title: 2011/644/EL: Nõukogu soovitus, 15. veebruar 2011 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega 2009. eelarveaastal

text:
               1.10.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 255/12

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   15. veebruar 2011,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega 2009. eelarveaastal
   (2011/644/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luksemburgis (2),
   võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV–EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas kümnes Euroopa Arengufond (10. EAF), eriti selle artikli 11 lõiget 8,
   võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (4) eriti selle artikleid 142–144,
   olles läbi vaadanud 10. EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2009. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning 2009. eelarveaastat käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta (5) koos selles sisalduvate komisjoni vastustega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 11 lõikele 8 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu 10. EAFi finantshaldamise täitmise kohta.

               (2)

               2009. eelarveaastal on komisjon 10. EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses 10. EAFi meetmete rakendamisega 2009. eelarveaastal.

      Brüssel, 15. veebruar 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         MATOLCSY Gy.

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.

      (4)  ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.

      (5)  ELT C 303, 9.11.2010, lk 243.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Malta 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/105

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Malta 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/25)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Maltat ei nimetatud ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle 8. märtsil 2016 vastu (3). Kuna Malta rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Malta tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Malta kohta. Selles hinnati Malta edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)

               Malta esitas 15. aprillil 2016 nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfonde 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Malta suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada nominaalset eelarvepositsiooni 2019. aastaks ülejäägini 0,1 % SKPst. Struktuurne eelarvepositsioon paraneb järk-järgult, nii et 2019. aastaks saavutab Malta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi, st struktuurselt tasakaalus eelarvepositsiooni. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2016. aastal 62,6 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2019. aastal 55,5 %-ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2016. aasta kohta usutav ning 2017.–2019. aasta kohta ettevaatlik. Ent kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt varitseb suur oht, et 2015. ja 2016. aastal kokku kaldutakse märkimisväärselt kõrvale soovitatud kohandamisest keskpika eesmärgi suunas, mis tuleneb eelkõige 2015. aasta kõrvalekaldest, mida tuleb 2016. aastal korrigeerida; sama oht valitseb muutumatu poliitika korral ka 2017. aastal 2015. aasta kõrvalekallet saab osaliselt seletada investeeringute järsu kasvuga, mis tulenes suures osas ELi vahendite erakordselt intensiivsest kasutusest enne 2007.–2013. programmitöö perioodi lõppu. Selleks et vähendada 2015.–2016. aasta kõrvalekallet, sisaldab 2016. aasta stabiilsusprogramm 2016. aastat hõlmavaid täiendavaid meetmeid, mida ei olnud võimalik veel komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi lisada. Nende meetmete eesmärk on vähendada esmaseid kulutusi (0,16 % võrra SKPst), eelkõige töötajatele makstavate hüvitiste, vahetarbimise ja kapitalisiirete valdkonnas. Lisaks on muudetud hinnanguid 2016.–2019. aastat hõlmavate osa tulumeetmete kohta, et võtta arvesse ajakohasemat teavet, ning 2015. aasta meetmete tegelikku mõju. Kõigi nende meetmete puudujääki vähendav netomõju on 0,2 % SKPst. Võrreldes komisjoni prognoosiga parandaks nende meetmete arvesse võtmine struktuurset kohandamist ja struktuurne eelarvepositsioon osutaks teatavale keskmisele kõrvalekaldele 2015.–2016. aastal, 2017. aastal aga püsiks märkimisväärse kõrvalekalde oht. Malta peaks eeldatavasti nii 2016. kui ka 2017. aastal saavutama võla vähendamise sihttaseme. Stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Malta ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seepärast tuleb võtta veel meetmeid, et tagada nõuete täitmine 2016. ja 2017. aastal.

               (6)

               Maltal on jätkuvalt probleemiks riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle peamine põhjus on elanikkonna vananemisega seotud kulude, näiteks tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse kulude ning pensionikulude mõju eelarvele. Pensionisüsteemi puhul tuleb saavutada jätkusuutlikkus ja tagada samal ajal piisav pensionisissetulek. Pensionikulud olid 2013. aastal alla ELi keskmise, st 9,6 % SKPst, kuid 2060. aastaks kasvavad need prognooside kohaselt 12,8 %-ni, mis on liidus üks kõrgemaid näitajaid. 2016. aasta märtsis võttis valitsus vastu mitu meedet pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse ja piisavuse tagamiseks, kuid nende mõju eelarvele ei ole veel hinnatud. Süsteemi piisavuse parandamiseks arendatakse ka 2016. aastal edasi sissemakselist riiklikku miinimumpensioni, et saavutada 2027. aastaks eesmärk 60 % mediaansissetulekust ja suurendada süsteemiga hõlmatud elanikkonda. Reformi tulemuslikkus sõltub eakama elanikkonna tööalase konkurentsivõime tagamisest. Lisaks pensionikuludele kasvavad prognooside kohaselt ELi keskmisest kiiremini ka avaliku sektori kulutused tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele, st vastavalt 2,1 % ja 1,2 % SKPst. Ametiasutused on võtnud vastu riikliku tervishoiusüsteemi strateegia ja vaatavad tervishoiukulutusi läbi, et parandada kulude tõhusust. Selle töö tulemusel saavutatav kokkuhoid ei ole siiski veel nähtav. Pikaajalisele jätkusuutlikkusele aitaks kaasa võimalike kokkuhoitud vahendite kasutamine prognooside kohaselt suurenevate kulutuste katmiseks.

               (7)

               Ehkki on tehtud olulisi investeeringuid, ei ole haridus- ja koolitustulemused ikka veel eesmärgiks seatud tasemel. See mõjutab tööjõu pakkumise kvaliteeti ja tööjõus osalemise määra. Malta tööjõu haridustase on ikka veel üks madalamaid liidus. Malta rakendab ulatuslikku elukestva õppe strateegiat, kuid elukestva õppe programmides osaletakse ikka veel vähe, eriti madala haridustasemega inimeste seas. Selles valdkonnas tuleb tegeleda sihipärase teavitamisega, koolituse kättesaadavamaks muutmisega ning haridus- ja koolitusasutuste ja tööandjate vaheliste partnerlussuhetega. 2015. aastal kiideti heaks juriidiline teatis õpetajate pideva kutsealase arengu instituudi (Institute for Education) asutamise kohta. Instituudi peamised eesmärgid on: i) pakkuda õpetajatele igapäevases kutsetegevuses vajalikke oskusi; ii) olla haridustöötajate kohtumiste ja kogemustevahetuse sõlmpunktiks ning iii) edendada koolijuhtimist. Instituudi töö on käima läinud ja ootuste kohaselt saab sellest õpetajate kutsealase arengu oluline edendaja. Vaja on jälgida selles valdkonnas tehtavaid edusamme.

               (8)

               Kui välja arvata ühekordsed suuremahulised projektid 2014.–2015. aastal, on investeeringud Maltal vaibunud, mis peegeldab majanduses toimuvaid struktuurseid muutusi ja kitsaskohti. See on peamiselt seotud vähem kapitalimahukate teenustesektorite tähtsuse suurenemisega, mis vähendab majanduse tulevasi investeerimisvajadusi. Siiski esineb jätkuvalt teatavaid probleeme, mis mõjutavad investeerimistegevust riigis, näiteks ebapiisav innovatsioonivõimekus, oskustega seotud kitsaskohad, avaliku halduse ja kohtusüsteemi ebatõhusus, regulatiivne koormus ja märkimisväärsed liiklusummikud.

               (9)

               Üks peamisi takistusi välisinvesteeringute tegemiseks on transport ja logistikataristu. Transpordi väliskulud Malta majanduses on märkimisväärsed. Need kulud tulenevad peamiselt riigi transpordivõrgu ebatõhusast kasutamisest ja asjaolust, et puudub tegelik alternatiiv sõiduautode kasutamisele. Lisaks on riikliku transpordisektori jätkusuutlikkuse puhul probleemiks erasõidukite suur arv, saastus ja liiklusummikud. Seni ei ole rakendatud ulatuslikku transpordistrateegiat, vaatamata sellele, et riikliku transpordistrateegia ja üldkava väljatöötamine on eeltingimus, et saada juurdepääs Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide vahenditele (2014–2020), mida kasutatakse transpordiinvesteeringute kaasrahastamiseks.

               (10)

               Valitsus on astunud mitmeid samme, et parandada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) juurdepääsu rahastamisele. Nende sammude eesmärk on pakkuda oma- ja riskikapitali, kuna need on viimastel aastatel osutunud kitsaskohaks. Lisaks hõlmavad edasised meetmed keskse krediidiregistri ja arengupanga loomist ning Malta börsi käivitatavat platvormi, mis on kavandatud konkreetselt selleks, et aidata VKEdel kapitalituru kaudu rahalisi vahendeid hankida. Ehkki jätkuvalt esineb raskusi juurdepääsul pangavälistele vahenditele, on Malta VKEdel parem rahastamiskeskkond kui paljudel VKEdel mujal ELis.

               (11)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Malta majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Maltale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2.

               (12)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

         SOOVITAB Maltal võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Võttes arvesse märkimisväärse kõrvalekalde suurt riski, saavutada 2016. ja 2017. aastal eelarve aastane kohandamine 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas, võttes vajalikke struktuurimeetmeid. Tõhustada meetmeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks.

               2.

               Võtta meetmeid tööjõu pakkumise tugevdamiseks, eelkõige madala kvalifikatsiooniga inimeste elukestvas õppes osalemise määra suurendamise kaudu.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0139

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006-2010  /* SEK/2007/0139 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 7.2.2007SEK(2007) 139 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010(esitanud komisjon)SELETUSKIRIÜldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Ungari esitas esimese lähenemisprogrammi 2004. aasta septembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004 komisjoni soovituse põhjal ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega lähenemisprogrammi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.Ajakohastatud programmi hindamise taustKomisjon on kontrollinud Ungari 1. detsembril 2006 esitatud viimast ajakohastatud lähenemisprogrammi ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt allpool hinnangus käsitletud põhipunktid).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat uues lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvesuutlikkus;2.  riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus);3.  kõige värskem hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ja4.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajadViimasel kümnel aastal on Ungari majanduse kasvunäitajad olnud üsna head ning majanduskasvu struktuur on alates 2003. aastast olnud üha tasakaalustatum. Tööhõive määr ja tööturul osalemise määr on siiski jätkuvalt ELi madalaimate seas ning viimastel aastatel on ekspansiivsete eelarvepoliitika põhimõtete tõttu tekkinud ebavõrdsus. Väga kõrge ja üha kasvava eelarvepuudujäägi tõttu on riigivõlg oluliselt suurenenud; eelneva taustal ning pidades silmas ka elanikkonna vananemisega seotud kulutuste kasvu pikemas perspektiivis on Ungari riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud risk suur. Eriti alates 2001. aastast kasvanud palgakulu on peatanud tööhõive arengu. Lisaks ei ole toetuskavad töötajaid piisavalt julgustanud tööturule jääma ning haridus- ja koolitussüsteemi kaudu omandatud oskused ei vasta uute tootmisstruktuuride nõudmistele. Samuti tundub, et ekspansiivne eelarvepoliitika on takistanud erainvesteeringute arengut. Samas on maksebilansi defitsiit olnud selle tõttu püsivalt suur ning olulisel määral on kasvanud ka netovälisvõlg. Viimasel ajal on sellele lisandunud leibkondade välisvaluutas fikseeritud kohustuste ohtlik kasv, mis seab leibkonnad sõltuvusse valuutakursside kõikumisest.Ungari ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusNõukogu võttis 5. juulil 2004 artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et Ungaril on ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal esitas nõukogu artikli 104 lõike 7 kohaselt Ungarile soovituse ülemäärase puudujäägi likvideerimiseks hiljemalt 2008. aastaks, nagu oli ette nähtud 2004. aasta mais esitatud lähenemisprogrammis sisalduvas kohandamiskavas. Nõukogu otsustas 18. jaanuaril 2005 artikli 104 lõike 8 alusel siiski, et vaatamata teatavate meetmete võtmisele, millega vähendati puudujääki 2004. ja 2005. aastal, ei ole Ungari järginud 2004. aasta juulis antud soovitusi, kuna nii 2004. kui ka 2005. aasta eesmärkide puhul eeldati, et neid ületatakse märkimisväärsel määral.8. märtsil 2005 tegi nõukogu artikli 104 lõike 7 alusel uue soovituse, kuna Ungari ei ole veel euroala liige, mistõttu ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kaht järgmist artikli 104 lõike 9 ja artikli 104 lõike 11 kohast meedet ei kohaldata. Nõukogu soovitas Ungari ametiasutustel „võtta 8. juuliks 2005 tõhusaid, võimaluse korral struktuurseid täiendavaid meetmeid, et saavutada 2005. aasta puudujäägieesmärk, mis on nähtud ette ajakohastatud lähenemisprogrammiga“. Lisaks tuleks kõigi maksude vähendamise ajastuse ja elluviimise eelduseks seada 2004. aasta detsembris ajakohastatud lähenemisprogrammis kavandatud puudujäägi saavutamine.8. novembril 2005 otsustas nõukogu artikli 104 lõike 8 alusel teistkordselt, et Ungari ei ole järginud artikli 104 lõike 7 kohaselt antud uusi soovitusi. Seetõttu võttis nõukogu otsuses arvesse eriti seda, et 2005. ja 2006. aastaks seatud eesmärke ületatakse tõenäoliselt märkimisväärsel määral ning et maksude vähendamine alates 2006. aastast on vastuolus nõukogu 2005. aasta märtsis antud soovitusega.Nõukogu andis 10. oktoobril 2006 artikli 104 lõike 7 alusel Ungarile kolmanda soovituse, milles ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimise tähtaega pikendati aasta võrra 2009. aastani, mis tundub kohane, kuna see eeldab kolme aasta jooksul struktuurse puudujäägi korrigeerimist enam kui 6,5% võrra SKTst. Nõukogu palus, et Ungari vähendaks puudujääki usaldusväärselt ja püsivalt ning tagaks, et valitsemissektori koguvõlga asutakse kindlalt vähendama kooskõlas puudujäägi vähendamise mitmeaastase kavaga, mis sisaldub 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammis. Lisaks soovitati Ungaril kiiresti vastu võtta ja rakendada kavandatud struktuurireformid, et riigi rahanduse olukorda püsivalt parandada. Samuti soovitati Ungaril parandada eelarvekontrolli, tõhustades maksueeskirju ning tugevdades institutsioonilist raamistikku. Ungari peab nende soovituste järgimiseks võtma tõhusad meetmed 10. aprilliks 2007. Pärast nimetatud tähtaja lõppu hindab komisjon Ungari ametiasutuste võetud meetmeid.Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang10. oktoobril 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2009, mis koostati 2005. aasta detsembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi käsitleva nõukogu hinnangu alusel. Nõukogu oli seisukohal, et „eelarvepuudujäägi kavandatud vähendamine sõltub ettenähtud struktuurireformide rangest rakendamisest, kulukontrolli kehtestamisest alates programmi algusaastatest ning riigi rahanduse institutsioonilise ülesehituse tugevdamisest Ungaris – kõigi nimetatud ülesannete täitmiseks innustab nõukogu Ungari valitsust tegema tugevaid jõupingutusi“. Nõukogu arvamus ei sisaldanud konkreetseid poliitilisi soovitusi, kuna samal ajal edastas nõukogu artikli 104 lõike 7 alusel Ungarile soovituse (vt eespool punkt 2.2).Komisjoni hinnang riiklikule reformikavaleUngari riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 13. oktoobril 2006. Ungari läbivaadatud riiklikus reformikavas korratakse 2005. aasta riiklikus reformikavas kindlaksmääratud peamisi ülesandeid, uue prioriteedina on lisatud energia ja keskkond, rõhutatakse ka aktiivset tööturupoliitikat ning tutvustatakse kava, mille kohaselt soovitakse lühikese aja jooksul saavutada jätkusuutlik eelarveseisund, mis toetab keskpika perioodi jooksul majanduskasvu ja uute töökohtade loomist.Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande [2] osana) näitas, et Ungari edu 2005. aasta riikliku reformikava rakendamisel on olnud piiratud. Pärast olulisi eelarvekõrvalekaldeid on valitsus pidanud maksude alase kohanduskava põhjalikult läbi vaatama ning on selleks vastu võtnud ja rakendanud maksude stabiliseerimise meetmeid. Teatavaid reforme on läbi viidud tööhõive ja mikromajanduspoliitika valdkonnas. Kõnealustes valdkondades ning ka makromajandusliku stabiilsuse parandamiseks tuleb siiski veel palju rohkem teha.Kindlaksmääratud tugevaid ja nõrku külgi arvestades soovitati Ungaril võtta meetmeid järgmistes valdkondades: valitsemissektori eelarve puudujäägi ja koguvõla usaldusväärne vähendamine; avaliku halduse, tervishoiu-, pensioni- ja haridussüsteemi reformimine; aktiivne tööturupoliitika ja tõhusamad stiimulid töötamiseks; võrdne juurdepääs kvaliteetsele haridusele ning haridus- ja koolitussüsteemi reageerimisvõime.Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne struktuur ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:5.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2006–2010.6.  Programmi aluseks olevas makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et 2007. ja 2008. aastaks kavandatud rahanduse stabiliseerimise meetmete tulemusel majandustegevus aeglustub ning meetmete võtmisele eelnenud kasvumäärad saavutatakse uuesti 2009. aastaks. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et stsenaarium on kuni aastani 2008 üldjoontes usutav ja võib-olla isegi pisut ettevaatlik, kuid järgnevate aastate suhtes tundub see üsna optimistlik. Programmis prognoositakse inflatsiooni tõusu 2007. aastal ning seejärel taas kiiret langust; kogu programmiperioodiks prognoositav inflatsiooni arengukõver on siiski mõnevõrra optimistlik.7.  Komisjoni 2006. aasta sügise prognoosi kohaselt ning kooskõlas 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud programmi muudetud eesmärgiga[6] on valitsemissektori eelarve puudujääk 2006. aastal hinnanguliselt 10,1% SKTst, võrreldes 2005. aasta detsembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi eesmärgiga, milleks oli 6,1% SKTst. Kavandatud eelarvepuudujäägi ületamine oli peaaegu täielikult tingitud ülekuludest (ligikaudu 5% SKTst) kesksete eelarveinstitutsioonide tegevuskulude, pensionimaksete ja tervishoiukulude ning kohalike omavalitsuste investeeringute valdkonnas. Samuti kajastab see valitsemissektori eelarvesse arvestatud maanteede investeeringuid (1,1% SKTst). 2006. aasta suvel vastu võetud pakett, millega kavatseti eelarvet korrigeerida 1,5% võrra SKTst, hõlmab tulude suurendamise meetmeid ning mõningaid kulukärpeid tervishoiu, gaasihinna subsiidiumide ja avaliku halduse valdkonnas. Kõnealused meetmed (v.a eelarve üldreservi (0,3 % SKTst) täielik kõrvaldamine) peaksid avaldama olulist mõju ka 2007. aastal ja pärast seda.8.  Ajakohastatud programmi eesmärk on ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimine 2009. aastaks (vähendades puudujääki 10,1%-lt SKTst 2006. aastal 3,2%ni SKTst 2009. aastaks)[7] kooskõlas 2006. aasta septembris esitatud ajakohastatud programmiga ning üldjoontes sarnase makromajandusliku stsenaariumi taustal, ning vähendada puudujääki 2010. aastal veelgi. Esmase tasakaalu paranemine peaks toimuma samas rütmis. Eelarve kavandatakse tasakaalustada programmiperioodi alguses ning ligi pool puudujäägi vähendamisest toimub 2007. aastal. Nominaalpuudujäägi kavandatud vähendamine programmiperioodi jooksul kavatsetakse saavutada tulude suhte SKTsse suurendamisega ligi 1 protsendipunkti võrra ning kulude suhte SKTsse vähendamisega 6,5 protsendipunkti võrra. Algne maksukoormuse kasv (1,6 protsendipunkti SKTst 2007. aastal) asendatakse järk-järgult kulude piiramise meetmetega. Lisaks alates 2006. aasta suvest vastu võetud kulukärbetele ja teatavate eelarvevahendite külmutamisele on ametiasutused alustanud kulukontrolli tugevdamist ja riigi rahanduse institutsioonilise raamistiku tõhustamist. Peale selle esitatakse programmis laiaulatuslik struktuurireformi kava, mille eesmärk on tagada puudujäägi vähendamiseks seatud eesmärkide saavutamine eriti programmi viimastel aastatel.9.  Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks kava kohaselt paranema, langedes 2006. aasta tasemelt (9,75% SKTst) 3%-le programmiperioodi lõpuks. Eelarveseisundi programmis esitatud keskpika perioodi eesmärk on struktuurne puudujääk 0,5% SKTst, mida aga programmiperioodi jooksul saavutada ei kavatseta. Võrreldes eelmise ajakohastatud versiooniga, milles keskpika perioodi eesmärk oli struktuurne puudujääk vahemikus 0,5–1% SKTst, on see teataval määral ambitsioonikam. Keskpika perioodi eesmärk peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis. Et keskpika perioodi eesmärk on seatud kõrgemale kui minimaalne kontrollväärtus (milleks on hinnanguliselt puudujääk 1,5% SKTst), peaks selle saavutamine tagama kindlusvaru liigse puudujäägi vältimiseks.10.  Eelarve täitmine võib eriti alates 2008. aastast olla programmis kavandatust halvem. Makromajanduslikust stsenaariumist tingitud eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud riskid tunduvad kuni 2008. aastani olevat üldiselt tasakaalustatud, kuid kavandatust madalam SKT kasv programmi viimastel aastatel võib põhjustada suurema puudujäägi. Kuigi ettenähtud lühiajalised kulukärped ja vahendite ajutise külmutamise kava kajastusid 2007. aasta eelarves, tekitab siiski teataval määral ebakindlust asjaolu, kui tõhusalt suudetakse vahendite külmutamise kava rakendada (muuhulgas ka seetõttu, et aastatel 2004–2006 ei ole selles valdkonnas saavutatud kuigi häid tulemusi). Uute rahanduspoliitiliste eeskirjade tõhusust ja esimesi samme mitmeaastase eelarveraamistiku suunas, mille kohaselt püütakse vältida pidevaid ülekulusid, tuleb veel katsetada. Valitsus on teinud otsuseid avaliku halduse, tervishoiu-, pensioni-, haridus- ja hinnatoetuste süsteemi reformimise kohta. Meetmete alusel võiks eelarve tulemus olla lähemal 2007. ja 2008. aasta puudujäägi eesmärgile, kui oli kavandatud komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis. Muud struktuurireformide elluviimiseks vajalikud sammud, mis peavad asendama 2008. aasta lõpul lõppevaid kulutuste piiramise meetmeid, tuleb alles kindlaks määrata ja neid ka rakendada. Lisaks on programmi viimastel aastatel oht, et eelarvedistsipliin võib seoses valimistsükliga nõrgeneda, nagu näitab ka varasem kogemus. Juhul kui riiklike transpordiettevõtete ümberkorralduskava ei anna loodetud tulemusi, võib riiklike transpordiettevõtete üha suurenev kahjum puudujääki ajutiselt suurendada.11.  Käesoleva riskihinnangu alusel tundub programmi eelarveseisund piisav tingimusel, et eelarvestrateegiat rakendatakse täies ulatuses ning on üldiselt kooskõlas nõukogu soovitusega kaotada ülemäärane puudujääk 2009. aastaks. See hõlmab eelkõige 2007. aasta eelarves ja uues programmis teatavaks tehtud stabiliseerimise meetmete täielikku rakendamist, samuti aga väljakuulutatud täiendavate struktuurireformide läbiviimise meetmete täpsustamist ja õigeaegset vastuvõtmist. 2010. aastal, kui ülemäärane puudujääk on kavakohaselt likvideeritud, tuleks kiirendada programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks vajalike kohanduste rütmi. See oleks ka esimene samm seni puuduva piisava kindlusvaru tagamiseks, et vältida tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral maksimaalse lubatud puudujäägi 3% SKTst ületamist programmiperioodi jooksul.12.  Valitsemissektori koguvõlg on aastal 2006 hinnanguliselt tõusnud 67,5%-le SKTst, mis ületab asutamisepingus sätestatud 60%-lise kontrollväärtuse. Programmi prognooside kohaselt tõuseb võla suhe 2008. aastal 71,25% tasemele. Pärast 2008. aastat hakkab see eeldatavasti taas langema ning jõuab 2010. aastaks uuesti 67,5% tasemele. Võttes arvesse eespool nimetatud eelarve-eesmärkidega seotud riske, ei kujune võlasuhte muutused ilmselt nii positiivseks, kui programmis prognoositakse. Riskihinnangu alusel ei väheneks võla suhe programmiperioodi lõpuks kontrollväärtuse suunas piisavalt.13.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Ungaris ELi keskmisest märgatavalt suurem, eriti põhjustab seda pikemas perspektiivis märkimisväärne pensionikulutuste osakaalu suurenemine SKTst. Kuigi esimesi samme juba astutakse, aitaks riigi rahandusega seotud riske maandada elanikkonna vananemisega seotud kulutuste piiramisele suunatud reformimeetmete, mis on programmis ette nähtud, täieulatuslik rakendamine. Veelgi tähtsam on, et lisaks kujutab algne nõrk eelarveseisund, mis on 2005. aastaga võrreldes veelgi halvenenud, endast ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele juba enne seda, kui hakkab ilmnema elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele. Peale selle ületab valitsemissektori koguvõlg asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse. Kavandatav eelarve tasakaalustamine aitaks maandada riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riske. Üldiselt tundub, et Ungari riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud riskid on suured.14.  Lähenemisprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruande üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks on selles esitatud teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta, kuid selle eelarveprognoosides ei võeta selgelt arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riikliku reformikavaga ettenähtud meetmetega. Eelkõige vastavad struktuurireformikavad ja lähenemisprogrammis esitatud hiljuti võetud meetmed, eriti avaliku halduse, pensioni- ja haridus- ning mitmesuguste subsiidiumide süsteemi reformimise meetmed täiel määral riiklikus reformikavas esitatud reformide ajakavale.15.  Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.16.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest.[8]Üldiselt võib teha järelduse, et programmi kohaselt kavatsetakse viimaste aastate suuri puudujääke vähendada, tehes kiiresti jõupingutusi olukorra kohandamiseks, ning et programm vastab üldjoontes ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimise kavale nõukogu seatud tähtaja jooksul 2009. aastaks. Alates 2006. aasta suvest on võetud mitmeid tulude suurendamise ja kulude piiramise meetmeid, samuti on hakatud rakendama avaliku halduse, tervishoiu-, pensioni- ja haridusreformi. Puudujäägi- ja võlaeesmärkide saavutamisega on siiski seotud teatavad riskid, eriti alates 2008. aastast.Arvestades eespool esitatud hinnangut ning 10. oktoobril 2006 artikli 104 lõike 7 alusel antud soovitust, kutsutakse Ungarit üles:i) rakendama rangelt 2007. aasta eelarvet ja võtma piisavaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimiseks 2009. aastaks, võttes vajaduse korral täiendavaid meetmeid ning tagama, et valitsemissektori koguvõla ja SKT suhet asutakse kindlalt vähendama eelistatavalt enne 2009. aastat;ii) parandama eelarvekontrolli eelarve-eeskirjade tõhustamise ja riigi rahanduse institutsioonilise raamistiku tugevdamise kaudu, tuginedes 2007. aasta eelarves astutud esimestele sammudele;iii) vähendama püsivalt kulusid avaliku halduse ja tervishoiusüsteemi kavandatavate reformimeetmete ning kavandatava haridusreformi vastuvõtmise ja kiire rakendamise kaudu;iv) pidades silmas võlataset ja rahvastiku vananemisega seotud kulude kasvu, parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, tehes piisavaid edusamme keskpika perioodi eesmärkide saavutamisel ning võttes täiendavaid pensionireformimeetmeid.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,2 | 2,6 | 4,2 | 4,3 |KOM nov 2006 | 4,2 | 4,0 | 2,4 | 2,7 | puudub | puudub |LP sept 2006 | 4,1 | 4,1 | 2,2 | 2,6 | 4,1 | puudub |LP dets 2005 | 4,2 | 4,3 | 4,1 | 4,1 | puudub | puudub |THHI inflatsioon (%) | LP dets 2006 | 3,6 | 3,9 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | 2,8 |KOM nov 2006 | 3,5 | 3,9 | 6,8 | 3,9 | puudub | puudub |LP sept 2006 | 3,6 | 3,5 | 6,2 | 3,3 | 3,0 | puudub |LP dets 2005 | 3,5 | 2,1 | 3,0 | 2,4 | puudub | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP dets 20061 | 0,5 | 0,9 | -0,4 | -1,2 | -0,5 | 0,4 |KOM nov 20065 | 0,6 | 1,0 | 0,1 | -0,5 | puudub | puudub |LP sept 20061 | 0,3 | 0,8 | -0,3 | -0,9 | 0,0 | puudub |LP dets 20051 | -1,0 | -0,5 | -0,1 | 0,4 | puudub | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP dets 2006 | -7,8 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | -2,7 |KOM nov 2006 | -7,8 | -10,1 | -7,4 | -5,6 | puudub | puudub |LP sept 2006 | -7,5 | -10,1 | -6,8 | -4,3 | -3,2 | puudub |LP dets 20056 | -7,4 | -6,1 | -4,7 | -3,4 | puudub | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP dets 2006 | -3,7 | -6,2 | -2,4 | 0,0 | 0,9 | 1,1 |KOM nov 2006 | -3,7 | -6,1 | -2,9 | -1,4 | puudub | puudub |LP sept 2006 | -3,4 | -6,3 | -2,4 | -0,2 | 0,8 | puudub |LP dets 20056 | -3,8 | -2,9 | -1,7 | -0,7 | puudub | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP dets 20061 | -8,0 | -10,5 | -6,6 | -3,8 | -3,0 | -2,9 |KOM nov 2006 | -8,1 | -10,5 | -7,4 | -5,4 | puudub | puudub |LP sept 20061 | -7,6 | -10,5 | -6,7 | -3,9 | -3,2 | puudub |LP dets 2005 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | LP dets 20063 | -8,0 | -9,8 | -5,6 | -3,7 | -3,0 | -2,9 |KOM nov 20064 | -8,5 | -10,3 | -6,5 | -5,1 | puudub | puudub |LP sept 2006 | -7,6 | -9,7 | -5,8 | -3,6 | -3,2 | puudub |LP dets 2005 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP dets 2006 | 61,7 | 67,5 | 70,1 | 71,3 | 69,3 | 67,5 |KOM nov 2006 | 61,7 | 67,6 | 70,9 | 72,7 | puudub | puudub |LP sept 2006 | 62,3 | 68,5 | 71,3 | 72,3 | 70,4 | puudub |LP dets 20056 | 61,5 | 63,0 | 63,2 | 62,3 | puudub | puudub |Märkused: |1Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. |2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed. |3 Programmis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,7% SKTst aastal 2006 ja 1,0% SKTst aastal 2007 ning 0,1% SKTst aastal 2008; kõigi puhul puudujääk suureneb). |4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,4% SKTst 2005. aastal, puudujääk väheneb; 0,3% SKTst 2006. aastal; 0,9% SKTst 2007. aastal ja 0,3% SKTst 2008. aastal; kõigi puhul puudujääk suureneb). |5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 3,7%, 3,6%, 3,4% ja 3,2% vastavalt aastatel 2005–2008. 6 Võrreldavuse huvides kohandati 2005. aasta detsembris esitatud lähenemisprogrammi eelarvenäitajaid, kaasates pensionireformiga seotud kulud. |Allikas: |Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus“, European Economy nr 4/2006.[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on osutatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Arvamuses 2005. aasta detsembris esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta leidis nõukogu, et kavandatud maksude vähendamist 7,5% ulatuses SKTst ei toetatud konkreetsete meetmetega. Seetõttu kutsus nõukogu Ungarit üles esitama hiljemalt 1. septembriks 2006 ajakohastatud lähenemisprogrammi täpsustatud versiooni, milles on kindlaks määratud konkreetsed ja struktuurilised meetmed, mis on täielikult kooskõlas keskpika perioodi kohandamiskavaga. Kooskõlas nimetatud üleskutsega esitas Ungari nõukogule ja komisjonile ajakohastatud programmi 1. septembril 2006.[7] 2009. aasta eesmärk 3,2% SKTst ületaks endiselt asutamislepingus sätestatud läve 3% SKTst. Programmis eeldatakse, et nõukogu ja komisjon võtavad Ungari ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamist kaaludes (kooskõlas nõukogu muudetud määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikega 7, milles on sätestatud, et kui valitsussektori eelarve puudujääk „…on oluliselt ja jätkuvalt vähenenud ning jõudnud kontrollväärtusele lähedasele tasemele,“ peaksid nõukogu ja komisjon arvesse võtma pensionireformi järk-järgult vähenevat netokulu, mis hõlmab täielikult finantseeritud pensionisammast, võttes aluseks lineaarselt vähenevaid kulusid viis aastat kestva üleminekuperioodi jooksul ning arvestades tegevusjuhendi rakendussätteid) arvesse 20% pensionireformist tulenevast iga-aastasest eelarvekulust (käesoleval aastal moodustab see eeldatavasti 0,3% SKTst).[8] Eelkõige puuduvad andmed valitsemissektori kulude kohta ülesannete ning töötundide lõikes, valitsemissektori finantsvahendite ja võla kohta, samuti puuduvad teatavad andmed riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta.


				|

		52012PC0146

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS Euroopa 2016. aasta kultuuripealinnade nimetamise kohta Hispaanias ja Poolas /* COM/2012/0146 final */

			   	SELETUSKIRI
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 2006.
aasta otsuses 1622/2006/EÜ (millega kehtestatakse kultuurisündmusega „Euroopa
kultuuripealinn” seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019)[1] on sätestatud Euroopa
kultuuripealinna nimetamise kord. Kooskõlas selle otsuse artikliga 2
nimetatakse alates 2009. aastast Euroopa kultuuripealinnaks kaks linna kahest
liikmesriigist otsuse lisas esitatud kronoloogilise järjestuse alusel. Aastal 2016
korraldavad üritust Hispaania ja Poola.
Euroopa kultuuripealinnade nimetamisel alates 2016. aastast
järgitakse allpool kirjeldatud menetlust.
Taotluste esitamise kutse avaldavad asjaomased
liikmesriigid hiljemalt kuus aastat enne ürituse algust. Kolmeteistkümnest
sõltumatust kultuurivaldkonna eksperdist koosnev valikukomisjon kutsutakse
eelvaliku koosolekuks kokku hiljemalt viis aastat enne ürituse algust.
Valikukomisjon hindab saadud taotlusi vastavalt otsuse nr 1622/2006/EÜ
artiklis 4 sätestatud kriteeriumidele ja koostab nimekirja
kandidaatlinnadest, kes pääsevad edasi ja peavad oma taotlusi täiendama.
Lõppvaliku tegemiseks kutsub iga asjaomane
liikmesriik üheksa kuud pärast eelvaliku koosolekut kokku valikukomisjoni.
Pärast eelvaliku läbinud linnade põhjalikku hindamist asjakohaste kriteeriumide
alusel soovitab valikukomisjon kultuuripealinnaks nimetamiseks ühe linna igast
asjaomasest liikmesriigist.
Nende soovituste alusel seavad mõlemad
liikmesriigid üles ühe linna Euroopa kultuuripealinnaks ning teavitavad sellest
Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja Regioonide Komiteed hiljemalt neli
aastat enne kõnealuse sündmuse kavandatavat algust.
Euroopa Parlament võib edastada komisjonile
oma arvamuse hiljemalt kolm kuud pärast nimetamistest teada saamist.
Nõukogu nimetab komisjoni soovituse alusel
asjaomased linnad ametlikult Euroopa kultuuripealinnadeks selleks aastaks,
milleks nad on üles seatud.
Pärast eespool
kirjeldatud konkursi kahte vooru soovitas komisjon oma 2011. aasta juunis
esitatud aruannetes, et 2016. aastal korraldaksid sündmust Donostia-San
Sebastián (Hispaania) ja Wrocław (Poola). Mõlemad liikmesriigid teavitasid
kandidaatlinnade ülesseadmisest Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja
Regioonide Komiteed 2011. aasta sügiseks.
Euroopa Parlament saatis heakskiitva arvamuse
Euroopa Komisjonile 2011. aasta detsembri lõpus.
Komisjon esitab
kooskõlas otsuse 1622/2006/EÜ artikli 9 lõikega 3 nõukogule järgneva soovituse
Donostia-San Sebastiáni ja Wrocławi ametliku nimetamise kohta 2016. aasta
Euroopa kultuuripealinnadeks.
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS
Euroopa 2016. aasta kultuuripealinnade
nimetamise kohta Hispaanias ja Poolas
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24.
oktoobri 2006. aasta otsust nr 1622/2006/EÜ, millega kehtestatakse
kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meede aastateks 2007
kuni 2019,[2]
eelkõige selle artikli 9 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni
---------------- 2012. aasta soovitust,
võttes arvesse valikukomisjoni 2011. aasta
juunis esitatud aruandeid Euroopa kultuuripealinnade valimise kohta Hispaanias
ja Poolas
ning arvestades järgmist:
arvestades, et otsuse nr 1622/2006/EÜ
artiklis 4 osutatud tingimused on täielikult täidetud,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
2016. aasta Euroopa kultuuripealinnadeks
nimetatakse Donostia-San Sebastián Hispaanias ja Wrocław Poolas.
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast
selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja

[1]               ELT L 304, 3.11.2006, lk 1.
[2]               ELT L 304, 3.11.2006, lk 1.


				|

		52012DC0322

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Madalmaade 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madamaade stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0322 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Madalmaade 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Madamaade stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti
selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)(1)   Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni
ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)(2)   Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja
liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21.
oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4] mõlemat
dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma
koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)(3)   Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse Madalmaade 2011.
aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Madalmaade ajakohastatud
stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)(4)   Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase
majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab
majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta
algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel
vastu häiremehhanismi aruande,[5]
milles ei nimetatud Madalmaid ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb
põhjalikult analüüsida.
(5)(5)   Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse
tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu
hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja
majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased
majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)(6)   Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud
liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse
nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.
(7)(7)   Madalmaad esitasid 27. aprillil 2012 oma stabiilsusprogrammi
ajavahemikuks 2012–2015 ja riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta
arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja
samal ajal.
(8)(8)   Tuginedes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele 2012. aasta
stabiilsusprogrammile antud hinnangule, on nõukogu arvamusel, et programmi
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik.
Stabiilsusprogrammis prognoositakse 2013. aasta majanduskasvuks 1¼ %, võtmata
arvesse täiendavate konsolideerimismeetmete negatiivset mõju majanduskasvule,
kusjuures komisjoni prognoosi kohaselt on sama stsenaariumi alusel, mis lähtub
poliitika mittemuutmisest, majanduskasv madalam (0,7 %). Programmis
sõnastatud eesmärk on järgida nõukogu soovitusi ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise kohta ning püüda eelarvepositsiooni veelgi parandada keskpika
perioodi eelarve-eesmärgi suunas, seades eesmärgiks eelarve struktuurse
konsolideerimise mahus vähemalt 0,5 % aastas. Programmis on eesmärgiks
seatud valitsemissektori eelarve puudujääk 3 % SKPst 2013. aastal ning
selles kinnitatakse veel kord varasemat struktuurse eelarvepuudujäägi keskpika
perioodi eelarve-eesmärki 0,5 % SKPst, mis asjakohaselt kajastab
stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Eelarve keskmine aastane konsolideerimine
0,75 % SKPst ajavahemikul 2010–2013, võttes aluseks (ümber arvutatud)
struktuurse eelarvepositsiooni,[6]
on kooskõlas nõukogu soovitatud eelarve struktuurse konsolideerimisega ¾ %
SKPst. Kuna programmis ei esitata eelarve-eesmärke hilisemaks perioodiks kui
2013. aasta, ei saa hinnata eelarve kohandamise jätkusuutlikkust 2013. aastal
ja edusamme kekspika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamisel hilisematel
aastatel, sealhulgas stabiilsuse ja kasvu pakti kohase kulutuste võrdlusaluse
järgimist. Eelarveprognoosid on programmiperioodil avatud rakendamisega seotud
riskidele. Need riskid ei piirdu üksnes äsja teavitatud
konsolideerimismeetmetega, vaid hõlmavad ka mõnda lahkuva valitsuse poolt varem
kokku lepitud meedet. Lisaks ei ole valitsuse poolt 2012. aasta aprillis
esitatud täiendavad meetmed ja nende mõju eelarvele piisavalt täpsustatud ja
kvantifitseeritud. Eelarve kohandamine on seni põhinenud peamiselt kulude
kärpimisel, mis mõjutab ka majanduskasvu soodustavaid kulusid. 2012. aasta
stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse
2012. aastal veelgi suhteliselt märkimisväärselt suurenema (70,2 %ni
SKPst) ning 2013. aastal veel veidi suurenema (70,7 %ni SKPst),
võttes arvesse täiendavate konsolideerimismeetmete mõju. Seega püsib
valitsemissektori võla suhe prognooside kohaselt üle kontrollväärtuse
60 %. Programmis ei täpsustata võlaeesmärke aastate 2014 ja 2015 puhul
ning seepärast ei saa esitada hinnangut stabiilsuse ja kasvu pakti kohase võla
vähendamise võrdlusaluse järgmise kohta pärast 2013. aastat.
(9)(9)   Sotsiaalpartnerid ja Madalmaade valitsus jõudsid 2011. aasta
septembris ulatuslikule kokkuleppele seoses pensionireformiga ning valitsus
esitas kavad tõsta seadusjärgset pensioniiga 2019. aastal
66. eluaastani ning 2024. aastal 67. eluaastani. Pärast seda
seotakse seadusjärgne pensioniiga oodatava elueaga. Tööturumeetmetega toetataks
tegeliku pensionea vastavat tõstmist. Vastavalt valitsuse kokkuleppele on
pensionireformi eesmärk on tagada asjakohane ja jätkusuutlik põlvkondade sisene
ja vaheline kulude ja riskide jaotamine teises sambas. Pikaajalise hoolduse
kohta on Madalmaade valitsus esitanud reformi projekti. Vaja on täiendavaid
konkreetseid meetmeid, et aidata Madalmaades vähendada vananeva ühiskonnaga
kaasnevat finantskoormust.
(10)(10)           Fiskaalseid tegureid, mis motiveerivad leibkonna teist
sissetulekusaajat mitte töötama, on vähendatud, kuid veel mitte piisavalt.
Ülejäänud selliste tegurite kõrvaldamine aitaks tööjõupakkumist veelgi suurendada
ja muuta inimkapitali jaotuse tõhusamaks. Parandada tuleks haavatavate rühmade
integratsiooni tööturule.
(11)(11)           Ettevõtluspoliitika valdkonnas on heaks kiidetud
prioriteetsete sektorite tegevuskavad ning valitsuse ja tööstusharu esindajate
vahel on sõlmitud sektoripõhised nn innovatsioonilepingud. Toetust erasektori
teadusuuringutele suurendatakse maksutavast tulust tehtavate mahaarvamiste kava
RDA+ (teadus- ja arendustegevuse mahaarvamised) kehtestamise abil, mis on osa
stiimulitest, millega veelgi edendada innovatsiooni, erasektori teadus- ja
arendustegevust ning tugevdada sidemeid teadusasutuste ja ettevõtete vahel.
Prioriteetsetele sektoritele keskendumine ei tohiks siiski toimuda
alusuuringute arvelt ega välja jätta uuenduslikke ettevõtteid, kes ei kuulu
ühte prioriteetsetest sektoritest.
(12)(12)           Viimase nelja aastakümne jooksul on Madalmaade
eluasemeturul kuhjunud struktuursed moonutused. Kinnisvaraturul on
märkimisväärsed pakkumise piirangud ja eluaseme omanike maksusoodustused
(eelkõige hüpoteeklaenude intresside maksustatavast tulust mahaarvamise
võimalus, mis soosib kõrgema sissetulekuga kodumajapidamisi) toonud kaasa
kapitali ebaefektiivse jaotuse. Üüriturul, kus on väga suur sotsiaalkorterite
segment, on sotsiaalpoliitika ning üüri taseme ja üüri suurendamise
piirmääradega kaasnenud üüripindade väga ebaelastne pakkumine. Eluaseme omanike
soodsa maksustamislahenduse muutmine aitaks vähendada struktuurseid moonutusi
Madalmaade eluasemeturul.
(13)(13)            Madalmaad on
võtnud laiendatud euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Need kohustused ja
2011. aastal võetud kohustuste rakendamine on seotud tööhõive edendamise,
konkurentsivõime suurendamise, finantsstabiilsuse tugevdamise ning riigi
rahanduse jätkusuutlikkuse parandamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud
euroala pakti raames võetud kohustuste rakendamist. Kõnealuse hindamise
tulemusi on soovitustes arvesse võetud.
(14)(14)           Euroopa poolaasta raames on komisjon teostanud
Madalmaade majanduspoliitika ulatusliku analüüsi. Ta on hinnanud
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Komisjon on arvesse võtnud mitte
üksnes nende asjakohasust jätkusuutliku eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika
jaoks Madalmaades, vaid ka seda, kas need on kooskõlas ELi eeskirjade ja
suunistega, arvestades vajadust tugevdada kogu Euroopa Liidu majanduse
juhtimist, andes ELi tasandi panuse tulevastesse riikide tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
allpool 1.−5. soovituses.
(15)(15)           Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi
vaadanud Madalmaade stabiilsusprogrammi ja nõukogu arvamus[7] selle
kohta on väljendatud eeskätt 1. soovituses.
SOOVITAB Madalmaadel võtta ajavahemikus
2012–2013 järgmisi meetmeid:
1.1.        Tagada edusammud ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegse ja
püsiva kõrvaldamise suunas. Selleks täielikult rakendada 2012. aasta
eelarvestrateegiat, nagu on kavandatud. Täpsustada meetmed, mida on vaja võtta
2013. aasta eelarve rakendamise tagamiseks, et kindlustada ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu soovitustes sätestatud eelarve
struktuurne kohandamine. Pärast seda tagada eelarve piisav struktuurne
kohandamine, et teha piisavaid edusamme keskpika perioodi eelarve-eesmärgi
saavutamise suunas, sealhulgas järgida kulutuste võrdlusalust, ning tagada
piisavad edusammud võla vähendamise võrdlusaluse järgimiseks, samal ajal
kaitstes kulutusi valdkondades, mis on majanduskasvu jaoks otseselt olulised,
nagu näiteks teadusuuringud ja innovatsioon, haridus ja koolitus. Pärast uue
valitsuse moodustamist, esitada sel eesmärgil 2012. aasta
stabiilsusprogrammi ajakohastatud versioon koos põhjendatud eesmärkide ja
näitajatega pärast 2013. aastat algava perioodi kohta.
2.2.        Võtta meetmeid seadusjärgse pensioniea tõstmiseks, sealhulgas
sidudes selle oodatava elueaga, ning toetades neid meetmeid tööturumeetmetega,
samal ajal parandades riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Kohandada
teist pensionisammast, et see kajastaks seadusjärgse pensioniea tõusu, tagades
samal ajal kulude ja riskide asjakohase jaotuse põlvkondade sees ja vahel.
Rakendada pikaajalise hoolduse kavandatud reform ja täiendada seda
lisameetmetega, pidades silmas rahvastiku vananemist.
3.3.        Suurendada tööturul osalemist, eelkõige vanemate inimeste,
naiste, puudega inimeste ja sisserändajate puhul, sealhulgas vähendades veelgi
maksustamisega seotud tegureid, mis motiveerivad leibkonna teist
sissetulekusaajat mitte töötama, ning edendades tööturustaatuste vahelist
liikumist ja vähendades jäikust.
4.4.        Soodustada innovatsiooni, erasektori investeeringuid teadus-
ja arendustegevusse ning tugevdada sidemeid teadusasutuste ja ettevõtete vahel,
samuti soodustada tööstuslikku uuenemist, pakkudes ettevõtluspoliitika raames
sobilikke stiimuleid, tagades samal ajal lisaks prioriteetsete sektorite
kitsale määratlusele ligipääsu ka muudele sektoritele ja säilitades
alusuuringud.
5.           Võtta meetmeid eluasemeturu
järkjärguliseks reformimiseks, tehes selleks muu hulgas järgmist: i) muutes
eluaseme omanike soodsat maksustamislahendust, sealhulgas järk-järgult kaotades
hüpoteeklaenu intresside maksustatavast tulust mahaarvamise võimaluse ja/või
muutes seda arvestusliku üüri süsteemi kaudu; ii) nähes üüriturul ette
turupõhisema hinnakujundamise mehhanismi ning iii) viies sotsiaaleluasemete
puhul üüri vastavusse leibkonna sissetulekuga.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L
209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012)
322 final.
[3]               P7_TA(2012)0048
ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu
26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL.
[5]               COM(2012)
68 final.
[6]               Tsükliliselt
kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete
arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud
teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[7]               Vastavalt
nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Soovitus: Nõukogu Soovitus valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Taanis

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---             EUROOPA KOMISJON
                                            Brüssel 15.6.2010
                                            SEK(2010) 744 lõplik
                                  Soovitus:
                          NÕUKOGU SOOVITUS
   valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Taanis
ET                                                                      ET
 ---pagebreak---                                                  Soovitus:
                                       NÕUKOGU SOOVITUS
             valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Taanis
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut (edaspidi „alusleping”), eriti selle artikli 126
   lõiget 7,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Vastavalt aluslepingu        artiklile   126    hoiduvad     liikmesriigid ülemäärasest
           eelarvepuudujäägist.
   (2)     Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis
           on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva
           majanduskasvu tagamiseks.
   (3)     Stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga püüti suurendada pakti tõhusust ja
           majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle
           eesmärk oli tagada, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus võetaks täiel
           määral arvesse eelkõige majanduslikku olukorda ja eelarvepositsiooni. Seega on
           stabiilsuse ja kasvu paktiga nähtud ette raamistik, millega toetatakse valitsuste
           poliitikat kindla eelarvepositsiooni kiireks taastamiseks, võttes samas arvesse
           majanduslikku olukorda.
   (4)     Nõukogu otsustas [13. juulil 2010] aluslepingu artikli 126 lõike 6 alusel, et Taanis on
           ülemäärane eelarvepuudujääk.
   (5)     Aluslepingu artikli 126 lõike 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase
           eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta1; määrus
           on osa stabiilsuse ja kasvu paktist) artikli 3 kohaselt peab nõukogu andma asjaomasele
           liikmesriigile soovitusi ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava aja
           jooksul. Soovituses tuleb kehtestada maksimaalselt kuuekuuline tähtaeg, mille jooksul
           asjaomane liikmesriik peab võtma tõhusaid ülemäärase eelarvepuudujäägi
           kõrvaldamise meetmeid, ja tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, mis
           peaks olema saavutatud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud
           eriasjaolude korral. Eriasjaolude olemasolu kohta otsuse tegemisel tuleks võtta arvesse
           määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikes 3 täpsustatud asjaomaseid tegureid. Lisaks
   1
           EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
ET                                                   2                                              ET
 ---pagebreak---        peaks nõukogu oma soovituses ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
       nõudma, et saavutataks struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt kohandatud
       eelarvepositsiooni, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) minimaalne
       paranemine aastas, seades sihtmärgiks vähemalt 0,5 % SKPst.
   (6) Eriasjaolud, mis on olulised ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse paindlikumaks
       kohaldamiseks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti 2005. aasta reformiga, on leidnud
       Taani puhul kinnitust. 2009. aasta majanduslangusega kaasnes eratarbimise,
       investeeringute ja ekspordi järsk vähenemine ülemaailmse finants- ja majanduskriisi
       tagajärjel ning eelkõige nõudluse vähenemine Taani peamiste kaubanduspartnerite
       (Saksamaa, Ühendkuningriik, Rootsi ja Norra) hulgas. 2010. aasta eelarvepuudujääk
       on tingitud majandussurutisest ja Euroopa majanduse elavdamise kava kohaste
       stimuleerivate meetmete võtmisest Taani ametiasutuste poolt. Eriasjaolude olemasolu
       korral võib nõukogu lubada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist keskpika
       perioodi jooksul.
   (7) Vastavalt 2010. aasta aprillis esitatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
       kohasele teatisele ulatub Taani valitsemissektori kavandatav eelarvepuudujääk 2010.
       aastal 5,4 %ni SKPst, võttes arvesse majandussurutist ja 2010. aasta veebruaris
       ajakohastatud lähenemisprogrammis esitatud majanduse elavdamise kava mõju
       eelarvele. Komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks
       valitsemissektori eelarvepuudujääk eeldusel, et poliitikat ei muudeta, suurenema 2,7
       %-lt SKPst 2009. aastal 5,5 %ni SKPst 2010. aastal ning vähenema 4,9 %ni 2011.
       aastal. Selle prognoosi puhul ei ole arvesse võetud 2011. aasta
       konsolideerimismeetmeid, mille valitsus 25. mail 2010 välja kuulutas, ega täiendavat
       täpsustamist vajavaid meetmeid. Kasutades ära 2009. aastale eelnenud aastate
       eelarveülejääki võttis Taani kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga
       stimuleerivaid fiskaalmeetmeid, mis ulatusid 2009. aastal 2,2 %ni SKPst ja 2010.
       aastal 1,3 %ni SKPst. Majanduse elavdamise meetmed hõlmavad püsivaid
       maksukärpeid ja avaliku sektori investeeringutega seotud ajutisi meetmeid.
   (8) Võttes arvesse eriasjaolusid ja Euroopa majanduse elavdamise kava, soovitatakse igal
       aastal parandada eelarvepositsiooni keskmisel tasemel. Eelarvepositsiooni
       parandamisel tuleks arvesse võtta kõiki tegureid, mis on olulised eelarvepoliitika
       eesmärkide saavutamiseks, näiteks valitsemissektori eelarve puudujääk ja võla suhe,
       samuti muud näitajad, nagu jooksevkonto seisund, finantssektori tingimuslike
       kohustiste, intressimaksete, riskipreemia ja elanikkonna vananemisega seotud kulude
       muutumine keskpika perioodi jooksul. Eelarvepositsiooni iga-aastase keskmise
       parandamise arvutamisel on aluseks komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosis
       esitatud 2011. aasta eelarvepuudujääk. Kogu eelarvepositsiooni parandamine, mida on
       vaja nominaalse puudujäägi eesmärgi (3 % SKPst) tähtajaks saavutamiseks
       arvutatakse nii, et lähtutakse SKP lõhe järk-järgulisest kõrvaldamisest 2015. aastaks.
   (9) Sellega seoses on asjakohane kaaluda ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist
       keskpika perioodi jooksul, kusjuures kõrvaldamise tähtajaks määratakse 2013. aasta.
       Pidades silmas, et Taani puhul ei ole tegemist majanduse tõsise tasakaalustamatusega,
       tuleb Taani ametiasutustel eelarve usaldusväärseks ja jätkusuutlikuks kohandamiseks
       rakendada 2010. aastal kavakohaselt eelarvemeetmeid ning saavutada ajavahemikul
       2011–2013 eelarve keskmine struktuurne kohandamine ½ % SKPst aastas; määrata
       kindlaks, milliseid meetmeid on soodsate tsükliliste tingimuste korral vaja võtta
       ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks 2013. aastaks ja majanduse või
ET                                             3                                              ET
 ---pagebreak---          eelarvetingimuste eeldatust paremaks osutumise korral puudujäägi vähendamise
         kiirendamiseks.
   (10)  Taani varasematest eelarvetulemustest nähtub, et riigile on tulnud kasuks suhteliselt
         tugev eelarveraamistik, mille puhul on eriti tähelepanuväärne selle suur ulatus ning
         eelarve-eeskirjade läbipaistvus ja nähtavus. Valitsemissektori tarbimiskulud on olnud
         siiski tihti ettenähtust suuremad. Hiljutised majandussanktsioone hõlmavad algatused
         võiksid suurendada kohalike omavalitsuste soovi pidada kinni kokkulepitud sihtidest.
         Taani maksupoliitika on alates 2002. aastast keskendunud maksude külmutamisele,
         mille tõttu mis tahes kaudseid või otseseid makse ei saa suurendada. Maksude
         külmutamine ei ole takistanud 2009. aasta suurt maksureformi, kuid maksude
         külmutamise nõuete range järgimine võib eelarve kohandamist tulevikus raskendada.
   (11)  Taani ametiasutuste poolt 2010. aasta aprillis esitatud andmete kohaselt oli
         valitsemissektori koguvõlg 2009. aastal 41,6 % SKPst ja see peaks 2010. aastal
         suurenema 45,1 %ni SKPst. Komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi kohaselt
         peaks võla tase eeldusel, et poliitikat ei muudeta, suurenema 2010. aastal 46 %ni ja
         2011. aastal 49,5 %ni, jäädes siiski alla kontrollväärtuse 60 % SKPst.
   (12)  Tõhustatud järelevalve ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames näeb ette
         eelarve konsolideerimise strateegia rakendamise korrapärast ja õigeaegset jälgimist.
         Seepärast oleks kasulik käsitleda kõnealust küsimust Taani järgmiste ajakohastatud
         lähenemisprogrammide eri peatükis.
   (13)  Üldiselt on nõukogu seisukohal, et eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama
         valitsemissektori eelarve positsiooni püsiva paranemise ning samas parandama riigi
         rahanduse kvaliteeti ja tugevdama majanduse kasvupotentsiaali,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   (1)   Tunnistades, et Taani 2010. aasta eelarvepositsioon on tingitud meetmetest, mille maht
         ulatus 2009. aastal 2,2 %ni SKPst ja 2010. aastal 1,3 %ni SKPst ning mis on
         nõuetekohaseks vastuseks majanduslangusele ja kooskõlas Euroopa majanduse
         elavdamise kava põhimõtetega, ning automaatsete stabilisaatorite vabast toimimisest,
         peaksid Taani ametiasutused kõrvaldama praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi nii
         kiiresti kui võimalik ja hiljemalt 2013. aastaks.
   (2)   Taani ametiasutused peaksid vähendama valitsemissektori puudujäägi alla 3 % SKPst
         usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil, võttes selleks meetmeid keskpika perioodi
         jooksul. Selleks peaksid Taani ametiasutused tegema konkreetselt järgmist:
         (a)      rakendama 2010. aastal viimases ajakohastatud lähenemisprogrammis
                  kavandatud fiskaalmeetmed ja alustama 2011. aastal eelarve konsolideerimist,
                  et vähendada eelarvepuudujääki 2013. aastaks alla kontrollväärtuse;
         (b)      tagama eelarvepositsiooni parandamise ajavahemikul 2011—2013 keskmiselt
                  vähemalt ½ % SKPst aastas;
         (c)      määrama kindlaks ning rakendama rangelt meetmed, mida on vaja ülemäärase
                  eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2013. aastaks, kui tsüklilised tingimused
                  seda võimaldavad, ning kiirendama puudujäägi vähendamist oodatust paremate
                  majandus- või eelarvetulemuste korral.
ET                                                4                                             ET
 ---pagebreak---    (3)    Nõukogu kehtestas tähtpäeva [13. jaanuar 2011], mis ajaks peab Taani valitsus võtma
          tõhusaid meetmeid ja määrama kindlaks meetmed, mida tuleb võtta ülemäärase
          eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Tõhusate meetmete hindamisel võetakse arvesse
          majanduslikku olukorda võrreldes komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosis
          esitatud majandusväljavaadetega.
   Taani ametiasutused peaksid kuni ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamiseni
   koostatavate ajakohastatud lähenemisprogrammide eri peatükis esitama aruande kõnealuste
   soovituste rakendamisel saavutatud edu kohta.
   Lisaks rõhutab nõukogu keskpika perioodi eesmärgi olulisust eelarve nõuetekohase haldamise
   seisukohast majanduslanguse ajal. Seepärast kutsub nõukogu Taani ametiasutusi üles tagama,
   et eelarve konsolideerimist eelarvepositsiooni keskpika perioodi eesmärgi (struktuurselt
   tasakaalus eelarve 2015. aastaks) suunas jätkatakse ka pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi
   kõrvaldamist.
   Käesolev soovitus on adresseeritud Taani Kuningriigile.
   Brüssel,
                                             Nõukogu nimel
                                             eesistuja
                                             […]
ET                                               5                                            ET


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0213

Soovitus: Nõukogu otsus Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi 29. mai 2000. aasta konventsiooniga  /* KOM/2007/0213 lõplik - CNS 2007/0080 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 25.4.2007KOM(2007) 213 lõplik2007/0080 (CNS)Soovitus:NÕUKOGU OTSUSBulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi 29. mai 2000. aasta konventsiooniga(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIBulgaaria ja Rumeenia 2005. aasta ühinemisaktiga[1] nähakse ette lihtsustatud süsteem Bulgaaria ja Rumeenia ühinemiseks konventsioonidega (ja protokollidega), mille liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 (varem Euroopa Liidu lepingu artikkel K.3) või EÜ asutamislepingu artikli 293 alusel. Erinevalt varasemast ei ole enam vaja pidada läbirääkimisi ega sõlmida ühinemisprotokolle nende konventsioonidega (mis tähendaks ratifitseerimist 27 riigis): ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega ühinemisakti kaudu.Ühinemisakti artikli 3 lõigetes 3 ja 4 on selleks sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, alates millest kõnealused konventsioonid jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia suhtes, ning teha neis konventsioonides kõik kahe uue liikmesriigi ühinemise tõttu vajalikud kohandused (mille hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine bulgaaria ja rumeenia keeles, et need versioonid saaks olla võrdselt autentsed). Nõukogu tegutseb komisjon soovitusel, olles konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.Ühinemisakti I lisas on loetletud seitse justiits- ja siseküsimustega seotud konventsiooni ja protokolli.Nimekirja kuuluvad Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vaheline kriminaalasjades vastastikuse õigusabi 29. mai 2000. aasta konventsioon ja Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni 16. oktoobri 2001. aasta protokoll.Käesolev komisjoni soovitus nõukogu otsuse kohta on suunatud kohanduste tegemisele Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise tõttu eespool nimetatud konventsiooni ja selle protokollidega vastavalt ühinemisakti artikli 3 lõikele 4.2007/0080 (CNS)Soovitus:NÕUKOGU OTSUSBulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi 29. mai 2000. aasta konventsioonigaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu asutamislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti (edaspidi „ühinemisakt”), eriti selle artikli 3 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni soovitust,[2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelisele kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsioonile[4] (edaspidi „vastastikuse õigusabi konventsioon”) kirjutati alla 29. mail 2000. aastal Brüsselis ja see jõustus 23. augustil 2005.(2) Vastastikkuse abi konventsiooni on täiendatud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni 16. oktoobri 2001. aasta protokolliga[5] (edaspidi „vastastikuse õigusabi protokoll”), mis jõustus 5. oktoobril 2005.(3) 2005. aasta ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega, mis on sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud ühinemisakti I lisas, mis sisaldab muu hulgas ka vastastikuse õigusabi konventsiooni ja vastastikuse õigusabi protokolli. Need jõustuvad Bulgaarias ja Rumeenias nõukogu määratud kuupäeval.(4) Ühinemisakti artikli 3 lõike 4 kohaselt teeb nõukogu kõnealuste konventsioonidega ja protokollidega ühinemise tõttu nõutavad kohandused,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Vastastikkuse õigusabi konventsioon jõustub Bulgaaria, Rumeenia ja nende liikmesriikide suhtes, kelle suhtes konventsioon sel kuupäeval kehtib, järgmise kuu esimesel päeval pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist. See jõustub Bulgaarias või Rumeenias ja muudes liikmesriikides päeval, mil vastastikkuse õigusabi konventsioon jõustub seoses teise asjaomase liikmesriigiga.Vastastikkuse õigusabi protokoll jõustub Bulgaaria, Rumeenia ja nende liikmesriikide suhtes, kelle suhtes konventsioon sel kuupäeval kehtib, järgmise kuu esimesel päeval pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist. See jõustub Bulgaarias või Rumeenias ja muudes liikmesriikides päeval, mil vastastikkuse õigusabi protokoll jõustub seoses teise asjaomase liikmesriigiga.Artikkel 2Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni bulgaaria- ja rumeeniakeelne tekst, mis on lisatud käesolevale otsusele, on autentsed samadel tingimustel kui vastastikuse õigusabi konventsiooni ja vastastikuse õigusabi protokolli tekst muudes ELi ametlikes keeltes.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistujaLISA Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi 29. mai 2000. aasta konventsiooni ja Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise kriminaalasjades vastastikuse õigusabi konventsiooni 16. oktoobri 2001. aasta protokolli tekst bulgaaria ja rumeenia keeles.[1] ELT 2005 L 157, lk 203.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] EÜT C 197, 12.7.2000, lk 3.[5] EÜT C 326, 21.11.2001, lk 2.


title: EFTA järelevalveameti soovitus nr 119/07/COL, 16. aprill 2007 , toiduainetes esinevate dioksiinide, dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide ja muude kui dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide taustanivoode seire kohta

text:
               16.10.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 275/65

         EFTA JÄRELEVALVEAMETI SOOVITUS

   nr 119/07/COL,
   16. aprill 2007,
   toiduainetes esinevate dioksiinide, dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide ja muude kui dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide taustanivoode seire kohta
   EFTA JÄRELEVALVEAMET,
   VÕTTES ARVESSE Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (edaspidi „EMP leping”), eriti selle artiklit 109 ja protokolli nr 1,
   VÕTTES ARVESSE EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitlevat lepingut, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b ja protokolli nr 1,
   VÕTTES ARVESSE EMP lepingu II lisa XII peatüki punktis 54zn nimetatud akti,

      Komisjoni määrus (EÜ) nr 466/2001, 8. märts 2001, millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes,

    (1)
   nagu seda on muudetud ja kohandatud EMP lepinguga selle protokolli nr 1 alusel,
   VÕTTES ARVESSE EMP lepingu II lisa XII peatüki punktis 54zzc nimetatud akti,

      Komisjoni direktiiv 2002/69/EÜ, 26. juuli 2002, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetes, (2)

   nagu seda on muudetud ja kohandatud EMP lepinguga selle protokolli nr 1 alusel,
   VÕTTES ARVESSE EFTA järelevalveameti 27. veebruari 2007. aasta otsust 37/07/COL, millega kolleegiumi pädevale liikmele tehakse ülesandeks võtta vastu soovitus, kui soovituse eelnõu on kooskõlas EFTA toiduainete komitee arvamusega,
   ning arvestades järgmist,
   komisjoni määrusega (EÜ) nr 466/2001 on kehtestatud piirnormid toiduainetes esinevatele dioksiinidele ning dioksiinide ja dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide (edaspidi „PCBd”) summale,
   kogu Euroopa Majanduspiirkonnas on vaja koguda usaldusväärseid andmeid dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kohta võimalikult mitmesugustes toiduainetes, et saada selge ettekujutus aja jooksul toimuvatest muutustest nende ainete taustasisalduses,
   EFTA järelevalveameti 11. mai 2006. aasta soovituses 144/06/COL dioksiinide, furaanide ja polükloreeritud bifenüülide (PCBde) sisalduse vähendamise kohta söödas ja toiduainetes soovitatakse, et EFTA riigid peaksid aeg-ajalt kontrollima dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde ning võimaluse korral muude kui dioksiinitaoliste PCBde sisaldust toiduainetes vastavalt komisjoni soovitusele 2004/705/EÜ, (3)

   soovitusega 2004/705/EÜ nähakse ette liikmesriikides aastas analüüsitavate erineva kategooria toiduainete proovide võtmise miinimumsagedus ja dioksiinide, furaanide ja dikosiinitaoliste PCBde taustasisalduse seire tulemuste teatamise vorm,
   on asjakohane muuta määrusega 2004/705/EÜ kehtestatud praegust seireprogrammi, võttes arvesse saadud kogemusi, ja et EMP EFTA riigid osaleksid toiduainetes esinevate dioksiinide, dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide ja muude kui dioksiinitaoliste polükloreeritud bifenüülide nivoode uurimises,
   on oluline, et käesoleva soovituse alusel kogutud andmeid esitatakse korrapäraselt EFTA järelevalveametile, kes kooskõlas EFTA riikide vahelist järelevalveameti ja kohtu asutamist käsitleva lepingu protokolli nr 1 artikli 2 lõikega 1 edastab need Euroopa Komisjonile, kes tagab andmete koondamise andmebaasi. Samuti tuleks esitada viimaste aastate andmed, mis on saadud direktiivis 2002/69/EÜ sätestatud nõuetele vastava analüüsimeetodi kasutamisel,
   käesolevas soovituses esitatud meetmed on kooskõlas EFTA järelevalveametit abistava EFTA toiduainete komitee arvamusega,
   SOOVITAB EFTA RIIKIDELE JÄRGMIST:

               1.

               Alates aastast 2007 kuni 31. detsembrini 2008 peaksid EFTA riigid tegema igal aastal toiduainetes esinevate dioksiini-, furaani- ja dioksiinitaoliste PCBde taustasisalduse seiret aastas analüüsitavate proovide võtmise soovitava miinimumsagedusega kooskõlas suunisena ettenähtud I lisas esitatud tabeliga.

               2.

               EFTA riigid peaksid võimaluse korral samades proovides tegema ka muude kui dioksiinitaoliste PCBde analüüsi.

               3.

               EFTA riigid peaksid komisjonile korrapäraselt esitama II lisas ettenähtud teavet sisaldavad ja nimetatud lisas esitatud vormis andmed, et need ühte andmebaasi koondada. Samuti tuleks esitada viimaste aastate taustanivoosid näitavad andmed, mis on saadud direktiivis 2002/69/EÜ sätestatud nõuetele vastava analüüsimeetodi kasutamisel.

               4.

               EFTA järelevalveameti 11. mai 2006. aasta soovituses 144/06/COL esitatud viiteid soovitusele 2004/705/EÜ tuleb tõlgendada viidetena käesolevale soovitusele.

      Brüssel, 16. aprill 2007

            EFTA järelevalveameti nimel,

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            kolleegiumi liige

         Niels FENGER

            direktor

      (1)  ELT L 77, 16.3.2001, lk 1.

      (2)  EÜT L 209, 6.8.2002, lk 5.

      (3)  ELT L 321, 22.10.2004, lk 45.

      I LISA
      Tabel:
      Soovitatav minimaalne aastas analüüsitavate toiduproovide arv. Proovide jaotumine lähtub iga riigi toodangust. Erilist tähelepanu pööratakse toiduainetele, mille puhul eeldatakse dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoode suurt varieeruvust. Eelkõige kehtib see kala kohta.

                  Toode, mis sisaldab ka tuletistooteid

                  Vesiviljelus
                  (*)

                  Püütud looduslikud kalad
                  (**)

                  Liha
                  (***)

                  Piim
                  (****)

                  Munad
                  (*****)

                  Muu
                  (******)

                  Kokku

                  Proovide arv

                  Norra

                  Island

            Märkused tabeli kohta
      Tabelis nimetatud arve tuleb vaadelda kui miinimumi. EMP EFTA riikidel soovitatakse võtta proove rohkem.
      (*)   Vesiviljelus: vesiviljeluse proovid tuleks jaotada kalaliikide vahel proportsionaalselt toodanguga.
      (**)   Püütud looduslikud kalad: püütud looduslike kalade proovid tuleks jaotada kalaliikide vahel proportsionaalselt nende püügiga. Erilist tähelepanu tuleks pöörata püütud looduslikule angerjale.
      (***)   Liha: lisaks veise-, sea-, kodulinnu- ja lambalihale ning neist saadud lihatoodetele tuleks võtta rohkesti proove hobuse-, põhjapõdra-, kitse-, küüliku-, hirve- ja ulukilihast.
      (****)   Piim: suurem osa piimaproovidest tuleks võtta talupiimast (peamiselt lehmapiimast). Samuti on asjakohane võtta proove teiste loomade piimast ja sellest valmistatud toodetest (kitsepiim jne).
      (*****)   Munad: erilist tähelepanu tuleks pöörata vabapidamiskanade munadele ja proove tuleks võtta ka pardi-, hane- ja vutimunadest.
      (******)   Muu: selles kategoorias tuleks pöörata erilist tähelepanu:
      toidulisanditele (eriti neile, mis põhinevad merelist päritolu õlil),
      imiku- ja väikelastetoitudele,
      toiduainetele, mis pärinevad piirkondadest, kus kliimatingimuste tõttu esinevad üleujutused ja on toimunud tootmistingimuste muutused, mis võivad mõjutada nimetatud piirkonnas dioksiini ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldust toiduainetes.

      II LISA
      A.   Dioksiinide, furaanide ning dioksiinitaoliste PCBde ja muude PCBde sisalduse kohta toidus esitatavate analüüsitulemuste vormi selgitavad märkused
      1.   Üldine teave analüüsitavate proovide kohta
      Proovikood: proovi tunnuskood.
      Riik: liikmesriik, kus seire on teostatud.
      Aasta: aasta, mil seire teostati.
      Toode: analüüsitav toiduaine – kirjeldada võimalikult täpselt.
      Turustusetapp: koht, kus toote proov võeti.
      Kude: analüüsitud toote osa.
      Tulemuste esitamine: tulemused tuleb esitada sellel alusel, mille suhtes on kehtestatud piirnormid. Muude kui dioksiinitaoliste PCBde analüüsi puhul soovitatakse tulemuste esitamisel lähtuda samadest alustest.
      Proovivõtmise laad: juhuslikud proovid – teatada võib ka plaaniliste proovide analüüsi tulemustest, kuid sel juhul tuleb selgelt ära näidata, et tegemist on plaanilise prooviga, mis ei tarvitse kajastada tavalisi taustanivoosid.
      Osaproovide arv: liitproovide puhul ära näidata osaproovide arv (isendite arv). Kui analüüsitulemus põhineb ühel proovil, märkida number 1. Osaproovide arv liitproovis võib erineda, seega näidata see eraldi ära iga proovi puhul.
      Tootmismeetod: tavapärane/mahepõllundus (võimalikult täpselt).
      Piirkond: niivõrd kui see on asjakohane, piirkond, kus proov võeti, näidates võimalusel ära, kas tegemist on maa või linnaga, tööstuspiirkonnaga, sadamaga, avamerega jne. Nt Brüssel – linn, Vahemeri – avameri. Eriti tähtis on selgelt ära näidata piirkond, kui proov on võetud toidust, mida toodetakse üleujutuse all kannatanud piirkondades.
      Rasvasisaldus (%): rasvasisalduse protsent proovis.
      Niiskusesisaldus (%): (võimaluse korral) niiskusesisalduse protsent proovis.
      2.   Üldteave kasutatud analüüsimeetodi kohta
      Analüüsimeetod: näidata kasutatud meetod.
      Akrediteerimise staatus: näidata ära, kas analüüsimeetod on akrediteeritud või mitte.
      Määramatus: otsustusmäär või laiendatud mõõtemääramatuse protsent analüüsimeetodi puhul.
      Lipiidide ekstraheerimise meetod: nimetada lipiidide ekstraheerimise meetod, mida kasutati proovi rasvasisalduse määramiseks.
      3.   Analüütilised tulemused:
      Dioksiinid, furaanid, dioksiinitaolised PCBd: tulemused iga analoogi kohta tuleks märkida väljendatult ppt-s – pikogrammi grammi kohta (pg/g).
      Muud kui dioksiinitaolised PCBd: tulemused iga analoogi kohta tuleks märkida väljendatult ppb-s – nanogrammi grammi kohta või mikrogrammi kilogrammi kohta (ng/g või μg/kg).
      LOQ: kvantifitseerimispiir väljendatuna ühikutes pikogrammi grammi kohta (pg/g) (dioksiinide, furaanide ja PCBde puhul) või mikrogrammi kilogrammi kohta (μg/kg) – nanogrammi grammi kohta (ng/g) (muude kui dioksiinitaoliste PCBde puhul).
      Analüüsitud analoogide puhul, mille näitajad jäävad alla kvantifitseerimispiiri, tuleks tulemuste lahtrisse kanda < LOQ (LOQ tuleks näidata väärtusena).
      Lisaks PCB-le ja dioksiinitaolistele PCBdele analüüsitavate PCB analoogide puhul tuleb vormile lisada PCB analoogi number, nt 31, 99, 110 jne. Kui märgistatud ridadest proovis analüüsitavate PCB analoogide jaoks ei piisa, lisada vormi lõppu uusi ridu.
      4.   Üldmärkused tabeli kohta

                  —

                  Saagise määra esitamine
                  Saagise määra esitamine ei ole kohustuslik, kui üksikute analoogide saagise määr jääb 60–120 % vahele. Kui mõne üksiku analoogi saagise määr jääb nimetatud ulatusest välja, on saagise määra esitamine kohustuslik.

                  —

                  LOQ esitamine
                  LOQ esitamist ei nõuta, kuid tulemuste lahtrisse tuleb märkida kvantifitseerimata analoogid < LOQ (arvuna).

                  —

                  Üksikute analoogide TEQ väärtuse esitamine
                  Üksikute analoogide TEQ väärtuste lahtri täitmine ei ole kohustuslik.

      III LISA
      B.   Analoogidega seonduvate analüüsitulemuste vorm dioksiinide, furaanide, diksiinitaoliste PCBde ja muude PCBde sisalduse kohta toidus