vajalikud lepingud ja kokkulepped, mis käsitlevad politseitööd. Korraldajal lasub peamine vastutus sündmuse eest ning vastavalt sündmuse laadile tuleks koostada loetelu täitmisele kuuluvatest nõuetest. Kokkulepped võiksid muu hulgas sisaldada järgmist:

                     —

                     sündmuse asukohad, kus ei tohiks esineda mingeid avaliku korra rikkumisi (koosolekuruumid, hotellid);

                     —

                     sissepääsukontroll, näiteks ka turvaala, ning nende ülesanne;

                     —

                     korraldaja võetavad turvameetmed, st sisemine videovalve;

                     —

                     delegaate ja teisi sündmusel osalejaid käsitleva teabe täielik ja pidev vahetamine ning ajakohastamine (nimi, funktsioon, viibimise kestus, majutus, transport jne);

                     —

                     VIPide ja hotellide julgeolekut käsitlev kord.

               III.2.   Avaliku korra ja julgeoleku tagamine
         III.2.1.   Avalik kord ja julgeolek
         Järgides punktis I.2 sätestatud üldpõhimõtteid, peaksid korraldava liikmesriigi pädevad ametiasutused kehtestama selge üldpoliitika selle kohta, milline peaks olema politsei lähenemisviis rahvusvaheliste sündmuste puhul. Nimetatud üldine poliitika võiks hõlmata näiteks järgmiseid poliitikaid:

                     —

                     politsei tegevust iseloomustab rahumeelsete meeleavalduste kaitse tagamine;

                     —

                     politsei peaks dialoogi ja usaldusväärse valmisolekuseisundi kaudu säilitama initsiatiivi, piirates või ennetades seeläbi mässe või suuremaid rahutusi;

                     —

                     politsei peaks oma äranägemisel ja vajaduse korral hoidma madalat profiili ja säilitama suure sallivuse rahumeelsete rahvakogunemiste ja meeleavalduste suhtes;

                     —

                     kinnipidamised tuleks läbi viia eesmärgiga võtta isikud kriminaalvastutusele või nad kahtlustatavatena kinni pidada jne kooskõlas siseriikliku õigusega;

                     —

                     politsei tegevus peaks üldjoontes olema keskendatud rühmitistele, mis kavandavad rahutuste algatamist või näitavad üles soovi seda teha;

                     —

                     asjaomastes valdkondades, näiteks seoses piiridega, tuleks edendada koostööd teiste liikmesriikide, kolmandate riikide, ELi organite ja rahvusvaheliste institutsioonidega.

               Korraldav liikmesriik, kelle territooriumil toimub rohkem kui üks sündmus, peaks tagama, et politsei õiguskaitsepoliitika on erinevaid sündmusi silmas pidades võimalikult suurel määral ühtlustatud. Poliitikat võib samuti koordineerida teiste liikmesriikidega, kui see on asjakohane.
         Korraldava liikmesriigi pädevad asutused peaksid varakult algatama dialoogi üksikisikute ja rühmade (sealhulgas aktivistide rühmitiste ja meeleavaldajate), kohalike ametivõimude, asjaomaste infrastruktuuriteenistuste, kohaliku elanikkonna ning teiste oluliste osalejatega, et tagada kogunemiste ja õiguspäraste meeleavalduste rahumeelne läbiviimine. Nimetatud dialoog peaks põhinema jagatud vastutusel. See peaks algama varajases ettevalmistusetapis ning seda tuleks kasutada sündmusele eelnevalt, selle ajal ning pärast sündmust.
         Konstruktiivse ja vastastikkusel austusel põhineva võrgustiku loomine aitab ära hoida võimalikke korrarikkumisi ning on vahendajaks konfliktide korral.
         Dialoogi struktuurid või meeskonnad tuleks luua siseriiklikul tasandil ning need peaksid oma ülesande ettevalmistamisel ja elluviimisel võtma arvesse erinevate liikmesriikide erinevaid kultuuritavasid (5).
         Tuleks luua pädevate asutute ning eri organisatsioonide, kodanike ühenduste ja meeleavaldajate esindajate vahelised sidekanalid. Meeleavalduste korraldajaid ning kõiki asjaomaseid osalisi võib teavitada järgnevast:

                     —

                     praktilised küsimused — st majutus ja logistika;

                     —

                     kohaldatavad asjakohased õigusaktid, mis käsitlevad meeleavaldusi, sõnavabadust, kodanikuallumatust jne;

                     —

                     politsei õiguskaitsepoliitika küsimustes, kus politsei võib kasutada oma otsustusõigust, ning juhised jõu kasutamiseks politsei poolt;

                     —

                     kontaktpunktid politsei- ja muudes asjaomastes asutustes.

               Kaaluda tuleks eespool nimetatud teabe levitamist erinevates keeltes (nt voldikud, veebisaidid). Väliskülalistele võib teavet anda vastavate kontaktpunktide kaudu.
         III.2.2.   Kuritegevuse tõkestamine
         Kooskõlas kohaldatavate õigusaktide ja tunnustatud poliitikaga peaksid liikmesriikide õiguskaitseasutused seadma eesmärgiks, et suursündmuse ajal vägivaldsete meeleavalduste või muude korrarikkumistega seoses toime pandud õiguserikkumiste puhul viiakse läbi süstemaatiline eeluurimine.
         Kõik kindlaksmääratud ja tõestatavad kuriteod peaksid põhimõtteliselt ja täielikus kooskõlas siseriikliku õigusega lõppema kriminaalmenetluse raames kohtu alla andmisega korraldavas riigis või pädevate õigusorganite poolt teises riigis. Kui kohese õiguskaitsemeetme võtmine korraldavas liikmesriigis ei ole võimalik, peaksid teised liikmesriigid tegema kõik endast oleneva, et tuvastada ja vastutusele võtta oma riigi kodanikke vastavalt siseriiklikele õigusaktidele ning iga juhtumi tõendeid ja asjaolusid arvestades.
         Korraldav liikmesriik peaks võtma meetmed, et kinnipidamisteks ja kuritegude uurimiseks oleks tagatud piisavad kättesaadavad vahendid ning vahi all hoidmiseks ja eelvangistuseks oleks piisavad ruumid. Soovitav on olla valmis kõige mustemaks stsenaariumiks suure arvu õigusrikkujatega.
         Seega peaksid õiguskaitseorganid olema ette valmistatud tulema toime suure hulga tööga ning nad peavad suutma:

                     —

                     teha kiireid otsuseid eelvangistuse kasutamise kohta;

                     —

                     teha kiireid otsuseid kohtu otsust vajavate uurimismeetodite kohta;

                     —

                     arutama kohtulikult suurt hulka kuritegusid;

                     —

                     vastama teiste liikmesriikide õigusabi taotlustele.

               III.2.3.   Terrorioht
         Sõltuvalt asjaolust, et EL ja mõned selle liikmesriigid on rahvusvahelises poliitikas tähtsad osalejad, on tõenäoline, et ELja selle liikmesriigid on poliitiliselt või usuliselt motiveeritud rahvusvaheliste terroristide sihtmärkideks. Lisaks rahvusvaheliste terroristide rünnakutele ELi või selle liikmesriikide vastu suursündmuste ajal, eksisteerib võimalus, et ründajateks on ELis või selle liikmesriikides asuvad terrorirühmitised või -organisatsioonid.
         Selliste terrorirünnakute sihtmärgiks võib olla sündmus ise, VIPid, Euroopa Liidu poliitikud, liikmesriikide delegatsioonid või sündmusel osalev üldsus. Rahvusvahelise meedia kohalolek on toimepanijate vaatenurgast oluline aspekt, kuna see pakub hea võimaluse rühmitise või organisatsiooni ideoloogia esitamiseks.
         Terrorirünnakute ennetamiseks on väga oluline terrorirühmitisi ja -organisatsioone käsitlev teave ja jälitusteave ning see peaks olema kättesaadav igal ajal. Seetõttu on oluline, et korraldav liikmesriik ja tema õiguskaitseasutused jagaksid teavet ja jälitusteavet nii üldiselt kui sündmusepõhiselt. Õiguskaitseasutused peaksid otsustama, millised terrorirühmitised, organisatsioonid ja isikud võivad olla asjakohased, ning kontrollima oma andmebaase vastavalt sündmusele. Peale selle peaksid kõik teised liikmesriigid andma iseseisvalt asjakohast teavet selliste rühmitiste, organisatsioonide ja isikute kohta.
         Sobivate, vajalike ja asjakohaste julgeolekumeetmete valik peaks põhinema ohuhinnangul ja riskianalüüsil.
         III.3.   Operatiivkoostöö teiste liikmesriikidega
         III.3.1.   Piiriülene koostöö
         Piiriülene koostöö on vajalik, kui korraldav liikmesriik ja seotud riigid rakendavad piirialadel politsei jõupingutuste tõhustamiseks paindlikku, ühist piirikorda, mida kohandatakse konkreetsele olukorrale või ohule. Vajaduse korral tuleks läbi viia ühiseid või koordineeritud ennetavaid patrullkäike ja kontrolle.
         Schengeni acquis' asjakohaseid osi kohaldatavate liikmesriikide jaoks võivad osutuda kasulikeks vahendeiks Schengeni piirieeskirjade artiklid 23 kuni 31 (piirikontrollide taaskehtestamise kohta sisepiiridel) (6), et hoida ära selliste üksikisikute või rühmade, kes arvatavalt kujutavad endast ohtu avaliku korra ja/või julgeoleku tagamisele, sündmuse toimumiskohta reisimine.
         Seega tuleks ette valmistada võimalike väljasaatmismeetmete kiireks ja tõhusaks rakendamiseks vajalik kord.
         III.3.2.   Operatiivtoetus
         Korraldav liikmesriik võib kooskõlas siseriiklike õigusaktidega (7) paluda teisest liikmesriigist operatiivtoetusena politsei- või jälitusametnike lähetamist konkreetseks sündmuseks. Operatiivtoetuse saamiseks tuleks võimalikult vara esitada üksikasjalik taotlus, milles on toodud taotluse esitamise põhjused. Selle jaoks on käesoleva dokumendi A lisas esitatud tüüpvorm.
         Sõltuvalt taotletava toetuse liigist peaks määratud ametnikul või ametnikel olema neile antud ülesannetega seonduvad vajalikud teadmised ja kogemused.
         Kogu välisametnike antav operatiivtoetus peaks sisalduma korraldava riigi pädevate asutuste tegevusplaanides. Seetõttu peaksid välisametnikud:

                     —

                     olema võimalikult suures ulatuses kaasatud operatiivsesse teabestruktuuri;

                     —

                     olema ühes oma töökeeles teavitatud tegevusplaanidest ja asjaomastest poliitikatest, sealhulgas juhistest jõu kasutamise jms kohta;

                     —

                     saama võimaluse enne sündmust tutvuda sündmuskohaga, sinna paigutatud politseijõududega jms;

                     —

                     osalema kõigil asjaomastel teabekoosolekutel (st neil, mis seonduvad nende ülesandega ning kus teave on neile arusaadavas keeles); ning

                     —

                     olema vajaduse korral aktiivselt kaasatud politsei kohapealsesse tegevusse.

               Korraldav pädev asutus vastutab välisametnike füüsilise julgeoleku eest. Välisametnikud on kohustatud tagama, et nende tegevus ei põhjustaks asjatut konflikti, ohtu või põhjendamatuid riske.
         Olles kohapeal tegevusse asunud, peaksid välisametnikud alati järgima vastuvõtva riigi pädeva asutuse nende liikmete korraldusi, kes on tegevusplaanist nõuetekohaselt teavitatud ning võimelised suhtlema välisametnikele arusaadavas keeles, ning olema üldjuhul nende liikmete järelevalve all. Välisametnike, vastuvõtva riigi kontakti(de), lähetatud politseijõudude juhtimise ja muude oluliste osalejate vahelised sideliinid peaksid olema tõhusad ja täielikult toimivad sündmuse ajal ning vajalikus ulatuses ka enne ja pärast sündmust.
         III.3.3.   Koostööametnikud (8)

         Korraldava liikmesriigi taotlusel võib iga liikmesriik või ELi organ või muu pädev organisatsioon vajaduse korral määrata sündmuse jaoks koostööametnikud. Taotlus koostööametnike saatmiseks tuleks teha võimalikult vara ning hiljemalt kuus nädalat enne sündmuse algust. Selleks on käesoleva dokumendi A lisas esitatud tüüpvorm.
         Huvitatud liikmesriigid võivad paluda kutset korraldavasse liikmesriiki koostööametniku saatmiseks.
         Koostööametnikke võib vahetada vastavalt korraldava liikmesriigi ja teiste asjaomaste liikmesriikide vahelistele kahepoolsetele kokkulepetele.
         Koostööametnik tuleks määrata hiljemalt kaks nädalat enne sündmuse algust, samast hetkest peaks algama ka koostöö. Korraldav riik peaks tihedas koostöös teiste liikmesriikidega tegema otsuse koostööametnike määramise ja ülesannete kohta oma vastavate kontaktpunktide kaudu.
         Koostööametniku võib tema oskuste põhjal määrata (mis tahes) vastuvõtva riigi kontaktpunkti(desse) koduriigiga sidepidamise eest vastutavaks; sellisel juhul peaks korraldav liikmesriik võimaldama asjakohaste sidevahendite kasutamise.
         Koostööametnikel peaks olema nõuandev ja abistav roll. Välisriigi koostööametnikud peaksid olema relvastamata ning neil ei tohiks vastuvõtvas riigis olla ametlikku politseivõimu (9). Sõltuvalt oma konkreetsest ülesandest peaks koostööametnikel olema asjakohane kogemus avaliku korra tagamisel või terrorismivastase võitluse valdkonnas, eelkõige peaksid neil olema:

                     —

                     põhjalikud teadmised oma siseriikliku organisatsiooni ja ametiasutuste kohta;

                     —

                     avaliku korra tagamise kogemus tähtsündmuste ajal;

                     —

                     juurdepääs kõigile kasulikele teabeallikatele oma koduriigis, sealhulgas politsei ja teiste asjakohaste allikate teabele ekstremistlike ja teiste oluliste rühmitiste kohta;

                     —

                     oskus enne sündmust ja sündmuse ajal siseriiklikult teabekogumist korraldada ning asjaomast teavet analüüsida;

                     —

                     korraldava liikmesriigi poolt valitud töökeel(t)e hea oskus;

               Kohe pärast saabumist peaksid koostööametnikud ilmuma kontaktpunkti, mille juurde nad määrati, et selgitada oma ülesandeid ja volitusi. Korraldav liikmesriik korraldab nimetatud akrediteerimisprotsessi.
         III.3.4.   Vaatlejad
         Liikmesriigid võivad korraldava liikmesriigi nõusolekul saata vaatlejaid rahvusvaheliste sündmuste ajal julgeoleku ja avaliku korra tagamise alase kogemuse saamiseks tulevaste sündmuste tarbeks oma koduriigis. Kui korraldav liikmesriik seda palub, võib vaatleja anda omapoolse panuse korraldava liikmesriigi poolt läbiviidavasse hindamisse.
         Selleks, et vaatlejad saaksid oma visiidist võimalikult suurt kasu, tuleks neil nii palju kui võimalik lubada osaleda planeerimis-, teabe- ja koordineerimiskoosolekutel ning operatiiv- ja muus tegevuses. Viivitamatult pärast saabumist peaksid vaatlejad ilmuma kontaktpunkti, mille juurde nad määrati. Korraldav liikmesriik korraldab akrediteerimisprotsessi.
         III.3.5.   Rahastamine ja varustus
         Korraldav liikmesriik peaks reeglina katma oma territooriumile kutsutud välisametnike majutus- ja elamiskulud. Sõidukulud katab tavaliselt nende ametnike koduriik.
         Kõik korraldavasse liikmesriiki saadetud vaatlejatega seonduvad kulud peaks katma lähetav riik. Korraldav liikmesriik võiks võimaluse korral varustada vaatlejad vajalike side- ja muude vahenditega.
         Korraldav liikmesriik võib korraldada teistelt liikmesriikidelt toetuse saamise seoses varustuse või muude vahendite ajutise kasutamisega, võimaluse korral kahe- või mitmepoolsete kokkulepete kaudu.
         III.3.6.   Kommunikatsiooniplaan
         Politseiasutuste ja muude teenistuste vahel tuleks üksikasjaliku kommunikatsiooniplaani abil tagada piisav teabevool. Kõik korraldava liikmesriigi asjaomased osalised peaksid välja töötama ühise kommunikatsioonistrateegia, et vältida tegevuse kattumist või ebatäieliku teabe levitamist.
         Võimalike lünkade vältimiseks teadmistes (nt keeleoskus) tuleks koostööametnikud või muu personal integreerida kommunikatsiooniplaani.
         Kommunikatsiooniplaani tuleks integreerida ka teised jõud (nt tuletõrje, päästeteenistused).
         III.4.   Meediastrateegia
         Selleks et tagada rahvusvaheliste sündmuste täpne ja õigeaegne kajastamine meedias, peaks enne sündmust, selle ajal ja pärast seda olema paigas eelnevalt kindlaks määratud strateegia suhete kohta meediaga.
         Meediale tuleks sündmuse kajastamisel anda võimalikult suur vabadus, kaitstes seega Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni kohast õigust vabalt väljendada oma seisukohti. Meediastrateegia peaks püüdlema avatuse ja läbipaistvuse poole.
         Soovitav on määrata meediaga suhtlemiseks ühtne kontaktpunkt, et tagada koordineeritud meediakajastus. Piisavalt varakult enne sündmust peaks korraldav liikmesriik koostama üldise meediastrateegia, mis hõlmab muu hulgas järgmist:

                     —

                     meedia jaoks kontaktpunkti määramine, mis suunab ajakirjanikud vastavate pressiesindajate juurde;

                     —

                     iga pressiesindaja pädevusvaldkonna kindlaksmääramine; ning

                     —

                     avalikkusele antav teave politseimeetmetest ja korrarikkumiste puhul võetavatest meetmetest.

               III.5.   Juhendamine, koolitus ja õppused
         Juhendamise, koolituse ja õppuste Euroopa programmi (ITE-programm) väljatöötamine põhineb rahvusvahelistel strateegilistel lepingutel ja/või kokkulepetel ning ühiselt väljatöötatud menetlustel ja töömeetoditel. ITE-programmi tegevustes osalemise kaudu saavad ametnikud, rühmad, organisatsioonid ja riigid valmistuda käesolevas käsiraamatus kirjeldatud sündmusteks (10).
         Käesolevas käsiraamatus määratletud suursündmusi iseloomustavad rahvusvahelised ja piiriülesed aspektid ning selliste sündmuste puhul on vaja järgmist:

                     —

                     sündmusega seotud teabevahetus liikmesriikide vahel (teabe juhtimine);

                     —

                     teadmised korraldava liikmesriigi politseitöö korraldusest;

                     —

                     suursündmuste alaste kogemuste omandamine ning selliselt saadud teabe vahetamine: seminarid omandatud õppetundide kohta ja juhtumite analüüs.

               Eespool nimetatud elementidest võib seejärel ammutada materjali käesoleva käsiraamatu pidevaks ajakohastamiseks ja parandamiseks.
         ITE-programmi väljatöötamisel, kujundamisel ja rakendamisel on oma osa Euroopa Politseikolledžil (CEPOL). Võimaluse korral tuleks ITE-programmi tegevused integreerida olemasolevatesse CEPOLi protsessidesse ja toodetesse.
         IV.   HINDAMINE
         IV.1.   Sündmusepõhine hindamine
         Korraldav liikmesriik peaks algatama sündmuse ajal läbi viidud julgeolekutegevuste ja muude asjakohaste näitajate hindamise. Kõiki olulisi töötajaid tuleks paluda hindamises osalema ning hindamise aluseks peaks olema sündmuse eelnev planeerimine. Hindamisprotsessis võib korraldav liikmesriik kasutada ka teistelt liikmesriikidelt saadud hinnanguid, kuid selles tuleks eelnevalt kokku leppida.
         Korraldav liikmesriik peaks koostama hindamisaruande nii kiiresti kui võimalik pärast sündmuse lõppu. Mis tahes intsidentide korral peaks hindamisaruanne sisaldama ka raportit intsidendi kohta.
         Pärast sündmust tuleks korraldada aruandekoosolek ning koostada asjakohaste julgeolekuaspektide kohta üldine hindamisaruanne. Aruandes tuleks eelkõige käsitleda avaliku korra rikkumisi (või nende puudumist), terroriohtu ja sellega seotud intsidente, kuritegevust, asjassepuutuvaid rühmitusi ning omandatud õppetunde.
         Aruanne ja/või omandatud õppetunnid peaksid olema aluseks ITE-protsessile (vt punkti III.5). CEPOL peaks tagama, et rahvusvaheliselt omandatud õppetunde kasutatakse ära ITE-programmis. Nende siseriiklikul tasandil rakendamise eest vastutavad liikmesriigid. CEPOL edastab aruande riiklikele politseiakadeemiatele.
         Kõnealune aruanne tuleks edastada sündmusega seotud kontaktpunkti(de) kaudu asjaomastele ELi organitele ja teistele kaasatud või muul viisil huvitatud riikidele või organitele tagamaks, et omandatud kogemused või soovitused oleks kättesaadavad tulevastele rahvusvahelise mõõtmega sündmuste korraldajatele.
         IV.2.   Strateegiline hindamine
         Kogemuste ja parimate tavade jagamiseks peaks nõukogu pädev töörühm vajaduse korral korraldama ekspertkohtumisi.
         Osalejateks peaksid olema kõrgemad politseiametnikud, kes evivad kogemusi avaliku korra tagamises rahvusvahelise mõõtmega suursündmustel. Kõnealuse ekspertkohtumise üheks teemaks peaks olema käesoleva käsiraamatu edasiarendamine ja kohandamine, võttes arvesse toimunud sündmuste raames omandatud kogemusi.

         A LISA
         TAOTLUSE TÜÜPVORM KOOSTÖÖAMETNIKE VÕI MUUD LIIKI OPERATIIVTOETUST OSUTAVATE AMETNIKE SAATMISEKS

                     1.

                     Taotletava toetuse liik (koostööametnik, jälgija (spotter), vahendaja või muu)

                     2.

                     Sündmus(ed)

                     3.

                     Ajavahemik

                     4.

                     Missiooni asukoht

                     5.

                     Ülesannete kirjeldus (võimalikult üksikasjalik)

                     6.

                     Keeleoskus (sündmuse töökeeled)

                     7.

                     Muud erioskused (teatud rühmitiste tundmine, vahendamiskogemus jne)

                     8.

                     Enne saabumist täitmist vajavad ülesanded:

                                 —

                                 sidepidamine koduriigiga;

                                 —

                                 teatud liiki teabe kogumine;

                                 —

                                 muud ülesanded.

                     9.

                     Sidevahendid (mobiilside, Internet)

                     10.

                     Muu nõutav varustus

                     11.

                     Palun vastata järgmiseks kuupäevaks:

         B LISA
         RISKIANALÜÜS VÕIMALIKE MEELEAVALDAJATE JA MUUDE RÜHMITISTE KOHTA

                     1.

                     Sündmusel tõenäoliselt meelt avaldava või seda muu viisil mõjutava teadaoleva rühmitise nimi

                     2.

                     Rühmitise koosseis, liikmete arv

                     3.

                     Eristustunnused (riided, logod, lipud, loosungid või muud välised tunnused)

                     4.

                     Rühmitise olemus (vägivaldne — kas on korrarikkumiste oht?)

                     5.

                     Meeleavaldamise ja/või sekkumise viisid

                     6.

                     Rühmitise sisekorraldus ja toimimine:

                                 —

                                 juhtimine;

                                 —

                                 sidevahendid;

                                 —

                                 muu teave rühmitise ülesehituse kohta.

                     7.

                     Sidemed teiste rühmitistega (siseriiklike või rahvusvaheliste)

                     8.

                     Asjakohaste intsidentidega varem seotud olnud liikmed:

                                 —

                                 intsidendi liik;

                                 —

                                 koht (riik);

                                 —

                                 üksikult või rühmas;

                                 —

                                 siseriikliku õiguse kohased süüdimõistmised eelnevaga seoses.

                     9.

                     Käitumine:

                                 —

                                 politseiteenistuste ja politsei tegevuse suhtes;

                                 —

                                 kohalike elanike suhtes;

                                 —

                                 relvade kasutamine;

                                 —

                                 alkoholi või uimastite tarbimine;

                                 —

                                 maskide kandmine;

                                 —

                                 käitumismall erinevat liiki sündmustel.

                     10.

                     Suhted meediaga ja hoiak meedia suhtes (meediastrateegia, eestkõneleja jne)

                     11.

                     Interneti veebisaidid ja kuulutustahvlid jne

                     12.

                     Marsruudi valik

                     13.

                     Transpordivahendid

                     14.

                     Majutuse valik

                     15.

                     Viibimise kestus

                     16.

                     Kolmandate riikide koostööametnike esitatud teave nendest riikidest pärinevate võimalike meeleavaldajate või aktivistide kohta

                     17.

                     Muu asjakohane teave

                     18.

                     Teabeallikad ja esitatud teabe täpsuse ja usaldusväärsuse analüüs

         C LISA

         D LISA

         E LISA
         VIITED

                     —

                     Konventsioon Euroopa Politseiameti loomise kohta (Europoli konventsioon) (EÜT L 316, 27.11.1995, lk 2);

                     —

                     nõukogu 26. mai 1997. aasta ühismeede 97/339/JSK, mis käsitleb avaliku korra ja turvalisuse alast koostööd (EÜT L 147, 5.6.1997, lk 1);

                     —

                     protokoll Schengeni acquis' Euroopa Liitu integreerimise kohta (EÜT C 340, 10.11.1997, lk 93);

                     —

                     Nice'i leping, deklaratsioon Euroopa Ülemkogu istungipaiga kohta (EÜT C 80, 10.3.2001, lk 85);

                     —

                     nõukogu 19. märtsi 2001. aasta otsus 2001/264/EÜ, millega võetakse vastu nõukogu julgeolekueeskirjad (EÜT L 101, 11.4.2001, lk 1);

                     —

                     nõukogu 4. detsembri 2006. aasta resolutsioon ajakohastatud käsiraamatu kohta, mis sisaldab soovitusi rahvusvaheliseks politseikoostööks ning vägivalla ja korrarikkumiste ärahoidmise ja ohjeldamise meetmeteks seoses rahvusvahelise ulatusega jalgpallivõistlustega, millega on seotud vähemalt üks liikmesriik (ELT C 322, 29.12.2006, lk 1);

                     —

                     Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 562/2006 millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad) (ELT L 105, 13.4.2006, lk 1);

                     —

                     Belgia Kuningriigi, Madalmaade Kuningriigi ja Luksemburgi Suurhertsogiriigi vahel 8. juunil 2004. aastal sõlmitud leping piiriülese politseisekkumise kohta;

                     —

                     konventsiooni Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Madalmaade Kuningriigi ja Austria Vabariigi vahel piiriülese koostöö tõhustamiseks eelkõige seoses terrorismi-, piiriülese kuritegevuse ja ebaseadusliku rände vastase võitlusega (Prümi leping) (nõukogu dokument 16382/06);

                     —

                     konfliktide ohjamise käsiraamat (nõukogu dokument 7047/01);

                     —

                     nõukogu ja liikmesriikide valitsuste esindajate13. juuli 2001. aasta järeldused julgeoleku kohta Euroopa Ülemkogu kohtumistel ja sarnastel sündmustel (nõukogu dokument 10916/01);

                     —

                     kontrollnimekiri võimalike meetmete kohta Euroopa Ülemkogu kohtumiste ja teiste sarnaste sündmuste ajal (nõukogu dokument 11572/01);

                     —

                     strateegiline teave Euroopa Ülemkogu kohtumiste ja teiste sarnaste sündmuste kohta — riskianalüüs (nõukogu dokument 11694/01);

                     —

                     EUCPN JAI 82 alatöörühma 27. novembri 2001. aasta järeldused (nõukogu dokument 14917/01);

                     —

                     Politseiasutustele ja -teenistustele rahvusvaheliste sündmuste, näiteks Euroopa Ülemkogu kohtumiste puhul kasutamiseks mõeldud julgeolekukäsiraamat (nõukogu dokument 12637/3/02);

                     —

                     julgeolek Euroopa Ülemkogu kohtumistel ja teistel sarnastel sündmustel — rahvusvaheline koostöö Laekeni Euroopa Ülemkogul (nõukogu dokument 9029/02);

                     —

                     julgeolekukäsiraamat Euroopa Ülemkogu kohtumiste ja teiste sarnaste sündmuste jaoks (nõukogu dokument 9069/02);

                     —

                     julgeolek Euroopa Ülemkogu kohtumistel (nõukogu dokument 11836/02);

                     —

                     käsiraamatut liikmesriikide vahelise koostöö kohta terroriaktide vältimiseks olümpiamängudel ja teistel samalaadsetel spordiüritustel (nõukogu dokument 5744/04);

                     —

                     Euroopa Liidu terrorismivastase võitluse strateegia (nõukogu dokument 14469/05);

                     —

                     Europoli toetus liikmesriikidele — suured rahvusvahelised spordiüritused (Europoli toimik nr 2570-50r1).

         F LISA
         AVALIKU KORRA TAGAMISEGA SEOTUD ALALISED KONTAKTPUNKTID

            (ühismeetme 97/339/JSK artikli 3 punkt b)

         Ajakohastused tuleks saata aadressil pcwp@consilium.europa.eu

                     LR

                     Teenistus

                     Aadress

                     Telefon

                     Faks

                     E-post

                     BE

                     Federal Police PCN/DAO

                                 Fritz Toussaint 47

                                 B-1050 Brussels

                     (32-2) 642 63 80

                     (32-2) 646 49 40

                     dga-dao@skynet.be

                     Ministry of the Interior, Crisis Centre

                                 Hertogstraat 53

                                 B-1000 Brussels

                     (32-2) 506 47 11

                     (32-2) 506 47 09

                     BG

                     Directorate for International Operational Police Cooperation
                     Ministry of the Interior

                     (359) 22 82 28 34

                     (359) 29 80 40 47

                     NCB@mvr.bg

                     CZ

                     Police Presidium of the Czech Republic
                     International Police Co-operation Division

                                 Strojnická 27

                                 PO Box 62/MPS

                                 CZ-Praha 7

                     (420) 974 83 42 10

                     (420) 974 83 47 16

                     sirene@mvcr.cz

                     DK

                     Danish National Police

                                 Polititorvet 14

                                 DK-1780 København V

                     (45) 33 14 88 88

                     (45) 33 32 27 71

                     NEC@politi.dk

                     DE

                     Bundeskriminalamt

                                 Thaerstr. 11

                                 D-65193 Wiesbaden

                     (49) 61 15 51 31 01

                     (49) 61 15 51 2141

                     @bka.bund.de

                     Bundesministerium des Innern

                                 Lagezentrum

                                 Alt-Moabit 101

                                 D-10559 Berlin

                     (49) 301 86 81 10 77

                     (49) 301 86 81 2926

                     poststelle@bmi.bund.de

                     EE

                     Central Law Enforcement Police

                                 Ädala 4E

                                 EE-10614 Tallinn

                     (372) 612 39 00

                     (372) 612 39 90

                     julgestuspolitsei@jp.pol.ee

                     EL

                     Ministry of Public Order
                     International Police Cooperation Division

                                 Kanellopoulou 4

                                 GR-10177 Athens

                     (30) 210 69 77 56 23

                     (30) 21 06 92 40 06

                     registry@ipcd.gr

                     ES

                     Dirección general de la policía, Comisaría general de seguridad ciudadana, Centro nacional de coordinación

                                 C/Francos Rodríguez 104

                                 E-28039 Madrid

                     (34) 913 22 71 90

                     (34) 913 22 71 88

                     cgsc.cgeneral@policia.es

                     FR

                     Ministère de l'intérieur
                     Direction Générale de la Police Nationale
                     Cabinet «Ordre Public»

                                 11 rue des Saussaies

                                 F-75008 Paris

                     (33) 140 07 22 84

                     (33) 140 07 64 99

                     IE

                     Office of Liaison and Protection Section,
                     An Garda Siochána

                                 Dublin 8

                                 Ireland

                     (353) 16 66 28 42

                     (353) 16 66 17 33

                     gdalp@iol.ie

                     IT

                     Ministero dell'interno
                     Dipartimento della Pubblica Sicurezza
                     Ufficio Ordine Publico

                                 Piazza del Viminale 1

                                 I-00184 Roma

                     (39) 06 46 52 13 09
                     (39) 06 46 52 13 15

                     (39) 06 46 53 61 17

                     cnims@interno.it

                     CY

                     Ministry of Justice and Public Order
                     Police Headquarters

                                 —

                                 European Union and International Police Cooperation Directorate

                     CY-Nicosia, 1478

                     (357) 22 80 89 98 (24h)
                     357) 22 80 80 80 (24h)

                     (357) 22 30 51 15
                     (357) 22 80 86 05 (24h)

                     euipcd@police.gov.cy

                                 —

                                 Operations Office of the Cyprus Police Headquarters

                     (357) 22 80 80 78
                     (357) 99 21 94 55

                     (357) 22 80 85 94

                     operations.office@police.gov.cy

                     LV

                     Operative Control Bureau of Public Security Department
                     Central Public Order Police Department
                     State Police

                                 Brīvības iela 61

                                 LV-1010 Riga

                     (371) 707 54 30
                     (371) 707 53 10

                     (371) 727 63 80

                     armands.virsis@vp.gov.lv
                     vpdd@vp.gov.lv

                     LT

                     Lithuanian Criminal Police Bureau
                     International Liaison Office

                                 Liepyno 7

                                 LT-08105 Vilnius

                     (370-5) 271 99 00

                     (370-5) 271 99 24

                     office@ilnb.lt

                     LU

                     Direction Générale de la Police Grand-Ducale
                     Direction des Opérations
                     Centre d'Intervention National

                     L-2957 Luxembourg

                     (352) 49 97 23 46

                     (352) 49 97 23 98

                     cin@police.etat.lu

                     HU

                     International Law Enforcement Cooperation Centre
                     National Police

                                 Teve utca 4-6

                                 H-1139 Budapest

                     (36-1) 443 55 57

                     (36-1) 443 58 15

                     intercom@orfk.police.hu

                     MT

                     Malta Police Force
                     Police General Headquarters

                     M-Floriana

                     (356) 21 22 40 01
                     (356) 21 25 21 11

                     (356) 21 23 54 67
                     (356) 21 24 77 94

                     cmru.police@gov.mt

                     NL

                     Ministry of the Interior and Kingdom Relations, National Crisis Centre

                                 PO Box 20011

                                 2500 EA The Hague

                                 The Netherlands

                     (31) 704 26 50 00
                     (31) 704 26 51 51

                     (31) 703 61 44 64

                     ncc@crisis.minbzk.nl (24h) (NL/EN)

                     AT

                     Federal Ministry of the Interior
                     Directorate General for Public Safety
                     Operations and Crisis Coordination Centre

                                 Minoritenplatz 9

                                 A-1014 Wien

                     (43) 15 31 2 6 32 00
                     (43) 15 31 2 6 37 70 (24h)

                     (43) 15 31 2 6 31 20 (24h)
                     (43) 15 31 26 10 86 12 (e-fax, 24h)

                     ekc@bmi.gv.at (24h)

                     PL

                     General Headquarters of Police
                     Crises Management and Anti Terrorism Bureau

                                 ul. Puławska 148/150

                                 PL-02-624 Warszawa

                     (48-22) 601 36 40
                     (48-66) 763 13 25

                     (48-22) 601 32 37

                     ncbwarsaw@policja.gov.pl

                     contact point concerning counter-terrorism
                     Division on Combating Terrorist Acts
                     Central Bureau of Investigation
                     National Police Headquarters

                     (48-22) 601 32 75

                     (48-22) 601 42 93

                     counterterror@policja.gov.pl

                     PT

                     Ministério da Administração Interna
                     Gabinete Coordenador de Segurança

                                 Av. D. Carlos I- 7o

                                 P-1249-104 Lisboa

                     (351) 213 23 64 09

                     (351) 213 23 64 25

                     gsc@sg.mai.gov.pt

                     RO

                     International Police Cooperation Centre (IPCC)

                                 Calea 13 Septembrie 1-5

                                 RO-Bucharest

                     (40) 213 16 07 32

                     (40) 213 12 36 00

                     ccpi@mai.gov.ro

                     Operational Anti-Terrorist
                     Coordination Centre (Romanian Information Service)

                                 Bulevardul Libertatii 14-16

                                 RO-Bucharest

                     (40) 214 02 35 98

                     (40) 213 45 10 66

                     ipct@dcti.ro

                     SI

                     International Police Cooperation Sector in Criminal Police Directorate

                                 Štefanova 2

                                 SLO-1000 Ljubljana

                     (386) 14 72 47 80

                     (386) 12 51 75 16

                     interpol.ljubljana@policija.si

                     SK

                     Prezídium Policajného zboru
                     Úrad medzinárodnej policajnej spolupráce

                                 Pribinova 2

                                 SK-812 72 Bratislava

                     (421) 961 05 64 50

                     (421) 961 05 64 59

                     spocumps@minv.sk

                     FI

                     Helsinki Police Department
                     Operational Command Centre

                                 Pasilanraitio 13

                                 FI-00240 Helsinki

                     (358-9) 189 40 02

                     (358-9) 189 28 21

                     johtokeskus@helsinki.poliisi.fi

                     SE

                     National Criminal Police, International Police Cooperation Division (IPO)

                                 POB 12256

                                 S-10226 Stockholm

                     (46) 84 01 37 00

                     (46) 86 51 42 03

                     ipo.rkp@polisen.se

                     UK

                     Home Office
                     Public Order Unit

                                 2 Marsham Street

                                 London SW1P 4DF

                                 POB 8000

                                 London SE 11 5EN

                                 United Kingdom

                     (44) 20 70 35 35 09
                     (44) 20 70 35 18 10

                     Christian.Papaleontiou@homeoffice.gsi.gov.uk
                     David.Bohannan@homeoffice.gsi.gov.uk

                     Serious Organised Crime Agency International Crime

                     (44) 20 73 28 81 15

                     (44) 20 73 28 81 12

                     london@soca.x.gsi.gov.uk

         (1)  Soovitused rahvusvahelise politseikoostöö kohta seoses rahvusvaheliste jalgpallivõistlustega on toodud eraldi käsiraamatus: vt nõukogu resolutsioon ajakohastatud käsiraamatu kohta, mis sisaldab soovitusi rahvusvaheliseks politseikoostööks ning vägivalla ja korrarikkumiste ärahoidmise ja ohjeldamise meetmeteks seoses rahvusvahelise ulatusega jalgpallivõistlustega, millega on seotud vähemalt üks liikmesriik (ELT C 322, 29.12.2006, lk 1).

         (2)  EÜT L 147, 5.6.1997, lk 1.

         (3)  Konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. asta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel sõlmitud Schengeni lepingut kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta nende ühispiiridel artikkel 46 (EÜT L 239, 22.9.2000, lk 19) ja konventsiooni Belgia Kuningriigi, Saksamaa Liitvabariigi, Hispaania Kuningriigi, Prantsuse Vabariigi, Luksemburgi Suurhertsogiriigi, Madalmaade Kuningriigi ja Austria Vabariigi vahel piiriülese koostöö tõhustamiseks eelkõige seoses terrorismi-, piiriülese kuritegevuse ja ebaseadusliku rände vastase võitlusega (Prümi leping) artikkel 26.

         (4)  ELT C 316, 27.11.1995, lk 2.

         (5)  EUCPN JAI 82 alatöörühma 27. novembri 2001. aasta järelduste leheküljel 3 loetletud elemendid.

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 562/2006 millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad) (ELT L 105, 13.4.2006, lk 1).

         (7)  Hõlmab Prümi lepingu artiklit 26.

         (8)  Vt nõukogu ja liikmesriikide valitsuste esindajate 13. juuli 2001. aasta järelduste (julgeoleku kohta Euroopa Ülemkogu kohtumistel ja sarnastel sündmustel) II osa punkti 1 alapunkti c.

         (9)  Ühismeetme 97/339/JSK artikkel 2.

         (10)  ITE-programmi tegevuste eest suursündmuste puhul vastutab liikmesriik, kus sündmus toimub. See tähendab, et liikmesriigid ise peavad tagama ITE-programmi tegevuste tõhusa läbiviimise ning käesolev käsiraamat ei sisalda seega sellekohaseid täiendavaid nõuandeid või juhiseid.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 23. september 2016, Euroopa Liidu Nõukogule Banca d’Italia välisaudiitorite kohta (EKP/2016/28)

text:
               5.10.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   23. september 2016,
   Euroopa Liidu Nõukogule Banca d’Italia välisaudiitorite kohta
   (EKP/2016/28)
   (2016/C 366/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Banca d’Italia praeguste välisaudiitorite (PriceWaterhouseCoopers SpA) volitused lõpevad pärast 2015. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb määrata välisaudiitorid alates 2016. majandusaastast.

               (3)

               Majandusaastateks 2016 kuni 2022 on Banca d’Italia valinud oma välisaudiitoriks BDO Italia SpA,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Banca d’Italia välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2016 kuni 2022 määrata BDO Italia SpA.

      Frankfurt Maini ääres, 23. september 2016

            EKP president

         Mario DRAGHI


				|

		52014PC0661

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS Horvaatia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 lõike 2 punktil c põhineva Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva 26. mai 1997. aasta konventsiooniga /* COM/2014/0661 final - 2014/0322 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
2011. aasta Horvaatia Vabariigi ühinemisaktiga[1] on ette nähtud
lihtsustatud süsteem Horvaatia ühinemiseks konventsioonidega (ja
protokollidega), mille liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli
34 (varem Euroopa Liidu lepingu artikkel K.3) alusel. Ühinemisakti artikli 3
lõikes 4 ja artikli 3 lõikes 5 on sätestatud, et Horvaatia ühineb
konventsioonide ja protokollidega vastavalt ühinemisaktile.
Ühinemisakti artikli 3 lõikes 5 on sätestatud,
et selle jaoks võtab nõukogu vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, millest
alates kõnealused konventsioonid Horvaatia suhtes jõustuvad, ning et teha neis
konventsioonides kõik uue liikmesriigi ühinemiseks vajalikud kohandused (mille
hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine horvaadi keeles, et need
versioonid oleksid võrdselt autentsed). Nõukogu tegutseb komisjon soovitusel,
olles konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.
Ühinemisakti I lisas on loetletud asjakohased
konventsioonid ja protokollid.
Nimekirja kuulub ka Euroopa Liidu lepingu
artikli K.3 lõike 2 punktil c põhinev Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa
Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitlev
26. mai 1997. aasta konventsioon.
Käesolev komisjoni soovitus nõukogu otsuse
kohta on ette nähtud kohanduste tegemiseks, mis on vajalikud seoses Horvaatia
ühinemisega eespool nimetatud konventsiooniga vastavalt ühinemisakti artikli 3
lõikele 4 ja artikli 3 lõikele 5.
2014/0322 (NLE)
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS
Horvaatia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu
artikli K.3 lõike 2 punktil c põhineva Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa
Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva
26. mai 1997. aasta konventsiooniga

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut,
võttes arvesse Horvaatia ühinemislepingut,
võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti
(edaspidi „ühinemisakt”), eriti selle artikli 3 lõiget 5,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide
ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitlevale konventsioonile
(edaspidi „ametnike korruptsiooni vastane konventsioon”) kirjutati alla 26.
mail 1997. aastal ning see jõustus 28. septembril 2005. aastal.
(2)       Ühinemisakti artikli 3 lõikes
4 on sätestatud, et Horvaatia ühineb konventsioonide ja protokollidega, mis on
sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud ühinemisakti I lisas, mis sisaldab
muu hulgas Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide
ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitlevat konventsiooni. Need
jõustuvad Horvaatia suhtes nõukogu määratud kuupäeval.
(3)       Ühinemisakti artikli 3 lõike
5 kohaselt teeb nõukogu kõnealuste konventsioonide ja protokollidega ühinemise
tõttu nõutavad kohandused,
ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:
Artikkel 1
Ametnike korruptsiooni vastane konventsioon
jõustub Horvaatia suhtes käesoleva otsuse vastuvõtmisele järgneva kuu esimesel
päeval.
Artikkel 2
Ametnike korruptsiooni vastase konventsiooni
horvaadikeelne tekst, mis on lisatud käesolevale otsusele, on autentne samadel
tingimustel kui ametnike korruptsiooni vastase konventsiooni tekst muudes ELi
ametlikes keeltes.
Artikkel 3
Käesolev otsus
jõustub 20ndal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 112, 24.4.2012, lk 6–110.
[2]               ELT C ..., ..., lk …
[3]               ELT C ..., ..., lk …
“Translation of the
Annex is not required for adoption as, as stated in the main act, the Annex
concerns the Croatian language version only.”


title: Komisjoni soovitus (EL) 2017/1936, 18. oktoober 2017, lõhkeainete lähteainete väärkasutamise takistamiseks viivitamata võetavate meetmete kohta (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               24.10.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 273/12

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2017/1936,
   18. oktoober 2017,
   lõhkeainete lähteainete väärkasutamise takistamiseks viivitamata võetavate meetmete kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Hiljutised terrorirünnakud ja -aktid näitavad, et isevalmistatavad lõhkeained kujutavad endast Euroopas endiselt suurt ohtu. Kuigi on tehtud jõupingutusi, et tulemuslikult piirata ja kontrollida juurdepääsu lõhkeainete lähteainetele, on ikka veel võimalik neile juurde pääseda ja neid kasutada, et valmistada ise lõhkeaineid.

               (2)

               ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 2370 (2017) rõhutatakse, et on äärmiselt oluline takistada terroristidel sellistele ainetele ja komponentidele juurdepääsu saamist, millest saab valmistada lõhkeaineid, ning nende kasutamist, ning kutsutakse tugevdama järelevalvet, muu hulgas heade tavade kehtestamise, piiriülese teabevahetuse ja partnerlussuhete loomise kaudu.

               (3)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 98/2013 (1) on kehtestatud ühtlustatud eeskirjad, mis käsitlevad selliste ainete ja segude kättesaadavaks tegemist, sissetoomist, omamist ja kasutamist, mida võidakse väärkasutada lõhkeainete ebaseaduslikuks valmistamiseks, eesmärgiga piirata nende kättesaadavust üldsusele ning tagada asjakohane teatamine kahtlustäratavatest tehingutest kogu tarneahelas.

               (4)

               Selleks et täita määruse (EL) nr 98/2013 eesmärk parandada keemiliste ainete ja segude vaba liikumist siseturul ja kõrvaldada konkurentsimoonutused ning tagada samal ajal üldsuse ohutuse kõrgetasemeline kaitse, peavad kõik liikmesriigid kohaldama määrust nõuetekohaselt. Lõhkeainete valmistamise, omamise, omandamise, veo, tarnimise või kasutamise, samuti lõhkeainete valmistamise või kasutamise kohta juhiste andmise või saamisega seotud terroriaktide ärahoidmine aitab ühtlasi täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2017/541 (2) eesmärke.

               (5)

               Käesoleva soovituse ülesanne on anda liikmesriikidele juhiseid määruse (EL) nr 98/2013 kohaldamise kohta, et täita tulemuslikumalt määruse eesmärki. Soovitusega täiendatakse suuniseid, (3) mille on vastu võtnud komisjon ja alaline lähteainete komitee, (4) ning võetakse arvesse arutelusid, mida on peetud nimetatud komitees ning 2016. ja 2017. aastal korraldatud piirkondlikel seminaridel, millel osalesid liikmesriikide ametiasutused.

               (6)

               Selleks et takistada terroristidel lõhkeainete lähteainete omandamist, tuleks piirata nende kättesaadavust üldsusele. Määruse (EL) nr 98/2013 kohaselt ei tohi üldsuse hulka kuuluvad isikud pääseda ligi seitsmele keemilisele ainele (sama määruse I lisas loetletud piirangutega lõhkeainete lähteained) (5) ega neid kasutada.

               (7)

               Sellest keelust hoolimata võivad liikmesriigid otsustada anda üldsusele juurdepääsu nimetatud ainetele, kui nad kehtestavad loa- ja registreerimissüsteemi. Alates 1. jaanuarist 2017 kohaldab kuusteist liikmesriiki keelu asemel loa- ja/või registreerimissüsteemi (6). Seega on üldsuse hulka kuuluvatel isikutel nendes liikmesriikides endiselt võimalik pääseda ligi piirangutega lõhkeainete lähteainetele ja segudele ning neid kasutada.

               (8)

               Liikmesriigid peaksid määrama kindlaks väiksemad kontsentratsioonid ja asendusained, mille oht julgeolekule on väiksem, ning edendama nende kasutamist, samuti kehtestama lõhkeainete lähteainete ladustamise tingimused. Liikmesriikides, kus on kehtestatud loasüsteem, tuleks enne loa andmist kontrollida taotleja tausta.

               (9)

               Soovituses kutsutakse samuti paremini tagama määruses (EL) nr 98/2013 sätestatud piirangute järgimist ja kontrollide korraldamist ning tegema valdkondadevahelist koostööd. Kõikide tarneahelas osalejate, sealhulgas internetis tegutsevate tarneahelas osalejate teadlikkuse suurendamine võimaldab neil paremini täita määrusest (EL) nr 98/2013 tulenevaid kohustusi.

               (10)

               Soovituses kutsutakse vahetama teavet kahtlustäratavate tehingute, kaotsimineku ja vargusjuhtumite ning muude kahtlustäratavate juhtumite ja loataotluste kohta, mis on piiriülest laadi, ilma et see piiraks nende õigusaktide kohaldamist, millega reguleeritakse teabevahetust terroriaktidega seotud kriminaaluurimise (7) korral või tollivaldkonnas (8).

               (11)

               Kuigi hiljutistes terrorirünnakutes ja -aktides on põhiliselt kasutatud triatsetoontriperoksiidi, on endast ohtu kujutavaid isevalmistatavaid lõhkeaineid ja nende lähteaineid rohkem. Liit ja liikmesriigid peavad ka edaspidi koostöös asjaomaste sidusrühmade ja kasutajatega tähelepanelikult jälgima selles valdkonnas ilmnevaid suundumusi ja neile reageerima.

               (12)

               Komisjon on teinud alalise lähteainete komiteega tihedalt koostööd, et jälgida ja hõlbustada alates määruse vastuvõtmisest selle kohaldamist. 2017. aasta veebruaris vastu võetud komisjoni aruandes (9) järeldatakse, et kuigi määruse jõustumine on kaasa aidanud lõhkeainete lähteainetest tuleneva ohu vähendamisele Euroopas, on vaja kindlaks määrata meetmed ja tegevused, mis tulevikus tugevdavad isevalmistatavate lõhkeainetega seotud kontrollisüsteemi. Lõhkeainete lähteainete määruse läbivaatamiseks (10) alustas komisjon 2017. aasta mais määruse hindamist, millele järgneb 2018. aasta esimeses pooles mõjuhinnangu koostamine. Hindamise käigus uuritakse määruse asjakohasust, tulemuslikkust, tõhusust, sidusust ja lisaväärtust ning tehakse kindlaks probleemid ja takistused, mille kõrvaldamine võib nõuda täiendavaid meetmeid. Mõjuhinnangus kaalutakse kindlaks tehtud probleemide ja takistuste kõrvaldamiseks eri poliitikavariante. Kuni läbivaatamise tulemuste selgumiseni soovitatakse liikmesriikidel võtta olemasoleva määruse raames viivitamata meetmeid, et piirata tulemuslikult lõhkeainete lähteainete kättesaadavust üldsusele,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

      Lõhkeainete lähteainete üldsusele kättesaadavuse piiramine

               1.

               Liikmesriigid peaksid võtma määruse (EL) nr 98/2013 raames kõik vajalikud meetmed, et piirata lõhkeainete lähteainete kättesaadavust üldsusele, takistada terroristide juurdepääsu sellistele ainetele ning tagada asjakohane teatamine kahtlustäratavatest tehingutest kogu tarneahelas. Selleks peaksid liikmesriigid põhjalikult hindama, kas nende kehtestatud keelu-, loa- või registreerimissüsteem võimaldab tulemuslikult täita nimetatud eesmärke. Liikmesriigid peaksid esitama oma hinnangu komisjonile nelja kuu jooksul alates käesoleva soovituse vastuvõtmisest. Selline teave aitab hinnata, kas ELi tasandil on vaja võtta täiendavaid meetmeid.

               2.

               Lisaks peaksid liikmesriigid viivitamata võtma järgmised meetmed:

                           a)

                           edendama, ja kui see on võimalik ja asjakohane, nõudma asendusainete või väiksema kontsentratsiooni kasutamist, kui see võimaldab teostada asjaomast õiguspärast tegevust väiksema julgeolekuohuga;

                           b)

                           kehtestama lõhkeainete lähteainete ladustamisega seotud julgeolekutingimused majandustegevuses osalejatele, professionaalsetele kasutajatele ja üldsuse hulka kuuluvatele isikutele, kes omavad nimetatud aineid õiguspäraselt;

                           c)

                           pakkuma majandustegevuses osalejatele selgeid juhiseid, mis võimaldavad teha tulemuslikult ja tõhusalt kindlaks, kas konkreetne isik kuulub üldsuse hulka. Selleks võiksid liikmesriigid kasutada „professionaalse kasutaja“ mõistet isiku kohta, kes vajab kaubanduse, ettevõtluse või kutsetegevuse eesmärgil juurdepääsu piirangutega lõhkeainete lähteainele;

                           d)

                           kontrollima määruse (EL) nr 98/2013 artikli 4 lõikes 2 nimetatud loasüsteemi olemasolu korral loa taotleja tausta, eelkõige teda käsitlevaid karistusregistri kandeid kõikides riikides, kus taotleja on elanud eelnenud viie aasta jooksul; ning

                           e)

                           looma kontrollisüsteemid, et teha kindlaks majandustegevuses osalejad, kes ei pea tingimustest kinni.

      Koostöö tugevdamine ja tarneahela kaasamine

               3.

               Koostöö tugevdamiseks ja tarneahela kaasamiseks peaksid liikmesriigid:

                           a)

                           pakkuma õiguskaitse- ja tolliasutuste töötajatele ning esmareageerijatele koolitust, et nad suudaksid tunda oma ülesannete täitmisel ära lõhkeainete lähteaineid ja segusid ning reageerida aegsasti ja asjakohaselt kahtlustäratavale tegevusele;

                           b)

                           kutsuma lõhkeainete lähteainete lõppkasutajaid lisaks olemasolevate teatamiskohustuste täitmisele, mis on sätestatud määruse (EL) nr 98/2013 artikli 9 lõikes 4, teatama selliste ainete hulgalisest kaotsiminekust või vargusest;

                           c)

                           vahetama ka juhul, kui olemasolevatest liidu õigusaktidest ei tulene sellist kohustust, teiste asjaomaste liikmesriikidega võimalikult kiiresti ning kooskõlas siseriikliku õiguse ja asjaomaste rahvusvaheliste õigusaktidega teavet kahtlustäratavate tehingute, kaotsimineku ja vargusjuhtumite ning muude kahtlustäratavate juhtumite ja loataotluste kohta, mis on piiriülest laadi, ning

                           d)

                           tegema kindlaks kõik asjaomased sektorid, sealhulgas interneti kaudu majandustegevuses osalevad sektorid, arvestama neile suunatud teadlikkuse suurendamise meetmetes nende eripära ning pidama tarneahela ja lõppkasutajatega dialoogi, et mõista paremini professionaalsete ja muude kasutajate õiguspäraseid vajadusi lõhkeainete lähteainete kasutamisel.

      Brüssel, 18. oktoober 2017

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Julian KING

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. jaanuari 2013. aasta määrus (EL) nr 98/2013 lõhkeainete lähteainete turustamise ja kasutamise kohta (ELT L 39, 9.2.2013, lk 1).

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2017. aasta direktiiv (EL) 2017/541 terrorismivastase võitluse kohta, millega asendatakse nõukogu raamotsus 2002/475/JSK ning muudetakse nõukogu otsust 2005/671/JSK (ELT L 88, 31.3.2017, lk 6).

      (3)  https://ec.europa.eu/home-affairs/sites/homeaffairs/files/what-we-do/policies/crisis-and-terrorism/explosives/explosives-precursors/docs/guidelines_on_the_marketing_and_use_of_explosives_precursors_en.pdf

      (4)  http://ec.europa.eu/transparency/regexpert/index.cfm?do=groupDetail.groupDetail=3245

      (5)  I lisas kindlaks määratud piirmäärast suurema kontsentratsiooniga vesinikperoksiid, nitrometaan, lämmastikhape, kaaliumkloraat, kaaliumperkloraat, naatriumkloraat ja naatriumperkloraat, sealhulgas segud või muud ained, mis sisaldavad loetletud aineid piirmäärast suuremas kontsentratsioonis.

      (6)  Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 98/2013 (lõhkeainete lähteainete turustamise ja kasutamise kohta) kohaldamise ja selle alusel õiguste delegeerimise kohta (COM(2017) 103 final, 28. veebruar 2017).

      (7)  Nõukogu 20. septembri 2005. aasta otsus 2005/671/JSK terroriaktidega seotud teabevahetuse ja koostöö kohta (ELT L 253, 29.9.2005, lk 22).

      (8)  Nõukogu 13. märtsi 1997. aasta määrus (EÜ) nr 515/97 liikmesriikide haldusasutuste vastastikusest abist ning haldusasutuste ja komisjoni vahelisest koostööst tolli- ja põllumajandusküsimusi käsitlevate õigusaktide nõutava kohaldamise tagamiseks (EÜT L 82, 22.3.1997, lk 1).

      (9)  Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 98/2013 (lõhkeainete lähteainete turustamise ja kasutamise kohta) kohaldamise ja selle alusel õiguste delegeerimise kohta (COM(2017) 103 final, 28. veebruar 2017).

      (10)  https://ec.europa.eu/home-affairs/what-is-new/work-in-progress/initiatives/revision-regulation-marketing-and-use-explosives-precursors_en