title: Nõukogu soovitus, 5. aprill 2022, mis käsitleb võimaluste loomist tulemuslikuks Euroopa kõrghariduskoostööks (EMPs kohaldatav tekst) 2022/C 160/01

text:
               13.4.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 160/1

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      5. aprill 2022,
      mis käsitleb võimaluste loomist tulemuslikuks Euroopa kõrghariduskoostööks
      (EMPs kohaldatav tekst)
      (2022/C 160/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 165 ja 166,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  1.

                  Põhjalikum ja tulemuslikum riikidevaheline koostöö kõrgharidussektoris kõikjal Euroopas on oluline, et toetada liidu väärtusi, identiteeti ja demokraatiat, suurendada Euroopa ühiskonna ja majanduse vastupanuvõimet ning ehitada üles kestlik tulevik. Tugevad omavahel seotud kõrgharidusasutused on üks oluline vahend, et toime tulla rohe- ja digipöördega ning rahvastiku vananemisega seotud ja muude oluliste sotsiaal-majanduslikke katsumustega teadmiste jagamise ja innovaatiliste lahenduste koosloomise kaudu. Samuti võivad need tagada Euroopa suutlikkuse edendada tehnoloogiapõhist konkurentsivõimet.

                  2.

                  Võimaluste loomine selleks, et kõrgharidusasutused saaksid arendada välja põhjalikuma, pikaajalise ja tulemusliku riikidevahelise koostöö asutuste tasandil, on tähtis vahend, et muuta kõrgharidusasutused üheskoos tugevamaks ning valmistada üliõpilased, elukestvas õppes osalejad ning teadlased ja töötajad ette tuleviku jaoks globaalses maailmas. Kõrgharidusasutused kõikjal Euroopas kohanevad kiiresti muutuva maailmaga, kus erialad ja õpikeskkonnad muutuvad kiiresti, näiteks seoses rohe- ja digipöördega. See nõuab uut moodi mõtlemist, uusi lähenemisviise ning uusi struktuure üliõpilaste, töötajate ja teadlaste valdkondadevahelise ja piiriülese koostöö ja liikuvuse jaoks (kusjuures füüsiline liikuvus peab jääma põhivormiks). See uus reaalsus, mida toetab digipööre, hõlmab uusi atraktiivseid haridusvalikuid ning uusi formaate ja võimalusi riikidevaheliseks koostööks ja liikuvuseks – nii füüsiliseks kui ka internetipõhiseks – kõigile õppijatele, sealhulgas vähemate võimalustega või äärealadelt, näiteks äärepoolseimatest piirkondadest pärit isikutele, ning soodustab mitmekesisust õppejõudude, teadlaste ja haridustöötajate seas.

                  3.

                  Eri kõrgharidusasutuste, sealhulgas ülikoolide, teadusülikoolide, kolledžite, rakenduskõrgkoolide, kõrgemate kutseharidus- ja -õppeasutuste ning kunstikõrgkoolide tugevam koostöö kõikjal ELis on Euroopa haridusruumi ja Euroopa teadusruumi olemuslik aluspõhimõte. Erinevate ja üksteist täiendavate asutuste põhjalikum riikidevaheline koostöö kogu Euroopas suurendab õiglast juurdepääsu kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, koolitusele ja teadustegevusele, edendab teadmiste loomist ja levitamist, hõlbustab suutlikkuse ja taristu jagamist ning suurendab asjaomaste piirkondade ja kogukondade elujõulisust, aidates välja tulla ebasoodsast olukorrast ja kõrvaldada geograafilisi erinevusi. Samuti võib see edendada integreerimist teadusuuringutesse, innovatsiooni ja tööstusökosüsteemidesse. Riikide koostöö aitab ka ära kasutada kõrgharidussektori kui oskuste, pädevuste ja teadmiste edendaja täielikku potentsiaali, näiteks rohe- ja digipöörde jaoks, ning saavutada Euroopa sotsiaalõiguste samba eesmärke.

                  4.

                  Komisjoni teatises Euroopa haridusruumi saavutamise kohta aastaks 2025 (1) kutsutakse üles tegema sujuvat ja ambitsioonikat koostööd riikide vahel, hõlbustama ühiste teaduskraadide andmist ning uurima võimalusi anda kõrgharidusasutuste liitudele, näiteks Euroopa ülikoolide liitudele, õiguslik seisund. Nõukogu resolutsioonis, mis käsitleb strateegilist raamistikku üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal, et liikuda Euroopa haridusruumi loomise suunas ja kaugemale (2021–2030), (2) innustatakse tegema põhjalikumat koostööd, koondama teadmisi ja vahendeid ning looma rohkem võimalusi üliõpilaste, õppejõudude ja teadlaste liikuvuse jaoks, sealhulgas Euroopa ülikoolide algatuse ja Euroopa üliõpilaspileti algatuse täieliku ellurakendamise kaudu. Oma järeldustes, milles käsitletakse Euroopa ülikoolide algatust „Kõrghariduse, teadusuuringute, innovatsiooni ja ühiskonna ühendamine: tee sillutamine Euroopa kõrghariduse uuele mõõtmele“, (3) kutsub nõukogu liikmesriike üles kõrvaldama takistused, et luua paremini ühilduvaid kõrgharidussüsteeme, ning uurima võimalust luua ühised Euroopa teaduskraadid. Oma järeldustes „Euroopa teadusruumi süvendamine: teadlastele atraktiivsete ja kestlike karjäärivõimaluste ja töötingimuste pakkumine ning ajude ringluse reaalsuseks muutmine“ (4) kutsub nõukogu komisjoni üles toetama liikmesriike poliitikameetmete väljatöötamisel Euroopa kõrgharidusasutuste sujuvaks ja ambitsioonikaks riikidevaheliseks koostööks, eelkõige akadeemilise ja teadlaskarjääri valdkonnas. Komisjoni teatises „Uus Euroopa teadusruum teadusuuringute ja innovatsiooni jaoks“ (5) ning nõukogu soovituses, mis käsitleb Euroopa teadusuuringute ja innovatsiooni pakti, (6) kutsutakse üles süvendama koostööd ning tunnistatakse selliste algatuste nagu Euroopa ülikoolide algatus potentsiaali kõrghariduse ümberkujundamisel. Euroopa oskuste tegevuskavas (7) kutsutakse samuti üles kõrvaldama tõhusa ja põhjalikuma riikidevahelise koostöö takistused.

                  5.

                  Euroopa kõrgharidusruumi ministrite Rooma kommünikees ning nõukogu soovituses kõrg- ja keskhariduskvalifikatsioonide ning välismaal läbitud õppeperioodide õpiväljundite automaatse vastastikuse tunnustamise edendamise kohta (8) kutsutakse üles edendama ja hõlbustama koostööd riikide vahel. Euroopa Parlamendi resolutsioonis „Euroopa haridusruum: ühine terviklik käsitus“ (9) rõhutatakse vajadust teha rohkem koostööd ning kutsutakse üles kasutama ära Euroopa haridusruumi, Euroopa teadusruumi ja Euroopa kõrgharidusruumi koostoimet.

                  6.

                  41 nn Euroopa ülikooli, mida toetab programm „Erasmus+“ ning täiendab teadustegevuse ja innovatsiooni mõõtme osas programm „Horisont 2020“, ja sarnased pikaajalise institutsioonilise koostöö mudelid võimaldavad saada kasulikke kogemusi, testides seejuures tihedama riikidevahelise koostöö mudeleid, millega minnakse kaugemale üksikute kõrgharidusasutuste olemasolevatest strateegiatest ning juhtimise ja koostöö ökosüsteemidest. Need on inspiratsiooniallikas laiemale kõrghariduskogukonnale, innustades tegema süsteemitasandi reforme, hõlbustades samal ajal Euroopa kõrgharidus- ja teaduspoliitika paremat omavahelist koordineerimist.

                  7.

                  Käesolevas nõukogu soovituses peetakse nn Euroopa ülikoolide all silmas ülikoole, mida rahastatakse programmi „Erasmus+“ raames ning mille teadusuuringute ja innovatsiooni mõõtme jaoks antakse vajaduse korral lisatoetust raamprogrammist „Horisont 2020“. Mõiste „kõrgharidusasutuste liidud“ tähistab kõiki muid koostöömudeleid, nagu teadmus- ja innovatsioonikogukonnad. Käesoleva nõukogu soovituse eesmärk on hõlbustada riikidevahelist koostööd kõigi nende Euroopa kõrgharidusasutuste jaoks, mida Euroopa ülikoolide algatuse raames ei toetata.

                  8.

                  Nn Euroopa ülikoolid parandavad riikidevahelise koostöö kvaliteeti asutustevaheliste strateegiate kaudu, milles on ühendatud õppimine ja õpetamine, teadusuuringud, innovatsioon ja teadmussiire majandusse ja ühiskonda ning millega edendatakse poliitilisi ja ühiskondlikke muutusi.

                  9.

                  Kõrgharidusliidud võiksid vabatahtlikkuse alusel kasu saada institutsioonilise koostöö vahenditest, näiteks võiks neil olla õiguslik seisund, mis võimaldab jagada asjakohasel juhul ühiseid rahalisi vahendeid, inimressursse, digitaalseid ja materiaalseid ressursse ning teenuseid, et hallata ühise digitaalse või kombineeritud tegevuse jaoks ülikoolide ühiseid virtuaalseid õppelinnakuid ja koostalitlusvõimelisi platvorme. Selleks et süvendada riikidevahelist koostööd rohe- ja digipöörde tõhusal elluviimisel, tuleb riiklikul, piirkondlikul ja asutuste tasandil veelgi lihtsustada interdistsiplinaarsete moodulite ja ühiste teaduskraadide väljatöötamist ühiselt loodud Euroopa kriteeriumide alusel kooskõlas Bologna protsessi vahenditega. Paindliku ja kaasava liikuvuse hõlbustamine ja Euroopa üliõpilaspileti algatuse kasutamise laiendamine võib suurendada üliõpilaste, õppejõudude, teadlaste ja haridustöötajate võimalusi. Suutlikkuse suurendamiseks ja riikidevahelise koostöö valdkonnas püstitatud kõrgete eesmärkide saavutamiseks on vaja piisavat pikaajalist rahastust.

                  10.

                  Kõrgharidusasutuste põhjalikum koostöö nõuab probleemide kõikehõlmavat käsitlemist. Riikidevahelise ühise haridustegevuse ja ühiste haridusprogrammide sujuvat väljatöötamist, välist kvaliteeditagamist ja akrediteerimist kõigil tasanditel mõjutavad erinevused välises kvaliteeditagamises; lahknevused kvalifikatsioonide ja välismaal läbitud õppeperioodide automaatses vastastikuses tunnustamises ning Bologna protsessi raames võetud peamiste seonduvate kohustuste täitmises, sealhulgas erinevused kraadistruktuurides; erinevused ühisõppekavade kvaliteedikindluse suhtes kohaldatava Euroopa lähenemise kasutuselevõtmises; erinevused Euroopa ainepunktisüsteemi (ECTS) kohaldamises; ning virtuaal- ja kombineeritud õppe osaline tunnustamine. Nende probleemide lahendamine ning Bologna protsessi vahendite täieliku rakendamise tagamine vähendaks halduskoormust, hõlbustaks riikidevahelist koostööd ja edendaks uuendusliku interdistsiplinaarse pedagoogika rakendamist eri riikides.

                  11.

                  Euroopa riikidevaheline koostöö asutuste tasandil on tugev vahend, mis võimaldab toetada ja edasi arendada ümberkujundamist eesmärgiga luua kõrgharidusasutused, mis on tipptasemel, kaasavad, konkurentsivõimelised, kestlikud ja atraktiivsed ja täidavad kõiki oma missioone (haridus, teadustegevus, innovatsioon ja ühiskonna teenimine), tuues nii kõrgharidussektoris kui ka sellest väljaspool kasu teadmistepõhisele, vastupidavale ja demokraatlikule Euroopale, ning mis peegeldavad euroopalikku elulaadi ja euroopalikke väärtusi. Riikide koostööd tuleb hõlbustada, kehtestades sidusaid Euroopa ja siseriiklikke seadusandlikke meetmeid, rakendades tulemuslikult olemasolevaid Euroopa algatusi ja vahendeid, nagu Euroopa ülikoolide algatus, Bologna protsessi vahendid või Euroopa üliõpilaspileti algatus, ning uurides võimalikke uusi vahendeid. Neid uusi vahendeid võiks arendada etapiviisilise koosloomisel põhineva lähenemisviisi alusel, võimaldades kõrgharidusasutustel luua sidemeid ning teha riigipiiride ja kõrgharidussüsteemide üleselt tulemuslikumat koostööd, et suurendada kogu kõrghariduskogukonna hüvanguks oma sidusust, luues väärtust ühiskonnale,

            SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL,
      pidades täiel määral kinni subsidiaarsuse, institutsioonilise autonoomia ja akadeemilise vabaduse põhimõttest, võttes arvesse oma riigi olusid ja tehes tihedat koostööd kõigi asjaomaste sidusrühmadega, teha järgmist.

                  1.

                  Võimaldada kõrgharidusasutustel uurida koosloomise protsessis institutsioonilise koostöö vahendite, nagu kõrgharidusasutuste liitude, näiteks nn Euroopa ülikoolide võimalik õiguslik seisund, loomise vajalikkust, kasu, riske ja teostatavust, et hõlbustada põhjalikumat koostööd asjakohasel juhul inim- ja tehniliste ressursside, andmete ning haridus-, teadus- ja innovatsioonisuutlikkuse jagamise kaudu. Võimaldada neil katsetada põhjalikuma koostöö mitmekesiseid võimalusi ning samuti vabatahtlikkuse alusel testida olemasolevaid Euroopa vahendeid, nagu Euroopa territoriaalse koostöö rühmitus (ETKR) (10) või Euroopa majandushuviühing (EMHÜ) (11).

                  2.

                  Innustada vajaduse korral riikidevahelisse koostöösse kaasatud kõrgharidusasutusi koostama ühisõppekavasid ja andma ühiseid teaduskraade ning muuta see nende jaoks lihtsamaks kooskõlas Bologna protsessi vahenditega (12). Sellega seoses ja punktis 12 osutatud uurimistegevuse tulemustele tuginedes uurida ja hõlbustada ühise Euroopa teaduskraadi märgise andmist. Hiljem võiks toimuda töö sellise võimaliku koosloodud Euroopa kriteeriumidel põhineva ühise kraadi väljatöötamiseks kõigil tasanditel, mida antakse riiklikul, piirkondlikul ja asutuste tasandil kooskõlas riiklike kvalifikatsiooniraamistikega.

                  3.

                  Võimaldada kõrgharidusasutustel asjakohasel juhul täiendavalt töötada välja ja viia ellu ühine innovaatiline riikidevaheline haridustegevus, lubades ja julgustades selliste sobivate lähenemisviiside ja meetmete testimist ja rakendamist, mis on seotud järgmisega:

                              a)

                              üliõpilaste ja elukestvas õppes osalejate vastuvõtmise ja registreerimise kriteeriumid;

                              b)

                              õppimis- ja õpetamiskeelte kindlaks määramine, austades samas asjakohasel juhul mitmekeelsust;

                              c)

                              e-õppe osakaal kogu pakutavas hariduses; ühisesse haridustegevusse lõimitud üliõpilaste liikuvuse (füüsiline, virtuaalne või kombineeritud) osakaal; praktika, töökohapõhise õppe ning probleemipõhiste ja interdistsiplinaarsete lähenemisviiside osakaal ja korraldus;

                              d)

                              asjakohasel juhul paindlike õppimisvõimaluste, näiteks selliste lühiajaliste õpikogemuste saamise võimaluse pakkumine, mis võivad viia mikrokvalifikatsioonitunnistuseni (13);

                              e)

                              ainepunktide arvestamise ja ülekandmise eeskirjad ning hindamise läbipaistvus, mis on kooskõlas Euroopa ainepunktisüsteemi (ECTS) kasutusjuhendiga ja mis on riikidevaheliste ühisõppekavade alus, kohaldamata lisaeeskirju või -piiranguid;

                              f)

                              Euroopa kõrgharidusprogrammide ja/või kõrgharidusasutuste EKKSSile vastavat välist kvaliteeditagamist käsitleva ja kõrghariduse kvaliteedi tagamise Euroopa registrisse (EQAR) kantud teabe kasutamine automaatse vastastikuse tunnustamise (14) rakendamiseks õpingute jätkamise võimaldamise eesmärgil koostöös riiklike akadeemilise tunnustamise infokeskustega (NARIC keskused);

                              g)

                              asjakohasel juhul varasemate õpingute tunnustamise ning mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise võimaldamine, tuginedes läbipaistvatele ja õiglastele kvaliteedinõuetele ning korraldades õppijate asjakohase hindamise, ning selliste õpingute asjaomaste ainepunktide arvestamine;

                              h)

                              asjakohasel juhul suurema paindlikkuse võimaldamine ühiste teaduskraadide mudeli kindlaksmääramisel ühiste riikidevaheliste programmide rakendamisel.

                  4.

                  Toetada liikuvuse lõimimist ühistesse riikidevahelistesse haridusprogrammidesse:

                              a)

                              toetada kõrgharidusasutusi, et lõimida liikuvus (füüsiline, virtuaalne või kombineeritud) kõigil tasanditel süstemaatilisemalt ja paindlikumalt nende ühistesse haridusprogrammidesse, võimaldamaks suuremal hulgal üliõpilastel, sealhulgas vähemate võimalustega või äärealadelt, näiteks äärepoolseimatest piirkondadest pärit õppijatel, õppejõududel ja teadlastel saada kasu kõrghariduse valdkonnas tehtava integreeritud koostöö dünaamikast ning edendamaks talentide tasakaalustatud ringlust;

                              b)

                              toetada mitmepoolsete partnerluste raames liikuvuse haldamise digitaliseerimist, eelkõige mitmepoolsete asutustevaheliste lepingute allkirjastamisega seotud äriprotsesside standardimist ja digitaliseerimist, sealhulgas Euroopa üliõpilaspileti algatuse laiendamise kaudu;

                              c)

                              teha asjakohasel juhul tööd, et rakendada õpirände suhtes lähenemisviise, mis on sidusamad, pidades silmas vastuvõtu- ja registreerimis- ning hindamissüsteeme, akadeemilisi kalendreid, õppemaksusüsteeme, kõrgharidustaristule juurdepääsu ja selle kasutamist suvel/koolivaheajal.

                  5.

                  Aidata säilitada otsest või kaudset rahalist toetust põhjalikumale riikidevahelisele institutsioonilisele koostööle kõrghariduse valdkonnas, sealhulgas nn Euroopa ülikoolide jaoks:

                              a)

                              asjakohasel juhul toetada igat liiki kõrgharidusasutusi nende osalemisel sellises põhjalikus riikidevahelises institutsioonilises koostöös;

                              b)

                              asjakohasel juhul edendada ja arendada kõrgharidusasutuste seas kõrgetasemelise riikidevahelise koostöö kultuuri, käsitledes ja soodustades seda riiklikus poliitikas ja prioriteetide püstitamisel;

                              c)

                              erinevaid riiklikke rahastamissüsteeme arvesse võttes võtta kasutusele olemasolevad rahastamisallikad piirkondlikul, riiklikul ja ELi tasandil, (15) et võimaluse korral anda toetust programmi „Erasmus+“ toetuse tasemel või täiendada selle programmi toetust, mida täiendatakse sünergilisel viisil programmist „Euroopa horisont“ antava toetusega, et soodustada kõrgharidusasutuste osalemist Euroopa ülikoolide algatuses.

                  6.

                  Edendada ja kaitsta aluspõhimõtteid, millele tugineb institutsiooniline autonoomia, mis on eeltingimus ühise juhtimiskorra kehtestamiseks põhjalikuma alt üles lähenemisviisil põhineva riikidevahelise koostöö tarvis. Võimaldada kõrgharidusasutustel teha sõltumatuid otsuseid õppeasutuse juhtimise ning rahaliste vahendite, personali ja õppetööga seotud küsimustes ning kaitsta akadeemilist vabadust ja kaasata aktiivselt akadeemiline personal ja üliõpilaste esindajad oma õppeasutusega seotud otsuste tegemisse.

                  7.

                  Tugevdada vastastikust usaldust ühiste haridusprogrammide välise kvaliteeditagamise ja akrediteerimise ning muud vormi ühiste hariduspakkumiste kaudu, mis on välja töötatud riikidevahelise institutsioonilise koostöö mudelite, sealhulgas nn Euroopa ülikoolide poolt vastavalt Euroopa kõrgharidusruumi kvaliteedikindlustuse standarditele ja suunistele (EKKSS):

                              a)

                              liikuda edasi asutusepõhise välise kvaliteeditagamise poole. See võib aidata arendada tõelist institutsioonilist kvaliteedikultuuri, millega kaasneb suurem vastutus ja tänu millele on võimalik muuta süsteemid ühilduvaks kõikjal Euroopas, tuginedes vahenditele ja raamistikele, mis on Euroopa haridusruumis, Euroopa teadusruumis ja Euroopa kõrgharidusruumis juba olemas;

                              b)

                              kaaluda asjakohasel juhul võimalust lubada programme ise akrediteerida, tuginedes institutsioonilisele kvaliteeditagamisele, et suurendada kõrgharidusasutuste vastutust oma tegude eest;

                              c)

                              riikides, kus tuginetakse programmipõhisele välisele kvaliteeditagamisele, kaaluda võimalust

                                          i)

                                          lubada ühisõppekavade kvaliteedikindluse suhtes võetud Euroopa lähenemise (16) täielikku rakendamist;

                                          ii)

                                          tagada, et ühiste riikidevaheliste programmide välist hindamist saab läbi viia üks asutus, mis on registreeritud kõrghariduse kvaliteedi tagamise Euroopa registris (EQAR), (17) ning et tulemusi aktsepteeritakse automaatselt kõigis teistes asjaomastes kõrgharidussüsteemides, kohaldamata riiklikke lisanõudeid; ning

                                          iii)

                                          tagada, et ühiste riikidevaheliste programmide uuesti akrediteerimisel järgitakse EKKSSi ning Euroopa lähenemist (18).

                  8.

                  Vastavalt vajadusele toetada kooskõlas isikuandmete kaitse üldmäärusega kvaliteetse koostööpõhise virtuaalõppe kui õpetamise, õppimise ja teadustöö osa arengut, et edendada ja hõlbustada kaasavat ja õppijakeskset riikidevahelist koostööd, mis täiendab kontaktõpet, ning eriti, et:

                              a)

                              toetada kõrgharidusasutusi põimõppe lahutamatuks osaks olevate rahvusvaheliste koostööpõhise virtuaal- ja e-õppe mudelite väljatöötamisel, sealhulgas pühendunud juhtimise, strateegilise kavandamise, usaldusväärse ja rahvusvahelise pedagoogilise koolituse ja tugiteenuste abil;

                              b)

                              kui kõrgharidusasutused viivad läbi karjäärihindamist, siis vastavalt vajadusele toetada neid selle aja väärtustamisel ja tunnustamisel, mis õppejõud on kulutanud innovaatiliste pedagoogikameetodite ja uuenduslike uurimistavade väljatöötamiseks riikidevahelise koostöö raames;

                              c)

                              toetada institutsioonilise koostöö mudeleid, sealhulgas nn Euroopa ülikoole nende püüdlustes koondada eksperditeadmisi ja ressursse, et arendada ja rakendada ühiseid digistrateegiaid ja ühist koostalitlusvõimelist IT-taristut, näiteks andes vastastikuse juurdepääsu veebipõhistele õpi- ja teaduskeskkondadele, õppehaldussüsteemidele, digiraamatukogudele või laialt avatud e-õppe platvormidele, koolitustele ja tugiteenustele, samuti takistusteta juurdepääsu leitavatele, kättesaadavatele, koostalitlusvõimelistele ja korduskasutatavatele andmetele (FAIR-andmed) ning muudele koostalitlusvõimelistele teenustele;

                              d)

                              toetada avatud lähtekoodiga lahenduste testimist ja katsetamist ühiste probleemide lahendamisel, suurendades sellega kõrgharidussüsteemide koostalitlusvõimet, digivalmidust, andmesuveräänsust ja vastutust.

                  9.

                  Toetada kõrgharidusasutusi ühise riikidevahelise interdistsiplinaarse haridustegevuse arendamisel kõigil tasanditel (lühike õppetsükkel, bakalaureuseõpe, magistriõpe ja doktoriõpe):

                              a)

                              võimaldada ja hõlbustada riikidevaheliste probleemipõhiste lähenemisviiside rakendamist, mille puhul erinevate erialade, kultuuride ja riikide õppijad teevad koostööd teadlaste, ettevõtjate, linnade, piirkondade, vabaühenduste ja kohalike kogukondadega, et leida üleilmsetele ja jagatud probleemidele loovaid ja innovaatilisi lahendusi;

                              b)

                              innustada pakkuma kõigile kvaliteetseid elukestva õppe võimalusi, et hõlbustada oskuste täiendamist ja ümberõpet, keskendudes tööturu valdkondadele, kus nõudlus on kõige suurem, aidates seeläbi kaasa nende isiklikule ja kutsealasele arengule.

                  10.

                  Innustada kõrgharidusasutusi kaasama üliõpilasi, õppejõude, teadlasi ja töötajaid kõrgharidusasutuste vahel tehtava riikidevahelise koostöö struktuuride juhtimisse, võttes samal ajal arvesse akadeemilise omavalitsuse olemasolevaid demokraatlikke elemente, ning eelkõige

                              a)

                              julgustada kõrgharidusasutusi võtma oma juhtimisstruktuurides arvesse õppijate ja töötajate üha erinevamat tausta ning erinevaid töö- ja hariduskogemusi koosõlas kaasamise ja võrdõiguslikkuse põhimõttega;

                              b)

                              toetada suutlikkuse suurendamist, et tagada tugev ja tõhus juhtimine kui tervikliku riikidevahelise institutsioonilise koostöö oluline edendaja;

                              c)

                              edendada soolist tasakaalu juhtimisstruktuuride kõigil tasanditel;

                              d)

                              luua võimalused vastastikuseks õppimiseks, et soodustada ja toetada algatusi, mille raames kõrgharidusasutused saavad jagada kogemusi ning vastastikku õppida ja teadmisi vahetada.

                        Liikmesriikidel soovitatakse rakendada käesolevat soovitust võimalikult kiiresti. Neil palutakse esitada komisjonile [lisada kuupäev: 12 kuud pärast nõukogus vastuvõtmist] vastavad meetmed, mis võetakse asjakohasel tasandil, et toetada käesoleva soovituse eesmärke kui olulisi samme Euroopa haridusruumi väljakujundamiseks 2025. aastaks.

         KUTSUB KOMISJONI ÜLES:

      pidades täiel määral kinni subsidiaarsuse, institutsioonilise autonoomia ja akadeemilise vabaduse põhimõttest, võttes arvesse oma riigi olusid ja tehes tihedat koostööd liikmesriikide ja kõigi asjaomaste sidusrühmadega, tegema järgmist.

                  11.

                  Samaaegselt käimasolevate uuringute ja muude ettevalmistuste analüüsimisega toetama liikmesriike ja kõrgharidusasutusi olemasolevate Euroopa vahendite kasutamise testimisel alates 2022. aastast, mis on samm süvendatud, pikaajalise ja paindliku riikidevahelist koostöö hõlbustamise suunas, ning vajaduse uurimisel institutsioonilise koostöö vahendite, näiteks kõrgharidusasutuste liitude võimaliku õigusliku seisundi järele ja nende teostatavuse analüüsimisel. Sellised vabatahtlikkuse alusel kasutatavad vahendid peaksid asjakohasel juhul lihtsustama suutlikkuse ja andmete jagamist, töötajate vahetamist ja ühisõppekavade rakendamist, et anda kõrgharidusasutuste liidu tasandil ühiseid teaduskraade, sealhulgas koosloodud Euroopa kriteeriumidel põhinev ühine teaduskraad.
                  Andma ettevalmistava töö ja programmi „Erasmus+“ katseprojektide tulemustele tuginedes nõukogule igas etapis aru edasise otsuse tegemiseks.

                  12.

                  Uurima tihedas koostöös liikmesriikide, kõrgharidusasutuste, üliõpilasorganisatsioonide ja sidusrühmadega võimalusi ja vajalikke samme sellise võimaliku koosloodud Euroopa kriteeriumidel põhineva ühise teaduskraadi väljatöötamiseks. Kõnealune teaduskraad, mis antakse vabatahtlikkuse alusel näiteks riiklikul, piirkondlikul või asutuste tasandil, kinnitaks õpitulemusi, mis on saavutatud riikidevahelise koostöö raames, „ühendades õpingud mitmes ELi riigis“, (19) näiteks nn Euroopa ülikoolides pakutavad õpingud. Seda peaks olema lihtne välja anda, registreerida, jagada, kontrollida ja autentida ning seda tuleks tunnustada kõikjal ELis. See tugineb Bologna protsessi vahenditele ja edendab nende rakendamist liikmesriikides:

                              a)

                              viima 2022. aastal läbi katseprojekti ühise Euroopa teaduskraadi märgise andmise Euroopa kriteeriumide väljatöötamise ja rakendamise kohta programmi „Erasmus+“ raames. Selline märgis antakse välja täiendava kvalifikatsiooni tõendava tunnistusena üliõpilastele, kes on läbinud mitme riigi kõrgharidusasutuste vahelise koostöö raames pakutava ühisõppekava;

                              b)

                              andma kõnealuse ettevalmistava töö tulemuste põhjal nõukogule edasise otsuse tegemiseks aru igas etapis võimaliku koosloodud Euroopa kriteeriumidel põhineva ühise teaduskraadi väljatöötamiseks kooskõlas Bologna protsessi vahenditega.

                  13.

                  Jätkama alt üles lähenemisviisi alusel Euroopa ülikoolide algatuse edasiarendamist programmi „Erasmus+“ kaudu, tuginedes esimesi liite käsitleva vahekokkuvõtte peamistele tulemustele. Tagama alates 2022. aastast konkurentsipõhise ja kvalitatiivse konkursikutse tulemusel kestliku rahastamise edukatele olemasolevatele nn Euroopa ülikoolidele ning võimaldama luua uusi, tuginedes geograafilise tasakaalu, kaasatuse, kõrge kvaliteedi ja tipptaseme põhimõtetele. Testima 2024. aastaks koostoimet programmiga „Euroopa horisont“ teadusuuringute ja innovatsiooni mõõtme osas ning võimaluse korral muude ELi programmidega nende õiguslike aluste piires. Kasutama mitmeaastase finantsraamistiku programmide vahehindamist, et kaaluda viise, kuidas võimaldada võimalikke uuenduslikke lähenemisviise ELi rahastamisallikate paremaks ühiseks kasutuselevõtuks, kasutades ära võimalikku koostoimet piirkondlike ja riiklike fondidega.

                  14.

                  Toetama tihedas koostöös liikmesriikidega Euroopa üliõpilaspileti algatuse laiendamist, eelkõige mitut allkirja andjat ja andmevahetust hõlmavate protsesside digitaliseerimist, et vähendada halduskoormust, mis on seotud kõrgharidusasutuste riikidevahelisse partnerlusse lõimitud üliõpilaste ja töötajate liikuvuse ja vahetuse haldamisega.

                  15.

                  Esitama 2022. aasta keskpaigaks põhjaliku tegevuskava, mis sisaldab peamiseid vahe-eesmärke ja kaasatud eksperdirühmi, et kavandada uusi vahendeid koos liikmesriikide ja asjaomaste sidusrühmadega. Tegevuskava tuleks korrapäraselt ajakohastada.

            Komisjoni kutsutakse üles koostöös liikmesriikidega ja pärast konsulteerimist asjaomaste sidusrühmadega analüüsima ja hindama edusamme, mida on tehtud käesoleva soovituse rakendamisel, ning selle kasutamist töös, mida tehakse eesmärgiga rakendada strateegilist raamistikku üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal, et liikuda Euroopa haridusruumi loomise suunas ja kaugemale, samuti esitama nõukogule aruande viie aasta jooksul pärast soovituse vastuvõtmise kuupäeva.

         Luxembourgis, 5. aprill 2022

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  COM(2020) 625 final.

         (2)  ELT C 66, 26.2.2021, lk 1.

         (3)  ELT C 221, 10.6.2021, lk 14.

         (4)  9138/21.

         (5)  COM(2020) 628 final.

         (6)  Nõukogu 26. novembri 2021. aasta soovitus (EL) 2021/2122, mis käsitleb Euroopa teadusuuringute ja innovatsiooni pakti (ELT L 431, 2.12.2021, lk 1).

         (7)  COM(2020) 274 final.

         (8)  ELT C 444, 10.12.2018, lk 1.

         (9)  P9_TA(2021)0452.

         (10)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 5. juuli 2006. aasta määrus (EÜ) nr 1082/2006 Euroopa territoriaalse koostöö rühmituse (ETKR) kohta (ELT L 210, 31.7.2006, lk 19).

         (11)  Nõukogu 25. juuli 1985. aasta määrus (EMÜ) nr 2137/85 Euroopa majandushuvigrupi kohta (EÜT L 199, 31.7.1985, lk 1).

         (12)  Bologna protsessi vahendite hulka kuuluvad Euroopa ainepunktisüsteem (ECTS), akadeemiline õiend, üldised ja riiklikud kvalifikatsiooniraamistikud, Euroopa kõrgharidusruumi kvaliteedikindlustuse standardid ja suunised (EKKSS), Euroopa lähenemine ühisõppekavade kvaliteedikindlusele, kõrghariduse kvaliteedi tagamise Euroopa register (EQAR), välise kvaliteeditagamise tulemuste andmebaas (DEQAR). Samuti võib arvesse võtta kõrgharidustunnistuste ja kõrgharidusele juurdepääsu võimaldavate tunnistuste Euroopa regioonis tunnustamise konventsiooni (edaspidi „tunnistuste tunnustamise Lissaboni konventsioon“).

         (13)  „Täieliku kraadiõppe programmide aluspõhimõttest kõrvale kaldumata ning seda kahjustamata võiksid mikrokvalifikatsioonitunnistused aidata laiendada õppimisvõimalusi, et vastata mittetraditsiooniliste õppijate vajadustele ja tööturul uute oskuste nõudlusele“; nõukogu järeldused, milles käsitletakse Euroopa ülikoolide algatust „Kõrghariduse, teadusuuringute, innovatsiooni ja ühiskonna ühendamine: tee sillutamine Euroopa kõrghariduse uuele mõõtmele“ (ELT C 221, 10.6.2021, lk 14).

         (14)  Nagu on määratletud nõukogu 26. novembri 2018. aasta soovitustes kõrg- ja keskhariduskvalifikatsioonide ning välismaal läbitud õppeperioodide õpiväljundite automaatse vastastikuse tunnustamise edendamise kohta (ELT C 444, 10.12.2018, lk 1).

         (15)  Näiteks Euroopa Regionaalarengu Fond Euroopa Sotsiaalfond+, taaste- ja vastupidavusrahastu ning InvestEU fond.

         (16)  Euroopa kõrgharidusruumi ministrite poolt 2015. aasta mais heaks kiidetud lähenemisviisi eesmärk on „kõrvaldada ühisõppekavade väljatöötamise oluline takistus, kehtestades nende õppekavade jaoks standardid, mis põhinevad Euroopa kõrgharidusruumi kokkulepitud vahenditel, kohaldamata täiendavaid riiklikke kriteeriume“.

         (17)  Vastavalt Euroopa lähenemisele ühisõppekavade kvaliteedikindlusele peaksid koostööd tegevad kõrgharidusasutused juhul, kui mõne puhul neist on nõutav väline kvaliteeditagamine õppekava tasandil (nt õppekava akrediteerimine või hindamine on kohustuslik), valima sobiva kvaliteeditagamisasutuse EQARis registreeritud asutuste nimekirjast. Kõnealune asutus viib läbi kogu ühisõppekava ühtse hindamise või akrediteerimise. Tulemus tuleb heaks kiita kõigis Euroopa kõrgharidusruumi riikides ning sõltuvalt riiklikust õigusraamistikust peaks välise kvaliteeditagamise otsus jõustuma või seda tuleks tunnustada kõikides riikides, kus õppekava pakutakse. EQAR on Bologna protsessi raames võetud kohustusi täitvate riiklike välise kvaliteeditagamise asutuste ametlik register.

         (18)  EKKSSi standard 1.10: „Kõrgkooli suhtes tuleks perioodiliselt läbi viia väline kvaliteeditagamine kooskõlas EKKSSiga.“ Euroopa lähenemine (9. Perioodilisus): „Ühisõppekava tuleks korrapäraselt läbi vaadata iga kuue aasta järel, mis tuleks täpsustada avaldatud otsuses“.

         (19)  Euroopa Ülemkogu 14. detsembri 2017. aasta järeldused (EUCO 19/1/17 REV 1).


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 5. aprill 2022, Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta (EKP/2022/16) 2022/C 160/02

text:
               13.4.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 160/9

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
      5. aprill 2022,
      Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta
      (EKP/2022/16)
      (2022/C 160/02)
      EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

                  (2)

                  Národná banka Slovenska valis 2017. aastal Deloitte Audit s.r.o. oma välisaudiitoriks majandusaastateks 2017 kuni 2020 koos võimalusega pikendada seda volitust majandusaastateks 2021 kuni 2023 (1),

                  (3)

                  Deloitte Audit s.r.o. volitused lõppesid pärast 2020. majandusaasta auditeerimist vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2017/1849 (2) ning Národná banka Slovenska pikendas Deloitte Audit s.r.o. volitusi 2021. majandusaastaks.

                  (4)

                  Národná banka Slovenska praeguse välisaudiitori Deloitte Audit s.r.o. pikendatud volitused lõppesid vastavalt nõukogu otsusele (EL) 2021/1169 (3) 2021. majandusaasta auditeerimisega.

                  (5)

                  Národná banka Slovenska kavatseb pikendada Deloitte Audit s.r.o. volitusi majandusaastateks 2022 ja 2023. Selline pikendamine on võimalik vastavalt Národná banka Slovenska ja Deloitte Audit s.r.o. vahelistele lepingulistele kokkulepetele,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      Národná banka Slovenska välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2022 ja 2023 Deloitte Audit s.r.o.

         Frankfurt Maini ääres, 5. aprill 2022

               EKP president

            Christine LAGARDE

         (1)  Euroopa Keskpanga soovitus EKP/2017/27, 8. september 2017, Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta (ELT C 310, 19.9.2017, lk 1).

         (2)  Nõukogu otsus (EL) 2017/1849, 10. oktoober 2017, millega muudetakse otsust 1999/70/EÜ riikide keskpankade välisaudiitorite kohta Národná banka Slovenska välisaudiitori osas (ELT L 264, 13.10.2017, lk 5).

         (3)  Nõukogu otsus (EL) 2021/1169, 13. juuli 2021, millega muudetakse otsust 1999/70/EÜ riikide keskpankade välisaudiitorite kohta Národná banka Slovenska välisaudiitori osas (ELT L 255, 16.07.2021, lk 1).


title: Nõukogu soovitus 19. aprill 2022, mis käsitleb Ukrainast lähtuvate põgenike abistamiseks grivna pangatähtede vahetamist vastuvõtva liikmesriigi vääringusse 2022/C 166/01

text:
               20.4.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 166/1

      NÕUKOGU SOOVITUS
      19. aprill 2022,
      mis käsitleb Ukrainast lähtuvate põgenike abistamiseks grivna pangatähtede vahetamist vastuvõtva liikmesriigi vääringusse
      (2022/C 166/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 292 esimest ja teist lauset koostoimes artikli 78 lõike 2 punktiga c,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Pärast Venemaa sissetungi Ukrainasse on vaid mõne nädala jooksul saabunud Euroopa Liitu üle nelja miljoni inimese. Nii saabujate hulk kui ka saabumise tempo on enneolematu.

                  (2)

                  Nõukogu rakendusotsusega (EL) 2022/382 (1) on määratud kindlaks Ukrainast lähtuva põgenike massilise sissevoolu olemasolu relvakonflikti tagajärjel ning nähtud ette Ukrainast lähtuvate põgenike ajutine kaitse.

                  (3)

                  Põgenikel, kes on saanud nõukogu direktiivi 2001/55/EÜ (2) ja rakendusotsuse (EL) 2022/382 alusel ajutise kaitse või liikmesriigi õiguse kohase piisava kaitse, on nende põhikulude katmiseks suur likviidsusvajadus. Paljud neist on tulnud grivna pangatähtedega ja neil on aga väga raske selliseid pangatähti vastuvõtva liikmesriigi vääringusse ümber vahetada.

                  (4)

                  Et kaitsta Ukraina piiratud välisvaluutareserve, on Ukraina keskpank peatanud grivna pangatähtede vahetamise välissularahaks.

                  (5)

                  Liikmesriikide krediidiasutused ei ole grivna pangatähtede piiratud konverteeritavuse ja vahetuskursiriski tõttu nõus läbi viima valuutavahetustehinguid.

                  (6)

                  Mõned liikmesriigid kaaluvad võimalust kehtestada riiklik kava, millega aidatakse igal põgenikul vahetada piiratud hulk grivnasid kindlaks määratud kursiga.

                  (7)

                  Et aidata Ukrainast lähtuvatel põgenikel rahuldada oma esmavajadusi, eelkõige läbi Euroopa Liidu reisimisel, tuleks hõlbustada grivna pangatähtede vahetamist vastuvõtva liikmesriigi vääringusse.

                  (8)

                  Ukraina keskpank on pöördunud mitme liikmesriigi poole, et kehtestada riiklik kava grivna pangatähtede ostmiseks ametliku vahetuskursiga.

                  (9)

                  Vaja on edendada lähenemist, mis koordineeriks liikmesriikide kavasid, et pakkuda Ukrainast lähtuvatele põgenikele ühesuguseid tingimusi grivna pangatähtede vahetamisel vastuvõtva liikmesriigi vääringusse, luua krediidiasutustele võrdsed tingimused ja hoida ära spekulatiivset käitumist turul.

                  (10)

                  Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 21 (Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukoha kohta vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajaneva ala suhtes) artikli 3 kohaselt on Iirimaa oma 11. aprilli 2022. aasta kirjaga teatanud oma soovist osaleda käesoleva soovituse vastuvõtmisel ja kohaldamisel.

                  (11)

                  ELi lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva soovituse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes kohaldatav,

            AUSTADES RIIKIDE PÄDEVUSI NING VÕTTES ARVESSE RIIGI OLUSID JA TAVASID,
      EESMÄRK JA KOHALDAMISALA

                  1.

                  Käesoleva soovituse eesmärk on hõlbustada Ukrainast lähtuvatel põgenikel, kel on õigus saada nõukogu rakendusotsuse (EL) 2022/382 artikli 2 tähenduses ajutist kaitset või liikmesriigi õiguse kohast piisavat kaitset, grivna pangatähtede vahetamist vastuvõtva liikmesriigi vääringusse.

            PEAMISED SOOVITUSED

                  2.

                  Et hõlbustada grivna pangatähtede vahetamist nende vääringusse võiksid liikmesriigid kehtestada riikliku kava, millega näha ette järgmine:

                              a)

                              põgenikul, kes esitab tõendi selle kohta, et tal on õigus saada direktiivis 2001/55/EÜ sätestatud ajutist kaitset või rakendusotsuses (EL) 2022/382 osutatud liikmesriigi õiguse kohast piisavat kaitset, nagu on osutatud komisjoni teatises 2022/C 126 I/01, (3) peaks olema võimalik vahetada grivna pangatähti vastuvõtva liikmesriigi vääringusse. Kui põgenik on saatjata alaealine, peaks sellist rahavahetus tegema direktiivi 2001/55/EÜ artikli 16 lõikes 1 sätestatud esindaja;

                              b)

                              tuleks kehtestada vahetavate grivnade summa ülempiir põgeniku kohta. Võttes arvesse riigisiseseid olusid, peaks selline ülempiir olema kuni 10 000 grivnat põgeniku kohta;

                              c)

                              kuni selle piirini peaks rahavahetus olema tasuta;

                              d)

                              kohaldada tuleks Ukraina keskpanga avaldatud ametlikku vahetuskurssi;

                              e)

                              riikliku kava kestus peaks olema vähemalt kolm kuud.

            LISASOOVITUSED

                  3.

                  Et tagada rahavahetuskavale tulemuslik ligipääs, peaksid liikmesriigid püüdma kasutada nimetatud kava rakendamisel parimal viisil ära rahavahetuskavas osalevate krediidiasutuste võrgustikku. Et tagada põgeniku kohta kehtestatud ülempiirist kinnipidamine, peaksid liikmesriigid kaaluma võimalust leppida osalevate krediidiasutustega kokku see, kuidas iga rahavahetuskava kasutava põgeniku andmed üles tähendada ja kuidas kontrollida tema isikusamasust.

                  4.

                  Usaldusväärse finantsjuhtimise tagamiseks ning kui see on vajalik, peaksid liikmesriigid leppima Ukraina keskpangaga kokku grivna pangatähtede tulevase vahetamise korra.

         Brüssel, 19. aprill 2022

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J.-Y. LE DRIAN

         (1)  Nõukogu 4. märtsi 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/382, millega määratakse kindlaks Ukrainast lähtuva põgenike massilise sissevoolu olemasolu direktiivi 2001/55/EÜ artikli 5 tähenduses ning nähakse selle tulemusena ette ajutine kaitse (ELT L 71, 4.3.2022, lk 1).

         (2)  Nõukogu 20. juuli 2001. aasta direktiiv 2001/55/EÜ miinimumnõuete kohta ajutise kaitse andmiseks ümberasustatud isikute massilise sissevoolu korral ning meetmete kohta liikmesriikide jõupingutuste tasakaalustamiseks nende isikute vastuvõtmisel ning selle tagajärgede kandmisel (EÜT L 212, 7.8.2001, lk 12).

         (3)  Komisjoni teatis 2022/C 126 I/01 „Tegevussuunised nõukogu rakendusotsuse (EL) 2022/382 (millega määratakse kindlaks Ukrainast lähtuva põgenike massilise sissevoolu olemasolu direktiivi 2001/55/EÜ artikli 5 tähenduses ning nähakse selle tulemusena ette ajutine kaitse) rakendamiseks“ (ELT C 126I, 21.3.2022, lk 1).


title: Komisjoni soovitus, 10. juuni 2022, nanomaterjali määratluse kohta (EMPs kohaldatav tekst) 2022/C 229/01

text:
               14.6.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 229/1

      KOMISJONI SOOVITUS,
      10. juuni 2022,
      nanomaterjali määratluse kohta
      (EMPs kohaldatav tekst)
      (2022/C 229/01)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Selle kindlaks määramisel, kas teatavat materjali tuleks ELis õiguslikel ja poliitilistel eesmärkidel käsitada nanomaterjalina, on lähtutud komisjoni soovitusest 2011/696/EL, (1) mis on toetanud määratluse tõhusat ja järjepidevat rakendamist kõigis sektorites. Soovituses 2011/696/EL viidatakse nanomaterjali määratluse hilisemale ülevaatamisele, võttes arvesse kogemusi ja teaduse arengut.

                  (2)

                  Komisjon korraldaski ajavahemikul 2013–2021 soovituse 2011/696/EL läbivaatamise, mis käsitles nanomaterjali määratluse eesmärki, kohaldamisala, selgust ja kasutamist. Eelkõige keskenduti läbivaatamisel sellele, kas osakeste arvulist suurusjaotust iseloomustavat piirmäära 50 % tuleks tõsta või langetada ning kas lisada nanoskaalas sisemise või pindmise struktuuriga materjalid, nagu keerulised nanokomponentidega materjalid, sealhulgas nanopoormaterjalid ja nanokomposiitmaterjalid, mida mõnes sektoris kasutatakse.

                  (3)

                  Soovituses 2011/696/EL esitatud nanomaterjali määratluse läbivaatamise aluseks olnud tehniliste ja teaduslike asjaolude kokkuvõte avaldati komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse koostatud poliitikakujundamist toetavates aruannetes („Science for Policy Reports“) „Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the „nanomaterial““ (1., (2) 2 (3). ja 3 (4). osa), milles käsitletakse sidusrühmade kogemusi määratluse rakendamisel ja võimalike läbivaatamist vajavate küsimuste kindlakstegemisel. Lisaks avaldas Teadusuuringute Ühiskeskus kaks aruannet, milles anti suuniseid määratluse rakendamise kohta, (5)
                     , (6) sealhulgas teavet asjakohaste arengusuundade kohta Rahvusvahelise Standardiorganisatsiooni (ISO) ja Euroopa Standardikomitee (CEN) standardite väljatöötamises, komisjoni seitsmenda teadusuuringute raamprogrammi projekti „Nanodefine“ tulemuste kohta (7), ja üldsusele kättesaadavat lisateavet.

                  (4)

                  Määratluse võimalike muudatuste teemal konsulteeriti konkreetsete sidusrühmadega 6. maist kuni 30. juunini 2021. Komisjon võttis konsultatsiooni käigus saadud teavet arvesse nanomaterjali määratluse läbivaatamisel.

                  (5)

                  Läbivaatamise ja sidusrühmadega konsulteerimise tulemusi ning tehtud muudatuste kirjeldust ja põhjendusi on selgitatud käesolevale soovitusele lisatud komisjoni talituste töödokumendis SWD(2022)150.

                  (6)

                  Tuleks soovitada nanomaterjali määratlust (edaspidi „määratlus“), mis on asjakohane liidu poliitika ja õigusaktide üldises kontekstis ning hõlmab looduslikke, juhuslikult tekkinud ja toodetud materjale.

                  (7)

                  Määratlus peaks põhinema kindlas suurusevahemikus olevate osakeste suhtarvul materjali osakeste arvulises suurusjaotuses välismõõtmete järgi, võtmata arvesse materjali võimalikke ohtlikke omadusi või riske inimeste tervisele ja keskkonnale.

                  (8)

                  Määratlus ja selle põhiterminid peaksid võimaluse korral põhinema olemasolevatel teaduslikult määratletud standardterminitel, mille on vastu võtnud rahvusvahelised organisatsioonid (ISO, CEN). Määratluses kasutatavad põhiterminid peaksid olema piisavalt konkreetsed ja võimaldama määratluse praktilist rakendamist liidu õiguslikus kontekstis. Rakendamist tuleks toetada suunistega, mille peaks töötama välja Teadusuuringute Ühiskeskus ja mida tuleks ajakohastada vastavalt teaduse ja tehnika arengule ning nendes tuleks loetleda soovitatavad mõõtmismeetodid ja parimatele tavadele vastavad vahendid7.

                  (9)

                  Mõiste „nanomaterjal“ peaks hõlmama materjale, mis koosnevad tahketest osakestest, mis esinevad eraldi või on seotud kämpudesse või pahmadesse. Rõhutamaks, et need osakesed on materjali peamine koostisosa, tuleks kasutada mõistet „koosnevad“, mitte „sisaldavad“. Materjali võimalikud muud koostisosad, mis ei ole tahked osakesed (nt stabiilsuse säilitamiseks vajalikud lisaained või lahustid, mida on võimalik materjalist eraldada osakeste suurusjaotust mõjutamata) on (nano)materjali osad, kuid neid ei tuleks võtta arvesse selle hindamisel, kas materjal on nanomaterjal.

                  (10)

                  Määratlusest tuleks välja jätta mittetahked (st vedelad ja gaasilised) osakesed. Nii tagatakse, et mittetahkete osakeste (nagu mitsellid või nanoskaalas piisad emulsioonides või aerosoolides) välismõõtmete suur muutlikkus ei takista välismõõtme kasutamist määratluse määrava tunnusena.

                  (11)

                  Määratlus ei tohiks hõlmata suuri tahkeid tooteid või komponente, isegi kui neil on nanoskaalas sisemine struktuur või pinnastruktuur, näiteks pinnakatted, teatavad keraamilised materjalid ja keerukad nanokomponendid, sealhulgas nanopoormaterjalid ja nanokomposiitmaterjalid. Osa neist toodetest või komponentidest võib olla valmistatud nanomaterjale kasutades ja võib koguni neid sisaldada.

                  (12)

                  Määratluses tuleks ka edaspidi järgida komisjoni tekkivate ja hiljuti avastatud terviseriskide teaduskomitee 2010. aasta arvamust (8) ja määratleda „nanoskaala“ suurusvahemikuna 1–100 nm.

                  (13)

                  Määratluse läbivaatamisel ei leitud teaduslikke tõendeid selle kohta, et nanoskaalas välismõõtmetega osakeste suhtarvu piirmäära 50 % tuleks tõsta või langetada, et lahendada konkreetseid probleeme või et hõlmata või välistada teatavat liiki materjale. Soovituses 2011/696/EL sätestatud piirmäära vaikeväärtuse paindlikkus konkreetsetes olukordades tuleks välja jätta, et tagada regulatiivne järjepidevus ja sidusus ning hoida ära olukorda, kus konkreetset materjali käsitatakse ühes õigusraamistikus nanomaterjalina, kuid teises mitte; seeläbi hoitakse ära õiguskindlusetus ettevõtjate, tarbijate ja reguleerivate asutuste jaoks.

                  (14)

                  Määratluse alla peaksid kuuluma nii eraldi osakesed kui ka pahmades või kämpudes tuvastatavad osakesed. Määratluse läbivaatamisel rõhutati, et võib olla väga keeruline kämpudes sisalduvaid osakesi tuvastada ja mõõta. Seega on täiend „tuvastatavad“ seotud nende tuvastamise praktiliste kaalutlustega. Neid kaalutlusi tuleks suunistes täpsemalt käsitleda.

                  (15)

                  Mõiste „osake“ tuleks määratleda kui väga väike selgete füüsiliste piiridega aineosa, seega vastavalt standardis ISO 26824:2013 määratletud osakese mõistele. Suunistes tuleks täpsemalt selgitada osakese määratluse tehnilisi aspekte, näiteks seoses osakese liikuvusega.

                  (16)

                  Üksikut molekuli, sealhulgas makromolekuli, näiteks valgumolekuli, mis võib olla suurem kui 1 nm, ei tohiks käsitada osakesena. Erandjuhtudel võib see eristus sõltuda mõiste „üksik molekul“ täpsest tõlgendusest. Näidisjuhtumid ja selgitused tuleks esitada suunistes.

                  (17)

                  Tekkivate ja hiljuti avastatud terviseriskide teaduskomitee märkis, et suurusvahemiku 1–100 nm sätestamise tulemusena võib juhtuda, et mõnd materjali, näiteks (nano)torusid, mille läbimõõt on alla 1 nm ja pikkus üle 100 nm, ei loeta nanomaterjaliks. Selle võimaliku puudujäägi parandamiseks hõlmas soovituses 2011/696/EL esitatud määratlus nanomaterjalina fullereene, grafeenihelbeid ja ühekordse seinaga süsiniknanotorusid, mille üks või mitu välismõõdet on alla 1 nm. Siiski võivad ka teistel materjalidel olla nende süsinikupõhiste materjalidega samad suurusomadused. Samuti on tõenäoline, et teaduse arengu ja innovatsiooni tulemusel saadakse veel sarnaseid materjale, mis nõuaks määratluse kohaldamisala korrapärast ja pidevat ajakohastamist. Et seda ära hoida, peaks määratlusega hõlmama selle nanoskaalas osakeste koguarvu hulka, mida 50 % piirmääraga võrreldakse, ka kõik sellised tahked osakesed, mille vähemalt üks välismõõde on väiksem kui 1 nm ja teistest mõõtmetest vähemalt üks on suurem kui 100 nm.

                  (18)

                  Kuna kõigis mõistlikult prognoositavates asjakohastes olukordades on palju vähem osakesi, mille vähemalt kaks ortogonaalset välismõõdet on suuremad kui 100 μm, ei mõjuta sellised osakesed oluliselt 1–100 nm suuruste osakeste suhtelist osa osakeste koguarvus ega muuda seetõttu oluliselt materjalide klassifitseerimist. Määratlus peaks võimaldama piirata osakeste arvulise suurusjaotuse kindlaksmääramist ainult nende osakestega, mille vähemalt kaks ortogonaalset välismõõdet on alla 100 μm, tingimusel et selline valik dokumenteeritakse koos asjakohaste mõõtmistulemustega. Selle võimaluse praktilist rakendamist tuleks kirjeldada suunistes.

                  (19)

                  Kogemused on näidanud, (9) et eripinna kasutamine asendusnäitajana nanomaterjali kindlakstegemisel võib põhjustada tõlgenduslikke ja tehnilisi raskusi – näiteks seetõttu, et suur eripind võib olla tingitud pigem sisemisest nanostruktuurist kui suurest arvust väikestest koostisosakestest. Seepärast tehti määratluse läbivaatamisel kindlaks, et sellega seotud võimalus, millele on osutatud soovituse 2011/696/EL punktis 5, ei ole asjakohane ja see tuleks nanomaterjali määratlevate tunnuste hulgast välja jätta.

                  (20)

                  Projekt „NanoDefine“9 näitas suure hulga eri tööstusmaterjalide põhjal, et klassifitseerides mitte-nanomaterjale osakeste arvulise suurusjaotuse mediaanväärtuse alusel ei teki vastuolusid klassifitseerimisega tingimuse alusel, et eripind ruumalaühiku kohta on väiksem kui 6 m2/cm3 (isegi kui osakeste kuju ei ole teada). Seetõttu ei tuleks materjali, mille eripind ruumalaühiku kohta on väiksem kui 6 m2/cm3, käsitada nanomaterjalina.

                  (21)

                  Seepärast tuleks soovituses 2011/696/EL esitatud nanomaterjali määratlust ajakohastada.

                  (22)

                  Teaduse ja tehnika areng jätkub ning võib mõjutada nanomaterjali tuvastamiseks kasutatavate asjaolude põhjendusi. Seepärast tuleks kaaluda määratluse läbivaatamist alati, kui uued teaduslikud tõendid või regulatiivsed kogemused näitavad, et määratlus ei ole enam asjakohane.

                  (23)

                  Määratlus ei tohiks mõjutada ega kajastada ühegi liidu õigusakti kohaldamisala ega selliste sätete kohaldamisala, millega kehtestatakse mõnele materjalirühmale lisa- või erinõuded (sealhulgas ohutusnõuded). Mõnel juhul võib osutuda vajalikuks jätta teatavad materjalid konkreetsete õigusaktide või õigusnormide kohaldamisalast välja isegi siis, kui need on käesoleva soovituse kohaselt nanomaterjalid. Samuti võib osutuda vajalikuks töötada nanomaterjale käsitlevate konkreetsete liidu õigusaktide või õigusnormide kohaldamisalas välja regulatiivsed nõuded muude materjalide kohta, mis ei kuulu käesoleva soovituse määratluse alla. Sellistes õigusaktides tuleks siiski püüda teha vahet nanomaterjalil ja sellisesse alarühma kuuluval materjalil, et säiliks kooskõla määratlusega ja sellest tulenevalt ka muude õigusaktidega.

                  (24)

                  Käesolevas soovituses esitatud määratlus võib nanotehnoloogia toodetega seotud materjalide või küsimuste käsitlemisel täita erinevaid poliitilisi, seadusandlikke ja teadusuuringutega seotud eesmärke. Seda võib koguni kasutada mõnes muus komisjoni või liidu seadusandja poolt vastu võetavas õigusaktis, milles esitatakse nanomaterjali määratlus horisontaalse poliitika ja seadusandliku kasutuse jaoks; sel juhul selline õigusakt asendab käesoleva soovituse.

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

                  1

                  „Nanomaterjal“ on looduslik, juhuslikult tekkinud või toodetud materjal, mis koosneb tahketest osakestest, mis esinevad kas eraldi või tuvastatavate osakestena pahma või kämbu kujul, ning mille puhul 50 % või rohkem neist osakestest arvulises suurusjaotuses vastab vähemalt ühele järgmistest tingimustest:

                              (a)

                              osakese üks välismõõde või mitu välismõõdet on suurusvahemikus 1–100 nm;

                              (b)

                              osake on pikliku kujuga, näiteks varras, kiud või toru, mille kaks välismõõdet on väiksemad kui 1 nm ja kolmas mõõde on suurem kui 100 nm;

                              (c)

                              osake on plaadikujuline, kusjuures üks välismõõde on väiksem kui 1 nm ja teised mõõtmed on suuremad kui 100 nm.

                        Osakeste arvulise suurusjaotuse määramisel ei ole vaja arvesse võtta osakesi, mille vähemalt kaks ortogonaalset välismõõdet on suuremad kui 100 μm.
                  Materjali, mille eripind ruumalaühiku kohta on väiksem kui 6 m2/cm3, ei käsitata siiski nanomaterjalina.

                  2.

                  Punkti 1 kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:

                              (a)

                              „osake“ – väga väike selgete füüsiliste piiridega aineosa; üksikuid molekule ei loeta osakesteks;

                              (b)

                              „kämp“ – osake, mis koosneb tugevasti seotud või liitunud osakestest;

                              (c)

                              „pahm“ – nõrgalt seotud osakeste või kämpude kogum, mille välispindala on ligikaudu võrdne selle üksikute koostisosade pindalade summaga.

                  3.

                  Nanotehnoloogia toodetega seotud materjalide või küsimuste käsitlemisel soovitatakse, et mõiste „nanomaterjal“ määratlust, mis on sätestatud viimases komisjoni või liidu seadusandja poolt vastu võetud soovituses või muus õigusaktis, milles on esitatud nanomaterjali määratlus horisontaalse poliitika ja seadusandliku kasutuse jaoks, kasutaksid

                              (a)

                              komisjon, kui ta valmistab ette õigusakte, poliitikaprogramme või teadusprogramme ning kui ta rakendab selliseid õigusakte või programme ka koos teiste liidu institutsioonide ja ametitega;

                              (b)

                              liikmesriigid, kui nad valmistavad ette ja rakendavad õigusakte, poliitikaprogramme või teadusprogramme, ning

                              (c)

                              ettevõtjad, kui nad valmistavad ette ja viivad ellu oma tegevuspõhimõtteid ja teadusuuringuid.

                  4.

                  Käesoleva soovitusega ajakohastatakse soovitust 2011/696/EL.

         Brüssel, 10. juuni 2022

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Virginijus SINKEVIČIUS

         (1)  Komisjoni 18. oktoobri 2011. aasta soovitus 2011/696/EL nanomaterjali määratluse kohta (ELT L 275, 20.10.2011, lk 38).

         (2)  „Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term „nanomaterial““; 1. osa: „Compilation of information concerning the experience with the definition“, EUR 26567 EN doi:10.2788/36237 (2014).

         (3)  „Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term „nanomaterial““; 2. osa: „Assessment of collected information concerning the experience with the definition“, EUR 26744 EN, doi: 10.2787/97286 (2014).

         (4)  „Towards a review of the EC Recommendation for a definition of the term „nanomaterial““; 3. osa: „Scientific-technical evaluation of options to clarify the definition and to facilitate its implementation“, EUR 27240 EN, doi:10.2788/678452 (2015).

         (5)  „An overview of concepts and terms used in the European Commission’s definition of nanomaterial“; EUR 29647 EN, doi:10.2760/459136 (2019).

         (6)  „Identification of nanomaterials through measurements“, EUR 29942 EN, doi:10.2760/053982 (2019).

         (7)  „The NanoDefine Methods Manual“; EUR 29876 EN, doi:10.2760/79490 (2020).

         (8)  http://ec.europa.eu/health/scientific_committees/emerging/docs/ scenihr_o_032.pdf

         (9)  Projekti „NanoDefine“ hindamisaruanne „Evaluation report on the applicability ranges of the volume specific surface area (VSSA) method and the quantitative relation to particle number-based size distribution for real-world samples. Deliverable number 3.5, 2015“ ja „Reliable nanomaterial classification of powders using the volume-specific surface area method“, J Nanopart Res 19, 61 (2017); doi: 10.1007/s11051-017-3741-x