               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2022
            COM(2022) 616 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Itaalia 2022. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2022. aasta stabiilsusprogrammi kohta
            {SWD(2022) 616 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Itaalia 2022. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2022. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241,
                  3
                millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

               (2)24. novembril 2021 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2022) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse 2021. aasta mais Portos toimunud sotsiaaltippkohtumisel veelkord kinnitatud ühist kohustust rakendada edasi Euroopa sotsiaalõiguste sammast, mille Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kuulutasid välja 17. novembril 2017. Euroopa Ülemkogu kiitis 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsi prioriteedid heaks 25. märtsil 2022. 24. novembril 2021 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande,
                  4
                milles nimetati Itaaliat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille nõukogu võttis vastu 5. aprillil 2022, ning ettepaneku 2022. aasta ühise tööhõivearuande kohta, milles analüüsitakse tööhõivesuuniste ja Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamist ning mille nõukogu võttis vastu 14. märtsil 2022.

               (3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, keda ohustab energiaostuvõimetus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv,
                  5
                millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele.

               (4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

               (5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit
                  6
               . Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises
                  7
                esitas komisjon oma seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aasta lõpuni.

               (6)2021. aasta stabiilsusprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid
                  8
               . Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate
                  9
                esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

               (7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist
                  10
               . Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajandusliku prognoosi kohaselt näib üleminek 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale 2023. aastal asjakohane, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti diferentseeritud ja nendes tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles kajastama suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

               (8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti diferentseeritud sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

               (9)30. aprillil 2021 esitas Itaalia vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 18 lõikele 1 komisjonile oma riikliku taaste- ja vastupidavuskava. Komisjon on määruse (EL) 2021/241 artikli 19 kohaselt hinnanud taaste- ja vastupidavuskava asjakohasust, tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust kooskõlas kõnealuse määruse V lisas esitatud hindamissuunistega. 13. oktoobril 2021 võttis nõukogu vastu otsuse Itaalia taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta
                  11
               . Osamaksete tegemine sõltub komisjoni otsusest, mis on tehtud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 24 lõikele 5 selle kohta, et Itaalia on rahuldavalt täitnud nõukogu rakendusotsuses sätestatud asjakohased eesmärgid ja sihid. Rahuldav täitmine eeldab, et varem saavutatud eesmärke ja sihte ei ole tagasi pööratud.

               (10)27. aprillil 2022 esitas Itaalia kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 2022. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos. Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklile 27 kajastab 2022. aasta riiklik reformikava ka Itaalia kaks korda aastas esitatavat aruannet taaste- ja vastupidavuskava täitmisel tehtud edusammude kohta.

               (11)23. mail 2022 avaldas komisjon Itaalia kohta 2022. aasta riigiaruande
                  12
               . Selles hinnati Itaalia edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjaomaste riigipõhiste soovituste järgimisel ning tehti taaste ja vastupidavuse tulemustabeli põhjal kokkuvõte sellest, kuidas Itaalia on taaste- ja vastupidavuskava rakendanud. Selle analüüsi põhjal tehti riigiaruandes kindlaks puudused seoses probleemidega, mida taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta või käsitletakse ainult osaliselt, ning uute ja esilekerkivate probleemidega, sealhulgas nendega, mis tekivad seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Samuti hinnati Itaalia edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

               (12)Komisjon tegi määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Itaalia kohta põhjaliku analüüsi ja avaldas selle tulemused 23. mail 2022
                  13
               . Komisjon jõudis järeldusele, et Itaalias on ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige esineb Itaalias jätkuvalt haavatavus, mis on seotud suure valitsemissektori võla ja tootlikkuse vähese kasvuga tööturu ebakindluse ja finantsturgude mõningate nõrkuste tingimustes.

               (13)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles aruandes käsitleti Itaalia eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2021. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (3 % SKPst) ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst) ega järginud võla vähendamise sihttaset. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägi- ja võlakriteeriumid ei olnud täidetud. Kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega leidis komisjon kõigi asjaomaste tegurite hindamisel, et võla vähendamise sihttaseme järgimine tähendaks liiga järsku ja varast eelarve kohandamist, mis võib ohustada majanduskasvu. Seepärast on komisjon seisukohal, et praegustes erandlikes majandustingimustes ei ole võla vähendamise sihttaseme järgimine põhjendatud. Nagu teatatud, ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ning hindab 2022. aasta sügisel uuesti, kas on asjakohane teha ettepanek algatada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlused.

               (14)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Itaalial võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Itaalial juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Itaalia valitsemissektori eelarve puudujääk 9,6 %-lt SKPst 2020. aastal 7,2 %-le SKPst 2021. aastal. Itaalia eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, sealjuures moodustasid ajutised erakorralised meetmed 3,5 % SKPst (2020. aastal 4,4 % SKPst). Itaalia 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. 2020. ja 2021. aastal valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel võetud eelarvemeetmed olid enamasti ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Samal ajal ei olnud mõned ajavahemikul 2020–2021 valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel vastu võetud meetmed ajutised ega kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega, kusjuures peamiselt hõlmasid need sotsiaalkindlustusmaksete vähendamist vaesemates piirkondades, maksukrediidi laiendamist palgatulule ja peretoetuse kehtestamist. Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 150,8 % SKPst.

               (15)2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2022. aastal optimistlik ja seejärel realistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 3,1 % ja 2023. aastal 2,4 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv väiksem – 2022. aastal 2,4 % ja 2023. aastal 1,9 %, mis tuleneb peamiselt konservatiivsemast sisenõudluse prognoosist. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 5,6 %-le SKPst ja 2023. aastal 3,9 %-le SKPst
                  14
               . Vähenemine 2022. aastal kajastab peamiselt majandustegevuse kasvu ja enamiku erakorraliste meetmete lõpetamist. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 147,0 %-le ja 2023. aastal 145,2 %-le. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. aastal 5,5 % SKPst ja 2023. aastal 4,3 % SKPst. Võrreldes 2022. aasta stabiilsusprogrammiga on komisjoni prognoosi põhjal eelarvepuudujääk 2022. aastal peaaegu sama, kuid 2023. aastal suurem, peamiselt väiksema majanduskasvu tõttu. Samal ajal ei hõlma komisjoni 2022. aasta kevadprognoos programmis 2022. aastaks teada antud täiendavaid toetusmeetmeid, kuna üksikasjad ei olnud enne prognoosi koostamise tähtpäeva kättesaadavad. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse suurem – 2022. aastal 147,9 % ja 2023. aastal 146,8 %. Erinevus tuleneb suuremast eelarvepuudujäägist ja väiksemast majanduskasvust.

               Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) keskmine potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 0,4 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Itaalia potentsiaalset majanduskasvu.

               (16)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult enamiku COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmetest, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 3,5 %-lt SKPst 2021. aastal 1,1 %-le SKPst 2022. aastal. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,5 % SKPst ja mis kaotatakse 2023. aastal
                  15
               . Need meetmed hõlmavad peamiselt sotsiaalsiirdeid vaesematele leibkondadele, energiatarbimise kaudsete maksude alandamist ja energiaettevõtetele antavaid toetusi. Need meetmed on kavandatud ajutistena. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest säilitada. Mõned neist meetmetest ei ole sihipärased, eelkõige energiatarbimise kaudsete maksude (käibemaks ja kindlasummalised maksud) üldine alandamine. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. ja 2023. aastal 0,1 % SKPst
                  16
               .

               (17)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Itaalial
                  17
                kasutada 2022. aastal taaste ja vastupidavuse rahastamisvahendit, et rahastada lisainvesteeringuid majanduse taastamisse, järgides samal ajal konservatiivset eelarvepoliitikat. Lisaks peaks ta säilitama riiklikult rahastatavad investeeringud. Nõukogu soovitas Itaalial piirata ka riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasvu. Samuti soovitati Itaalial juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis ning samal ajal suurendada investeeringuid.

               (18)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Itaalia 2022. aasta stabiilsusprogrammis esitatud teabe põhjal prognoositakse, et eelarvepoliitika on 2022. aastal toetav (–2,7 % SKPst)
                  18
               . Itaalia kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastamist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga suurenema 0,9 % võrra SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2022. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,3 protsendipunkti
                  19
               . Seepärast kavatseb Itaalia säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud, nagu on soovitanud nõukogu. Riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) peaks 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 1,3 protsendipunkti. See märkimisväärne ekspansiivne panus hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetavate meetmete (0,2 % SKPst)
                  20
                ning Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse andmise kulude (0,1 % SKPst) täiendavat mõju. Jooksvate kulude kasv kajastab ka suuremaid kulutusi valitsemissektori töötajatele makstavatele hüvitistele, mis on tingitud riigihankelepingute uuendamisest ajavahemikuks 2019–2021, millest märkimisväärne osa (mis moodustab 0,25 % SKPst) kirjendatakse 2022. aastal, ning samal ajal on ka tervishoiusektorile eelarves ette nähtud täiendavad vahendid (0,1 % SKPst). Tulude poolel peaks ekspansiivsele eelarvepoliitikale kaasa aitama ka üksikisiku tulumaksu ja tootmistegevuse piirkondliku maksu vähendamine (0,4 % SKPst). Seepärast ei piira Itaalia komisjoni praeguste hinnangute kohaselt 2022. aastal piisavalt oma riiklikult rahastatud jooksvate netokulude kasvu.

               (19)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, eeldusel et poliitikat ei muudeta, 2023. aastal –1,2 % SKPst
                  21
               . Prognooside kohaselt jätkab Itaalia 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste kasutamist, et rahastada täiendavaid investeeringuid majanduse taastamise toetuseks. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2022. aastaga suurenema 0,7 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,2 protsendipunkti
                  22
               . Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse üldjoontes neutraalse panuse –0,2 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete järkjärgulise kaotamise mõju (0,5 % SKPst). Samal ajal peaksid jooksvate netokulude kasvu põhjustama ka sotsiaalsiirete suurenemine (0,4 % SKPst), mis tuleneb nende indekseerimisest eelmise aasta inflatsioonimääraga, ning tervishoiusektorile eelarves ette nähtud täiendavad vahendid (0,1 % SKPst), mida ei ole kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Seetõttu sõltub riiklikult rahastatavate jooksvate kulude üldjoontes neutraalne panus energiahindade tõusu mõju leevendamiseks võetud meetmete järkjärgulisest kaotamisest, nagu praegu kavandatud.

               (20)2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 3,3 %-le SKPst 2024. aastal ja 2,8 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jõudma tasemele alla 3 % SKPst 2025. aastaks. Nende prognooside kohaselt vähenevad kogukulud aastatel 2023–2025 ligikaudu 3 protsendipunkti SKPst ja kogutulud ligikaudu 2 protsendipunkti SKPst. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastani vähenema – 2024. aastal 143,4 %-le ja 2025. aastal 141,4 %-le. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla kestlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis suured.

               (21)Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 19 lõike 3 punktile b ja V lisa kriteeriumile 2.2 sisaldab taaste- ja vastupidavuskava ulatuslikke üksteist vastastikku tugevdavaid reforme ja investeeringuid, mis tuleb rakendada 2026. aastaks. Need aitavad lahendada kõiki majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme või olulist osa majanduslikest ja sotsiaalsetest probleemidest, millele on osutatud riigipõhistes soovitustes, mille nõukogu esitas Itaaliale Euroopa poolaasta raames 2019. ja 2020. aastal, nagu ka riigipõhistes soovitustes, mis esitati enne kava vastuvõtmise kuupäeva. Eelkõige võib kava tõhus ja kiire rakendamine tuua kaasa püsivaid struktuurimuutusi ning avaldada seega kestvat mõju Itaalia majandusele ja ühiskonnale. Peamiste poliitikavaldkondade arvukad reformid peaksid aitama kõrvaldada majanduskasvu pikaajalisi takistusi. Täpsemalt on kavas reformid, mille eesmärk on soodustada struktuurimuutusi avaliku halduse ja kohtusüsteemi toimimises ning parandada üldist ettevõtluskeskkonda. Kavandatud reformid ja investeeringud hariduse, oskuste arendamise ja teadusuuringute valdkondades võivad pikas plaanis arendada inimkapitali ja teadussuutlikkust. Kavandatavad tööturureformid ja investeeringud tööhõive väljavaadete parandamiseks, eelkõige noorte ja naiste puhul, võivad suurendada tööjõu pakkumist, tagada võrdse juurdepääsu oskustele ja lõppkokkuvõttes toetada majanduskasvu. Eeldatakse, et reformid sellistes sektorites nagu transport ja veemajandus parandavad struktuurselt majanduslikku tõhusust, muu hulgas teenuslepingute sõlmimisel konkurentsipõhiste menetluste süstemaatilisema kasutamise kaudu.

               (22)Itaalia taaste- ja vastupidavuskava rakendamine aitab eeldatavasti teha täiendavaid edusamme rohe- ja digipöörde valdkonnas. Itaalia kliimaeesmärkide saavutamist toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 37,5 %, samas kui digieesmärke toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 25 %. Taaste- ja vastupidavuskava täielik rakendamine kooskõlas asjakohaste eesmärkide ja sihtidega aitab Itaalial COVID-19 kriisist kiiresti taastuda, tugevdades samal ajal tema vastupanuvõimet. Sotsiaalpartnerite ja muude asjaomaste sidusrühmade süstemaatiline kaasamine on jätkuvalt oluline taaste- ja vastupidavuskava ning üleüldise majandus- ja tööhõivepoliitika edukaks rakendamiseks, et tagada laialdane isevastutus üldise poliitilise tegevuskava eest.

               (23)Itaalia esitas 17. jaanuaril 2021 partnerluslepingu jaoks ühtekuuluvuspoliitika programmdokumendid
                  23
                ja on esitanud Euroopa Komisjonile oma esimesed programmid. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Itaalia arvesse võtma asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Taaste- ja vastupidavusrahastu ning ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärsivad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

               (24)Lisaks taaste- ja vastupidavuskavas käsitletud majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele seisab Itaalia silmitsi mitmete muude probleemidega, mis on seotud maksusüsteemiga. Maksusüsteemi tõhususe suurendamise poliitikameetmed võivad aidata kõrvaldada pikaajalist makromajanduslikku tasakaalustamatust. Keskpikas ja pikas perspektiivis aitaks majanduskasvu soosivam ja tõhusam maksusüsteem vähendada valitsemissektori suurt võlga, aidata kaasa tootlikkuse kasvule ja toetada töökohtade loomist, eelkõige naiste jaoks.

               (25)Itaalia tööjõu maksukoormus on suur ja üksikisiku tulule kehtestatud maksupiirmäärade profiili iseloomustab suur ebaühtlus. 2021. aasta lõpus võttis Itaalia meetmeid nende probleemide lahendamiseks, eelkõige üldise lastetoetuse kehtestamise ja üksikisiku tulumaksu vähendamise kaudu. Need meetmed peaksid mõõdukalt suurendama tööjõu pakkumist, eriti naiste puhul. Maksukiil on võrreldes teiste ELi liikmesriikidega kõigil sissetulekute tasemetel endiselt väga suur. Samal ajal on alakasutatud teised, majanduskasvu vähem kahjustavad tuluallikad, mis jätab võimalusi tööjõu maksukoormuse edasiseks vähendamiseks eelarveneutraalsel viisil. Kinnisvaramaksu arvutamise aluseks olevad katastriväärtused on suures osas aegunud. Maksukulude arv on suur ja kasutusala lai, sealhulgas käibemaksu puhul, ning nende ühtlustamiseks tuleks võtta meetmeid. Olenemata asjaolust, et Itaalias on energiamaksudest saadav tulu suhteliselt suur, ei soodusta nende struktuur piisavalt üleminekut puhtamatele tehnoloogiatele, sealhulgas keskkonnakahjulike toetuste laialdase kasutamise tõttu. Neid erinevaid mõõtmeid käsitletakse maksureformi võimaldavas seaduses, mille valitsus esitas 2021. aasta lõpus ja mis pärast vastuvõtmist tuleks viia ellu seadusandlike dekreetidega.

               (26)Versailles’ deklaratsioonis ELi riigipeade ja valitsusjuhtidelt saadud volituste kohaselt soovitakse kavaga „REPowerEU“ kaotada võimalikult kiiresti Euroopa Liidu sõltuvus Venemaalt imporditavast fossiilkütusest. Selleks määratakse dialoogis liikmesriikidega kindlaks kõige sobivamad projektid, investeeringud ja reformid riiklikul, piirkondlikul ja ELi tasandil. Nende meetmete eesmärk on vähendada üldist sõltuvust fossiilkütustest ja suunata fossiilkütuste import Venemaalt eemale.

               (27)Itaalia sõltub suurel määral Venemaalt imporditavast energiast, eelkõige gaasist, kusjuures Venemaalt imporditakse 43 % gaasist (veidi alla ELi keskmise, mis on 44 %) ja gaas moodustab 42 % tema energiaallikate jaotuses. Toornafta puhul on sõltuvus Venemaast väiksem – 11 %, mis on väiksem kui ELi keskmine 26 % (nafta moodustab 32 % Itaalia energiaallikate jaotusest)
                  24
               . Kuigi Itaalial ei ole maagaasi varustuskindlusega lühiajalisel perioodil märkimisväärseid probleeme, arvestades riigi märkimisväärset hoiustamisvõimsust ning torujuhtmeühendusi Põhja-Aafrika ja Aserbaidžaaniga, võib Venemaa sissetung Ukrainasse tekitada keskpikal ja pikal perioodil probleeme. Itaalial on võimalusi kitsaskohtade kõrvaldamiseks, et suurendada energia ülekandevõimsust nii riigi sees kui ka naaberriikidega. Gaasiga seotud uued taristu- ja võrguinvesteeringud peaksid võimaluse korral olema tulevikukindlad, et hõlbustada nende pikaajalist kestlikkust tulevikus säästvatele kütustele kohandamise kaudu. Itaalia mitmekesistab praegu oma energiaallikate jaotust ja suurendab selleks taastuvate energiaallikate osakaalu, eelkõige tänu päikese-, tuule- ja vesinikuenergiale ja kestlikule biometaanile. Võttes arvesse ka praegusest geopoliitilisest olukorrast tulenevaid võimalikke probleeme, on siiski võimalik kiirendada ja suurendada taastuvenergiaallikate kasutuselevõttu, mis on sätestatud riiklikus energia kliimakavas. Itaalial on võimalik jätkata meetmete võtmist, et lihtsustada taastuvenergiaprojektidele lubade andmist. Lisaks ei pruugi Itaalia energiatõhususe eesmärgid olla piisavad nende probleemide lahendamiseks ega paketi „Eesmärk 55“ eesmärkide täitmiseks. Ehitussektori energiatõhususe strateegia tugineb peamiselt ajutistele meetmetele ning seda tuleks täiendada keskpika ja pikaajalise strateegiaga, sealhulgas tugevamate energiatõhususe meetmetega ettevõtetes, eelkõige tööstusettevõtetes. Samuti on vaja kiirendada transpordisektori CO2 heite vähendamist, sealhulgas elektrisõidukite laadimispunktide kasutuselevõtu kiirendamise ning oluliste raudtee-, jalgratta- ja ühistranspordiprojektide edendamise kaudu. Paketi „Eesmärk 55“ eesmärkide saavutamiseks tuleb Itaalial veelgi vähendada kasvuhoonegaaside heidet ning suurendada taastuvenergia tootmist ja energiatõhusust.

               (28)Kuigi kliimaneutraalsusele ülemineku ja fossiilkütustest loobumise kiirendamine tekitab mitmes sektoris märkimisväärseid ümberkorralduskulusid, saab Itaalia ühtekuuluvuspoliitika raames kasutada õiglase ülemineku mehhanismi, et leevendada ülemineku sotsiaal-majanduslikku mõju kõige enam mõjutatud piirkondades. Lisaks saab Itaalia kasutada Euroopa Sotsiaalfond+, et parandada tööhõivevõimalusi ja tugevdada sotsiaalset ühtekuuluvust.

               (29)Võttes arvesse komisjoni hinnangut, on nõukogu 2022. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  25
                kajastub allpool esitatud soovituses 1.

               (30)Arvestades euroala liikmesriikide majanduse tihedat seotust ning nende ühist panust majandus- ja rahaliidu toimimisse, soovitas nõukogu euroala liikmesriikidel võtta meetmeid, sealhulgas oma taaste- ja vastupidavuskavade kaudu, et rakendada soovitust euroala majanduspoliitika kohta. Itaalia puhul kajastub see eelkõige allpool soovitustes 1 ja 2.

               (31)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2022. aasta riikliku reformikava ja 2022. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2. Soovitused 1 ja 2 aitavad samuti kaasa euroala käsitleva soovituse, eelkõige esimese, teise ja neljanda soovituse rakendamisele. Soovituses 1 osutatud eelarvepoliitikameetmed aitavad muu hulgas vähendada tasakaalustamatust, mis on seotud valitsemissektori suure võlaga. Soovituses 2 osutatud poliitikameetmed aitavad muu hulgas vähendada tasakaalustamatust, mis on seotud valitsemissektori suure võlaga ja tootlikkuse pikaajalise aeglase kasvuga tööturu ja pangandussektori ebakindluse kontekstis.

               SOOVITAB Itaalial võtta 2022. ja 2023. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tagada 2023. aastal konservatiivne eelarvepoliitika, eelkõige piirates riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasvu nii, et see oleks allpool keskpika perioodi potentsiaalset SKP kasvu, võttes arvesse jätkuvat ajutist ja sihipärast toetust kodumajapidamistele ja ettevõtetele, kes on energiahindade tõusu suhtes kõige haavatavamad, ning Ukrainast põgenevatele inimestele. Olla valmis kohandama jooksvaid kulutusi vastavalt muutuvale olukorrale. Suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse, sealhulgas kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut, kava „RePowerEU“ ja muid ELi vahendeid. Järgida pärast 2023. aastat eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne keskpika perioodi eelarvepositsioon ning tagada võla usaldusväärne ja järkjärguline vähendamine ja riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis järkjärgulise konsolideerimise, investeeringute ja reformide abil. Tööjõumaksude edasiseks vähendamiseks ja süsteemi tõhususe suurendamiseks võtta vastu maksureformi võimaldav seadus ja seda asjakohaselt rakendada; eelkõige tuleks vaadata läbi maksupiirmäärad, viia katastriväärtused vastavusse praeguste turuväärtustega, ühtlustada ja vähendada maksukulusid, sealhulgas käibemaksu puhul, ja keskkonnale kahjulikke toetusi, tagades samal ajal õigluse, ning vähendada maksuseadustiku keerukust.

               2.Jätkata oma taaste- ja vastupidavuskava rakendamist kooskõlas nõukogu 13. juuli 2021. aasta rakendusotsuses esitatud eesmärkide ja sihtidega. Viia kiiresti lõpule komisjoniga peetavad läbirääkimised 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika programmidokumentide üle, et alustada nende rakendamist.

               3.Vähendada sõltuvust fossiilkütustest ja mitmekesistada energiaimporti. Kõrvaldada kitsaskohad, et suurendada riigisiseste gaasivõrkude võimsust, arendada elektriühendusi, kiirendada täiendavate taastuvenergiaallikate kasutuselevõttu ning võtta meetmeid energiatõhususe suurendamiseks ja kestliku liikuvuse edendamiseks.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

                     (5)

                        Nõukogu 4. märtsi 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/382, millega määratakse kindlaks Ukrainast lähtuva põgenike massilise sissevoolu olemasolu direktiivi 2001/55/EÜ artikli 5 tähenduses ning nähakse selle tulemusena ette ajutine kaitse (ELT L 71, 4.3.2022, lk 1).

                     (6)

                        Komisjoni teatis nõukogule stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta,
                     Brüssel, 20.3.2020 (COM(2020) 123 final).

                     (7)

                        Komisjoni teatis nõukogule „Üks aasta pärast COVID-19 puhangu algust: eelarvepoliitika meetmed“, Brüssel, 3.3.2021 (COM(2021) 105 final).

                     (8)

                        Käesolevas soovituses esitatud hinnangud eelarvepoliitika ja selle komponentide kohta on komisjoni hinnangud, mis põhinevad komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi aluseks olevatel eeldustel. Komisjoni hinnangud keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu kohta ei hõlma selliste reformide positiivset mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada potentsiaalset majanduskasvu.

                     (9)

                        Ei rahastata taaste- ja vastupidavusrahastust ega muudest ELi vahenditest antavate toetustega.

                     (10)

                        Komisjoni teatis nõukogule: eelarvepoliitika suunised 2023. aastaks, Brüssel, 2.3.2022 (COM(2022) 85 final).

                     (11)

                        Nõukogu 13. juuli 2021. aasta rakendusotsus Itaalia taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta (ST 10160/21; ST 10160/21 ADD 1 REV 2).

                     (12)

                        SWD(2022) 616 final.

                     (13)

                        SWD(2022) 635 final.

                     (14)

                        Selles põhjenduses esitatud hinnangud põhinevad üksikasjalikel eelarveprognoosidel, mille Itaalia esitas koos 2022. aasta stabiilsusprogrammiga. Kui valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla üldnäitajad välja jätta, ei ole Itaalia esitatud prognoosides 2022. aasta mais teatatud eelarvepaketti arvesse võetud. See 2. mail 2022 vastu võetud pakett hõlmab 2022. aastaks täiendavaid toetusmeetmeid, samuti muid vahendeid riiklikult rahastatavate investeerimisprojektide jaoks nii 2022. aastal kui ka järgnevatel aastatel.

                     (15)

                        Näitajad kajastavad alates 2021. aasta sügisest võetud meetmete aastaste eelarvekulude taset, sealhulgas jooksvaid tulusid ja kulusid ning asjakohasel juhul kapitalikulumeetmeid.

                     (16)

                        Eeldatakse, et Ukrainast ELi põgenenud isikute koguarv jõuab 2022. aasta lõpuks järk-järgult 6 miljonini ning nende geograafiline jaotus põhineb olemasoleva diasporaa suurusel, vastuvõtva liikmesriigi elanikkonna suhtelisel suurusel ja Ukrainast põgenenud isikute tegelikul jaotusel üle kogu ELi 2022. aasta märtsi seisuga. Inimese kohta arvutatud eelarvekulude puhul põhinevad hinnangud komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse Euromodi mikrosimulatsiooni mudelil, võttes arvesse nii võimalikke rahaülekandeid inimestele kui ka mitterahalisi hüvitisi, nagu haridus ja tervishoid.

                     (17)

                        Nõukogu 18. juuni 2021. aasta soovitus, milles esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 304, 29.7.2022, lk 53).

                     (18)

                        Näitaja miinusmärk (plussmärk) vastab esmaste kulude kasvu liigsele (vähesele) kasvule võrreldes keskpika perioodi majanduskasvuga, osutades ekspansiivsele (pärssivale) eelarvepoliitikale.

                     (19)

                        Muud riiklikult rahastatavad kapitalikulud peaksid andma ekspansiivse panuse 0,3 protsendipunkti SKPst. See on seletatav valitsuse investeerimistoetustega, mida rahastatakse ka taaste- ja vastupidavusrahastu laenudest, ning lisaeraldistega VKEdele antavate valitsuse tagatiste jaoks.

                     (20)

                        Itaalias oli juba 2021. aastal võetud meetmeid energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks ja need moodustasid 0,3 % SKPst. Need meetmed seisnesid peamiselt elektri- ja maagaasiarvete kindlasummaliste maksude ja käibemaksumäärade vähendamises ning elektri- ja maagaasiarvete eest makstava sotsiaalhüvitise suurendamises.

                     (21)

                        Näitaja miinusmärk (plussmärk) vastab esmaste kulude kasvu liigsele (vähesele) kasvule võrreldes keskpika perioodi majanduskasvuga, osutades ekspansiivsele (pärssivale) eelarvepoliitikale.

                     (22)

                        Muud riiklikult rahastatavad kapitalikulud peaksid andma neutraalse panuse 0,0 protsendipunkti SKPst.

                     (23)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1060, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes kohaldatavad finantsreeglid (ELT L 231, 30.6.2021, lk 159).

                     (24)

                        Eurostat (2020), Venemaa impordi osakaal maagaasi ja toornafta koguimpordis. ELi 27 liikmesriigi keskmise impordi puhul näitab koguimport ELi 27 liikmesriigist väljastpoolt pärit importi. Itaalia puhul hõlmab koguimport ELi-sisest kaubandust. Toornafta ei hõlma rafineeritud naftatooteid.

                     (25)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2022
            COM(2022) 614 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Ungari 2022. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2022. aasta lähenemisprogrammi kohta
            {SWD(2022) 614 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Ungari 2022. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2022. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arves nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241,
                  2
                millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

               (2)24. novembril 2021 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2022) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse 2021. aasta mais Portos toimunud sotsiaaltippkohtumisel veelkord kinnitatud ühist kohustust rakendada edasi Euroopa sotsiaalõiguste sammast, mille Euroopa Parlament, nõukogu ja komisjon kuulutasid välja 17. novembril 2017. Euroopa Ülemkogu kiitis 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsi prioriteedid heaks 25. märtsil 2022. 24. novembril 2021 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande,
                  3
                milles ei nimetatud Ungarit ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka ettepaneku 2022. aasta ühise tööhõivearuande kohta, milles analüüsitakse tööhõivesuuniste ja Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamist ning mille nõukogu võttis vastu 14. märtsil 2022.

               (3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv,
                  4
                millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele. Ungarile on algatuse „Ühtekuuluvusmeetmed pagulaste toetamiseks Euroopas“ (CARE) ning programmi „Ühtekuuluvust ja Euroopa territooriume toetav taasteabi“ (REACT-EU) täiendavate eelmaksete kaudu tehtud kättesaadavaks erakorraline toetus, et kiiresti reageerida Ukrainast põgenevate inimeste vastuvõtu ja integreerimise vajadustele.

               (4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

               (5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit
                  5
               . Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises
                  6
                esitas komisjon oma seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aastani.

               (6)2021. aasta lähenemisprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastavaid kulusid
                  7
               . Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate
                  8
                esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

               (7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist
                  9
               . Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajandusliku prognoosi kohaselt näib üleminek 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale 2023. aastal asjakohane, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti diferentseeritud ja nendes tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles kajastama suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

               (8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti diferentseeritud sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

               (9)29. aprillil 2022 esitas Ungari oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 2022. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos.

               (10)23. mail 2022 avaldas komisjon Ungari kohta 2022. aasta riigiaruande
                  10
               . Ta hindas Ungari edusamme riigipõhiste soovituste täitmisel, mille nõukogu võttis vastu 2019, 2020 ja 2021. aastal. Samuti hinnati Ungari edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

               (11)29. aprillil 2022 esitas Ungari kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga oma 2022. aasta lähenemisprogrammi.

               (12)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles aruandes käsitleti Ungari eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2021. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (3 % SKPst) ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst) ega järginud võla vähendamise sihttaset. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägi- ja võlakriteerium ei ole täidetud. Komisjon võttis kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega kõigi asjakohaste tegurite hindamisel arvesse, et võla vähendamise sihttaseme järgimine tähendaks liiga järsku ja varast eelarve kohandamist, mis võib ohustada majanduskasvu. Seepärast on komisjon seisukohal, et praegustes erandlikes majandustingimustes ei ole võla vähendamise sihttaseme järgimine põhjendatud. Nagu on teatatud, ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ja ta hindab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluste algatamise võimalust uuesti 2022. aasta sügisel.

               (13)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Ungaril võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Ungaril juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Ungari valitsemissektori eelarvepuudujääk 7,8 %-lt SKPst 2020. aastal 6,8 %-le SKPst 2021. aastal. Ungari eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samal ajal kui ajutised erakorralised toetusmeetmed vähenesid 4,0 %-lt SKPst 2020. aastal 0,8 %-le SKPst 2021. aastal. Ungari 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. 2020. ja 2021. aastal valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel võetud eelarvemeetmed olid enamasti ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. Samas ei olnud ajavahemikus 2020–2021 valitsuse võetud teatavad kaalutlusõigusel põhinevad meetmed ajutised või neil ei olnud tasakaalustavaid meetmeid, eelkõige tööandjate sotsiaalmaksete vähendamine, koolitusmaksu tühistamine, füüsilise isiku tulumaksu vabastus alla 25 aasta vanustele töötajatele, 13. kuu pensionimakse taaskehtestamine ja arstide palga tõstmine. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 76,8 % SKPst.

               (14)2022. aasta lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 4,3 % ja 2023. aastal 4,1 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis eeldatakse sellega võrreldes väiksemat SKP reaalkasvu 2022. aastal 3,6 % ja 2023. aastal 2,6 % peamiselt kuna eeldatakse, et Venemaa agressioonisõda Ukraina vastu avaldab püsivamat makromajanduslikku mõju. Komisjoni prognoosi kohaselt kasvab eratarbimine vähem, eelkõige 2023. aastal ja investeeringud kasvavad nii 2022. kui ka 2023. aastal aeglasemalt. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta lähenemisprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2022. aastal 4,9 %-le SKPst ja 2023. aastal 3,5 %-le SKPst. 2022. aastal on vähenemine tingitud peamiselt nominaalse SKP jätkuvast kiirest kasvust. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 76,1 %-le ja 2023. aastal 73,8 %-le. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. ja 2023. aastal vastavalt 6,0 % SKPst ja 4,9 % SKPst. See on 2022. aasta lähenemisprogrammis prognoositud puudujäägist suurem peamiselt prognoositud vähem soodsate makromajanduslike väljavaadete tõttu, eelkõige 2023. aastal, ning suurema kulude kasvu tõttu, mis hõlmab kapitalisüste kommunaalettevõtetele ulatuses 1,1 % SKPst 2022. aastal ja täiendavad 0,7 % SKPst 2023. aastal. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse kõrgem, s.o 2022. aastal 76,4 % ja 2023. aastal 76,1 %. Erinevus tuleneb suuremast esmasest eelarvepositsioonist ja vähem soodsast nominaalse SKP dünaamikast.

               Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) keskmine potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 3,2 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada Ungari potentsiaalset majanduskasvu.

               (15)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmed, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 0,8 %-lt SKPst 2021. aastal 0,0 %-le SKPst 2022. aastal. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 1,2 % SKPst ja 2023. aastal 0,7 % SKPst
                  11
               . Need meetmed hõlmavad valitsuse hüvitisi kommunaalettevõtetele, mis seisnevad kapitalisiiretes reguleeritud energiahindadest tuleneva eeldatava kahju katmiseks, kütuseaktsiiside ajutises vähendamises ning hüvitistes väikestele tanklatele. Kõigist meetmetest on teatatud ajutiste meetmetena, v.a gaasi ja elektri jaehindade alaline ülempiir. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest säilitada. Mõned neis meetmetest ei ole oma olemuselt suunatud, eelkõige energia jaehindade üldised ülempiirid ja aktsiisi vähendamine. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,2 % SKPst ja 2023. aastal 0,3 % SKPst
                  12
               .

               (16)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Ungaril
                  13
                säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning riiklikult rahastatavad investeeringud. Samuti soovitati Ungaril juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis ning samal ajal suurendada investeeringuid.

               (17)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Ungari 2022. aasta lähenemisprogrammis esitatud teabe põhjal prognoositakse, et eelarvepoliitika on 2022. aastal üldiselt neutraalne (–0,1 % SKPst), samas kui nõukogu soovitas toetavad eelarvepoliitikat
                  14
               . Ungari kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastamist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut täiendavate investeeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga vähenema 1,0 protsendipunkti SKPst ELi vahendite eeldatava aeglasema kasutamise tõttu
                  15
               . Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2022. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,2 protsendipunkti
                  16
               . Seepärast kavatseb Ungari säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud, nagu on soovitanud nõukogu. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,4 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetavate meetmete (0,1 % SKPst) ning Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse andmise kulude (0,2 % SKPst) täiendavat mõju. Riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasvu (ilma uute tulumeetmeteta) panustab ka mitu kaalutlusõigusel põhinevat meedet, näiteks 13. kuu pensionimakse taaskehtestamine, palgalisad õiguskaitseasutuste töötajatele ja sõjaväeametnikele ning tööandjate sotsiaalmaksete ja koolitusmaksu vähendamine.

               (18)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, eeldusel et poliitikat ei muudeta, 2023. aastal 1,9 % SKPst
                  17
               . Prognooside kohaselt jätkab Ungari 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste kasutamist, et rahastada täiendavaid investeeringuid majanduse taastamise toetuseks. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks 2023. aastal suurenema 0,3 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,4 protsendipunkti
                  18
               . Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse pärssiva panuse 1,9 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete (0,1 % SKPst) järkjärgulise kaotamise ja Ukrainast põgenenud inimestele ajutise kaitse andmisega seotud täiendavate kulude (0,1 % SKPst) mõju.

               (19)2022. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 2,5 %-le SKPst 2024. aastal ja 1,5 %-le SKPst 2025. aastal. Seega peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk jääma 2024. aastal alla 3 % SKPst. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastani vähenema – 2024. aastal 70,4 %-le ja 2025. aastal 66,9 %-le. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla kestlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis keskmised.

               (20)Elanikkonna vananemise ja COVID-19 kriisi ajal valitsemissektori võla suurenemise mõju suurendab pikas perspektiivis eeldatavasti Ungari riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud probleeme. Pensionikulud suurenevad prognoosi kohaselt märkimisväärselt 2019. aasta ligikaudu 8 %-lt SKPst 2070. aastaks üle 12 %-le SKPst. Riigi rahanduse jätkusuutlikkuse näitajad osutavad keskpikas perspektiivis keskmistele ja pikas perspektiivis märkimisväärsetele jätkusuutlikkusriskidele. Hiljutised poliitikameetmed võimendavad jätkusuutlikkusprobleeme, suurendades valitsuse pikaajalisi pensionikohustisi. 2021. ja 2022. aastal uuesti kehtestatud 13. kuu pensionimakse suurendab eeldatavasti pensionikulusid. Maksu- ja pensionisüsteemis viimasel kümnendil tehtud muudatused suurendavad prognoosi kohaselt kulutusi kõrgepalgaliste pensionäride pensionile ning suurendavad pensionäride ebavõrdsust. Need meetmed hõlmavad pensioni arvutamisel arvesse võetava töötasu ja pensionide ülempiiri kõrvaldamist ning kindlasummalise füüsilise isiku tulumaksu kehtestamist, mis suurendab kõrget palka teenivate isikute pensioni arvutamisel arvesse võetavat töötasu. Miinimumpension on jäänud alates 2008. aastast sisuliselt muutumatuks, mis mõjutab nende olukorda, kes on jäänud vahepeal töötuks või kes on teeninud oma karjääri jooksul keskmiselt madalat palka.

               (21)Ungari esitas ühtekuuluvusprogammi dokumendid
                  19
               : partnerluslepingu 30. detsembril 2021 ning majandusarengu ja innovatsiooni programm+-i 26. jaanuaril 2022 [lisada rohkem rakenduskavasid, kui need esitatakse enne kevadpaketi avaldamist]. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Ungari arvesse võtma asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärisvad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

               (22)Ungari tööturg on üldiselt heas seisukorras, kuid jätkuvalt esineb probleeme seoses naiste ja ebasoodsas olukorras olevate rühmade madala tööhõive määraga. Noorte lastega emad jäävad tööturult üldjuhul pikaks ajaks kõrvale, osaliselt alla kolme aasta vanuste laste lapsehoiukohtade puudumise tõttu. Lapsehoiukohtade arv suureneb järk-järgult tänu sihtotstarbelistele programmidele, aga ka neil asutustel on töötajaid puudu. On märkimisväärseid võimalusi teatavate ebasoodsas olukorras olevate rühmade (nt madala kvalifikatsiooniga töötajad, pikaajalised töötud, puudega inimesed ja romad) tööhõive määra suurendamiseks. Neid rühmi oleks võimalik paremini rakendada, tagades neile vajalikud oskused ja aidates neil aktiivselt tööd otsida. Tööotsingu ajal antav abi on piiratud ja ainult pooled registreeritud töötutest saavad rahalist toetust. Töötushüvitise tasumise kestus on üks ELi lühematest. Töötus on koondunud vähem arenenud ja maapiirkondadesse.

               (23)Vaesusrisk on märkimisväärselt vähenenud, aga paljud inimesed ei saa endale jätkuvalt esmatarbekaupu lubada. Materiaalse ja sotsiaalse puuduse määrad on jätkuvalt ühed ELi kõrgeimad, eelkõige laste puhul. Vaesus ja sotsiaalne tõrjutus esineb eelkõige konkreetsete rühmade puhul ja konkreetsetel territooriumidel. Vaesuse määrad on romade puhul kolm kuni neli korda kõrgemad, mis tuleneb nende piiratumast juurdepääsust tööturule ja avalikele teenustele. Ilma stabiilse töökohata perede sotsiaalne turvavõrk on viimasel kümnendil nõrgenenud ja vaesuse süvik on hiljuti laienenud. Maksusüsteem avaldab ebaproportsionaalselt suurt koormust madalamapalgalistele töötajatele. Madalapalgalised pered saavad ka väiksema tõenäosusega lapse kohta tulumaksusoodustust. Nende peamised sissetulekuallikad, näiteks riiklike tööde palk, miinimumpalk ja peretoetus ei ole elukallidusega sammu pidanud. Elamute reguleeritud energiahinnad on jäänud muutumatuks, mis kaitseb kodumajapidamisi osaliselt hiljutise toormehindade kasvu eest. Kuid see ei aita vaeseid maapiirkondade kodumajapidamisi, kes kasutavad kütteks tahkekütuseid. Tõusvad eluasemehinnad tekitavad täiendavaid probleeme madala sissetulekuga peredele, kellel on probleeme sotsiaaleluruumide toetuskavades osalemisel. Samal ajal on pakutavaid sotsiaaleluruume vähe ja need on sageli halvas seisukorras.

               (24)Ungari haridustulemused jäävad alla ELi keskmise. 15 aasta vanuste põhioskused on märkimisväärselt alla ELi ja piirkondlike keskmiste ning on viimasel kümnendil vähenenud. Vastupidiselt Euroopa seaduspäradele suurenes haridussüsteemist varakult lahkumine viimasel kümnendil ja oli 2021. aastal 12,0 %, mis on suurem kui ELi keskmine 9,7 %. Haridussüsteemist varakult lahkumine on suurem vähem arenenud piirkondades ja kuus korda suurem romade kui muude inimrühmade hulgas. Kolmanda taseme hariduse diplomiga 25–34-aastaste inimeste osakaal on alates 2010. aastast suurenenud, aga on jätkuvalt üks ELi madalamaid. Osalemine täiskasvanuõppes on veidi üle poole ELi keskmisest. Digioskused on ebapiisavad, eelkõige vaesemate inimeste hulgas. Kahes kõige madalama sissetulekuga kvartiilis on elementaarsed digioskused ainult 13 %-l ja 18 %-l ungarlastest, mis on ELis ühed kõige madalamad protsendid. Ebasoodsas olukorras õpilastel on vähe võimalusi kõrghariduses osaleda. Ebavõrdsus hariduses vähendab sotsiaalse liikuvuse võimalust. Koolisüsteemi vähene tulemuslikkus ja võrdsus on tõenäoliselt seotud väheste võimalustega iseseisvalt õppekava kindlaks määrata, koolides sotsiaal-majandusliku mitmekesisuse puudumise ja õpetajate madalate palkadega. Õpetajate puudus on üha suurem probleem. Kuigi koodnäitajad, näiteks õpetajate ja õpilaste suhtarv, ei osuta märkimisväärsele puudujäägile, näitab üksikasjalikum analüüs, et õpetajaid on puudu konkreetsete õppeainete, näiteks matemaatika, loodusteaduste ja võõrkeelte puhul. Õpetajate puudus on samuti seotud koolisüsteemi killustatusega, kuna pooltel kõigist alg- ja põhikoolidest on vähem kui 150 õpilast. Ebasoodsas olukorras õpilaste suure osakaaluga koolid kannatavad üldjuhul eriti suurel määral kvalifitseeritud õpetajate puuduse all. Rohkem kui pooled õpetajahariduse eriala lõpetanudest asuvad tööle muul ametikohal, kuna õpetajate töökoormus on suur ja nad saavad madalat palka, eelkõige oma karjääri alustades. Lisaks sellele jätab koolide keskne juhtimine koolidirektoritele piiratud iseseisvuse ja vahendid õppekvaliteedi parandamiseks.

               (25)Tervisenäitajad on enamikust liikmesriikidest halvemad, mis kajastab nii ebatervislikke eluviise kui ka tervishoiuteenuste piiratud tulemuslikkust. Suitsetamise, alkoholi liigtarvitamise ja ülekaalu levik on liidu suurimate hulgas. Ungarlastel on liidus kõige suurem tõenäosus surra enneaegselt halva õhukvaliteedi tõttu. Välditavate surmade arv on liidu üks suurimaid, mis on osaliselt seletatav sõeluuringute ja esmatasandi tervishoiu juhtimise ebapiisavusega. Ravi kättesaadavuse osas esineb olulist sotsiaal-majanduslikku ebavõrdsust, mille põhjustab märkimisväärne tervishoiutöötajate, eelkõige üldarstide ja medõdede puudus. Haiglavõrgustik on killustatud ja sellel on palju haigla voodikohti. Ungari patsiendid veedavad ELi riikidest haiglas kõige rohkem aega, kuna päevaste kirurgiaprotseduuride elluviimise määr on jäänud ELi ülejäänud riikidega võrreldes madalaks. Hiljutised reformid on julgustanud üldarste tegema koostööd, mis peaks teenuste osutamist parandama. On võetud märkimisväärseid meetmeid, et kõrvaldada jootraha maksed ja vähendada arstide puudust.

               (26)Korruptsiooni soodustavad puudulikud sõltumatud kontrollimehhanismid ning poliitika ja teatavate äriühingute tihe omavaheline seotus. Tõsiste süüdistuste korral puudub süstemaatiliselt otsustav tegevus kõrgete ametnike või nende lähikondlastega seotud korruptsioonijuhtumite uurimiseks ja neile süüdistuste esitamiseks. Uurimiste lõpetamise otsustega seotud vastutus on jätkuvalt muret tekitav, kuna puuduvad tõhusad õiguskaitsevahendid, et vaidlustada prokuratuuri otsused mitte esitada süüdistusi väidetavate kuritegude eest. Korruptsioonivastase võitluse raamistikku nõrgendab veelgi kodanikujärelevalve võimaluste kahanemine, mille põhjuseks on meediavabaduse piiramine, kodanikuühiskonna organisatsioonide suhtes vaenulik keskkond ning korduvad probleemid läbipaistvust ja avaliku teabe kättesaadavust käsitlevate õigusnormide kohaldamisel. 2021. aasta detsembris lükkas valitsus enamike oma aastate 2020–2022 korruptsioonivastase võitluse strateegia meetmete rakendamise edasi
                  20
               .

               (27)Õigussüsteemi sõltumatus, tõhusus ja kvaliteet on üliolulised ettevõtjate ligitõmbamiseks ja majanduskasvu võimaldamiseks. Jätkuvalt on põhjust muretseda kohtute sõltumatuse pärast. Riiklikul kohtunõukojal on jätkuvalt probleeme riikliku kohtuameti juhi volituste tasakaalustamisel. Kõrgeima kohtu esimehe valimise eeskirjad tekitavad riski, et riigi kõige kõrgemat kohut saab poliitiliselt mõjutada. Juhtumite jaotamise kava ebapiisav läbipaistvus ei võimalda osalistel kontrollida, kas nende puhul on kasutatud põhjendamatult kaalutlusõigust. Küsimusi on tekitanud, milline roll on tavakohtute otsuste läbivaatamisel konstitutsioonikohtul, mis koosneb parlamendi poolt ilma kohtusüsteemi osalemiseta valitud liikmetest.

               (28)Ungaril on teiste liikmesriikidega võrreldes nõrgad tulemused sotsiaaldialoogi, esmaste õigusaktide koostamisse sidusrühmade kaasamise, sotsiaalpartnerite ja kodanikuühiskonnaga konsulteerimise ning tõenduspõhiste vahendite kasutamise valdkonnas. Riikikke eeskirju, mis käsitlevad õigusaktide eelnõude puhul korraldatavaid kohustuslikke avalikke konsultatsioone ja nende mõjuhinnanguid, on süstemaatiliselt eiratud. Nende õigusaktide arv, mille asjus on korraldatud konsultatsioon, on viimastel aastatel märkimisväärselt vähenenud.

               (29)Maksusüsteemi edasiseks parandamiseks on võetud meetmeid, kuid probleeme on endiselt. Tööjõu maksukoormus on vähenenud, kuid on madalapalgaliste töötajate jaoks ikka kõrge. Sektoripõhised maksud ja väikeste maksude suur arv muudavad maksusüsteemi keerukaks ja suurendavad nõuete täitmisega seotud kulusid, eelkõige väiksemate ettevõtjate puhul.

               (30)Regulatiivsed tõkked ja riigi sekkumine tooteturgudel takistavad tõhusate ettevõtete väljavalimist ja piiravad konkurentsi. Konkurentsialase kontrolli sihtotstarbelised erandid ettevõtete tehingutele takistavad turu toimimist ja pärsivad investeeringuid. Samuti on probleem õigusraamistiku prognoosimatus, eriti jaemüügisektoris, mida käsitlevaid õigusnorme on viimastel aastatel sageli muudetud. Eeskirjad ja maksud võivad takistada ettevõtetel kasvada, eelkõige jaemüügi ja kommunaalteenuste valdkonnas. Kutsealade reguleerimine on endiselt piirav. Aeglased ja kulukad maksejõuetusmenetlused võivad takistada hätta sattunud ettevõtete restruktureerimist. Hanketurg on jätkuvalt haavatav konkurentsivastastele tavadele. Ainult ühe pakkujaga menetluste tulemusena sõlmitud lepingute osakaal on üks ELi kõrgemaid. Ametiasutused parandasid riigihangete nõuete täitmise järelevalvet vastusena ELi vahendite juhtimise valdkonnas tehtud komisjoni järjestikuste auditite käigus saadud tulemustele, milles tehti kindlaks märkimisväärsed süsteemsed puudused ja ebakõlad, eelkõige raamlepingute kasutamise puhul. Kõigi varem kindlaks tehtud puuduste täielikku kõrvaldamist tuleb veel praktikas jälgida. Hiljuti tekkisid uued riskid seoses avalikes huvides usaldushalduste näilise väljajätmisega riigihanke-eeskirjade kohaldamisalast. 2021. aasta veebruaris seadis valitsus ise ambitsioonika eesmärgi vähendada ainult ühe pakkujaga riigihankemenetluste osakaalu vähem kui 15 %-le, kuigi ta ei määranud selleks kindlat ajakava.

               (31)Üleminek kliimaneturaalsele majandusele on veel varajases etapis. Kliimamuutused, sealhulgas põuad ja üleujutused, ohustavad märkimisväärselt poolt Ungari territooriumist. See tekitab vajaduse kestlike kliimamuutustega kohanemise meetmete järele, eelkõige loodusliku veesidumise kaudu, sh taastades loomuliku hüdroloogilise režiimi, kohandades põllumajandustavasid ning jälgides hoolikalt põhja- ja pinnaveevõttu niisutamise eesmärgil. Jätkuvalt valmistavad muret õhu- ja veekvaliteet. Peamised õhusaaste allikad on tahkekütuse põletamine eluasemesektoris, põllumajandus ja transpordisektori heide. Suur osa joogiveevarustusvõrgust on halvas seisukorras ja õiguskeskkond takistab sinna investeerimist. Ringmajandus on ikka veel algfaasis, olmejäätmete ringlussevõtt on vähearenenud ja majanduslikud vahendid on ebapiisavad, et lahendada keskkonnaprobleeme. Valitsus korraldas jäätmekäitluse etapiviisiliselt ümber. Muudatused piirasid konkurentsi selles sektoris ning nende kõrvalmõjuna vähenes tõhusus ja ringlussevõtu määr. Rohepöörde tõttu tõenäoliselt tähtsust kaotavates või ümberkujundatavates sektorites töötab peaaegu 4 % kõigist töölistest, kes võivad eelkõige vajada täiendus- ja ümberõpet. Tööjõupuudus energeetikasektoris võib takistada üleminekut kliimaneturaalsusele.

               (32)Transporditaristut iseloomustab tihe kiirteede ja elektriraudteede võrgustik. Ungari transpordisektori heitkogused on märkimisväärselt suurenenud ja sellest hakkab kiiresti saama kõige suuremate heitkogustega sektor. Ungari on üks kõige rohkemate liiklusummikutega liikmesriikidest, kusjuures juhi kohta kaotatakse linnapiirkondades üha rohkem tunde. Uute heiteta sõiduautode osakaal uute registreeritud sõidukite hulgas ja laadimispunktide arv kasvab pidevalt. Kuigi Ungari on vastavate näitajate poolest teiste selle piirkonna riikide hulgas juhtpositsioonil, jäävad need ikka alla ELi keskmise.

               (33)Teadusuuringud ja innovatsioon on pikaajalise majanduskasvu ja konkurentsivõime jaoks kriitilise tähtsusega. Ungari on esilekerkiv innovaator. Teadus- ja arendustegevusele tehtavad kulutused suurenevad ja jõudsid 2020. aastal 1,61 %-ni SKPst. Innovatsiooni takistab peamiselt kõrge kvalifikatsiooniga töötajate puudumine. Kolmanda astme hariduse omandamise määr on üks ELi madalamatest. Hiljutine füüsilise isiku tulumaksu vabastus noortele töötajatele ja muud akadeemilist haridust tõkestavad struktuursed muudatused vähendavad kõrghariduse atraktiivsust. Digioskused ning ettevõtete ja avaliku sektori asutuste digitehnoloogia kasutamine on jätkuvalt alla liidu keskmise.

               (34)Versailles’ deklaratsioonis ELi riigipeade ja valitsusjuhtidelt saadud volituste kohaselt soovitakse kavaga „REPowerEU“ kaotada võimalikult kiiresti Euroopa Liidu sõltuvus Venemaalt imporditavast fossiilkütusest. Selleks määratakse dialoogis liikmesriikidega kindlaks kõige sobivamad projektid, investeeringud ja reformid riiklikul, piirkondlikul ja ELi tasandil. Nende meetmete eesmärk on vähendada üldist sõltuvust fossiilkütustest ja suunata fossiilkütuste import Venemaalt eemale.

               (35)Ungari energiasektor sõltub suurel määral Venemaal pärinevast fossiilkütusest. 2020. aasta andmete
                  21
                kohaselt pärineb peaaegu kogu imporditud maagaas Venemaalt (95 % võrreldes ELi keskmisega 44 %). Sõltuvus Venemaast on nafta puhul samuti üle ELi keskmise (61 % võrreldes 26 %ga), aga kivisöe puhul jääb see alla ELi keskmise (22 % võrreldes 54 %ga). Maagaasi osakaal energiaallikate jaotuses on ELi keskmisest suurem (35 % võrreldes 24 %ga), samas kui nafta (30 % võrreldes 33 %ga) ja kivisöe (7 % võrreldes 11 %ga) osakaal on väiksem. Taastuvate energiaallikate osakaal 13,9 % summaarsest energia lõpptarbimisest on üks ELi väiksemaid. Ungari kavatseb tugineda rohkem päikseenergiale, samas kui tuule- ja geotermilise energia potentsiaal on siiani alakasutatud. Elektrivõrku on vaja teha investeeringuid, näiteks arukad arvestid, tootvate tarbijate kavad, energiakogukonnad ja dünaamiline hinnakujundus, et edendada suuremat taastuvenergia kasutust. Lisaks sellele võiks lihtsustada menetlusi, mille alusel lubatakse paigaldada taastuvaid energiaallikaid kasutavaid seadmestikke. Samuti võib olla võimalik mitmekesistada importi piirkondlike gaasivõrkude omavaheliste ühenduste abil. Gaasiga seotud uued taristu- ja võrguinvesteeringud peaksid võimaluse korral olema tulevikukindlad, et hõlbustada nende pikaajalist kestlikkust tulevikus säästvatele kütustele kohandamise kaudu. Sõltuvuse edasiseks vähendamiseks on palju võimalusi suurendada energiatõhusust elamusektoris. Uute elamute suhtes rangemate keskkonnanõuete kohaldamist lükati edasi 18 kuu võrra kuni 2022. aasta juunini. Praegune elamute renoveerimise programm ei keskendu energiatõhususele ja selles ei saa tegelikkuses osaleda kõige haavatavamad pered. Reguleeritud energiahindade ühtlaselt madal tase, mis ei sõltu kodumajapidamise sissetulekust ega tarbimise määrast, suurendab sissetulekute ebavõrdsust ja ei ajenda energiat säästma. Paketi „Eesmärk 55“ eesmärkide saavutamiseks peab Ungari veelgi vähendama kasvuhoonegaaside heidet ning suurendama taastuvenergia tootmist ja energiatõhusust.

               (36)Kuigi kliimaneutraalsusele ülemineku ja fossiilkütustest loobumise kiirendamine tekitab mitmes sektoris märkimisväärseid ümberkorralduskulusid, saab Ungari ühtekuuluvuspoliitika raames kasutada õiglase ülemineku mehhanismi, et leevendada ülemineku sotsiaal-majanduslikku mõju kõige enam mõjutatud piirkondades. Lisaks saab Ungari kasutada Euroopa Sotsiaalfond+-i, et parandada tööhõivevõimalusi ja tugevdada sotsiaalset ühtekuuluvust.

               (37)Võttes arvesse komisjoni hinnangut, on nõukogu 2022. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus kajastub allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Ungaril võtta 2022. ja 2023. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tagada 2023. aastal, et riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasv oleks kooskõlas üldiselt neutraalse eelarvepoliitikaga, võttes arvesse jätkuvat ajutist ja suunatud toetust kodumajapidamistele ja ettevõtetele, mis on energiahindade tõusu suhtes kõige haavatavamad, ja Ukrainast põgenevatele inimestele. Olla valmis kohandama jooksvaid kulutusi vastavalt muutuvale olukorrale. Suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse, sealhulgas kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut, kava „RePowerEU“ ja muid ELi vahendeid. Järgida pärast 2023. aastat eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne keskpika perioodi eelarvepositsioon. Täiustada pensionisüsteemi pikaajalist kestlikkust, säilitades nõuetekohasust, eelkõige sissetulekute ebavõrdsuse kõrvaldamise teel.

               2.Viia kiiresti lõpule komisjoniga peetavad läbirääkimised 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika programmidokumentide üle, et alustada nende rakendamist.

               3.Jätkata kõige haavatavamate rühmade integreerimist tööturul, eelkõige täiendusõppe kaudu, ning pikendada töötushüvitiste tasumise aega. Parandada sotsiaalabi piisavust ning tagada kõigile juurdepääs olulistele teenustele ja nõuetekohasele eluasemele. Parandada haridustulemusi ja suurendada ebasoodsas olukorras olevate rühmade, eelkõige romade osalemist kvaliteetses tavahariduses. Parandada kvaliteetse ennetava ja esmatasandi arstiabi juurdepääsetavust.

               4.Tugevdada korruptsioonivastast raamistikku, sealhulgas prokuratuuri jõupingutuste ja avaliku teabe kättesaadavuse parandamise abil, ning tugevdada kohtute sõltumatust. Parandada otsustusprotsessi kvaliteeti ja läbipaistvust tulemusliku sotsiaaldialoogi ja teiste sidusrühmade kaasamise kaudu ning korrapäraste mõjuhinnangute kaudu. Jätkata maksusüsteemi lihtsustamist. Parandada regulatiivset ennustatavust ja konkurentsi teenussektoris, eelkõige jaemüügi ja kommunaalteenuste puhul, ning teha korrapäraselt äritehingute puhul konkurentsinõuete järgimise järelevalvet. Suurendada konkurentsi riigihangete puhul.

               5.Edendada reforme ja investeeringuid kestliku veemajanduse ja jäätmekäitluse, ringmajanduse, ettevõtete digiülemineku, rohe- ja digioskuste ning teadusuuringute ja innovatsiooni valdkonnas.

               6.Vähendada üldist sõltuvust fossiilkütustest, kiirendades taastuvate energiaallikate kasutuselevõttu, eelkõige muutes lihtsamaks lubade väljastamise menetlusi ning täiustades elektritaristut. Mitmekesistada fossiilkütuste importi, eelkõige tugevdades omavahelisi ühendusi teiste riikidega. Vähendada hoonete ja transpordi sõltuvust fossiilkütustest, suurendades kõigi jaoks energiatõhususe tagamise meetmete valdkonnas tehtavaid jõupingutusi, eelkõige elamute ja elektritranspordile ülemineku puhul.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

                     (4)

                        Nõukogu 4. märtsi 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/382, millega määratakse kindlaks Ukrainast lähtuva põgenike massilise sissevoolu olemasolu direktiivi 2001/55/EÜ artikli 5 tähenduses ning nähakse selle tulemusena ette ajutine kaitse (ELT L 71, 4.3.2022, lk 1).

                     (5)

                        Komisjoni teatis nõukogule stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta, Brüssel, 20.3.2020 (COM(2020) 123 final).

                     (6)

                        Komisjoni teatis nõukogule „Üks aasta pärast COVID-19 puhangu algust: eelarvepoliitika meetmed“, Brüssel, 3.3.2021 (COM(2021) 105 final).

                     (7)

                        Käesolevas soovituses esitatud hinnangud eelarvepoliitika ja selle komponentide kohta on komisjoni hinnangud, mis põhinevad komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi aluseks olevatel eeldustel. Komisjoni hinnangud keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu kohta ei hõlma selliste reformide positiivset mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada potentsiaalset majanduskasvu.

                     (8)

                        Ei rahastata taaste- ja vastupidavusrahastust ega muudest ELi vahenditest antavate toetustega.

                     (9)

                        Komisjoni teatis nõukogule: eelarvepoliitika suunised 2023. aastaks, Brüssel, 2.3.2022 (COM(2022) 85 final).

                     (10)

                        SWD(2022) 614 final.

                     (11)

                        Näitajad kajastavad alates 2021. aasta sügisest võetud meetmete aastaste eelarvekulude taset, sealhulgas jooksvaid tulusid ja kulusid ning asjakohasel juhul kapitalikulumeetmeid.

                     (12)

                        Eeldatakse, et Ukrainast ELi põgenenud isikute koguarv jõuab 2022. aasta lõpuks järk-järgult 6 miljonini ning nende geograafiline jaotus põhineb olemasoleva diasporaa suurusel, vastuvõtva liikmesriigi elanikkonna suhtelisel suurusel ja Ukrainast põgenenud isikute tegelikul jaotusel üle kogu ELi 2022. aasta märtsi seisuga. Inimese kohta arvutatud eelarvekulude puhul põhinevad hinnangud komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse Euromodi mikrosimulatsiooni mudelil, võttes arvesse nii rahaülekandeid kui ka mitterahalisi hüvitisi, nagu haridus ja tervishoid.

                     (13)

                        Nõukogu 18. juuni 2021. aasta soovitus, milles esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta (ELT C 304, 29.7.2021, lk 78).

                     (14)

                        Näitaja miinusmärk (plussmärk) vastab esmaste kulude kasvu liigsele (vähesele) kasvule võrreldes keskpika perioodi majanduskasvuga, osutades ekspansiivsele (pärssivale) eelarvepoliitikale.

                     (15)

                        Need on komisjoni prognoosid. Komisjon ei ole Ungari taaste- ja vastupidavuskava veel hinnanud.

                     (16)

                        Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema ekspansiivne panus 0,4 protsendipunkti SKPst, mis on suurel määral põhjustatud kommunaalettevõtete rekapitaliseerimise mõjust eelarvele.

                     (17)

                        Näitaja miinusmärk (plussmärk) vastab esmaste kulude kasvu liigsele (vähesele) kasvule võrreldes keskpika perioodi majanduskasvuga, osutades ekspansiivsele (pärssivale) eelarvepoliitikale.

                     (18)

                        Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema pärssiv panus 0,6 protsendipunkti SKPst, mis on suurel määral põhjustatud perekondade renoveerimistoetuste järkjärgulisest kasutusest kõrvaldamisest ning hinnanguliselt väiksemast kommunaalettevõtete rekapitaliseerimisest kui 2022. aastal.

                     (19)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1060, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes kohaldatavad finantsreeglid, PE/47/2021/INIT (ELT L 231, 30.6.2021, lk 159).

                     (20)

                        Komisjon saatis Ungarile 27. aprillil kirja kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsembri 2020. aasta määruse (EL, Euratom) 2020/2092 (mis käsitleb üldist tingimuslikkuse korda liidu eelarve kaitsmiseks) artikli 6 lõikega 1.

                     (21)

                        Eurostat (2020), Venemaa impordi osakaal vastavalt maagaasi, toornafta ja kivisöe koguimpordis. ELi 27 liikmesriigi keskmine koguimport põhineb ELi 27 liikmesriigi välisel impordil. Ungari puhul hõlmab koguimport liidusisest kaubavahetust. Toornafta ei hõlma rafineeritud naftatooteid. Tuleb märkida, et kuigi Ungari sõltub suurel määral Venemaalt gaasi impordist, ekspordib Ungari märkimisväärses koguses gaasi naaberriikidesse. Seega on Ungari sõltuvus gaasist sisetarbimiseks tõenäoliselt teatatud näitajatest väiksem, kuigi siiski märkimisväärne.