title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Iirimaa 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/42

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Iirimaa 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/12)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 14. juulil 2015 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse (4) Iirimaa 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Iirimaa 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Iirimaa 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Iirimaad liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Iirimaa 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Iirimaa edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Iirimaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Konkreetsemalt lõpetas Iirimaa 2013. aastal ELi-IMFi finantsabiprogrammi ning praegu toimub seal programmijärgne järelevalve ja Euroopa poolaasta järelevalve. Hoolimata majanduse väljavaadete olulisest paranemisest on riske, mis nõuavad jätkuvalt erilist tähelepanu: era- ja avaliku sektori kõrge võlatase, finantssektori veel lahendamata probleemid, eelkõige seoses pankade kasumlikkusega, ning tööturu kohanemine, mida iseloomustab suur struktuurne töötus.

               (7)

               Iirimaa esitas 29. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2015 oma 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Iirimaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi 2015. aastaks, mis on kooskõlas nõukogu seatud tähtajaga. Pärast seda kavatseb valitsus saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurselt tasakaalustatud eelarve – aastaks 2019. Valitsus kavatseb vähendada 2015. aastal valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi 2,3 protsendini SKPst ning jõuda 2019. aastal 0,7 % ülejäägini SKP-st. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKP-sse 2014. aasta 109,7 protsendist vähenema 2015. aastal 105,0 protsendini ja 2019. aastaks järk-järgult 89,4 protsendini SKP-st. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2015. aastal soodne ja 2016. aastal usutav. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal võib eeldada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegset ja kestvat korrigeerimist 2015. aastaks. Aastatel 2011–2015 jääb eelarve konsolideerimise määr hinnangute kohaselt allapoole soovitatud taset, kuid programmi raames ja pärast selle lõppu võetavate kaalutlusõiguslike meetmete summa on kooskõlas nõuetega. Eeldusel, et ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeeritakse õigeaegselt ja kestvalt, nagu planeeritud, hakatakse alates 2016. aastast Iirimaa suhtes kohaldama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Alates 2016. aastast kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide toetuseks ja keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Seetõttu näib, et komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal on oht, et 2016. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgi poole liikumiseks nõutavast kohandusest oluliselt kõrvale, ning nimetatud aastal on vaja täiendavaid struktuurimeetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Iirimaa ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (9)

               Maksureformid on aidanud eelarvet kohandada, kuid võimalik on veelgi vähendada moonutusi ning parandada maksusüsteemi tõhusust ja selle majanduskasvu soodustavat ja keskkonnahoidlikku mõju. Omandimaksu puhul on mindud üle püsivale maksustamisele, kuid maksubaas on endiselt suhteliselt kitsas, sest teatavad mitteeluruumid on maksustamise alt välja jäetud. Tööjõu maksustamine ei ole piisavalt lihtne, sest sotsiaalkindlustusmaksed on keerulised. Tarbimis- ja keskkonnamaksude maksubaasi piiravad vähendatud määrad ja vabastused. Null- ja vähendatud määr muudab käibemaksu vähem tõhusaks kui ELis keskmiselt ning näib, et puudub selliste maksukulude igasugune süstemaatiline hindamine. Keskkonnamaksude mõjususe parandamise ja keskkonnakahjulike subsiidiumide kaotamise osas on veel edasiminekuruumi. Hiljutised muudatused maksuresidentsuse reeglites on tervitatavad, isegi kui nende mõju hindamine võib võtta aega. Viimastel aastatel on ette võetud ulatuslikud eelarveraamistiku reformid. Uued eeskirjad ja menetlused, eelkõige keskpika perioodi kuluraamistikus, peaksid eeldatavalt aitama vältida protsüklilist eelarvepoliitikat ning need on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse jaoks olulised. Siiski on valitsusel seniste eeskirjade alusel ulatuslik kaalutlusõigus muuta kulude ülemmäärasid väljaspool eelnevalt kindlaks määratud tingimuslikke kohustusi ja see nõrgendab keskpika perioodi eelarvekavasid.

               (10)

               Avaliku sektori kulutused tervishoiule on suhteliselt kõrged, ehkki elanikkonna terviseseisundi näitajad ei ole üldiselt paremad kui ülejäänud ELis. Viimastel aastatel on õnnestunud tõhusust suurendada. Siiski vajab tervishoiusüsteem sügavamaid struktuurireforme, et hoida eeldatavat kulude suurenemist kontrolli all ja säilitada rahvastiku vananemise tingimustes tervisenäitajad soodsatena. Iirimaa eesmärk on kehtestada keskpikas perspektiivis üldine ühetasandiline tervisekindlustussüsteem ja ta rakendab selleks „Tuleviku tervishoiu” strateegia raames reforme. Üldise tervisekindlustuse kehtestamiseks astutakse vahe-etapi samme, et lahendada mõned pakilisemad probleemid ja parandada kulutasuvust. E-tervise vahendite tulemusliku kasutuselevõtuga, tegevuspõhise rahastamisega ja paremate tavadega ravimite väljakirjutamisel on kulutasuvust võimalik oluliselt suurendada. Samal ajal on veel võimalusi vähendada riiklikke kulutusi ravimitele, eriti patentravimitele – need kulutused ületavad oluliselt ELi keskmist.

               (11)

               Iirimaal on sellise rahvastiku osakaal, kes elab nn madala tööhõivega leibkondades, üks liidu suuremaid. Selle tulemuseks on tõsised sotsiaalsed probleemid ja suurem laste vaesuse risk. Kuna madal tööhõive on eriti ulatuslik üksikvanemaga perekondades, on madala tööhõivega leibkondades elavate laste osakaal peaaegu kolm korda suurem kui ELis keskmiselt. Mõningate sotsiaaltoetuste maksmise tingimuste muutmisega on saavutatud teatavaid edusamme seal, kus esineb rohkem tööturult kõrvalejäämist. Täistööaega hõlmav lastehoid on siiski endiselt piiratud kättesaadavusega ja kulukas, mis takistab naiste ja üksikvanemate osalemist tööturul.

               (12)

               Tänu tugevamale makromajanduslikule keskkonnale on VKEde üldine olukord paranenud, kuid nende finantsseisundis on suuri erinevusi: suhteliselt väike osa neist kannatab endiselt varasemast ajast pärit probleemide küüsis ja vajab sektori finantsvõimenduse täiendavat vähendamist. Krediidinõudlus on samuti hakanud näitama taastumise märke. VKEd toetuvad oma investeeringutes jätkuvalt esmajoones pankade rahastusele, sellal kui pangavälised allikad on suhteliselt vähe arenenud. Majanduse ja sisemaise nõudluse taastudes laenude pakkumine tõenäoliselt väheneb, kui just krediidikanalid piisavalt ei taastu ja rahastamisallikaid ei mitmekesistata; see on investeeringute ja majanduskasvu oluliseks eelduseks. Käima on lükatud märkimisväärsed poliitikaalgatused, et toetada VKEde juurdepääsu rahastamisele ja pakkuda neile uusi, pikema kestusega tooteid. Need hõlmavad Iirimaa Strateegilise Panganduse Korporatsiooni (SBCI), Iirimaa Strateegiliste Investeeringute Fondi (ISIF) ja muude süsteemide loomist. Ent kuna need süsteemid on alles käivitamisetapis, on mõnda neist siiani kasutatud vähe ning SBCI ja ISIFi tulemuslikkust ja mõju saab hinnata üksnes kogemuste põhjal.

               (13)

               Iirimaa on teinud suuri edusamme omamaiste pankade kokkutõmbamisel, restruktureerimisel ja rekapitaliseerimisel. Pankade rahastamisprofiilid on normaliseerunud ja kasumlikkus aina paraneb. Siiski on varasemast ajast üle kandunud probleemid endiselt kriitilised. Suur viivislaenude hulk kahaneb üsna aeglaselt ja surub jätkuvalt alla pankade suutlikkust toetada majanduse elavnemist. Sellised laenud moodustasid 2014. aasta neljandas kvartalis kolme peamise kodumaise panga kõigist laenudest 23,2 %, mis on liidu üks kõrgemaid näitajaid. Kuigi pangad täidavad endiselt oma hüpoteeklaenuvõlgade vähendamise eesmärke, on kõige pikema tähtajaga võlgnevused (üle 720 päeva) aina kasvanud, ulatudes 2014. aasta neljandas kvartalis 9,8 protsendini kogu laenujäägist. Jätkusuutlike restruktureerimislahenduste rakendamisel on saavutatud edu: aprillis nõudis Iirimaa keskpank, et 2015. aasta lõpuks oleks pankadel olemas lahendused enamiku laenuvõtjate jaoks. Siiski on pangad jäänud lootma peamiselt standardsetele enesepiiramistehnikatele, mis hõlmavad pigem põhisumma- või intressimaksete ajatamist kui mõlema vähendamist. Jätkuvalt kasutavad pangad ulatuslikult ka kohtumenetlusi, et panna võlgnikke end liigutama. Kavandatav võlgade keskregistri kasutuselevõtt on edenenud aeglaselt, kuigi see on järelevalve, laenude väljastamise ja riskijuhtimise parandamisel otsustava tähtsusega.

               (14)

               Tööturu olukord on alates 2013. aastast paranenud, töökohtade loomine erasektoris on saanud uut hoogu ja töötus on pidevalt langenud. Siiski on töötuse määr endiselt kõrge ning pikaajaline töötus on jätkuvalt suur probleem. On oht, et osa tsüklilisest töötusest võib muutuda struktuurseks, sest majanduse tasakaalustumise käigus on ilmnenud oskuste mittevastavus tööturu vajadustele. Noorte töötus on endiselt palju suurem kui enne kriisi. Töötute aktiveerimise reformid on viimastel aastatel jõudsalt edenenud, kuid mõned murekohad on jäänud seoses seniste aktiveerimismeetmete ja koolitusprogrammide tulemuslikkusega ning tööturuasutuste suutlikkusega tegutseda vajalikus ulatuses. Hiljuti käivitatud algatus JobPath on positiivne areng, kuid selle tulemuslikkust on veel vaja kontrollida. Minevikus ei ole täiendusharidus- ja -koolitussüsteem suutnud anda seda tüüpi oskusi, mida vajab tasakaalustatud majandus, reforme on aga alustatud alles hiljaaegu.

               (15)

               Kulud õigusteenustele on endiselt suured ja neid tuleb ikka veel korrigeerida kooskõlas muude kutseteenustega. Korrigeerimine on oluline, sest õigusteenused on sisendiks kõikides majandussektorites ja nende kulud mõjutavad Iirimaa konkurentsivõimet. Õigusteenuste õigusraamistiku reform eesmärgiga suurendada konkurentsi ja vähendada kulusid on pikaajaline projekt, mille ametivõimud tahavad kindlalt läbi viia. Siiski ei ole õigusteenuste reguleerimise seadust, mis avaldati 2011. aastal, veel vastu võetud. Lisaks sellele on kulude tegelik vähendamine võimalik ainult siis, kui õigusraamistikku jäävad alles kavandatud konkurentsi soodustavad ja kulude vähendamisele suunatud sätted ning kui õigusteenuste reguleerimisasutus, mis peatselt luuakse, need enda antavatesse määrustesse inkorporeerib. Seepärast jälgib komisjon Euroopa poolaasta raames edaspidigi sel alal tehtavaid edusamme.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Iirimaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Iirimaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Iirimaa eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus selle kohta (6) kajastub eelkõige soovitustes 1 ja 2.

               (18)

               Komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes on nõukogu riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 4.

               (19)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (7). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Iirimaa tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Iirimaal võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.

               Kõrvaldada ülemäärane puudujääk 2015. aastal püsivalt. Kohandada eelarvet 2016. aastal 0,6 % SKTst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Kasutada ära oodatust parematest majandus- ja finantstingimustest tulenevat soodsat olukorda, et kiirendada eelarvepuudujäägi ja võla vähendamist. Piirata senist kaalutlusõigust muuta kulutuste ülemmäärasid väljaspool konkreetseid, eelnevalt kindlaks määratud tingimuslikke kohustusi. Laiendada maksubaasi ja vaadata üle maksukulud, sealhulgas käibemaksult.

               2.

               Võtta meetmeid, et suurendada tervishoiusüsteemi kulutasuvust, sealhulgas vähendada kulutusi patentravimitele ja rakendada järk-järgult asjakohased ravimite väljakirjutamise tavad. Võtta kogu riiklikus haiglasüsteemis kasutusele tegevuspõhine rahastamine.

               3.

               Astuda samme, et suurendada leibkondade tööhõive intensiivsust ja vähendada laste vaesusriski, kehtestades tööle naasmise korral hüvitiste ja täiendavate toetuste järkjärgulise kaotamise ning muutes taskukohase täistööaega hõlmava lastehoiu paremini kättesaadavaks.

               4.

               Viia 2015. aasta lõpuks lõpule valdava osa tasumata hüpoteeklaenude jätkusuutlik restruktureerimine ja tugevdada Iirimaa keskpanga rakendatavat järelevalvekorda. Tagada raskustes olevatele VKEdele antud laenude ja tasumata ärikinnisvaralaenude restruktureerimislahenduste jätkusuutlikkus, hinnates täiendavalt pankade tulemusi nende endi seatud eesmärkide alusel. Astuda vajalikke samme, tagamaks, et võlgade keskregister hakkaks 2016. aastaks tööle.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Iirimaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 29).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 27. märts 2014 , ühtsete reeglite ja miinimumstandardite kohta riikide keskpankade (RKPd) abiga Euroopa Keskpanga kogutud statistilise teabe konfidentsiaalsuse kaitseks (EKP/2014/14)

text:
               18.6.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 186/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   27. märts 2014,
   ühtsete reeglite ja miinimumstandardite kohta riikide keskpankade (RKPd) abiga Euroopa Keskpanga kogutud statistilise teabe konfidentsiaalsuse kaitseks
   (EKP/2014/14)
   2014/C 186/01
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artikleid 5, 12.1, 14.3 ja 38,
   võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (1) eelkõige selle artikleid 8, 8a ja 8b,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Suunisega EKP/1998/NP28 (2) kehtestatakse määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 8 lõikes 3 nõutavad ühtsed reeglid ja miinimumstandardid, millega sätestatakse alus eurosüsteemi keskpankade abiga Euroopa Keskpanga (EKP) kogutud konfidentsiaalse statistilise teabe kaitseks.

               (2)

               Olenemata sellest, et EKP statistiliste andmete esitamise nõuete täitmiseks vajalik statistiline teave on liikmesriikides, mille rahaühik on euro, erinev liikmesriikidest, mille suhtes on kehtestatud erand, kohaldatakse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artiklit 5 kõikide liikmesriikide suhtes; see asjaolu koosmõjus Euroopa Liidu lepingu artikliga 5 osutab kohustusele kavandada ja võtta riigisiseselt kõik meetmed, mida liikmesriigid peavad vajalikuks selleks, et koguda EKP statistiliste andmete esitamise nõuete täitmiseks vajalikku statistilist teavet ning teha statistika valdkonnas õigel ajal ettevalmistusi eurole üleminekuks liikmesriikides, mille suhtes on kehtestatud erand (3).

               (3)

               Vajadus konfidentsiaalse statistilise teabe vahetuse järgi Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) liikmete vahel EKPSi ülesannete täitmiseks on suurenenud,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   I

      Suunise EKP/1998/NP28 kohaldamine

   Käesoleva soovituse adressaadid peaksid kohaldama suunise EKP/1998/NP28 sätteid teiselt EKPSi liikmelt saadud konfidentsiaalse statistilise teabe kohta, ning sõlmima selle kinnituseks asjaomase EKPSi liikmega vastava kokkuleppe.
   II

      Lõppsätted

               1.

               Käesolev soovitus on kohaldatavas ulatuses adresseeritud keskpankadele liikmesriikides, mille rahaühik ei ole euro ja mis osalevad EKPS-sisese konfidentsiaalse statistilise teabe edastamises.

               2.

               Käesolevat soovitust kohaldatakse alates 1. aprillist 2014.

      Frankfurt Maini ääres, 27. märts 2014

            EKP president

         Mario DRAGHI

      (1)  EÜT L 318, 27.11.1998, lk 8.

      (2)  22. detsembri 1998. aasta suunis EKP/1998/NP28, mis käsitleb Euroopa Keskpanga poolt liikmesriikide keskpankade abiga kogutud statistiliste üksikandmete konfidentsiaalsuse kaitse ühiseid eeskirju ja miinimumnõudeid (EÜT L 55, 24.2.2001, lk 72).

      (3)  Vt määruse (EÜ) nr 2533/98 põhjendust 17.


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Belgia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Belgia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/01
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (4) Belgia 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012-2016) kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Belgia 2014. aasta eelarvekava kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Belgiat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               5. märtsil 2014 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Belgia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Belgias esineb jätkuvalt makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja millega seoses tuleb võtta poliitikameetmeid. Eriti tuleb pöörata tähelepanu muutustele kaupade välises konkurentsivõimes, sest olukorra järjepidev halvenemine ohustaks makromajanduslikku stabiilsust.

               (8)

               Belgia esitas 30. aprillil 2014 nii oma 2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada eelarve struktuurne tasakaal 2016. aastaks ja täita sellele järgneval aastal keskpika perioodi eesmärk. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse eelmist keskpika perioodi eesmärki 0,75 % SKPst, mis kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid, kuid selle saavutamine on edasi lükatud aastasse 2017 ehk aasta hilisemaks kui eelmise aasta stabiilsusprogrammis sätestatud eesmärk. Kavandatud aastased edusammud keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis nõutud kohandusega. Stabiilsusprogrammi kohaselt jõutakse programmiperioodil üldiselt kulueesmärgi saavutamiseni. Võlg on 2013. aastal 101,5 % SKPst, mis on üle aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 60 % SKPst, ning stabiilsusprogrammi kohaselt peaks see 2017. aastal järk-järgult vähenema ligikaudu 93 %-ni SKPst. Kokkuvõttes on stabiilsusprogrammi eesmärgid kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mille on koostanud sõltumatu institutsioon (föderaalne planeerimisamet) on usutav. Kasvuprognoosid on sarnased komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosiga. Seni puuduvad eelarvepoliitilist suunda toetavad meetmed. Komisjoni prognoosi kohaselt 2014. aastal struktuurset paranemist ei toimu ning eeldusel, et poliitikat ei muudeta, järgneb 2015. aastal struktuurse eelarvepositsiooni halvenemine. See seab ohtu eesmärkide saavutamise ning võib viia ajavahemikul 2014-2015 märkimisväärse kõrvalekaldumiseni keskpika perioodi eesmärkidest. Lisaks sellele ei täida Belgia komisjoni prognoosi kohaselt võlareeglit 2014. ega ka 2015. aastal. Nõukogu on stabiilsusprogrammi hindamise ja komisjoni prognoosi alusel jõudnud kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 arvamusele, et Belgia on 2013. aastal suutnud viia valitsemissektori eelarve puudujäägi allapoole 3 % SKPst, kuid on siiski tõsine oht, et ennetusliku osa nõuded jäävad 2014. aastal täitmata.

               (10)

               Belgia on teinud märkimisväärseid edusamme struktuursema koordineerimise korra kasutuselevõtmises. 2013. aasta lõpus sõlmitud eelarve koordineerimist käsitleva koostööleppega võetakse keskvalitsuse tasandil kasutusele struktuurse eelarvetasakaalu reegel (määratletud kooskõlas keskpika perioodi eesmärgiga), mida nõutakse fiskaalkokkuleppes. Ühtlasi vormistatakse sellega väljakujunenud koordineerimistavad, muutes i) valitsustevahelise konsultatiivkomitee rolli protsessis ametlikuks ja ii) kõrgema rahandusnõukogu nõuandva rolli selgemaks. Lisaks sellele nähakse koostööleppega ette kõrgema rahandusnõukogu järelevalverolli tugevdamine konkreetse korrigeerimismehhanismi kasutuselevõtmise kaudu juhuks, kui kokkulepitud eesmärkidest oluliselt kõrvale kaldutakse. 2014. aastast kaugemale ulatuvate eesmärkide siduvaks muutmiseks võib vaja olla täiendavaid kokkuleppeid.

               (11)

               Kuigi Belgia on viimasel ajal suutnud valitsemissektori võla kasvu piirata, on 101,5 % SKPst moodustav võlakoormus suur ning lisaks sellele on pensionimaksetega tulevikus seotud märkimisväärsed kohustused. Et neid katta, hoides samal ajal kõrget elatustaset, tuleb eelarvekulud kontrolli all hoida, majandustegevuse ja tööhõive määra suurendada ning rahvusvahelist konkurentsivõimet parandada. Belgias esineb olulisi probleeme igas nimetatud valdkonnas. Kuigi Belgia on astunud õiges suunas samme, mille tulemusi on oodata järgnevatel aastatel, on siiski vaja veelgi ambitsioonikamat tegutsemist, seda eelkõige seetõttu, et reforme viiakse läbi ka kaubanduspartnerite juures.

               (12)

               Belgias on üldine maksustamistase üks liidu kõrgemaid, tööjõu maksukoormus on suur ning tulemuseks on üks suurimaid maksukiile liidus. Terve rida maksusüsteemi erijooni on keskkonda kahjustavad (nt ametiautode maksustamine). On võetud teatavaid sihtmeetmeid, et vähendada konkreetsete rühmade tööjõukulusid ja tasandada madalaima palgaga töötajate bruto- ja netopalga vahelist lõhet. Siiski ei ole toimunud maksukoormuse olulist ümbersuunamist valdkondadesse, mis majanduskasvu vähem pärsivad. Käivitatud on esimesed arutelud ulatusliku maksureformi üle, mis toetaks riigi rahanduse jätkusuutlikkust, edendaks konkurentsivõime ja tööhõive kasvu ning keskkonnahoidu. Selline maksureform peaks vähendama tööjõu maksukoormust, lihtsustama maksusüsteemi, suurendama käibemaksu tõhusust, laiendama maksubaasi, vähendama maksukulusid, täitma õigustühimikud ja järk-järgult kaotama keskkonnakahjulikud toetused.

               (13)

               Elanikkonna vananemine avaldab Belgias eeldatavasti väga tõsist mõju, prognoosi kohaselt suurenevad vananemisega seotud kulud ajavahemikul 2010–2060 rohkem kui 8 % võrra SKPst, kusjuures suurimad kuluartiklid on pensionid ja pikaajaline hooldus. Hiljuti algatatud eakate sotsiaalkindlustuse reform peaks avaldama positiivset mõju nende tööhõivele. Probleemi suurust arvesse võttes on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse saavutamiseks vaja siiski täiendavaid jõupingutusi. Samal ajal tuleb säilitada eakate sotsiaalkindlustushüvitiste piisavus. On vaja täiendavaid meetmeid, et siduda pensioniiga eeldatava keskmise eluea arenguga, vähendada lõhet ametliku ja tegeliku pensioniea vahel ning parandada riiklike kulutuste kulutõhusust pikaajalise hoolduse puhul.

               (14)

               Belgia probleem on tööjõu pidev alarakendamine. Majandustegevuse ja tööhõive määrad on allpool ELi keskmist ja püsivad muutumatutena, samal ajal on pikaajalise töötuse osa töötuse kogumääras jätkuvalt suur. Enamasti on tööjõu suur maksukiil koos hüvitiste süsteemiga see, mis tekitab märkimisväärse töötuse ja tööturult kõrvalejäämise ohu enamiku töötajate kategooriate jaoks. Kuigi madalapalgaliste töötajate töötuse ohtu on meetmete abil vähendatud, on kõigi muude kategooriate puhul see oht suurenenud ning tööturult kõrvalejäämise oht endiselt valdav. Kuna tööjõukulud on jätkuvalt suured, püütakse värbamispoliitikaga riske minimeerida ning eelkõige kannatavad selle all väljastpoolt tulijad, nagu noored, madala kvalifikatsiooniga või sisserändaja taustaga inimesed, kelle tööjõus osalemise määr (koos vanemaealiste töötajatega) jääb allapoole ELi keskmist. Tugev sisemine kaitse, mis töökohavahetuse korral tähendab õigustest (nt lahkumishüvitis, ennetähtaegne pension, tööstaažiga seotud hüvitis) ilmajäämist, ei soodusta kutsealast liikuvust töökohtade ja valdkondade vahel. Selline inertsus vähendab aktiivsete tööturumeetmete tõhusust Belgias ja viib olukorrani, kus mõnes piirkonnas ja valdkonnas valitseb suur tööpuudus ning teistes on olukord tööturul pingeline ja oskuste nappus ohustab majanduskasvu. Eelmisel aastal kasvas jõudsalt noorte töötus, kuid piirkonniti ja rühmiti on siin suuri erinevusi. Oskuste tööturu nõudlusele mittevastavuse struktuurse probleemi lahendamine peab toimuma käsikäes põletava koolist väljalangemise ja haridussüsteemist kvalifikatsioonita lahkuvate noorte probleemi lahendamisega. Kuues riigireform annab võimaluse tööhõivepoliitika tõhusust suurendada ja seda täpsemalt suunata tingimusel, et föderaal- ja piirkondliku tasandi koostöö muudetakse optimaalseks.

               (15)

               Belgia konkurentsivõime, sh mittekulupõhine konkurentsivõime on jätkuvalt languses. Eeskätt väheneb rahvusvahelise konkurentsivõime eelduseks olev tootmissuutlikkus ja see kajastub tootjate kasumimarginaalide kokkukuivamises ja töökohtade kadumises. Belgias on ostujõu säilitamiseks tavapäraselt kasutatud palkade indekseerimist. Üldise palgakasvu järske tõuse on siiski korrigeeritud liiga hilja ja ebapiisavalt. Valitsuse kehtestatud palganorm ei anna alati võimalust võtta piisavalt arvesse valdkondlikku tootlikkuse arengut ega kohaliku tööturu tingimusi. Selle tulemusena on palgad kasvanud kiiremini kui tootlikkus ning tagajärjeks on töökohtade ja konkurentsivõime kadu. Belgia peaks koostöös sotsiaalpartneritega ja kooskõlas oma tavadega reformima palkade kujundamise süsteemi, et lubada palkade suuremat valdkondlikku jaotust ja viia palgad vastavusse tootlikkuse arenguga. Jaekaubanduse hinnad on kõrgemad kui naaberriikides, samas aga pärsivad kutseteenustele seatud piirangud uuenduslike ärimudelite kujunemist ja investeeringuid. Elektrienergia jaotustariifid on ühed kõrgemad Euroopas ja nende kavandatud regionaliseerimine süvendab ebakindlust lõppkasutajate kantavate jaotuskulude arengu osas, kuna praegune külmutatud tariif ei kata jaotusvõrkude suurenevaid kulutusi. Kui Belgia soovib säilitada kõrged palgad ja luua samal ajal uusi töökohti, peab ta tootma ja maailmaturul müüma senisest keerukamaid ja suurema lisandväärtusega kaupu. Belgial puuduvad kiiresti kasvavad ettevõtted innovaatilistes sektorites. Innovatsiooni toetamine on hästi arenenud ja hõlmatud on kogu innovatsioonitsükkel, kuid see on muutunud keerukaks ja see on killustatud. Suure lisaväärtusega tegevuse kasvu takistab sageli väljaõppega inimressursi ebapiisavus.

               (16)

               Prognoosi kohaselt ei suuda Belgia täita eesmärki vähendada 2020. aastaks 15 % võrra kasvuhoonegaase ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites, vähemalt mitte ilma paindlikkusmehhanismide kasutusele võtmiseta. On tehtud küll mõningaid algatusi, kuid puudub sidus juhtimine ning ebaselgeks jääb ka eelkõige transpordi- ja ehitussektori heite vähendamiseks rakendatud meetmete kogumõju. Elektrienergia käibemaksu vähendamine võib veelgi kahjustada selles valdkonnas tehtavaid jõupingutusi. Föderaalvalitsuse ja piirkondade vahelistel läbirääkimistel koostöö- ja koormuse jagamise kokkuleppe üle ei saavutatud üksmeelt jõupingutuste selge jaotuse osas. Liiklusummikud on Belgia majanduse jaoks koormavamad kui enamiku muude riikide puhul. Probleemi tõsidus nõuab terviklikku poliitilist lahendust, mis hõlmab ajaliselt diferentseeritud ummikumaksu potentsiaali arvestamist, ametiautode ja kütuseostukaartide erakasutuse soodusmaksustamise läbivaatamist ning ühistranspordi tõhususe parandamist.

               (17)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Belgia majanduspoliitikat. Ta on hinnanud riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (19)

               Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2, 4 ja 5.

               (20)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (7). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Belgia tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Belgial võtta ajavahemikus 2014-2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise järgselt 2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse vastavalt komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosile tekkivat lõhet 0,5 % SKPst, mis osutab riskile kalduda oluliselt kõrvale stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetest. Tugevdada 2015. aastal oluliselt eelarvestrateegiat, et tagada keskpika eesmärgi saavutamiseks vajalik nõutav kohandamine 0,6 % ulatuses SKPst, mis kindlustaks ka võlareegli täitmise. Teha keskpika perioodi eesmärgi saavutamise järel kavandatud iga-aastane struktuuriline kohandus keskpika perioodi eesmärgi suunas mahus, mis vastab vähemalt nõutavale iga-aastasele struktuurilisele kohandusele 0,5 % SKPst, ning heades majandustingimustes või vajaduse korral suuremaski mahus, et tagada võlareegli täitmine ja viia valitsemissektori võla suhe SKPsse püsivalt langustendentsi. Tagada valitsemissektori kõigi tasandite tasakaalustatud panus eelarve-eeskirjade, sh struktuurse eelarvetasakaalu reegli täitmisse siduva vahendi kaudu, milles esitatakse eelarve-eesmärkide selge jaotus keskpikal kavandamisperioodil.

               2.

               Parandada kogu maksusüsteemi tasakaalustatust ja õiglust ning valmistada ette ulatuslik maksureform, et suunata tööjõu maksukoormus rohkem majanduskasvu soodustavatesse valdkondadesse, lihtsustada maksusüsteemi, kaotada õigustühimikud, suurendada käibemaksu tõhusust, laiendada maksubaasi, vähendada maksukulusid ja kaotada järk-järgult keskkonnakahjulikud toetused.

               3.

               Hoida kontrolli all tulevaste elanikkonna vananemisega, eriti pensionide ja pikaajalise hooldusega seotud avaliku sektori kulutuste kasv, suurendades jõupingutusi, et vähendada lõhet tegeliku ja seadusjärgse pensioniea vahel, kiirendada ennetähtaegselt pensionile jäämise võimaluste vähendamist, edendada aktiivsena vananemist, siduda pensioniiga eeldatava keskmise eluea muutustega ning parandada riiklike kulutuste kulutõhusust pikaajalise hoolduse puhul.

               4.

               Suurendada tööjõus osalemise määra, eelkõige vähendades rahalisi stiimuleid, mis motiveerivad mitte töötama, lihtsustades tööturule juurdepääsu ebasoodsas olukorras olevate rühmade, nagu noorte ja sisserändaja taustaga töötajate jaoks, parandades kutsealast liikuvust ning tegeledes oskuste nappuse, oskuste ja tööturu nõudluse vahelise ebakõla ja koolist väljalangemise probleemiga. Tugevdada kogu riigis riigiasutuste, riiklike tööhõiveametite ja haridusasutuste vahelist koostööd, et pakkuda noortele varakult nende vajadustele vastavat tuge.

               5.

               Taastada konkurentsivõime, jätkates koostöös sotsiaalpartneritega ja kooskõlas oma tavadega palkade kujundamise süsteemi, sh palkade indekseerimise reformimist, et tagada palkade vastavus majanduslikele tingimustele ja tootlikkuse arengule valdkondlikul ja/või ettevõtte tasandil ning näha vajaduse korral ette palkade automaatne korrigeerimine. Suurendada konkurentsi jaemüügisektoris, kaotades ülemäärased piirangud teenuste, sh kutseteenuste valdkonnas ning tegeledes elektrienergia jaotuskulude edasise suurenemise ohuga. Edendada innovatsiooni, luues ühtlustatud motivatsioonikavad ja vähendades haldustakistusi. Jätkata koordineeritud haridus- ja koolituspoliitika suunda, püüdes vähendada oskuste ja tööturu nõudluse vahelist ebakõla ja kaotada piirkondlikke erinevusi koolist väljalangemises.

               6.

               Tagada, et 2020. aasta eesmärk vähendada kasvuhoonegaase heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvates sektorites, eriti transpordi- ja ehitussektoris, saaks täidetud. Tagada, et transpordisektori panus on kooskõlas liiklusummikute vähendamise eesmärgiga. Saavutada üksmeel föderaal- ja piirkondlike üksuste jõupingutuste ja koormuse selge jaotuse osas.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 5.

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141


title: Nõukogu soovitus, 15. veebruar 2011 , Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta

text:
               22.2.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 56/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   15. veebruar 2011,
   Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta
   2011/C 56/01
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 283 lõiget 2 ja artikli 139 lõike 2 punkti h, ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitleva protokolli artiklit 11.2 ja artiklit 42.3,
   SOOVITAB KÄESOLEVAGA EUROOPA ÜLEMKOGUL
   nimetada Peter PRAET Euroopa Keskpanga juhatuse liikmeks kaheksaks aastaks alates 1. juunist 2011.

      Brüssel, 15. veebruar 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         MATOLCSY Gy.


title: Komisjoni soovitus, 3. oktoober 2008 , tööturult tõrjutud isikute aktiivse kaasamise kohta (teatavaks tehtud numbri K(2008) 5737 all)

text:
               18.11.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 307/11

      KOMISJONI SOOVITUS,
   3. oktoober 2008,
   tööturult tõrjutud isikute aktiivse kaasamise kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2008) 5737 all)
   (2008/867/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Inimväärikuse austamine on üks aluspõhimõtteid Euroopa Liidu jaoks, kelle eesmärkide hulka kuulub ka püüdlemine täieliku tööhõive ja sotsiaalse progressi poole, võitlemine sotsiaalse tõrjutuse ja diskrimineerimisega ning sotsiaalse õigluse ja kaitse tugevdamine. Asutamislepingu artikli 137 lõike 1 punkti h kohaselt tuleb ühendusel täita oma osa, et toetada ja täiendada liikmesriikide meetmeid tööturult tõrjutud isikute integreerimiseks. Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 34 on sätestatud õigus sotsiaal- ja eluasemetoetusele või sotsiaalkorterile, et tagada inimväärne elu kõigile, kellel puuduvad selleks piisavad ainelised vahendid.

               (2)

               Nõukogu 24. juuni 1992. aasta soovitus 92/441/EMÜ piisavate toimetulekuvahendite ja sotsiaalabi ühiste kriteeriumide kohta sotsiaalse kaitse süsteemides (1) on endiselt ühenduse vaesust ja sotsiaalset tõrjutust käsitleva poliitika viitedokument, mis ei ole minetanud oma tähtsust, kuigi selle täielikuks jõustamiseks tuleb veel teha jõupingutusi.

               (3)

               Pärast 1992. aastat on tekkinud uusi poliitilisi mõjuvahendeid. Üks selline on sotsiaalse kaitse ja hõlvamise avatud koordinatsiooni meetod, mille puhul on eesmärgiks seatud kõikide inimeste aktiivne sotsiaalne kaasamine, mille tagamiseks julgustatakse osalemist tööturul ning võideldakse vaesuse ja tõrjutusega kõige marginaalsemate elanikkonnakihtide ja rühmades seas. (2) Teine selline vahend on Euroopa tööhõivestrateegia, mille eesmärk on muu hulgas tugevdada sotsiaalset kaasamist, võidelda vaesusega, hoida ära tööturult väljalangemist ja toetada ebasoodsamas olukorras olevate inimeste taasintegreerimist tööturule. (3)

               (4)

               Vaesuse ja töötuse püsimine ning mitme ebasoodsa asjaolu kuhjumine nõuavad ühtseid ja integreeritud poliitilisi lahendusi. (4) Sotsiaalkaitse süsteemide ajakohastamiseks tuleb piisav sissetulekutoetus ühitada pääsuga tööturule ja heatasemeliste teenuste kättesaadavusega integreeritud aktiivse kaasamise strateegia raames. (5) Selline strateegia täiendab kaitstud paindlikkuse põhimõtet ning on samal ajal suunatud tööturult tõrjutud inimestele. Tööjõu aktiveerimise ja liikuvuse hõlbustamisega aitab see kaasa Lissaboni strateegia rakendamisele ning on oluline osa ELi säästva arengu strateegia sotsiaalsest mõõtmest. (6)

               (5)

               Käesoleva soovituse järkjärgulisel rakendamisel tuleb tähelepanu pöörata riiklikele prioriteetidele ja rahaliste vahendite kättesaadavusele.

               (6)

               Soovitus ja selles sätestatud ühiste põhimõtete rakendamine ei piira ühenduse õigusaktide, sealhulgas riigiabi eeskirjade ja üldise grupierandi määruse, (7) samuti riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamist.

               (7)

               Subsidiaarsuse põhimõtte kohaselt kehtestavad liikmesriigid sissetulekutoetuse määra ning valivad asjakohased poliitilised vahendid kohaliku, piirkondliku ja riigi tasandi erinevatest olukordadest ja vajadustest lähtuvalt,

         SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL JÄRGMIST:
   1.   Töötada välja ja rakendada integreeritud ja terviklik strateegia tööturult tõrjutud isikute aktiivseks kaasamiseks, milles on ühitatud piisav sissetulekutoetus, kaasamispõhimõttest lähtuv tööturg ja heatasemeliste teenuste kättesaadavus. Aktiivne kaasamispoliitika peab hõlbustama töövõimeliste inimeste püsivat, kvaliteetset tööhõivet ning tagama inimväärseks eluks vajalikud vahendid ja abi sotsiaalseks osalemiseks neile, kes ei ole võimelised töötama.
   2.   Tagada integreeritud aktiivse kaasamispoliitika tõhusus järgmiste vahenditega:

               a)

               tervikliku poliitika kujundamine, mille abil määratletakse aktiivse kaasamise strateegia kolm haru, võttes arvesse nende ühist mõju ebasoodsamas olukorras inimeste sotsiaalsele ja majanduslikule integreerimisele ning nende võimalikku vastastikust toimet, sealhulgas sünergiaid ja kompromisse;

               b)

               integreeritud rakendamine aktiivse kaasamise strateegia kolmes harus, et tõhusalt tegeleda vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse mitmetahuliste põhjuste tagamaadega ja täiustada aktiivse kaasamispoliitika väljatöötamisega tegelevate riigiasutuste ja talituste vahelist kooskõlastamist;

               c)

               poliitika koordineerimine kohalike, piirkondlike, riiklike ja ELi asutuste vahel nende erinevaid rolle, pädevusi ja prioriteete silma pidades;

               d)

               kõigi teiste asjaomaste osapoolte, sealhulgas vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse all kannatajate, sotsiaalpartnerite, valitsusväliste organisatsioonide ja teenusepakkujate aktiivne osalemine strateegiate väljatöötamisel, rakendamisel ja hindamisel.

         3.   Tagada, et aktiivse kaasamise poliitika

               a)

               toetab põhiõiguste rakendamist;

               b)

               soodustab soolist võrdõiguslikkust ning võrdsete võimaluste tagamist kõigile;

               c)

               võtab arvesse ebasoodsate olukordade kuhjumist ning sotsiaalselt kaitsetute elanikkonnarühmade eriolukordi ja -vajadusi;

               d)

               arvestab vajalikul määral kohalikke ja piirkondlikke olusid ning tugevdab territoriaalset ühtekuuluvust;

               e)

               lähtub sotsiaal- ja tööhõivepoliitikas elutsükli põhimõttest, et kasvatada põlvkondade ühisvastutust ja vältida vaesuse kandumist ühelt põlvkonnalt teisele.

         4.   Kujundada ja rakendada integreeritud aktiivse kaasamise poliitika allpool loetletud ühistest põhimõtetest ja valdkondlikest suunistest lähtuvalt, pidades samas kinni subsidiaarsuse põhimõttest ning võttes arvesse valdkondade erinevaid tingimusi, vajadusi ja prioriteete ning piiramata ühenduse õigusaktide, sealhulgas riigiabi eeskirjade ja riigihankelepingute sõlmimist käsitlevate ühenduse eeskirjade kohaldamist.
   a)   Piisav sissetulekutoetus
   Tunnustada üksikisiku põhiõigust inimväärikat elu võimaldavatele toimetulekuvahenditele ja sotsiaalabile, mis on ühtlasi osa üleüldisest ja püsivast vajadusest võidelda sotsiaalse tõrjutuse vastu.

               i)

               Vaadata vajaduse korral läbi sotsiaalkaitsesüsteemid soovituse 92/441/EMÜ punktis B loetletud ühiseid põhimõtteid silmas pidades. Aktiivse kaasamise strateegia raames peab õigus piisavatele toimetulekuvahenditele olema eelkõige seotud

                           —

                           aktiivse valmidusega töötada või saada kutseõpet, et need, kellel on vastavad eeldused, saaksid tööd, ja teistele oleks võimalik vajaduse korral kohaldada majandusliku ja sotsiaalse integratsiooni meetmeid;

                           —

                           poliitikaga, mida riigi tasandil peetakse vajalikuks asjaomaste isikute majanduslikuks ja sotsiaalseks integreerimiseks.

               ii)

               Tagada selle õiguse rakendamine vastavalt soovituse 92/441/EMÜ punktides C(1), C(2) ja C(3) esitatud praktilistele suunistele. Inimväärseks eluks vajalike toimetulekuvahendite kindlaksmääramisel tuleb eelkõige arvesse võtta vastava liikmesriigi elatus- ja hinnataset leibkondade tüübi ja suuruse järgi, kasutades selleks asjakohaseid riiklikke näitajaid. Aktiivse kaasamise huvides tuleb pakkuda töövõimelistele inimestele stiimuleid tööd otsida ning kohandada või suurendada summasid konkreetsete vajaduste rahuldamiseks.

         b)   Kaasav tööturg
   Võtta vastu töövõimelisi inimesi käsitlev kord, mis tagab neile tõhusa toetuse võimetele vastavale töökohale asumiseks või taasasumiseks ning selle töökoha säilitamiseks.

               i)

               edendada aktiivse kaasamise strateegia kontekstis järgmistest ühistest põhimõtetest lähtumist:

                           —

                           pöörata tähelepanu tööturult tõrjutud inimeste vajadustele, et hõlbustada nende järkjärgulist taasintegreerimist ühiskonda ja tööturule ning suurendada nende tööalast konkurentsivõimet;

                           —

                           võtta vajalikud meetmed kaasava tööturu edendamiseks, et kindlustada kõigile juurdepääs tööturule;

                           —

                           edendada töökoha kvaliteeti, sealhulgas töö- ja lisatasusid, häid töötingimusi, tervishoiuteenuseid ja tööturvalisust, elukestva õppe kättesaadavust ja edutamisvõimalusi, eriti eesmärgiga vältida tööleasunute vaesust;

                           —

                           leida lahendusi tööturu killustumise ohjamiseks, toetades selleks töökohal püsimist ja ametialast edasijõudmist.

               ii)

               Rakendada need põhimõtted järgmiste praktiliste suuniste abil:

                           —

                           suurendada ja täiustada investeeringuid inimkapitali kaasava haridus- ja koolituspoliitika, sealhulgas tõhusa elukestva õppe strateegiate toel; viia haridus- ja koolitussüsteemid vastavusse uute pädevusnõuetega ja võtta arvesse infotehnoloogiliste teadmiste vajadus;

                           —

                           aktiivsed ja preventiivsed tööturumeetmed, sealhulgas vajadustele kohandatud ja neile reageerivad ja isikustatud teenused ja toetusmeetmed nagu võimalikult varajane vajaduste kaardistamine, abi töö otsimisel, juhendamine ja koolitus ning aktiivsele töö otsimisele motiveerimine;

                           —

                           maksu- ja hüvitissüsteemidest tulenevate motiveerivate ja motivatsiooni pärssivate tegurite pidev läbivaatamine, sealhulgas hüvitiste haldamine ja nende andmise tingimuste asjakohasus ning kõrgete tegelike piirmaksumäärade oluline vähendamine, eelkõige väikese sissetulekuga inimeste puhul, tagades samal ajal piisava sotsiaalkaitse taseme;

                           —

                           toetada sotsiaalset ettevõtlust ja kaitstud tööhõivet, mis on oluline võimalus ebasoodsamas olukorras inimestele tööturule pääsemiseks, soodustada finantsalast kaasamist ja mikrolaene, tööandjate rahalist stimuleerimist töökohtade pakkumiseks, uute tööhõiveallikate väljatöötamist teenindusvaldkonnas eriti kohalikul tasandil ning süvendada arusaama tööturu kaasavast iseloomust;

                           —

                           aidata kaasa kohanemisvõime suurendamisele ja luua töökohtadel toetav keskkond, pöörates tähelepanu tervisele ja heaolule, diskrimineerimise vältimisele ning tööõiguse kohaldamisele koostoimes sotsiaalse dialoogiga.

         c)   Kvaliteetteenuste kättesaadavus
   Võtta kõik meetmed, et asjaomastel isikutel oleks juurdepääs kvaliteetteenustele, mille kaudu saada sotsiaalabi vastavalt oma riigi õigusaktidele. Eelkõige tuleb meetmed võtta selleks, et
   pakkuda teenuseid, millel on oluline osa aktiivse sotsiaalse ja majandusliku kaasamise poliitika toetamisel, sealhulgas sotsiaalabi teenused, tööhõive- ja koolitusteenused, eluasemetoetus ja sotsiaalkorterid, lapsehooldus, pikaajalised hooldusteenused ja tervishoiuteenused allpool loetletud ühiste põhimõtete kohaselt ning arvestades kohalike, regionaal- ja riigivõimude osa, kohaldatavaid ühenduse eeskirju ja erinevaid tingimusi, vajadusi ja eelistusi liikmesriikides:

               —

               territoriaalne ja füüsiline kättesaadavus, taskukohasus;

               —

               teenuse kasutajate ja töötajate huviühisus ja võrdsed võimalused ning vajalik tähelepanu kasutajate erisustele;

               —

               investeeringud inimkapitali, töötingimustesse ja piisavasse füüsilisse infrastruktuuri;

               —

               terviklikud ja koordineeritud teenused, mida kujundatakse ja pakutakse integreeritud viisil;

               —

               kasutajate osalemine ja isikustatud lähenemine, et rahuldada üksikisikute väga erinevaid vajadusi;

               —

               järelevalve ja tulemuslikkuse hindamine ning väärtuslike kogemuste vahetamine.

         5.   Tagada sotsiaalkaitsekorraldusega asjakohased vahendid ja hüvitised, kasutada struktuurifondide, eelkõige Euroopa Sotsiaalfondi õigusnorme ja vahendeid aktiivse kaasamise meetmete toetamiseks.
   Kehtestada üksikasjalik kord kulude rahastamiseks ning hallata ja rakendada seda kooskõlas riiklike õigusaktide ja/või tavadega.
   Tasakaalu saavutamiseks töö stimuleerimise, vaesuse leevendamise ja vastuvõetavate eelarvekulutuste vahel tuleb arvesse võtta majanduslikke ja eelarvelisi piiranguid, riiklikke prioriteete ja riigi rahanduse seisu.
   Tuleb võtta vajalikud meetmed, et tagada kõigi inimeste, sealhulgas kõige vähemkindlustatute teavitamine nende õigustest ja olemasolevast abist ning teha seda vajaduse korral infotehnoloogiliste vahenditega.
   Lihtsustada nii palju kui võimalik vahendite ja olukordade läbivaatamise haldusmenetlusi ja korda.
   Kui see võimalik on, korraldada riiklikele õigusnormidele vastav süsteem kaebuste esitamiseks pädevatele asutustele ja vajaduse korral sõltumatutele kolmandatele osapooltele nagu kohtud, millele asjaomastel isikutel oleks lihtne ligi pääseda.
   6.   Täiustada näitajaid ja teabesüsteeme, et tõhustada ajakohastatud ja võrreldava teabe kogumist ja pakkumist kõigis aktiivse kaasamise valdkondades.
   Tihedas koostöös sotsiaalkaitsekomitee ja tööhõivekomitee vahel ja programmi „PROGRESS” toel jälgida ja hinnata aktiivse kaasamise poliitikat avatud koordinatsiooni meetodi raames.
   Tagada vastavus Lissaboni strateegia üldpoliitikale sotsiaalse ühtekuuluvuse eesmärkide osas.
   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 3. oktoober 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vladimír ŠPIDLA

      (1)  EÜT L 245, 26.8.1992, lk 46.

      (2)  Teatis KOM(2005) 706 – „Töötades koos, töötades paremini: uus raamistik sotsiaalse kaitse ja kaasatuse poliitikavaldkondade avatud kooskõlastamiseks Euroopa Liidus”.

      (3)  Nõukogu 7. juuli 2008. aasta otsus liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; nõukogu dokument 10614/2/082008 (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

      (4)  Teatis KOM(2007) 620 – „Sotsiaalkaitse moderniseerimine parema sotsiaalse õigluse ja suurema majandusliku ühtekuuluvuse nimel: tööturult enim tõrjutud isikute aktiivse kaasamise edendamine” ja KOM(2005) 33 sotsiaalmeetmete kava kohta.

      (5)  Teatis KOM(2006) 44 konsultatsioonide kohta ELi tasandil võetavate meetmete suhtes tööturult enim tõrjutud inimeste aktiivse kaasamise edendamiseks.

      (6)  Teatis KOM(2007) 620 – „Eesistujariigi järeldused Euroopa Ülemkogu 14. detsembri 2007 istungist ja sotsiaalkomitee 3. juuli 2008. aasta põhimõtteline märkus aktiivse kaasamise kohta.” Eelkõige: Nõukogu järeldused, 5. detsember 2007, dok 16139/07; Regioonide Komitee 18. juuni 2008 arvamus aktiivse kaasamise kohta (dok CdR 344/2007); Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee 27.oktoobri 2007 arvamus minimaalsete sotsiaalsete standardite kohta (dok CESE 892/2007).

      (7)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 800/2008, 6. august 2008, EÜ asutamislepingu artiklite 87 ja 88 kohaldamise kohta, millega teatavat liiki abi tunnistatakse ühisturuga kokkusobivaks (üldine grupierandi määrus), ELT L 214, 9.8.2008, lk 3.


title: EFTA järelevalveameti soovitus nr 194/04/KOL,  14. juuli 2004 , asjaomaste toote- ja teenuseturgude kohta elektroonilise side sektoris, mis vajavad eelnevat reguleerimist kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta, mis on esitatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingus

text:
               27.4.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 113/18

         EFTA JÄRELEVALVEAMETI SOOVITUS

   nr 194/04/KOL,
   14. juuli 2004,
   asjaomaste toote- ja teenuseturgude kohta elektroonilise side sektoris, mis vajavad eelnevat reguleerimist kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta, mis on esitatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingus
   EFTA JÄRELEVALVEAMET,
   võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, (1)

   võttes arvesse EFTA riikide vahelist lepingut, millega asutatakse järelevalveamet ja Euroopa Kohus, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b,
   võttes arvesse EMP lepingu XI lisa punktis 5cl viidatud seadust, mida on kohandatud lepinguga selle protokolli 1 alusel ning selle lepingu XI lisa harukondlike kohandustega, (Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta),
       (2) eriti selle artikli 15 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiiviga 2002/21/EÜ (edaspidi raamdirektiiv) kehtestatakse uus seadusandlik raamistik elektroonilise side sektorile, millega püütakse nimetatud sektorit ühtlustada, kaasates kõiki asjaomaseid elektroonilisi sidevõrke ja -teenuseid. Eesmärk on järk-järgult vähendada sektorispetsiifilisi eeskirju, samal ajal kui konkurents turul areneb.

               (2)

               Raamdirektiivi artiklis 15 sätestatakse, et EFTA järelevalveamet (edaspidi järelevalveamet) võtab pärast avalikku konsulteerimist ning konsulteerimist EFTA riikide reguleerivate asutustega vastu soovituse asjaomaste toote- ja teenuseturgude kohta.

               (3)

               Euroopa Komisjon on avaldanud soovituse 2003/311/EÜ asjaomaste toote- ja teenuseturgude kohta elektroonilise side sektoris, mille suhtes kohaldatakse eelnevat reguleerimist vastavalt direktiivile 2002/21/EÜ. (3)

               (4)

               Et tagada EMP õiguse ühtlane kohaldamine Euroopa Majanduspiirkonnas, kooskõlastab järelevalveamet käesolevat soovitust nii suures ulatuses kui võimalik asjaomase komisjoni soovitusega.

               (5)

               Käesoleva soovituse eesmärk on kindlaks teha need toote- ja teenuseturud, mille puhul eelnev reguleerimine on õigustatud. Samas peab käesolev esimene soovitus olema kooskõlas üleminekuga 1998. aasta reguleerivalt raamistikult uuele reguleerivale raamistikule. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2002/19/EÜ elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta, (4) edaspidi juurdepääsu käsitlev direktiiv, ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul, (5) edaspidi universaalteenuse direktiiv, on juba määratletud teatavad turupiirkonnad, mida riikide reguleerivad asutused peavad analüüsima lisaks käesolevas soovituses loetletud turgudele. Kooskõlas raamdirektiiviga peavad riigi reguleerivad asutused oma piirkonnas määratlema asjaomased geograafilised turud.

               (6)

               1998. aasta reguleeriva raamistiku alusel kohaldatakse mitmete telekommunikatsioonisektori piirkondade suhtes eelnevat reguleerimist. Neid piirkondi on kirjeldatud kohaldatavates direktiivides, kuid nende puhul ei ole alati tegemist “turgudega” EMP konkurentsiõiguse ja tava tähenduses. Raamdirektiivi I lisas esitatakse niisuguste turupiirkondade loetelu, mis tuleb lisada soovituse algversiooni.

               (7)

               Nagu raamdirektiivi I lisa pealkirjast näha, tuleb kõik seal loetletud turupiirkonnad lisada soovituse algversiooni, et riigi reguleerivad asutused saaksid üle vaadata olemasolevad kohustused, mis on kehtestatud 1998. aasta reguleeriva raamistiku kohaselt.

               (8)

               Raamdirektiivi artikli 15 lõike 1 kohaselt peab järelevalveamet määratlema turud kooskõlas EMP konkurentsiõiguse põhimõtetega. Seega on järelevalveamet määratlenud asjaomased turud (mis vastavad raamdirektiivi I lisas loetletud turupiirkondadele) kooskõlas EMP konkurentsiõiguse põhimõtetega.

               (9)

               Elektroonilise side sektoris on vähemalt kaks peamist turgu, millega tuleb arvestada: lõppkasutajatele mõeldud teenuste ja toodete turud (jaeturud) ning sisenditurud, mis on vajalikud operaatoritele, et pakkuda lõppkasutajatele teenuseid ja tooteid (hulgiturud). Nende kahe turu siseselt võib eristada edasisi turge sõltuvalt nõudluse ja pakkumise iseloomust.

               (10)

               Turgude määratlemiseks ja kindlakstegemiseks tuleb jaeturgusid iseloomustada teatava ajavahemiku jooksul, arvestades nõudluse ja pakkumise asendatavust. Pärast jaeturgude iseloomustamist ja määratlemist, mis esindavad lõpptarbijate pakkumist ja nõudlust, tuleb kindlaks teha ka asjaomased hulgiturud, mis esindavad nõudlust kolmanda poole toodete järele ja pakkumist, milleks kolmas pool on valmis.

               (11)

               Turgude määratlemine kooskõlas EMP konkurentsiõiguse põhimõtetega tähendab, et raamdirektiivi I lisas kirjeldatud teatavad turupiirkonnad hõlmavad mitut eraldi turgu, arvestades nõudluse iseloomu. See kehtib toodete puhul, mis on mõeldud jaekaubanduse juurdepääsuks üldkasutatavatele telefonivõrkudele määratletud piirkonnas ning määratletud piirkonnas pakutavatele telefoniteenustele. I lisas toodud turupiirkond, mis viitab püsiliinide hulgikaubandusele, on määratletud kui eraldi turud, mis tegelevad lõppsegmentide ja magistraalsegmentide hulgimüügiga nii nõudluse kui pakkumise iseloomu alusel.

               (12)

               Turgude määratlemisel kooskõlas EMP konkurentsiõiguse põhimõtetega tuleb arvestada kolme kriteeriumiga. Esimene on tugevate ja alaliste turutõkete olemasolu, mis oma olemuselt on struktuursed, õiguslikud või reguleerivad. Kuid arvestades elektroonilise side turgude dünaamilist iseloomu ja toimimist, tuleb võimaliku eelneva reguleerimise jaoks edasistes asjaomaste turgude analüüsides arvestada ka tõkete ületamise võimalustega. Seepärast kuuluvad teise kriteeriumi alla ainult need turud, mille struktuur ei võimalda tõhusa konkurentsi saavutamist ettenähtud ajavahemiku jooksul. Selle kriteeriumi kohaldamine hõlmab konkurentsi olukorra uurimist seoses turutõketega. Kolmas kriteerium näitab seda, et ainuüksi EMP konkurentsiõiguse kohaldamine ei ole asjaomaste turutõrgete reguleerimiseks piisav.

               (13)

               Mis puudutab turutõkkeid, siis käesoleva soovituse kohaldamisel on olulised kahte liiki turutõkked: struktuursed tõkked ja õiguslikud ehk reguleerivad tõkked.

               (14)

               Struktuursed turutõkked tulenevad algmaksumusest või nõudluse tingimustest, mis loovad asümmeetrilised tingimused turu valitsejate ja uute turuosaliste vahel või välistavad viimaste turuletuleku. Struktuursete turutõketega on tegemist näiteks siis, kui turgu iseloomustavad mastaabisääst/mitmekülgsussääst ning suured pöördumatud kulud. Täna võib niisuguseid tõkkeid tuvastada kohalike paikkondlike juurdepääsuvõrkude kasutamise ja/või varustamise puhul. Asjaomased struktuursed tõkked võivad esineda ka juhul, kui teenuse pakkumiseks on vaja võrgukomponenti, mis ei ole tehniliselt võimalik või siis on seda võimalik saada vaid niisuguse hinnaga, mis muudab selle konkurentidele majanduslikult kahjulikuks.

               (15)

               Õiguslikud ehk reguleerivad tõkked ei põhine majanduslikel tingimustel, vaid tulenevad õigus-, haldus- või muudest riiklikest meetmetest, millel on otsene mõju operaatorite turuletulekule ja/või nende paigutusele asjaomasel turul. Näiteks võib tuua õiguslikud ehk reguleerivad tõkked, mis välistavad turuletuleku siis, kui alusteenuste pakkumiseks on kehtestatud kindel ettevõtete arv. Järgmisteks õiguslike ehk reguleerivate tõkete näideteks on hinnakontrollid või muud hinnaga seotud meetmed, mida kohaldatakse ettevõtete suhtes, mis mõjutavad mitte ainult turuletulekut vaid ka ettevõtete paigutust turul.

               (16)

               Turuletuleku tõkked võivad muutuda vähem oluliseks uuendustest mõjutatud turgude puhul, mida iseloomustab pidev tehnoloogiaalane areng. Niisuguste turgude puhul tulenevad konkurentsipiirangud uuenduslikest ohtudest, mis kaasnevad võimalike konkurentide turuletulekuga. Sellistel turgudel võib tekkida dünaamiline või pikemaajaline konkurents ettevõtete vahel, kes ei ole tingimata konkurendid olemasoleval “stabiilsel” turul. Käesolevas soovituses ei määratleta turge, mille puhul eeldatakse, et turuletuleku tõkked ei püsi kauem kui teatava ajavahemiku.

               (17)

               Isegi kui turgu iseloomustab oluliste tõkete olemasolu, võivad muud struktuursed asjaolud sellel turul tähendada, et turg saavutab konkurentsivõime teatava ajavahemiku jooksul. See võib esineda turgude puhul, millel on piiratud, kuid piisav arv eri hinnastruktuuridega ettevõtteid, kes suudavad hinnakõikumiste suhtes jääda paindlikuks. Lisaks võib turul esineda ülevõimsust, mis võimaldab konkureerivatel ettevõtetel vastuseks konkurendi hinnatõusule oma toodangu/teenuse mahtusid kiiresti suurendada. Sellistel turgudel võivad turuosad ajas muutuda ja/või hinnad langeda.

               (18)

               Otsus määratleda turgu kui niisugust, mille puhul võib vajalikuks osutuda eelnev reguleerimine, peaks tuginema ka EMP konkurentsiõiguse piisavuse hindamisele niisuguste tõkete vähendamisel, eemaldamisel või tõhusa konkurentsi taastamisel. Uute ja tärkavate turgude suhtes, mille puhul turuvõim võib eksisteerida tänu “esimese käigu tegija” eelistele, ei tuleks põhimõtteliselt eelnevat reguleerimist kasutada.

               (19)

               Käesolevas soovituses määratletud turgude perioodiliste ülevaadete puhul tuleb kasutada kolme kriteeriumi. Neid kriteeriume tuleks kohaldada kumulatiivselt, st ükskõik millisele kriteeriumile mittevastavus tähendab, et edasistes soovitustes ei tule turgu enam määratleda. Seega soovituse järgmistes versioonides sõltub elektroonilise side turu edasine määratlemine turutõkete püsimisest, konkurentsivõime dünaamilise olukorra mõõtmiskriteeriumidest ning EMP konkurentsiõiguse piisavusest (eelnev reguleerimine puudub) püsivate turuprobleemide käsitlemisel. Turgu võib soovitusest eemaldada ka siis, kui leitakse piisavalt tõendeid jätkusuutliku ja tõhusa konkurentsi kohta asjaomasel turul Euroopa Majanduspiirkonna ulatuses, eeldusel, et määrusega kehtestatud kohustuste kõrvaldamine ei vähenda konkurentsi sellel turul.

               (20)

               Käesoleva soovituse lisas näidatakse, kuidas iga soovituses toodud turg on seotud raamdirektiivi I lisas toodud turupiirkondadega. Riigi reguleerivad asutused peaksid eelmise reguleeriva raamistiku alusel kehtestatud olemasolevad kohustused läbi vaatama ja kindlaks tegema, kas neid kohustusi tuleks säilitada, muuta või kehtetuks tunnistada, ja käesolevas soovituses määratletud turgude alusel analüüsima selleks, et kehtestada nõue, mille alusel turu määratlus eelneva reguleerimise kohaldamiseks peab põhinema EMP konkurentsiõiguse põhimõtetel. Kuni riigi reguleerivate asutuste esimese uue reguleeriva raamistiku kohaselt tehtava turuanalüüsini kehtivad olemasolevad kohustused.

               (21)

               Turgude määratlemine käesolevas soovituses ei kahjusta turge, mida võib erijuhtudel määratleda ka EMP konkurentsiõiguse alusel.

               (22)

               Võrgutopoloogiate ja tehnoloogiate kasutamine kogu Euroopa Majanduspiirkonnas tähendab, et teatud juhtudel peavad riigi reguleerivad asutused kindlaks määrama soovituses määratletud turgude vahelised täpsed piirid või turgude sisesed põhiosad, samal ajal arvesse võttes EMP konkurentsiõiguse põhimõtteid. Riigi reguleerivad asutused võivad määratleda soovituses toodust erinevaid turge eeldusel, et nende tegevus on kooskõlas raamdirektiivi artikliga 7. Kuna turu eelnev reguleerimine võib mõjutada kaubandust EMP lepingu osapoolte vahel nagu seda on kirjeldatud raamdirektiivi põhjenduses 38, leiab järelevalveamet, et soovituses esitatud turgudest erinevate määratletud turgude suhtes kohaldatakse tõenäoliselt raamdirektiivi artikliga 7 kehtestatud korda. Kui EMP lepingu osapoolte vahelist kaubandust mõjutavat turgu ei teavitata, võib see tuua kaasa menetluse algatamise rikkumise suhtes. Igasugune riigi reguleerivate asutuste poolt määratletud turg peab põhinema EMP konkurentsi põhimõtetel, mis on välja töötatud EFTA järelevalveameti teatises asjaomase turu määratlemise kohta EMP konkurentsiõiguse kohaldamiseks, (6) ning peab olema kooskõlas järelevalveameti suunistega turuanalüüsi ja olulise turuvõimu hindamiseks ning vastama ülal sätestatud kolmele kriteeriumile. Kui riigi reguleeriv asutus leiab, et nõudluse ja pakkumise mudel õigustab käesolevas soovituses loetletud alternatiivse turu määratlemist, peab asutus järgima raamdirektiivi artiklites 6 ja 7 sätestatud asjaomast korda.

               (23)

               Asjaolu, et käesolevas soovituses määratletakse need toote- ja teenuseturud, mille puhul eelnev reguleerimine on õigustatud, ei tähenda, et see määrus on alati õigustatud või et nende turgude suhtes kohaldatakse asjaomastes direktiivides sätestatud reguleerivaid kohustusi. Reguleerimine pole õigustatud juhul, kui nendel turgudel on tõhus konkurents. Reguleerivad kohustused peavad olema asjakohased ning põhinema määratletud probleemi olemusel, ning peavad olema proportsionaalsed ning õigustatud raamdirektiivis sätestatud eesmärkide osas, eelkõige võimalikult palju suurendama tarbijate kasu, vältima konkurentsi moonutamist ja piiramist, julgustama infrastruktuuri investeeringuid ning edendama innovatsiooni ning julgustama raadiosageduste ja numeratsiooniressursside tõhusat kasutamist ja haldamist.

               (24)

               Käesoleva soovituse suhtes on konsulteeritud avalikkusega, riigi reguleerivate asutuste ning riigi konkurentsiametitega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Asjaomaste turgude määratlemisel kooskõlas EMP lepingu XI lisa punktis 5cl viidatud seaduse artikli 15 lõikega 3, mida on kohandatud lepinguga selle protokolli 1 alusel ning selle lepingu XI lisa harukondlike kohandustega, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta, soovitatakse riigi reguleerivatel asutustel analüüsida lisas määratletud toote- ja teenuseturgusid.

               2.

               Käesolev soovitus on adresseeritud EFTA riikidele.

      Brüssel, 14. juuli 2004

            EFTA järelevalveameti nimel

         Hannes HAFSTEIN

            president

      (1)  Edaspidi EMP leping.

      (2)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.

      (3)  ELT L 114, 8.5.2003, lk 45.

      (4)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 7, nagu on viidatud EMP lepingu XI lisa punktis 5cj ja kohandatud lepingu jaoks selle protokolliga nr 1 ning selle lepingu XI lisa harukondlike kohandustega.

      (5)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51, nagu on viidatud EMP lepingu XI lisa punktis 5cm ja kohandatud lepingu jaoks selle protokolliga nr 1 ning selle lepingu XI lisa harukondlike kohandustega.

      (6)  EÜT L 200, 16.7.1998, lk 48 ning EÜT nr 28, 16.7.1998 EMP lisa lk 3.

      LISA
      Jaemüük

                  1.

                  Juurdepääs määratletud piirkonna üldkasutatavale telefonivõrgule, mis on mõeldud kodutarbijatele.

                  2.

                  Juurdepääs määratletud piirkonna üldkasutatavale telefonivõrgule, mis on mõeldud ühiskondlikele tarbijatele.

                  3.

                  Määratletud piirkonnas kodutarbijatele pakutavad üldkasutatavad kohalikud/või riigisisesed telefoniteenused.

                  4.

                  Määratletud piirkonnas kodutarbijatele pakutavad üldkasutatavad rahvusvahelised telefoniteenused.

                  5.

                  Määratletud piirkonnas ühiskondlikele tarbijatele pakutavad üldkasutatavad kohalikud/või riigisisesed telefoniteenused.

                  6.

                  Määratletud piirkonnas ühiskondlikele tarbijatele pakutavad üldkasutatavad rahvusvahelised telefoniteenused.
                  Need kuus turgu on määratletud universaalteenuse direktiivi artikli 17 kohaselt tehtavaks analüüsiks.
                  Punktides 1 kuni 6 nimetatud turud on vastavuses raamdirektiivi I lisa punkti 1 “määratletud piirkonnas ühenduse pakkumise ja üldkasutatava telefonivõrgu kasutamisega”. Sellele ühisele turule viidatakse ka universaalteenuse direktiivi artiklis 19 (iga kõne puhul eraldi operaatorkoodi või operaatorkoodi võimalik kohaldamine).

                  7.

                  Püsiliinide miinimumkogum (miinimumkogum sisaldab kindlaid püsiliinide liike kiirusega kuni 2 Mbit/s (kaasa arvatud) vastavalt universaalteenuse direktiivi artiklile 18 ja VII lisale).
                  Sellele turule on viidatud raamdirektiivi I lisa punktis 1 universaalteenuse direktiivi artikli 16 kohta (püsiliinide pakkumine lõppkasutajatele).
                  Universaalteenuse direktiivi artikli 18 kohaselt tuleb läbi viia turuanalüüs, mis hõlmab regulatiivseid kontrolle püsiliinide miinimumkogumi kohaldamise osas.

            Hulgimüük

                  8.

                  Määratletud piirkonnas kõnede algatamine üldkasutatavas telefonivõrgus. Käesolevas soovituses vaadeldakse kõnede algatamist koos kohalike kõnede edastamisega ning seda on määratletud lähtudes kõnede transiidi turgudest ning kõnede ühendamisest paiktelefonivõrgus.
                  See turg on vastavuses raamdirektiivi I lisa punktis 2 kirjeldatud turuga ja direktiiviga 97/33/EÜ (kõnede algatamine paiktelefonivõrgus).

                  9.

                  Määratletud piirkonnas kõnede ühendamine individuaalses telefonivõrgus.
                  Käesolevas soovituses vaadeldakse kõnede algatamist koos kohalike kõnede edastamisega ning seda on määratletud lähtudes kõnede algatamisest ja kõnede transiidist määratletud piirkonna üldkasutatavas telefonivõrgus.
                  See turg vastab raamdirektiivi I lisa punktis 2 kirjeldatud turule ning direktiivile 97/33/EÜ (kõnede ühendamine paiktelefonivõrgus).

                  10.

                  Transiitteenused paiktelefonivõrgus.
                  Käesolevas soovituses on transiitteenused määratletud lähtudes kõnede algatamisest ning kõnede ühendamisest määratletud piirkonna üldkasutatavas telefonivõrgus.
                  See turg vastab raamdirektiivi I lisa punktis 2 kirjeldatud turule ja direktiivile 97/33/EÜ (transiitteenused paiktelefonivõrgus).

                  11.

                  Vasest kliendiliinide ja alamliinide eraldatud juurdepääsu (sh jagatud juurdepääsu) hulgimüük, et pakkuda lairibavõrgu- ja kõneteenused.
                  See turg vastab raamdirektiivi I lisa punktis 2 kirjeldatud turule ja direktiividele 97/33/EÜ ning 98/10/EÜ (juurdepääs paiktelefonivõrgule, sealhulgas eraldatud kliendiliinijuurdepääs) ning raamdirektiivi I lisa punktis 3 viidatud turule ning määrusele (EÜ) nr 2887/2000.

                  12.

                  Lairibavõrgule juurdepääsu hulgimüük.
                  See turg katab “bitikiiruse” juurdepääsu, mis võimaldab lairiba andmete mõlemasuunalist edastamist. Lisaks sisaldab see muud juurdepääsu hulgimüüki, mida infrastruktuurid pakuvad bitikiiruse juurdepääsuga võrdväärse teenuse osutamisel. See sisaldab raamdirektiivi I lisa punktis 2 viidatud “juurdepääsu võrkudele ja eritingimustel juurdepääsu võrkudele”, kuid ei hõlma punktides 11 ja 18 viidatud turgusid.

                  13.

                  Püsiliinide lõppesegmentide hulgimüük.

                  14.

                  Püsiliinide magistraalsegmentide hulgimüük.
                  Punktides 13 ja 14 nimetatud hulgimüügiturud vastavad nendele turgudele, millele on viidatud raamdirektiivi I lisa punktis 2 vastavalt direktiivile 97/33/EÜ ja direktiivile 98/10/EÜ (püsiliinide vastastikune sidumine) ning turgudele, millele on viidatud raamdirektiivi I lisa punktis 2 vastavalt direktiivile 92/44/EMÜ (püsiliini edastusmahu hulgimüük teistele elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste pakkujatele).

                  15.

                  Juurdepääs ja kõnede algatamine üldkasutatavas mobiiltelefonivõrgus, millele on (eraldi) viidatud raamdirektiivi I lisa punktis 2 vastavalt direktiividele 97/33/EÜ ja 98/10/EÜ.

                  16.

                  Kõne ühendamine individuaalses mobiilivõrgus.
                  See turg vastab raamdirektiivi I lisa punktis 2 kirjeldatud turule vastavalt direktiivile 97/33/EÜ (kõnede ühendamine üldkasutatavas mobiiltelefonivõrgus).

                  17.

                  Üldkasutatavate mobiiltelefonivõrkude rahvusvahelise roaming-teenuste siseriiklikud hulgiturud.
                  See turg on vastavuses raamdirektiivi I lisa punktis 4 esitatud turu määratlusega.

                  18.

                  Ringhäälingu ülekande teenused, et tuua ringhäälingu sisu lõppkasutajateni.

            Märkus
      Kooskõlas juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 6 punktiga 3 on riigi reguleerivatel asutustel valikuvabadus lähtudes turuanalüüsist “digitaaltelevisiooniteenustele ja raadioringhäälinguteenustele tingimusjuurdepääsusüsteemide kohta”. Juurdepääsu käsitleva direktiivi artikli 6 punktis 3 sätestatakse, et EFTA riigid võivad lubada oma riigi reguleerivatel asutustel turu üle vaadata digitaaltelevisiooniteenuste tingimusjuurdepääsusüsteemide ja raadioringhäälinguteenuste osas, sõltumata ülekandevahenditest.


				|

		52013PC0382

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega teatatakse Belgiale, et ta peab võtma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel vajalikuks peetavaid puudujääki vähendavaid meetmeid /* COM/2013/0382 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega teatatakse Belgiale, et ta peab võtma
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel vajalikuks peetavaid puudujääki
vähendavaid meetmeid
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 9,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori
ülemäärasest eelarvepuudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakti
eesmärk on tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku
majanduskasvu tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas[1] 2. detsembril 2009 kooskõlas
ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et Belgial on ülemäärane
eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126
lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[2] artiklile 3 soovituse
kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2012. aastaks. Et viia
valitsemissektori eelarvepuudujääk usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil alla
kontrollväärtuse 3 % SKPst soovitati Belgia ametiasutustel teha järgmist: a)
rakendada 2010. aastal 2010. aasta eelarveprojekti kohaselt puudujääki
vähendavaid meetmeid ning tõhustada eelarve kavandatud konsolideerimist 2011.
ja 2012. aastal; b) konsolideerida ajavahemikul 2010−2012 eelarvet aastas
keskmiselt ¾ % SKPst, mille tulemusena peaks ka valitsemissektori koguvõla
suhe hakkama taas vähenema, nii et rahuldava kiirusega lähenetakse
kontrollväärtuse tasemele ja saavutatakse piisav esmane ülejääk; c) määrata kindlaks
meetmed, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2012.
aastaks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendada
puudujäägi vähendamist, kui majandus- või eelarvetingimused osutuvad paremaks,
kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames soovituste andmise ajal
eeldati ning d) tugevdada eelarve-eesmärkide järgimise tagamiseks
seiremehhanisme. Oma soovitustes kehtestas nõukogu kooskõlas määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 3 lõikega 4 tõhusate meetmete võtmise tähtajaks 2. juuni 2010.
(4)       ELi toimimise lepingu artikli
126 lõike 8 kohaselt otsustas nõukogu [21. juunil 2013], et Belgia ei ole
võtnud nõukogu 2009. aasta detsembris antud soovituses sätestatud tähtajaks
kõnealusest soovitusest lähtuvaid tõhusaid meetmeid.
(5)       Vastavalt määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 10 lõikele 3 teeb nõukogu juhul, kui määrusele (EÜ) nr 479/2009
vastavad tegelikud andmed osutavad, et osalev liikmesriik ei ole ülemäärast
eelarvepuudujääki artikli 126 lõike 7 kohaselt antud soovituses määratletud
tähtajaks korrigeerinud, viivitamata otsuse vastavalt artikli 126 lõikele 9, st
teatab liikmesriigile, et tal tuleb ettenähtud tähtajaks võtta
eelarvepuudujäägi vähendamiseks meetmeid, mida nõukogu peab olukorra
parandamiseks vajalikuks.
(6)       Komisjoni talituste 2013. aasta
kevadprognoosi järgi jääb SKP reaalkasv 2013. aastal tagasihoidlikuks ning
jätkub sisenõudluse 2012. aastal alguse saanud vähenemine. Majapidamiste
tarbimine tõenäoliselt stagneerub ja investeeringud vähenevad, kuna puudub
usaldus majanduse suhtes tervikuna, ehitussektor on languses, laenutingimused
karmistuvad ning tööstust iseloomustab ulatuslik kasutamata tootmisvõimsus. Nii
eratarbimise kui ka investeeringute kasvu kiirenemist prognoositakse alles
alates 2014. aastast, kui reaalne SKP peaks peamiselt sisenõudluse toel kasvama
1,2 %. Eeldatakse, et suurema sisenõudluse taustal jõuab impordi kasv
ekspordi kasvule järele. See piiraks 2014. aastal netoekspordist saadavat
täiendavat tulu, vastupidiselt 2013. aastale, mil prognooside kohaselt just netovälisnõudluse
positiivne kasv ei lase SKP-l väheneda.
(7)       Komisjoni talituste 2013.
aasta kevadprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2013.
aastal vähenema 2,9 %-ni SKPst. 2013. aasta esialgses eelarves võeti
nominaalse puudujäägi eesmärgiks 2,15 % SKPst. Pärast eelarveprojekti
koostamist on aga eelarve aluseks olnud ametlikku kasvuprognoosi (+0,7 %,
mis on kooskõlas komisjoni talituste 2012. aasta sügisprognoosiga) oluliselt
allapoole korrigeeritud, 2013. aasta stabiilsusprogrammis 0,2 %-ni ja
kevadprognoosis 0,0 %-ni. Seepärast loobus valitsus nominaalse puudujäägi
eesmärgist ning asendas selle kohustusega parandada struktuurset
eelarvepositsiooni 1,0 % võrra SKPst. 2013. aasta märtsis võttis valitsus
täiendavaid meetmeid mahus 0,2 % SKPst lisaks 2013. aasta esialgses
eelarves võetud meetmetele (ligikaudu 0,75 % SKPst), mida on võetud
arvesse komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosis. Kevadprognoosis
oodatakse 2013. aastal struktuurset paranemist ¾ % SKPst, millest ¼ protsendipunkti
tuleneb madalamatest intressikuludest.
(8)       Kui poliitikat ei muudeta,
peaks komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt eelarvepuudujääk
2014. aastal uuesti ületama kontrollväärtuse, suurenedes 3,1 %-ni SKPst,
kuigi prognoositav majanduskasv on potentsiaalsest kasvumäärast kõrgem.
Puudujäägi suurenemise taga on sotsiaalsete siirete autonoomne kasvusuundumus
ning asjaolu, et 2013. aasta eelarve sisaldas ligikaudu 0,4 % ulatuses
SKPst ühekordset ja ajutist tulu, nagu maksuamnestia, telekommunikatsioonilitsentside
müük ja erakordselt suured dividendid Belgia keskpangalt.
(9)       Valitsemissektori võlg kasvas
84 %-lt SKPst 2007. aastal pea 100 %-ni SKPst 2012. aastal. Umbes 6,5
protsendipunkti kõnealusest kasvust on tingitud puudujäägi ja SKP arengust ning
ligikaudu 9 protsendipunkti välistest teguritest, peamiselt kapitalisüstide
kaudu finantssektori päästmiseks tehtud toimingutest. Komisjoni talituste 2013.
aasta kevadprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori võlg 2014. aastal ületama
102 % SKPst. Belgia valitsus kavatseb müüa finantsvara, et hoida võlga
2013. aastal alla 100 % SKPst. Seepärast teatas Belgia valitsus hiljuti
Royal Park Investment’i (eriotstarbeline vahend, mis loodi seoses Fortise
päästeoperatsiooniga) müügist, mis vähendaks võlataset 0,2 % võrra SKPst.
(10)     Euroopa Komisjoni 2012. aasta
eelarve jätkusuutlikkuse aruanne näitab, et lühikeses perspektiivis eelarve
pingestumine Belgiat ei ohusta. Keskmises ja pikas perspektiivis on eelarve
jätkusuutlikkust ohustavad riskid aga kõrged. Elanikkonna vananemise
pikaajaline mõju eelarvele on Belgias ELi keskmisest tunduvalt suurem −
peamiselt seetõttu, et järgmistel aastakümnetel kasvab kiiresti pensionikulude
osakaal SKPs. Ehkki 2011. aasta detsembris toimunud pensionireform oli suur samm
edasi, on riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse täielikuks taastamiseks
ilmselt siiski vaja täiendavaid meetmeid.
(11)     Praegu prognoositakse, et
2013. aasta esialgses eelarves võetud meetmed ning 2013. aasta märtsi
eelarvekontrolli meetmed vähendavad puudujääki 2013. aastal tasemele alla
3 % SKPst. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi järgi on aga
aluslepingu kohase kontrollväärtuse ületamise oht suur. Pealegi ei ole
puudujäägi korrigeerimine praegu veel jätkusuutlik.
(12)     Arvestades, et majanduse ja
eelarve areng on väga ebakindel, tuleks korrigeerimise lõpuaastaks soovitatav
eelarve-eesmärk kehtestada tasemel, mis jääb selgelt alla kontrollväärtuse, et
tagada eelarvepuudujäägi tõhus ja kestva mõjuga korrigeerimine nõutud
tähtajaks.
(13)     Seetõttu tuleks 2013. aasta
puudujääki veelgi vähendada, 2,7 %-ni SKPst, mis on kooskõlas 2013. aasta
struktuurse paranemise eesmärgiga 1 % ulatuses SKPst. Selle saavutamiseks
peetakse vajalikuks täiendavaid meetmeid, mille hinnanguline mõju oleks ¼ %
SKPst, pidades silmas ka võimalikke negatiivseid teise ringi mõjusid.
(14)     Belgia kohustus oma
stabiilsusprogrammis jõudma struktuurselt tasakaalus eelarveni 2015. aastal
ning 2016. aastal saavutama oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi −
struktuurse ülejäägi 0,75 % SKPst. Seejärel võtsid Belgia ametiasutused
komisjonile 28. mail 2013 saadetud kirjas kohustuse seada 2014. aastal eelarve
konsolideerimise eesmärgiks ¾ % SKPst. See on asjakohane ka kõrget
võlataset arvestades ning on kooskõlas võla vähendamise eesmärgiga. Seejärel
peaks Belgia jätkuma piisava kiirusega liikumist keskpika perioodi eesmärgi (sh
kulueesmärgi) ning võla vähendamise eesmärgi saavutamise suunas.
(15)     Lisaks peaks Belgia tugevdama
pensioni- ja sotsiaalkindlustussüsteemide pikaajalist jätkusuutlikkust. Selleks
on vaja täiendavaid meetmeid, et vähendada lõhet tegeliku ja ametliku
pensioniea vahel; ametliku pensioniea sidumine keskmise eeldatava eluea
arenguga aitaks tagada pensionisüsteemi pikaajalise jätkusuutlikkuse.
(16)     Peale selle peaks Belgia võtma
vastu selge kooskõlastamiskorra, millega tagataks, et eelarve-eesmärgid on
keskpikal kavandamisperioodil nii riigi kui ka madalamatel tasanditel siduvad,
kehtestades sealhulgas viivitamata sellise valitsemissektori eelarve
tasakaalu/ülejäägi nõude, mis vastaks majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise
ja juhtimise lepingu sätetele.
(17)     Samuti on eelarve
konsolideerimise strateegia edu tagamiseks oluline toetada konsolideerimist
ulatuslike struktuurireformidega kooskõlas nõukogu poolt Belgiale Euroopa
poolaasta raames antud soovitustega ning eelkõige makromajandusliku
tasakaalustamatuse menetlusega seotud soovitustega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
1.           Belgia kõrvaldab praeguse
ülemäärase eelarvepuudujäägi 2013. aastaks.
2.           Belgia vähendab valitsemissektori eelarve puudujääki 2013. aastal
2,7 %ni SKPst. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosist lähtudes
on selline nominaalne paranemine kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni
paranemisega 2013. aastal 1 % võrra SKPst.
3.           Belgia võtab vastu ja
rakendab täielikult kõiki 2013. aasta eelarves sisalduvaid
konsolideerimismeetmeid ning täiendavaid struktuurseid meetmeid, et saavutada
2013. aastaks soovitatud struktuurne paranemine.
4.           Belgia on valmis võtma vastu
täiendavaid meetmeid juhul, kui eelarvekavadega seotud riskid realiseeruvad.
Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama valitsemissektori struktuurse
eelarvepositsiooni püsiva paranemise majanduskasvu soodustaval viisil.
Artikkel 2
1.           Belgia esitab komisjonile hiljemalt
21. septembriks 2013 aruande käesoleva otsuse kohaselt võetud meetmete kohta.
Komisjon hindab aruannet eesmärgiga anda hinnang ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamisel tehtud edusammudele.
2.           Belgia esitab komisjonile
edaspidi kvartaliaruandeid, milles analüüsitakse käesoleva otsuse täitmisel
tehtud edusamme.
3.           Belgia esitab 31. detsembriks
2013 aruande selle kohta, kuidas kavatsetakse rakendada esimest Euroopa
poolaasta raames antud soovitust seoses selge kooskõlastamiskorra
vastuvõtmisega, millega tagataks, et eelarve-eesmärgid on keskpikal
kavandamisperioodil nii riigi kui ka madalamatel tasanditel siduvad.
4.           Belgia esitab 2014. aastaks
ette nähtud struktuursed meetmed, mis tagavad ülemäärase eelarvepuudujäägi
jätkusuutliku korrigeerimise ning piisavad edusammud liikumisel keskpika
perioodi eesmärgi saavutamise suunas.
Artikkel 3
Käesolev otsus
on adresseeritud Belgia Kuningriigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Kõik Belgia ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad veebisaidil:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/belgium_en.htm
[2]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.