title: Komisjoni soovitus (EL) 2020/648, 13. mai 2020, vautšerite kohta, mida pakutakse reisijatele tühistatud pakettreiside ja transporditeenuste hüvitamise alternatiivina COVID-19 pandeemia kontekstis

text:
               14.5.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 151/10

      KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2020/648,
      13. mai 2020,
      vautšerite kohta, mida pakutakse reisijatele tühistatud pakettreiside ja transporditeenuste hüvitamise alternatiivina COVID-19 pandeemia kontekstis
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  30. jaanuaril 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon COVID-19 puhangu rahvusvahelise tähtsusega rahvatervisealaseks hädaolukorraks ja 11. märtsil 2020 pandeemiaks (1). Sellest tulenev tõsine mõju rahvusvahelisele ja riigisisesele reisimisele nii äri- kui ka vaba aja veetmise eesmärgil on olnud Euroopas ja mujal maailmas ulatuslikult tuntav alates 1. märtsist 2020.

                  (2)

                  COVID-19 pandeemia on toonud kaasa riiklikul tasandil kehtestatud reisikeelud, samuti hoiatused või piirangud piiridel. See on viinud arvukate tühistamisteni ja jätnud paljud kodanikud ilma võimalusest reisida. Praegused enneolematud ülemaailmsed reisipiirangud (2) on reisimise Euroopas ja paljudes kohtades mujal maailmas praktiliselt peatanud. See avaldab tõsist mõju vedajatele, pakettreiside korraldajatele (edaspidi „korraldajad“) ja pakettreiside raames muude turismiteenuste osutajatele.

                  (3)

                  Samal ajal on kriisi majanduslikud tagajärjed mõjutanud paljusid reisijaid ning nende sissetulek on vähenenud majandustegevuse piiramise tõttu, mis mõjutab nii tööandjate kui ka töötajate väljavaateid (3).

                  (4)

                  Liidu reisi- ja turismisektor on teatanud broneeringute 60–90 % vähenemisest võrreldes eelmise aasta sama perioodiga. Tühistatud reiside tõttu reisijatelt saadud tagasimaksetaotlused ületavad uute broneeringute arvu märkimisväärselt. Euroopa Reisibüroode ja Reisikorraldajate Liidu (ECTAA) esialgsete hinnangute kohaselt võib COVID-19 pandeemia põhjustada 2020. aasta esimeses kvartalis kahju 30 miljardit eurot (miinus 60 %) ja teises kvartalis 46 miljardit eurot (miinus 90 %) võrreldes eelmiste aastate põhjal prognoositud käibega.

                  (5)

                  Kõikide transpordiliikide vedajad seisavad silmitsi oma äritegevuse järsu vähenemise ja tegevuse peaaegu täieliku seisakuga. Selle tulemusena väheneb COVID-19 pandeemia tõttu nende rahavoog (4).

                  (6)

                  Tõkestamismeetmete kõrvaldamise tingimused ja kriteeriumid sõltuvad suurel määral aja jooksul saadavatest andmetest, sealhulgas epidemioloogilistest andmetest. Sellest järeldub, et transporditeenuste ja turismi täielikku taastamist võimaldava liikumispiirangute lõpetamise selge ajakava ei ole veel kättesaadav (5).

                  (7)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EÜ) nr 261/2004, (6) (EÜ) nr 1371/2007, (7) (EL) nr 1177/2010 (8) ja (EL) nr 181/2011 (9) (edaspidi „liidu reisijate õigusi käsitlevad määrused“) on ette nähtud reisijate õigused reisi tühistamise korral. Kui vedaja reisi tühistab, peab ta pakkuma reisijatele võimaluse valida hüvitamise (tagasimaksmise) ja marsruudi muutmise vahel (10). Kuna marsruudi muutmine ei ole praeguses olukorras praktiliselt üldse kohaldatav, on tegelik valik peamiselt erinevate hüvitamisvõimaluste vahel.

                  (8)

                  Pileti kogumaksumus tuleb õhu-, mere- ja siseveetranspordi puhul hüvitada seitsme päeva jooksul pärast reisija taotlust, bussitranspordi puhul 14 päeva jooksul pärast pakkumise esitamist või taotluse saamist ja raudteetranspordi puhul ühe kuu jooksul pärast taotluse saamist. Liidu õigusaktide kohaselt võib hüvitist maksta rahas või vautšerina. Siiski on hüvitamine vautšeri vormis võimalik ainult juhul, kui reisija sellega nõustub (11).

                  (9)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2015/2302 (12) (edaspidi „pakettreiside direktiiv“) on sätestatud, et kui pakettreis tühistatakse „vältimatute ja erakorraliste asjaolude“ tõttu, on reisijatel õigus saada kõik pakettreisi eest tehtud maksed täies ulatuses tagasi põhjendamatu viivituseta ja igal juhul 14 päeva jooksul pärast lepingu lõpetamist. Sellega seoses võib korraldaja pakkuda reisijale hüvitist vautšeri vormis. See võimalus ei jäta reisijaid siiski ilma õigusest raha tagasi saada.

                  (10)

                  Samuti kui tehakse ettepanek muuta pakettreisilepingut (näiteks edasilükkamine) või pakutakse asenduspakettreisi (13) ja kui nende muudatuste või asenduspakettreisi tulemusena võtab reisija vastu madalama kvaliteedi või hinnaga pakettreisi (14) või lõpetab lepingu, (15) võib korraldaja pakkuda ka vautšerit, tingimusel et reisijalt ei võeta õigust raha tagasi saada.

                  (11)

                  Komisjon võttis 18. märtsil 2020 vastu ELi reisijate õigusi käsitlevate määruste tõlgendamise suunised seoses viiruse COVID-19 olukorra muutumisega (16). Komisjon tuletas meelde, et reisijatel on võimalik valida raha tagastamise ja vautšeri vormis hüvitamise vahel.

                  (12)

                  19. märtsil 2020 avaldati komisjoni veebisaidil komisjoni mitteametlikud suunised pakettreiside direktiivi kohaldamise kohta seoses COVID-19-ga, (17) milles kinnitatakse reisija õigust saada täielik tagasimakse, kuid märgitakse ka, et reisijal on võimalik võtta hüvitisena vastu vautšer.

                  (13)

                  COVID-19 pandeemiaga kaasnenud arvukad tühistamised on tekitanud jätkusuutmatu olukorra transpordi- ja reisisektori rahavoogudes ja tuludes. Korraldajate likviidsusprobleeme teravdab veelgi asjaolu, et nad peavad reisijale tagasi maksma pakettreisi täishinna, samas kui nad ise ei saa alati õigeaegselt hüvitist pakettreisi osaks olevate ettemakstud teenuste eest. Selle tulemusena võib koormus jaotuda reisisektoris tegutsevate ettevõtjate vahel ebaõiglaselt.

                  (14)

                  Kui korraldajad või vedajad muutuvad maksejõuetuks, on oht, et paljud reisijad ei saa mingit hüvitist, kuna nende nõuded korraldajate ja vedajate vastu ei ole kaitstud. Sama probleem võib tekkida ka ettevõtjate vahel, kui korraldajad saavad ettemakstud teenuste hüvitisena vautšeri vedajatelt, kes muutuvad hiljem maksejõuetuks.

                  (15)

                  Kui vautšerid muudetaks rahalise hüvitamise alternatiivina atraktiivsemaks, aktsepteeriksid reisijad neid meelsamini. See aitaks leevendada vedajate ja korraldajate likviidsusprobleeme ning võib lõppkokkuvõttes tagada reisijate huvide parema kaitse.

                  (16)

                  Selleks peaks vautšerite puhul kehtima kaitse juhuks, kui vedaja või korraldaja muutub maksejõuetuks. Nimetatud kaitse võiks luua era- või avalik sektor ning see peaks olema piisavalt tõhus ja kindel. See peaks hõlmama vähemalt neid vautšereid, millel on käesolevas soovituses kirjeldatud omadused.

                  (17)

                  Need omadused peaksid eelkõige olema seotud minimaalse kehtivusajaga, ajavahemikuga, mille möödumisel on reisijatel õigus saada soovi korral hüvitist minimaalsest pikema kehtivusajaga vautšerite puhul, ning lunastamata vautšerite hüvitamise tingimustega. Samuti peaksid need omadused hõlmama selliste teenuste valikut, mille jaoks vautšerit saab kasutada, vautšeri kasutamise aega ja selle ülekantavust. Vautšerite atraktiivsuse suurendamiseks võib kaaluda täiendavate omaduste lisamist.

                  (18)

                  Vautšeri väljastamine paralleelselt krediitkaardisüsteemide raames toimuva tagasimaksmisega võib lõpuks kaasa tuua topelthüvitamise. Seega, kui reisija valib vautšeri, peaks vedaja edastama selle teabe korraldajale, reisibüroole või muule vahendajale.

                  (19)

                  Liikmesriigid võivad kaaluda reisi- ja transpordisektori ettevõtjate toetamise kavade vastuvõtmist kooskõlas liidu riigiabi eeskirjadega, et muuta vautšerid reisijatele atraktiivseks. Näiteks võiksid nad luua vautšerite jaoks spetsiaalsed tagatisskeemid, mis põhinevad otseselt aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktil b. Lisaks võiksid liikmesriigid toetada reisi- ja transpordisektori ettevõtjaid, andes vähese tähtsusega abi kooskõlas komisjoni määrusega (EL) nr 1407/2013 (18).

                  (20)

                  Liikmesriigid, kes toetavad reisi- ja transpordisektori ettevõtjaid, et tagada COVID-19 pandeemiast tulenevate hüvitamisnõuete rahuldamine, peaksid tagama, et selliseid skeeme kohaldatakse kõigi reisijate suhtes, kes on hõlmatud pakettreiside direktiiviga või reisijate õigusi käsitlevate asjakohaste liidu määrustega, olenemata nende teenuseosutajast.

                  (21)

                  Seoses reisi- ja transpordisektori ettevõtjate võimalike täiendavate likviidsusvajadustega võttis komisjon 19. märtsil 2020 vastu riigiabi meetmete ajutise raamistiku majanduse toetamiseks praeguses COVID-19 kriisis, (19) tuginedes aluslepingu artikli 107 lõike 3 punktile b, et kõrvaldada tõsine häire liikmesriikide majanduses. Ajutist raamistikku muudeti nii 3. aprillil (20) kui ka 8. mail 2020, (21) et see hõlmaks täiendavaid abimeetmeid.

                  (22)

                  Ajutist raamistikku kohaldatakse põhimõtteliselt kõigi sektorite ja ettevõtjate suhtes, sealhulgas transpordi- ja reisiettevõtjate suhtes, ning selles tunnistatakse, et transpordi- ja reisisektor on üks kõige enam mõjutatud sektoreid. Raamistiku eesmärk on leevendada ettevõtjate likviidsusnappust, võimaldades näiteks otsetoetusi, maksusoodustusi, riigigarantiisid laenudele ja subsideeritud avaliku sektori laene. Liikmesriigid võivad eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kiireloomuliste likviidsusvajaduste kiireks rahuldamiseks anda nimiväärtuses kuni 800 000 eurot ettevõtte kohta nullintressiga laene, laenutagatisi, mis katavad 100 % riskist, või omakapitali. Lisaks on ajutises raamistikus ette nähtud võimalused anda garantiide ja intressitoetuste vormis abi selliste likviidsusvajaduste katmiseks, mis ületavad 800 000 eurot ettevõtja kohta, muu hulgas minimaalsete hinnakujundustingimuste alusel. Sellega seoses võivad liikmesriigid otsustada toetada reisi- ja transpordisektori ettevõtjaid, et tagada COVID-19 puhangu põhjustatud hüvitamisnõuete rahuldamine, eesmärgiga tagada reisijate ja tarbijate õiguste kaitse ning reisijate võrdne kohtlemine.

                  (23)

                  Sellega seoses võtab komisjon arvesse liikmesriikide poolt juba vastu võetud otsuseid lennundussektorile abi andmise kohta, et tagada, et samadele abisaajatele antav täiendav abi ei tooks kaasa ülemäärast hüvitamist, pidades silmas vajadust kaitsta võrdseid tingimusi siseturul.

                  (24)

                  Samuti võivad liikmesriigid pärast vedaja või korraldaja pankrotti otsustada katta reisijate esitatud hüvitamisnõuded. Selline hüvitamisnõuete katmine on kasulik ainult reisijatele, mitte ettevõtjatele. Seetõttu ei ole tegemist riigiabiga ja seega võivad liikmesriigid seda rakendada ilma komisjoni eelneva heakskiiduta.

                  (25)

                  Komisjon on valmis liikmesriike selliste meetmete kavandamisel riigiabipoliitika küsimustes abistama ja nõustama.

                  (26)

                  Liikmesriike ja ettevõtjaid tuleks julgustada kaaluma ettevõtjate tegevuse ja likviidsusvajaduste toetamiseks kättesaadavate liidu kavade kasutamist.

                  (27)

                  Selleks et käesoleva soovituse mõju oleks võimalikult suur, tuleks kõiki huvitatud isikuid sellest teavitada ja julgustada neid seda rakendama,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

         REGULEERIMISESE

                  1.

                  Käesolevas soovituses käsitletakse vautšereid, mida vedajad või korraldajad võivad pakkuda reisijatele rahalise hüvitamise alternatiivina ning reisija nõusolekul järgmistel juhtudel:

                              (a)

                              vedaja või korraldaja poolse tühistamise korral, mis on toimunud alates 1. märtsist 2020 COVID-19 pandeemiaga seotud põhjustel, võttes arvesse järgmisi sätteid:

                                          1)

                                          määruse (EÜ) nr 261/2004 artikli 8 lõike 1 punkt a koostoimes artikli 7 lõikega 3;

                                          2)

                                          määruse (EÜ) nr 1371/2007 artikli 16 punkt a koostoimes artikli 17 lõigetega 2 ja 3;

                                          3)

                                          määruse (EL) nr 1177/2010 artikli 19 lõike 1 punkt b;

                                          4)

                                          määruse (EL) nr 181/2011 artikli 18 lõike 1 punkt b;

                                          5)

                                          direktiivi (EL) 2015/2302 artikli 12 lõiked 3 ja 4;

                              (b)

                              lepingu muutmise või lõpetamise korral, mis on toimunud alates 1. märtsist 2020 COVID-19 pandeemiaga seotud põhjustel ning direktiivi (EL) 2015/2302 artikli 11 lõigete 4 ja 5 kontekstis.

         KAITSE MAKSEJÕUETUSE KORRAL

                  2.

                  Selleks et muuta vautšerid atraktiivseks ja usaldusväärseks alternatiiviks rahalisele hüvitamisele, peaks vähemalt punktides 3–12 kirjeldatud omadustega vautšerite puhul kehtima piisavalt tõhus ja kindel kaitse juhuks, kui vedaja või korraldaja muutub maksejõuetuks.

         VAUTŠERITE SOOVITUSLIKUD OMADUSED

                  3.

                  Vautšerite minimaalne kehtivusaeg peaks olema 12 kuud.
                  Võttes arvesse punkti 5, peaksid vedajad ja korraldajad juhul, kui vautšerit ei ole lunastatud, asjaomase vautšeri summa reisijale automaatselt tagasi maksma hiljemalt 14 päeva pärast vautšeri kehtivusaja lõppu. See kehtib ka asjaomase vautšeri järelejäänud summa tagasimaksmise kohta, kui vautšer on varem osaliselt lunastatud.

                  4.

                  Kui vautšeri kehtivusaeg on pikem kui 12 kuud, peaks reisijatel olema õigus taotleda rahas tagasimaksmist hiljemalt 12 kuud pärast asjaomase vautšeri väljastamist. Neil peaks sama õigus olema ka igal ajal pärast seda, kui kohaldatavatest ajapiirangut käsitlevatest õigusnormidest ei tulene teisiti.
                  Vedajad ja korraldajad võiksid kaaluda võimalust muuta vautšer rahas tagastatavaks enne 12 kuu möödumist asjaomase vautšeri väljastamisest, kui reisija seda taotleb.

                  5.

                  Reisijatel peaks olema võimalik kasutada vautšereid maksevahendina kõigi uute broneeringute puhul, mis on tehtud enne vautšeri aegumiskuupäeva, isegi kui makse tehakse või teenus osutatakse pärast seda kuupäeva.

                  6.

                  Reisijatel peaks olema võimalik kasutada vautšereid vedaja või korraldaja pakutavate mis tahes transporditeenuste või pakettreiside eest tasumiseks (22).

                  7.

                  Sõltuvalt kättesaadavusest ja olenemata mis tahes hinnaerinevusest

                              —

                              peaksid vedajad tagama, et vautšerid võimaldavad reisijatel reisida samal marsruudil samadel teenustingimustel, nagu on täpsustatud algses broneeringus;

                              —

                              korraldajad peaksid tagama, et vautšerid võimaldavad reisijatel broneerida pakettreisilepingu sama liiki teenustega või sama kvaliteediga kui lõpetatud pakettreisilepingus.

                  8.

                  Vedajad ja korraldajad peaksid kaaluma võimalust, et vautšereid saaks kasutada ka broneeringute tegemiseks teiste samasse kontserni kuuluvate üksuste juures.

                  9.

                  Kui tühistatud transporditeenus või pakettreis broneeriti reisibüroo või muu vahendaja kaudu, peaksid vedajad ja korraldajad lubama kasutada vautšereid uute broneeringute tegemiseks sama reisibüroo või muu vahendaja kaudu.

                  10.

                  Transporditeenuste vautšerid peaksid olema ilma lisakuludeta ülekantavad teisele reisijale. Ka pakettreiside vautšerid peaksid olema ilma lisakuludeta ülekantavad teisele reisijale, kui pakettreisis sisalduvate teenuste osutajad nõustuvad ilma lisakuludeta ülekandmisega.

                  11.

                  Selleks et muuta vautšerid atraktiivsemaks, võiksid korraldajad ja vedajad kaaluda selliste vautšerite väljastamist, mille väärtus on suurem kui algselt broneeritud pakettreisi või transporditeenuse eest makstud summa, näiteks pakkudes lisasummat või täiendavaid teenuseelemente.

                  12.

                  Vautšeritel peaks olema märgitud nende kehtivusaeg ja täpsustatud kõik nendega kaasnevad õigused. Need tuleks väljastada püsival andmekandjal, (23) näiteks e-posti teel või paberil.

         SIDUSRÜHMADE KOOSTÖÖ

                  13.

                  Kui reisija on broneerinud transporditeenuse reisibüroo või muu vahendaja kaudu või kui transporditeenus oli pakettreisi osa, peaks vedaja juhul, kui reisija valib vautšeri, teavitama sellest reisibürood, vahendajat või korraldajat.

                  14.

                  Transpordi- ja reisisektori väärtusahela eri ettevõtjad peaksid tegema heas usus koostööd ja püüdma COVID-19 pandeemia põhjustatud koormust õiglaselt jagada.

         TOETAVAD MEETMED

         Riigiabi

                  15.

                  Liikmesriigid võivad otsustada, kas võtta kasutusele konkreetsed kavad transpordi- ja reisisektori ettevõtjate toetamiseks, et tagada COVID-19 pandeemia põhjustatud hüvitamisnõuete rahuldamine; samuti võivad nad otsustada, mis liiki meetmeid nad soovivad kehtestada ja millal. Selliste kavade väljatöötamisel peaksid liikmesriigid tagama, et neist saavad kasu kõik reisijad, olenemata nende teenuseosutajast.

                  16.

                  Selleks et piirata negatiivset mõju reisijatele COVID-19 pandeemia ajal, peaksid liikmesriigid aktiivselt kaaluma vautšerite tagatisskeemide loomist, et tagada reisijatele hüvitise maksmine vautšeri väljastaja maksejõuetuse korral.
                  Niivõrd kui sellised tagatisskeemid vähendavad reisijate finantsriski vautšerite vastuvõtmisel ja suurendavad tõenäosust, et nad valivad sellised vautšerid rahalise hüvitamise asemel, parandades seeläbi ettevõtjate likviidsuspositsiooni, annavad meetmed asjaomastele ettevõtjatele eelise likviidsustoetuse näol ja kujutavad endast riigiabi.
                  Sellised meetmed ei kuulu ajutise raamistiku kohaldamisalasse, kuid liikmesriigid võivad neist teatada otse aluslepingu artikli 107 lõike 3 punkti b alusel ja neid tuleb eraldi hinnata. Nimetatud hinnangus peaks komisjon nõustuma, et riigigarantii katab 100 % vautšerite väärtusest, et tagada kõigi reisijate täielik kaitse, võttes abi proportsionaalsuse tagamiseks arvesse ajutise raamistiku punkti 3.2 (24) muid asjakohaseid sätteid.

                  17.

                  Kui reisi- ja transpordisektori ettevõtjad vajavad üldist likviidsustoetust, võivad liikmesriigid otsustada kehtestada ka kavad neile likviidsustoetuse andmiseks. Kui sellist toetust ei anta turutingimustel, võib see hõlmata riigiabi ja sellest tuleks komisjonile teatada.
                  Likviidsustoetuse siseturuga kokkusobivuse alus on ajutine raamistik, mis võimaldab reisi- ja transpordisektori ettevõtjatel muu hulgas saada kõnealust toetust riigigarantiide või subsideeritud laenudena, et katta nende tegelikud likviidsusvajadused nõuetekohaselt põhjendatud ajavahemikel, mis VKEde puhul on 18 kuud ja suurettevõtjate puhul 12 kuud (25).

                  18.

                  Liikmesriigid võivad pärast vedaja või korraldaja pankrotti otsustada katta reisijate esitatud hüvitamisnõuded.
                  Kuivõrd hüvitamine toimub pärast likvideerimisprotsessi ja sellega ei anta likviidsustoetust reisi- või transpordiettevõtjale (kes ei tegele enam majandustegevusega), vaid see toob kasu ainult reisijatele, ei kujuta selline hüvitamine endast riigiabi. Seega võivad liikmesriigid selliseid kavasid rakendada ilma komisjoni eelneva heakskiiduta.

         VKEde toetamine Euroopa Investeerimisfondi raames

                  19.

                  Komisjon soovitab liikmesriikidel julgustada finantsvahendajaid kaaluma COVID-19 toetuse kasutamist COSME laenutagamisvahendi raames, mille algatasid Euroopa Investeerimisfond ja Euroopa Komisjon, ning muude sarnaste Euroopa Investeerimispanga grupi algatatud kavade kasutamist. Nende kavade raames võib kasutada VKEdele / keskmise turukapitalisatsiooniga ettevõtjatele suunatud sihtotstarbelisi likviidsusliine ja käibekapitali, et rahuldada ettevõtjate likviidsusvajadusi, mis tulenevad COVID-19 pandeemiast, sealhulgas selleks, et hüvitada tühistatud piletid.

         Koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus

                  20.

                  Komisjon soovitab liikmesriikidel kaaluda reisi- ja transpordisektori VKEde käibekapitali toetuse kasutamist seoses täiendava paindlikkusega, mida liidu ühtekuuluvuspoliitika raames pakub koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus. Sellega seoses saab VKEde käibekapitali toetust kasutada selleks, et rahuldada ettevõtjate likviidsusvajadusi, mis on tingitud COVID-19 pandeemiast, sealhulgas tühistamistega seotud kulude katmiseks.

         KÄESOLEVA SOOVITUSE RAKENDAMISE EDENDAMINE

                  21.

                  Liidu ja riikide tasandi tarbija- ja reisijaorganisatsioonid peaksid julgustama reisijaid aktsepteerima rahalise hüvitamise asemel vautšereid, millel on käesolevas soovituses kirjeldatud omadused ja millel on maksejõuetusevastane kaitse.

                  22.

                  Liidu ja riikide tasandi äri-, tarbija- ja reisijaorganisatsioonid ning liikmesriikide ametiasutused, sealhulgas nende riiklikud täitevasutused, peaksid aitama käesolevast soovitusest teavitada kõiki asjaomaseid osalisi ja tegema koostööd selle rakendamiseks.

         Brüssel, 13. mai 2020

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Adina VĂLEAN

         (1)  https://www.who.int/emergencies/diseases/novel-coronavirus-2019/events-as-they-happen

         (2)  Maailma Turismiorganisatsiooni (UNWTO) andmetel on 96 % üleilmsetest sihtkohtadest kehtestanud reisipiirangud (vt Maailma Turismiorganisatsioon. COVID-19 related travel restrictions – a global review for tourism (viirusega COVID-19 seotud reisipiirangud – üleilmne turismiülevaade), esimene aruanne 16. aprilli 2020. aasta seisuga).

         (3)  2020. aasta aprillis registreeriti majandususalduse indikaatori suurim kuine langus alates 1985. aastast, st euroalal tasemele 67,0 ja liidus tasemele 65,8. Tööhõiveootuste indikaator langes 2020. aasta aprillis rekordiliselt madalale tasemele (63,7 euroalal ja 63,3 liidus). Vt https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/indicators-statistics/economic-databases/business-and-consumer-surveys/latest-business-and-consumer-surveys_en

         (4)  Näiteks lennuliiklus väheneb eelmise aastaga võrreldes ligikaudu 90 % (allikas: Eurocontrol), pikamaa-reisijateveoteenused raudteel vähenevad 85 %, piirkondlikud reisijateveoteenused raudteel (sealhulgas linnalähised teenused) 80 %, rahvusvahelised reisijateveoteenused raudteel on peaaegu peatatud (allikas: CER); merematkelaevade ja reisilaevade teenused on aprilli keskpaigas eelmise aasta sama ajaga võrreldes vähenenud rohkem kui 90 % (allikas: Euroopa Meresõiduohutuse Amet (EMSA)).

         (5)  Vt 15. aprilli 2020. aasta „Ühtne Euroopa tegevuskava COVID-19 leviku tõkestamiseks võetud meetmete lõpetamise suunas, https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/european-roadmap-lifting-coronavirus-containment-measures_et

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. veebruari 2004. aasta määrus (EÜ) nr 261/2004, millega kehtestatakse ühiseeskirjad reisijatele lennureisist mahajätmise korral ning lendude tühistamise või pikaajalise hilinemise eest antava hüvitise ja abi kohta ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EMÜ) nr 295/91 (ELT L 46, 17.2.2004, lk 1).

         (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2007. aasta määrus (EÜ) nr 1371/2007 rongireisijate õiguste ja kohustuste kohta (ELT L 315, 3.12.2007, lk 14).

         (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrus (EL) nr 1177/2010, mis käsitleb meritsi ja siseveeteedel reisijate õigusi ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 334, 17.12.2010, lk 1).

         (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 181/2011, mis käsitleb bussisõitjate õigusi ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 (ELT L 55, 28.2.2011, lk 1).

         (10)  Määruse (EÜ) nr 261/2004 artikli 7 lõige 3; määruse (EÜ) nr 1371/2007 artikli 16 lõike 1 punkt a; määruse (EL) nr 1177/2010 artikli 18 lõike 1 punkt b; määruse (EL) nr 181/2011 artikli 19 lõike 1 punkt b.

         (11)  Määruse (EÜ) nr 261/2004 artikli 7 lõige 3; määruse (EÜ) nr 1371/2007 artikli 16 lõike 1 punkt a; määruse (EL) nr 1177/2010 artikli 18 lõike 1 punkt b; määruse (EL) nr 181/2011 artikli 19 lõike 1 punkt b.

         (12)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/2302, mis käsitleb pakettreise ja seotud reisikorraldusteenuseid ning millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2006/2004 ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/83/EL ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 90/314/EMÜ (ELT L 326, 11.12.2015, lk 1).

         (13)  Vt pakettreiside direktiivi artikkel 11.

         (14)  Vt pakettreiside direktiivi artikli 11 lõige 4.

         (15)  Vt pakettreiside direktiivi artikli 11 lõige 5.

         (16)  ELT C 89I, 18.3.2020, lk 1.

         (17)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/coronavirus_info_ptd_19.3.2020.pdf, avaldatud komisjoni veebisaidil COVID-19 puhangule reageerimise kohta https://ec.europa.eu/info/live-work-travel-eu/health/coronavirus-response/travel-and-transportation_et

         (18)  Komisjoni 18. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1407/2013, milles käsitletakse Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklite 107 ja 108 kohaldamist vähese tähtsusega abi suhtes (ELT L 352, 24.12.2013, lk 1).

         (19)  Komisjoni teatis „Riigiabi ajutine raamistik majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis“ (ELT C 91I, 20.3.2020, lk 1).

         (20)  Komisjoni teatis „Praeguse COVID-19 puhangu kontekstis majanduse toetamiseks võetud riigiabi meetmete ajutise raamistiku muutmine“ (ELT C 112I, 4.4.2020, lk 1).

         (21)  Komisjoni teatis „Praeguse COVID-19 puhangu kontekstis majanduse toetamiseks võetud riigiabi meetmete ajutise raamistiku muutmine“ (ELT C 164, 13.5.2020, lk 3).

         (22)  Meeldetuletuseks, et igal juhul kehtivad õigused, mille tagamine on muudetud kohustuslikuks määruse (EÜ) nr 1371/2007 artikli 16 punktiga a koostoimes artikli 17 lõikega 2 ja määruse (EL) nr 1177/2010 artikli 18 lõikega 3.

         (23)  „Püsiv andmekandja“ on pakettreiside direktiivi artikli 3 punktis 11 määratletud kui „mis tahes vahend, mis võimaldab reisijal või ettevõtjal säilitada isiklikult talle suunatud teavet nii, et sellele on võimalik hilisemaks kasutamiseks juurde pääseda teabe eesmärgiga vastavuses oleva aja jooksul, ja mis võimaldab säilitatavat teavet muutmata kujul taasesitada“.

         (24)  Ajutise raamistiku punkt 3.2 võimaldab anda laenudele piiratud tähtajaga riigigarantiisid.

         (25)  Ajutise raamistiku punkti 25 alapunkt d ja punkti 27 alapunkt d.


title: Nõukogu soovitus 5. aprill 2022, noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus (EMPs kohaldatav tekst) 2022/C 157/01

text:
               11.4.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 157/1

      NÕUKOGU SOOVITUS
      5. aprill 2022,
      noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus
      (EMPs kohaldatav tekst)
      (2022/C 157/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 165 ja 166,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  1.

                  15. septembril 2021 teatas Euroopa Komisjoni president oma kõnes olukorrast Euroopa Liidus, (1) et Euroopa Komisjon teeb ettepaneku kuulutada 2022. aasta Euroopa noorteaastaks, „et väärtustada meie noori, kes on pidanud nii palju teistele andma“. Muude tegevuste hulgas kavatsetakse Euroopa noorteaastal „aidata noortel paremini mõista ja aktiivselt edendada mitmesuguseid võimalusi, mida neile pakub liidu, riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi avalik poliitika, et toetada nende isiklikku, sotsiaalset, majanduslikku ja kutsealast arengut rohelises, digitaalses ja kaasavas maailmas, püüdes samal ajal kõrvaldada allesjäänud takistused“ (2).

                  2.

                  Nagu on rõhutatud Euroopa Parlamendi resolutsioonis COVID-19 mõju kohta noortele ja spordile (2020/2864(RSP)), (3) on noored praegu aktiivselt seotud solidaarsuspõhiste tegevustega, et hoolitseda COVID-19 pandeemia ajal oma kogukonna vajaduste eest, alates teadlikkuse suurendamise kampaaniate korraldamisest kuni Euroopa solidaarsuskorpuse ja muude vabatahtlike algatuste raames eesliinil tegutsemiseni.

                  3.

                  Vabatahtliku tegevuse kaudu Euroopa solidaarsuskorpuses ja muudes kavades rakendavad noored konkreetselt Euroopa Liidu lepingu preambulit, milles on esile toodud allakirjutanute soov süvendada solidaarsust Euroopa rahvaste vahel, samuti rakendavad nad ELi lepingu artiklit 2, milles on nimetatud solidaarsust ühena liikmesriikide ühistest väärtustest, ning ELi lepingu artiklit 3, milles on mainitud, et liidu eesmärk on edendada rahu, oma väärtusi ja oma rahvaste hüvangut. Humanitaarabialane vabatahtlik tegevus peaks aitama edendada rahu Euroopas ja maailmas ning inimväärikuse ja inimõiguste austamist.

                  4.

                  Euroopa vabatahtlikust teenistusest (1996–2018) ja Euroopa solidaarsuskorpusest on saadud küll kasulikke kogemusi, kuid samas on need näidanud vajadust hõlbustada veelgi eriti vähemate võimalustega noorte osalemist riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses. Sellega seoses palus nõukogu vaadata läbi nõukogu 20. novembri 2008. aasta soovituse noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus (edaspidi „nõukogu 2008. aasta soovitus“), et suurendada Euroopa noorteprogrammide potentsiaali jõuda noorteni ja aidata üles ehitada kogukonda (4). Seda mõtet väljendab eelkõige ELi noortestrateegia töökava (2019–2027) artikkel 4. Ka komisjoni 14. oktoobri 2021. aasta aruandes ELi noortestrateegia rakendamise kohta (5) on osutatud nõukogu 2008. aasta soovituse läbivaatamisele.

                  5.

                  Enamik nõukogu 2008. aasta soovituses tõstatatud teemadest on endiselt väga olulised ja need on käesolevasse ettepanekusse alles jäetud. Nõukogu 2008. aasta soovituse ajakohastamine on osutunud vajalikuks mitme alates 2008. aastast toimunud arengu tõttu. Ühe olulise arenguna käivitati 2016. aastal Euroopa solidaarsuskorpus, samuti loodi uued riiklikud vabatahtlikud tegevused ja sellealased kavad, millel on ka riikidevaheline mõõde (6) ja milles pakutakse noortele mõnikord väga sarnaseid võimalusi. Euroopa Liidu noortestrateegias (2019–2027) (7) kutsuti liikmesriike ja komisjoni üles püüdma oma vastavates pädevusvaldkondades saavutada vastastikust täiendavust ja sünergiat ELi rahastamisvahendite ning riiklike, piirkondlike ja kohalike kavade vahel.

                  6.

                  ELi noortestrateegia ja nõukogu 2008. aasta soovituse (8) hindamisel leiti, et ebasoodsas olukorras olevate inimeste kaasamine oli 2015. aastal veelgi pakilisem küsimus kui 2008. aastal. Muud 2008. aasta soovituses esile toodud, kuid käsitlemata vajadused hõlmasid vabatahtliku tegevuse projektide kvaliteedi tagamist, organisatsioonide suutlikkuse suurendamise võimalusi ja paremat soovituse täitmise järelevalvet. Eksperdirühm esitas täiendavad poliitilised soovitused, (9) mis hõlmasid ka teadmiste jagamist ja võrgustike loomist, juurdepääsu vabatahtlikule tegevusele, haldustakistusi, teadlikkust, tunnustamist, digitaalset vabatahtlikku tegevust ja keskkonnakonteksti, ning need olid aluseks kavandatud soovitusele.

                  7.

                  Alates 2008. aastast on kriisidel, eriti just vabatahtlike riikidevahelist füüsilist liikuvust takistavatel kriisidel, olnud suur mõju. COVID-19 pandeemia on toonud esile, kui oluline on tagada igal ajal kõigi osalejate turvalisus, julgeolek ning füüsiline ja vaimne tervis, sealhulgas näha ette sätted ettenägematute asjaolude võimaliku mõju ohjamiseks. Mõiste „riikidevaheline vabatahtlik tegevus“ puhul on juba pikka aega osutatud üksnes sellisele tegevusele, mis hõlmab vabatahtlike füüsilist liikuvust. Kuid tänu tehnoloogia arengule ja COVID-19 pandeemia mõjul on tekkinud uued vabatahtliku tegevuse suunad. On selgunud, et digitaalne vabatahtlik tegevus võib täiendada füüsilist liikuvust või olla alternatiivne vabatahtliku tegevuse vorm noorte jaoks, kel ei ole võimalik füüsiliselt reisida. Vabatahtliku tegevuse põlvkondadevaheline mõõde on samuti selgelt näidanud selle tähtsust meie ühiskonna demograafiliste probleemide lahendamisel. Keskkonna ja kliimamuutustega seotud probleemid on ELi poliitilises tegevuskavas tähtsal kohal ning neid tuleb riikidevahelise liikuvusega seotud tegevuses kajastada.

                  8.

                  Euroopa Komisjoni teatises Euroopa haridusruumi saavutamise kohta 2025. aastaks (10) on rõhutatud Euroopa solidaarsuskorpuse raames saadud piiriüleste kogemuste kaasamise, kvaliteedi ja tunnustamise tähtsust. Olemasolevate võimaluste kvaliteedi tagamine ja asjakohase toetuse pakkumine osalejatele vabatahtliku tegevuse igas etapis on eeltingimus, et vabatahtlik tegevus tooks kasu nii kogukondadele kui ka noortele vabatahtlikele.

                  9.

                  Nõukogu resolutsioonis, mis käsitleb strateegilist raamistikku üleeuroopaliseks koostööks hariduse ja koolituse alal, et liikuda Euroopa haridusruumi loomise suunas ja kaugemale (2021–2030), kinnitas nõukogu strateegilise raamistiku 1. prioriteetses valdkonnas, et konkreetseks tegevusküsimuseks on „edendada, hinnata ja tunnustada mitteformaalset õpet, sealhulgas vabatahtlikku tegevust, ning parandada piiriülese solidaarsustegevuse kaasavust, kvaliteeti ja tunnustamist“.

                  10.

                  Üks esimestest raskustest, millega riikidevahelisest vabatahtlikust tegevusest huvitatud noored kokku puutuvad, on juurdepääs riigi poolt selleks mõeldud veebisaidil olevale kasutajasõbralikule teabele nende staatuse ja õiguste kohta vabatahtlikuna, nii et nad saaksid alustada rahvusvahelist vabatahtlikku tegevust täiesti teadlikuna sellest, millised on vabatahtliku tegevuse korral nende sotsiaalkindlustuse ja muud õigused nii vastuvõtvas liikmesriigis kui ka liikmesriigis, kus on nende alaline elukoht (11). Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 2. oktoobri 2018. aasta määrusele (EL) 2018/1724, millega luuakse ühtne digivärav teabele ja menetlustele ning abi- ja probleemilahendamisteenustele juurdepääsu pakkumiseks, on komisjonil ja liikmesriikidel nüüd juba kohustus anda ELi kodanikele kasutajasõbralikku veebipõhist teavet selliste õiguste, kohustuste ja normide kohta, mis on sätestatud liidu ja liikmesriigi õiguses vabatahtliku tegevuse korral teises liikmesriigis (12).

                  11.

                  Paljusid riikidevahelise liikuvusega seotud küsimusi ei ole võimalik lahendada üksnes riiklikul tasandil, sest tegevus hõlmab nii lähetavaid kui ka vastuvõtvaid liikmesriike. Vabatahtliku tegevuse haldus- ja õigusraamistikud võivad liikmesriigiti erineda. Noorte jaoks, kes soovivad osaleda riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses, on väga oluline saada noortesõbralikku ja põhjalikku teavet vabatahtlikku tegevust reguleerivate riiklike õigus- ja haldusnormide kohta, eelkõige teavet nii lähetavate kui ka vastuvõtvate liikmesriikide sotsiaalkindlustuskaitse kohta.

                  12.

                  Komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele „Integratsiooni ja kaasamise tegevuskava aastateks 2021–2027“ (13) on tunnistatud vabatahtliku tegevuse osa lõimumises ja vähemate võimalustega isikute kaasamises. Nendest paljude jaoks võib vabatahtlik tegevus olla kõige kättesaadavam piiriülese liikuvuse võimalus, eriti kui see toimub lühiajalise või rühmades või töörühmades tehtava vabatahtliku tegevusena.

                  13.

                  Kolmandate riikide kodanikud võivad piiriülese vabatahtliku tegevuse puhul kogeda halduslikke ja praktilisi takistusi, kui neil on vaja taotleda lühi- või pikaajalist viisat või elamisluba vabatahtliku teenistuse eesmärgil mõnes muus liikmesriigis. Vabatahtliku teenistuse eesmärgil ELi liikmesriiki sisenemiseks antava pikaajalise viisa või elamisloa saamise tingimusi reguleeritakse direktiiviga (EL) 2016/801. See ei sisalda siiski sätteid kolmandate riikide vabatahtlike ELi-sisese liikuvuse kohta.

                  14.

                  Vabatahtliku tegevuse kogemus annab vabatahtlikele õpiväljundid, mis suurendavad nende tööalast konkurentsivõimet. Vabatahtliku tegevuse õpiväljundite kindlakstegemist, dokumenteerimist ja valideerimist toetavad riiklikud või ELi raamistikud (st noortepass (14) ja Europass (15)). Nõukogu 20. detsembri 2012. aasta soovituses mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise kohta (16) kutsuti tööandjaid, noorteorganisatsioone ja kodanikuühiskonna organisatsioone üles edendama ja hõlbustama tööl või vabatahtliku tegevuse käigus omandatud õpiväljundite kindlakstegemist ja dokumenteerimist. Nõukogu 2012. aasta soovituse hindamisel (17) tehti kindlaks valdkonnad, kus on vaja võtta täiendavaid meetmeid, et jõuda nõukogu 2012. aasta soovituse eesmärkideni: tagada inimestele juurdepääs rohkematele ja parematele valideerimisvõimalustele, võimaldada neile juurdepääsu jätkuõppele ning oma oskuste kasulikku rakendamist Euroopa ühiskonnas ja tööturul. 18. aprillil 2018. aastal tehtud Europassi otsuses on vabatahtlikud määratletud ühe sihtrühmana.

                  15.

                  Alates 2008. aastast on toimunud uued arengud, tõendid takistustest riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses ning eksperdirühma poliitikasoovitused noorte vabatahtlike liikuvuse edendamiseks on tekitanud vajaduse võtta vastu uus nõukogu soovitus vabatahtliku tegevuse kohta, et hõlbustada ja parandada noorte riikidevahelist vabatahtlikku tegevust, samuti soodustada vastastikust õppimist, võrgustike loomist ja koostoimet liikmesriikide vabatahtliku tegevuse ja sellealaste kavade ning Euroopa solidaarsuskorpuse vahel.

                  16.

                  Käesolevas soovituses järgitakse täielikult subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtet,

            TÕDEDES, ET:

                  17.

                  käesolevas soovituses kasutatakse Euroopa solidaarsuskorpuse programmi loomist käsitlevas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määruses (EL) 2021/888 esitatud „vabatahtliku tegevuse“ määratlust, mille kohaselt on vabatahtlik tegevus solidaartegevus, mis kestab kuni 12 kuud sellise vabatahtliku tasustamata (18) tegevusena, mis aitab kaasa ühise hüve saavutamisele. Kui liikmesriikides kehtivates riikidevahelistes kavades nähakse solidaartegevuse kestuseks ette üle 12 kuu, kuid muus osas vastab see vabatahtliku tegevuse määratlusele, käsitatakse seda tegevust käesoleva soovituse tähenduses vabatahtliku tegevusena ja see kuulub soovituse kohaldamisalasse;

                  18.

                  Euroopa solidaarsuskorpuse või mõne liikmesriigi piiriülese vabatahtliku tegevuse või sellealase kava raames toimuv käesoleva soovituse kohane noorte vabatahtlik tegevus hõlmab selliste ELi kodanike või kolmandate riikide kodanike vabatahtlikku tegevust kogu ELis, kes elavad ühes liikmesriigis, aga liiguvad teise liikmesriiki vabatahtliku teenistuse eesmärgil. Kui liikmesriigid ja komisjon võtavad käesolevale soovitusele vastuseks meetmeid, tuleks võimaluste piires arvesse võtta ka liikmesriikide ja kolmandate riikide vahelist vabatahtlikku tegevust. Vabatahtlik tegevus ei tohi negatiivselt mõjutada ega asendada võimalikke või olemasolevaid tasustatavaid töökohti. Mõisted „noorsugu“ ja „noored“ hõlmavad 18–30aastaste vanuserühma;

                  19.

                  Vähemate võimalustega noored on need, kellel on raskusi kasutada tõhusalt ära programmiga pakutavaid võimalusi majanduslikel, sotsiaalsetel, kultuurilistel, geograafilistel või tervislikel põhjustel, rändetausta, puude või õpiraskuste tõttu või mingil muul põhjusel, sealhulgas sellisel põhjusel, mis võib kaasa tuua Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 21 kohast diskrimineerimist, (19)

            SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL:

                  20.

                  selliste meetmete kaalumine, millega edendada või säilitada riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses osalejate tervise, ohutuse ja turvalisuse asjakohast ning selget õigus- ja rakendusraamistikku:

                              a)

                              tagades, et kõik vabatahtlikud saavad liikmesriigis sotsiaalkindlustuskaitse vastavalt sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimist käsitleva Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 sätetele;

                              b)

                              toetades vabatahtliku tegevuse elluviimises osalevaid korraldajaid selle tagamisel, et on olemas selged ja usaldusväärsed menetlused vabatahtlike eest hoolitsemiseks ja nende abistamiseks kriiside, hädaolukordade ja muude ettenägematute asjaolude korral;

                  21.

                  kättesaadava teabe pakkumine ja teadlikkuse suurendamine vabatahtlike õiguste kohta, nagu on sätestatud eespool esitatud spetsiaalses raamistikus, eelkõige:

                              a)

                              tagades, et on olemas veebi juurdepääsetavuse direktiivi (20) nõuetele vastav riiklik veebisait, mis pakub vabatahtlikele praktilist, kättesaadavat ja põhjalikku teavet vabatahtlikku tegevust reguleerivate riiklike õigus- ja haldusnormide kohta ning selle kohta, milline on teises liikmesriigis toimuva vabatahtliku tegevuse mõju (nii saabuvate kui ka lahkuvate ELi) vabatahtlike praegustele ja tulevastele sotsiaalkindlustusõigustele ja muudele õigustele (21);

                              b)

                              toetades noorsooteabe pakkujaid sellise koolituse pakkumise soodustamisega, kus õpetatakse, kuidas koostada noortele sobivas vormis teavet vabatahtlikku tegevust reguleerivate riiklike õigus- ja haldusnormide kohta;

                              c)

                              soodustades sellise teabe väljatöötamisel koostööd väljakujunenud võrgustike ja teenistustega, nagu ERYICA;

                              d)

                              julgustades olemasolevate riiklike piiriüleste vabatahtliku tegevuse ja selle kavade korraldajaid viitama asjakohastele riiklikele ja Euroopa veebisaitidele, (22) kus teavitatakse vabatahtlikke teises liikmesriigis vabatahtliku tegevusega seotud õigustest, kohustustest, aga ka kohaldatavatest normidest;

                  22.

                  vabatahtliku tegevuse kvaliteedi parandamine, toetades vabatahtliku tegevuse korraldajaid nende suutlikkuse suurendamise püüdlustes. Seda on võimalik saavutada eelkõige sellega, et:

                              a)

                              julgustatakse nii lähetavate kui ka vastuvõtvate liikmesriikide korraldajaid koostööd tegema, sealhulgas andes piisavat teavet vabatahtliku tegevuse, selle korraldajate ja vabatahtliku kohta, nii et mõlemad pooled saaksid teha teadliku otsuse tegevuse jätkusuutlikkuse kohta ja täita kõik õiguslikud nõuded;

                              b)

                              julgustatakse vabatahtliku tegevuse korraldajaid panema rõhku kvaliteedile, muu hulgas lähtudes vabatahtliku tegevuse korraldamisel analüüsist, mis kinnitab määratletavaid vajadusi ja viib kasulike väljunditeni kohalikes kogukondades;

                              c)

                              julgustatakse vabatahtliku tegevuse korraldajaid pöörama piisavat tähelepanu vabatahtliku tegevuse juurde kuuluvale õppemõõtmele, sealhulgas keeleõppele riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses;

                              d)

                              aidatakse vabatahtliku tegevuse korraldajatel kasutada olemasolevaid riiklikke või ELi raamistikke (nt noortepassi ja Europassi) süsteemsemalt ja laialdasemalt, et toetada vabatahtliku tegevuse õpiväljundite kindlakstegemist, dokumenteerimist ja valideerimist;

                              e)

                              peetakse noorsootööd võtmeteguriks, mille abil edendada vabatahtliku tegevuse võimalusi noorte jaoks, ning üheks peamiseks vahendiks, millega parandada vabatahtliku tegevuse kvaliteeti ELis ning aidata sel viisil kaasa Euroopa noorsootöö tegevuskava (23) rakendamisele;

                              f)

                              edendatakse noorsootöö tegijate ja noorteorganisatsioonide aktivistide piiriülest liikuvust;

                              g)

                              toetatakse noorsootöötajate ja vabatahtliku tegevuse korraldajate koolitamist ning tunnustatakse nende olulist rolli noorte vabatahtlike juhendamisel ja suunamisel kvaliteetse vabatahtliku tegevuse kogemuse saamiseks;

                              h)

                              julgustatakse riikidevahelise vabatahtliku tegevuse korraldajaid taotlema Euroopa solidaarsuskorpuse kvaliteedimärki;

                              i)

                              töötatakse välja üldised vabatahtliku tegevuse kvaliteedi standardid ja edendatakse neid, seades eeskujuks määruses (EL) 2021/888 (24) sisalduva tervikliku kvaliteedi-, toetus-, kaasamis- ja sertifitseerimismeetmete süsteemi, kui see on riigi kontekstis teostatav;

                              j)

                              võetakse vastu meetmed, millega tagada, et vabatahtlik tegevus ei muutuks tööd asendavaks tegevuseks;

                  23.

                  selle tagamine, et juurdepääs riikidevahelisele vabatahtlikule tegevusele oleks reaalne võimalus kõigile noortele, sealhulgas vähemate võimalustega noortele, muu hulgas sellega, et:

                              a)

                              toetatakse riiklike digiväravate ning piirkondlike ja kohalike struktuuride, näiteks noorsootöö taristute ja noorte teabekeskuste (kui need on olemas) loomist ja/või toimimist, et anda noortele potentsiaalsetele vabatahtlikele, sealhulgas vähemate võimalustega noortele, kodanikuühiskonnale/solidaarsusorganisatsioonidele ja muudele valdkonna sidusrühmadele teavet ning suuniseid olemasolevate vabatahtliku tegevuse võimaluste kohta puuetega inimestele juurdepääsetavas vormis. Need struktuurid võivad olla vilistlaste võrgustikud (nt EuroPeers) ja kohalikud noorsootöötajad, kes kasutavad oma suutlikkust potentsiaalseid vabatahtlikke võimestada ja toetada, ning kui see on asjakohane, võiksid nad töötada koos Euroopa solidaarsuskorpuse rakendamise eest vastutavate riiklike büroodega;

                              b)

                              luuakse vähemate võimalustega noortele võimalusi saada riikidevahelise vabatahtliku tegevuse kogemusi, edendades asjaomaste organisatsioonide ja võrgustike, (25) nagu Eurodesk ja ERYICA, sihipärast teavitamist ja teavitustegevust, sealhulgas suurendades teadlikkust kultuuridevaheliste pädevuste ja keeleõppe tähtsusest riikidevahelise liikuvuse hüppelauana;

                              c)

                              tagatakse, et vabatahtliku tegevuse korraldajaid julgustatakse edendama sotsiaalset kaasatust, sealhulgas pakkudes mõistlikke ja sobivaid abinõusid, mis on kättesaadavad noortele, eelkõige puuetega inimestele;

                              d)

                              aidatakse vabatahtliku tegevuse korraldajatel töötada välja üksikasjad vähemate võimalustega noorte kaasamise kohta projektidesse, (26) viies nad muu hulgas kokku sotsiaalse kaasatuse edendamise eest vastutavate teenistuste ekspertidega, kes võiksid neid toetada ja koolitada;

                              e)

                              pakutakse sihipärast toetust vabatahtliku tegevuse arendamiseks, edendades selleks eelkõige ebasoodsas olukorras või diskrimineerimisohus olevate rühmade kaasamist ja võrdseid õigusi ning suurendades nende mõjuvõimu, motiveerides nende kogukondade noori vabatahtlikke osalema vabatahtlikus tegevuses ja edastama sellealast teavet ning tegutsema eeskujuna oma kogukonnas;

                              f)

                              aidatakse asjaomastel organisatsioonidel ja võrgustikel edendada kohalikku (sealhulgas lühiajalist, osalise ajaga ja rühmades toimuvat) vabatahtlikku tegevust, mis oleks esimene samm riikidevahelises tegevuses osalemise suunas, ning anda täiendavat sihipärast toetust selliste vabatahtliku tegevuse võimaluste arendamiseks, mis on suunatud noortele, kes ei saa eri põhjustel füüsilises riikidevahelises liikuvuses osaleda, näiteks pakkudes muu hulgas digitaalseid vabatahtliku tegevuse võimalusi;

                              g)

                              edendatakse veelgi olemasolevaid riikidevahelisi vahendeid, millega saab hõlbustada noorte liikuvust (näiteks liikuvuskaardid), ja soodustatakse nende kasutamist kogu riikidevahelises vabatahtlikus tegevuses (27);

                              h)

                              lahendatakse võimaluse korral ja ilma et see piiraks Schengeni acquis’ ja kolmandate riikide kodanike riiki sisenemist ja seal elamist käsitlevate liidu õigusaktide kohaldamist, haldus- ja praktilisi küsimusi, mis tekitavad raskusi kolmandate riikide kodanikele vabatahtliku teenistuse eesmärgil antavate viisade ja/või elamislubade saamisel;

                  24.

                  teadlikkuse suurendamine vabatahtliku tegevuse kasulikkusest teavitus-, juhendamis- ja teavitustegevuse kaudu, sealhulgas kaasates haridus-, koolitus-, tööhõive-, sotsiaalteenuste ja noortesektori sidusrühmi. Erilise tähelepanu pööramine sellele, et teistega võrdselt jõutaks ka vähemate võimalustega noorteni. Selleks tuleb muu hulgas edendada seda, et:

                              a)

                              vabatahtlik tegevus annaks noortele konkreetse võimaluse aidata kaasa ühiskondlike probleemide lahendamisele ning näidata üles solidaarsust haavatavas olukorras olevate inimestega;

                              b)

                              vabatahtliku tegevuse kogemus oleks täienduseks noorte isiklikule, haridusalasele, sotsiaalsele, ühiskondlikule ja erialasele arengule ning aitaks neil arendada pädevusi, mida tööturul vajatakse ja väärtustatakse;

                              c)

                              olemas on raamistikud, mis toetavad vabatahtliku tegevuse (sh noortepass ja Europass) õpiväljundite kindlakstegemist, dokumenteerimist ja valideerimist;

                  25.

                  vabatahtliku tegevusega seotud kogukonna ülesehitamise meetmete toetamine ja edendamine. See hõlmab järgmist:

                              a)

                              eelkõige selliste vabatahtlike võrgustike toimimise soodustamine riigi tasandil, mis osalevad pikaajalise visiooniga tegevuses, st mis ei ole seotud üksikute kavade kestusega ega ole piiratud nende kestusega;

                              b)

                              olemasolevate vabatahtliku tegevusega seotud Euroopa võrgustike, eelkõige Euroopa solidaarsusvõrgustiku ja võrgustiku EuroPeers, aga ka muude selliste vahendite ja platvormide edendamine, mis on kättesaadavad Euroopa solidaarsuskorpuse portaali kaudu Euroopa Noorteportaalis;

                              c)

                              endiste vabatahtlike kutsumine jagama projekti saadiku või võrgustiku liikmena oma kogemusi, kasutades selleks noortevõrgustikke, haridusasutusi ja õpikodasid, ning koolitama praegusi või tulevasi vabatahtlikke;

                              d)

                              vabatahtliku tegevuse korraldajate kutsumine aitama vabatahtlikel lõimuda vabatahtliku tegevuse ajal vastuvõtvasse kogukonda ja jätkama osalemist vabatahtlikus tegevuses pärast koju naasmist; erilist tähelepanu tuleks pöörata vähemate võimalustega noorte toetamisele;

                  26.

                  vabatahtliku tegevuse uute suundumuste ning alternatiivsete mõõtmete ja vormide uurimine, muu hulgas järgmisel viisil:

                              a)

                              edendades digitaalse vabatahtliku tegevuse eri vormide katsetamist ja tõendite kogumist riikidevahelises kontekstis füüsilise liikuvuse täiendusena või isegi vabatahtliku tegevuse iseseisva vormina;

                              b)

                              edendades põlvkondadevahelist vabatahtlikku tegevust kui väärtuslikku panust vananeva ühiskonna ees seisvate probleemide lahendamisse ning tunnistada selle tegevuse väärtust, samuti edendada noorte kaasamist põlvkondadevahelisse dialoogi, hõlbustades teadmiste jagamist põlvkondade vahel ja parandades sotsiaalset ühtekuuluvust;

                  27.

                  sünergiate, vastastikuse täiendavuse ja järjepidevuse loomine vabatahtliku tegevuse ja sellealaste kavade vahel, mis on olemas Euroopa tasandil ja eri tasanditel liikmesriikides. Siia alla kuulub näiteks järgmine:

                              a)

                              liikmesriigid vahetavad teavet olemasolevate vabatahtliku tegevuse ja sellealaste kavade kohta ja kui on olemas riiklikud avaliku teenistuse kavad, siis ka nende kohta, ning edastavad teabe Euroopa Komisjonile, et hõlbustada selle avaldamist Euroopa Noorteportaalis ja Youth Wikis, samuti peaks see aitama kaasa parimate tavade väljatöötamisele;

                              b)

                              kaalutakse meetmeid, millega edendada ja toetada parimate tavade jagamist vabatahtliku tegevuse või selle kavade vahel;

                  28.

                  sellise vabatahtliku tegevuse toetamine, mis annab olulise panuse kliima- ja keskkonnaprobleemide lahendamisse ja millega edendatakse:

                              a)

                              keskkonnahoidlike tavade integreerimisest kõigisse vabatahtliku tegevuse projektidesse ja tegevustesse ning keskkonnasäästlikku ja vastutustundlikku käitumist osalejate ja osalevate organisatsioonide seas;

                              b)

                              vabatahtliku tegevuse keskkonnajalajälje vähendamist, näiteks jäätmete vähendamise, ringlussevõtu ja igal võimalikul juhul säästvate transpordivahendite kasutamise kaudu;

                              c)

                              sellise vabatahtliku tegevuse arendamist, mis hõlmab keskkonnakaitset, kestlikkust, kliimaeesmärke ning katastroofide ennetamist ja neist taastumist;

                  29.

                  Lisada teave edusammude kohta, mida käesoleva soovituse alusel on ELi noortestrateegia korrapärasel ajakohastamisel tehtud, eelkõige Youth Wiki osana,

            KUTSUB KOMISJONI ÜLES:

                  30.

                  hõlbustama liikmesriikide vahel tavade vahetamist selle kohta, kuidas kõrvaldada takistused, mille tõttu noortel ei pruugi olla võimalik osaleda vabatahtlikus tegevuses, näiteks vastastikuse õppimise, komisjoni eksperdirühmade või ELi noortestrateegia platvormi kaudu;

                  31.

                  toetama liikmesriike käesoleva soovituse järgimisel ELi noortestrateegia, Euroopa noorsootöö tegevuskava ja ELi noorteprogrammide, eelkõige Euroopa solidaarsuskorpuse koostöömehhanismide ja vahendite kaudu;

                  32.

                  hõlbustama vastastikust õppimist ja vahetusi liikmesriikide ja kõigi asjaomaste sidusrühmade vahel eri tasanditel selliste tegevuste kaudu nagu vastastikune õppimine, kogemusnõustamine, tegevus eksperdirühmades, võrgustikes ja muudes koostööstruktuurides, keskendudes muu hulgas koostoimele ja vastastikusele täiendavusele ELi ja riikliku tasandi kavade või tegevuse vahel, sealhulgas olemasolevate riiklike avaliku teenistuse kavade kaudu. Et seda saavutada, tuleks kasutada ära olemasolevaid võimalusi, nagu Youth Wiki ja Euroopa Noorteportaal, kus vahendeid ja teadmisi saab jagada liikmesriikide ja valitsusväliste organisatsioonide vahel eri tasanditel;

                  33.

                  uurima uusi vabatahtliku tegevuse suundumusi ja vorme, mis järgivad võrdsete võimaluste ja mittediskrimineerimise, juurdepääsetavuse, kaasatuse ja tegevuse kõrge kvaliteedi aluspõhimõtteid, kogudes tõendeid, töötades välja parimad tavad ning valmistades ette suuniseid ja käsiraamatuid, eelkõige digitaalse või kombineeritud vabatahtliku tegevuse ja põlvkondadevahelise vabatahtliku tegevuse osas;

                  34.

                  edendama Euroopa noorte vabatahtliku tegevuse võimalusi, eriti vähemate võimalustega inimeste jaoks, ja jagama nende võimaluste kohta teavet Euroopa Noorteportaali kaudu, mis sisaldab Euroopa solidaarsuskorpuse solidaartegevuse registreerimise vahendit. Lisama koostöös liikmesriikidega Euroopa Noorteportaali lingid asjakohastele riiklikele veebisaitidele (28);

                  35.

                  arendama edasi, edendama ja toetama selliste olemasolevate ELi vahendite kasutamist, millega toetatakse mitteformaalse ja informaalse õppe tulemuste valideerimist (eelkõige noortepass ja Europassi platvorm), samuti pakkuma tuge nende vahendite kasutamisel, tehes seda Euroopa digitaalsete kvalifikatsioonitunnistuste kaudu;

                  36.

                  toetama uuringuid ja andmete kogumist vabatahtliku tegevuse ja solidaartegevuse pikaajalise mõju kohta üksikisikutele ja organisatsioonidele, samuti ühiskonnale, sealhulgas COVID-19 pandeemiast saadud õppetunde ja teadmisi vabatahtliku tegevuse sektori ja selle valmisoleku kohta sarnasteks kriisideks uuringute, uuriuurimuste, statistika, teadusuuringute ja andmeanalüüsi kaudu;

                  37.

                  kasutama Youth Wiki veebiplatvormi, et koguda teavet liikmesriikide edusammude kohta käesoleva soovituse järgimisel;

                  38.

                  andma aru selle kohta, kuidas käesolevat nõukogu soovitust kasutatakse ELi noortestrateegia rakendamisel ning hariduse ja koolituse valdkonna üleeuroopalise koostöö strateegilise raamistiku puhul, et luua Euroopa haridusruum ja seda arendada.

            Käesoleva soovitusega asendatakse nõukogu 20. novembri 2008. aasta soovitus noorte vabatahtlike liikuvuse kohta Euroopa Liidus.

         Koostatud Luxembourgis, 5. aprill 2022

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            R. BACHELOT-NARQUIN

         (1)  https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/soteu_2021_address_en_0.pdf

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. detsembri 2021. aasta otsus (EL) 2021/2316 Euroopa noorteaasta (2022) kohta (ELT L 462, 28.12.2021, lk 1).

         (3)  Vastuvõetud tekstid – COVID-19 mõju kohta noortele ja spordile – kolmapäev, 10. veebruar 2021 (europa.eu)

         (4)  ELT C 456, 18.12.2018, lk 1.

         (5)  Komisjoni aruanne Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele ELi noortestrateegia (2019–2021) rakendamise kohta (COM/2021/636 final).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määrus (EL) 2021/888, millega luuakse Euroopa solidaarsuskorpuse programm. Vabatahtlik tegevus saab toimuda ELi mittekuuluvates riikides:
      – nagu on sätestatud määruse (EL) 2021/888 artikli 7 lõikes 2, „[võib] vabatahtlik tegevus tegevussuuna „Noorte osalemine solidaartegevuses“ raames [...] toimuda mõnes muus riigis kui osaleja elukohariik (edaspidi „piiriülene vabatahtlik tegevus“) või osaleja elukohariigis (edaspidi „riigisisene vabatahtlik tegevus“)“. Muu riik kui osaleja elukohariik võib olla programmiga ühinenud kolmas riik või muu osalev riik:
      – nagu on sätestatud määruse (EL) 2021/888 artikli 10 lõikes 2, „[võib] vabatahtlik tegevus tegevussuuna „Euroopa vabatahtliku humanitaarabikorpuse“ raames [...] toimuda ainult kolmandate riikide sellistes piirkondades, kus toimuvad humanitaarabitegevus ja -operatsioonid ning kus ei ole käimas rahvusvahelisi või riigisiseseid relvastatud konflikte.“
      Lisaks on artikli 2 lõikes 3 sätestatud, et osalemine programmis on avatud ka kolmandate riikide kodanikele, „kes elavad seadusjärgselt liikmesriigis, programmiga ühinenud kolmandas riigis või muus osalevas riigis.“

         (7)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/ET/TXT/PDF/?uri=CELEX:42018Y1218(01)&qid=1578414694481&from=ET

         (8)  ELi noortestrateegia ja nõukogu soovituse (noorte vabatahtlike liikuvuse kohta) hindamine, 2016.

         (9)  „Noorte vabatahtlike liikuvuse ja piiriülese solidaarsuse edendamine – praktilised vahendid noorte valdkonnas tegutsejatele ja sidusrühmadele ning soovitused poliitikakujundajatele“, mille töötas välja Euroopa Komisjoni loodud eksperdirühm, et toetada noorte vabatahtlike liikuvust käsitleva nõukogu 2008. aasta soovituse läbivaatamise protsessi, 2021 (töö tehti 2019. aasta septembrist 2020. aasta septembrini).

         (10)  Komisjoni teatis Euroopa Parlamendile, nõukogule, Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele ning Regioonide Komiteele Euroopa haridusruumi saavutamise kohta aastaks 2025 (COM(2020) 625 final), kättesaadav aadressil EUR-Lex - 52020DC0625 - ET - EUR-Lex (europa.eu).

         (11)  Tuleks meenutada, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 883/2004 sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta on nähtud ette sotsiaalkindlustusõiguste, sealhulgas haigushüvitiste koordineerimine piiriülestes olukordades ning seda kohaldatakse liikmesriikide vahel liikuvate vabatahtlike suhtes.

         (12)  ELT L 295, 21.11.2018, lk 32, I lisa E osa, mida rakendatakse portaali „Teie Euroopa“ kaudu: Your Europe (europa.eu)

         (13)  COM (2020) 758 final.

         (14)  Noortepass on peamine tunnustamis- ja valideerimisvahend, mis on kättesaadav kõigile programmis „Erasmus+“ ja Euroopa solidaarsuskorpuses osalejatele; noorte õppeprotsessi kajastatakse ja õpiväljundid dokumenteeritakse noortepassi tunnistusel.

         (15)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. aprilli 2018. aasta otsusega (EL) 2018/646, milles käsitletakse oskuste ja kvalifikatsioonidega seotud paremate teenuste pakkumise ühist raamistikku (Europass) ning millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 2241/2004/EÜ (ELT L 112, 2.5.2018, lk 42), on kehtestatud Euroopa raamistik selliste oskuste ja kvalifikatsioonide läbipaistvuse ja arusaadavuse edendamiseks, mis on omandatud formaalsel, mitteformaalsel ja informaalsel teel, sealhulgas praktiliste kogemuste, liikuvuse ja vabatahtliku töö kaudu.

         (16)  ELT C 398, 22.12.2012, lk 1.

         (17)  ELi noortestrateegia ja nõukogu soovituse (noorte vabatahtlike liikuvuse kohta) hindamine (europa.eu), 2016.

         (18)  Vabatahtlike tööaeg ei ole tasustatud, kuid kulusid, mis tavaliselt piirduvad reisi-, toitlustus- või majutuskulude ja/või muude väikeste isiklike kuludega, võib katta.

         (19)  Vt sama määratlust määruse (EL) 2021/888 artikli 2 lõikes 4.

         (20)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/2102, mis käsitleb avaliku sektori asutuste veebisaitide ja mobiilirakenduste juurdepääsetavust (ELT L 327, 2.12.2016, lk 1).

         (21)  Sealhulgas teave Euroopa ravikindlustuskaardi taotlemise korra kohta ning üksikasjalik teave selle kohta, mida riiklikud tervishoiusüsteemid katavad ja mida ei kata.

         (22)  Mitmekeelne portaal „Your Europe“ vastavalt määrusele (EL) 2018/1724 (ELT L 295, 21.11.2018, lk 1); Euroopa Noorteportaali osa Youth Wiki; teave Euroopa portaalis, nt Euroopa ravikindlustuskaart: Euroopa ravikindlustuskaardi taotlemine – Tööhõive, sotsiaalküsimused ja sotsiaalne kaasatus – Euroopa Komisjon (europa.eu)

         (23)  Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate resolutsioon Euroopa noorsootöö tegevuskava koostamise raamistiku kohta (2020/C 415/01).

         (24)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2021. aasta määrus (EL) 2021/888, millega luuakse Euroopa solidaarsuskorpuse programm ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EL) 2018/1475 ja (EL) nr 375/2014 (ELT L 202, 8.6.2021, lk 32).

         (25)  Vt programmi „Erasmus+“ ja Euroopa solidaarsuskorpuse kaasamise ja mitmekesisuse strateegiat selle kohta, kuidas seda teha: https://ec.europa.eu/programmes/erasmus-plus/resources/implementation-guidelines-erasmus-and-european-solidarity-corps-inclusion-and-diversity_et

         (26)  Kooskõlas aastatel 2020–2021 vastu võetud ELi võrdõiguslikkuse strateegiate ja kaasamispoliitika raamistikega, mis on suunatud konkreetsetele diskrimineeritud ja ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele: ELi rassismivastane tegevuskava 2020–2025 (COM(2020) 565 final, 18. september 2020), romade võrdõiguslikkust, kaasamist ja osalemist käsitlev ELi strateegiline raamistik (COM(2020) 620 final, 7. oktoober 2020), LGBTIQ-inimeste võrdõiguslikkuse strateegia (COM(2020) 698 final, 12. november 2020), integratsiooni ja kaasamise tegevuskava (COM(2020) 758 final, 24. november 2020) ning puuetega inimeste õiguste strateegia (COM(2021) 101 final, 3. märts 2021).

         (27)  See oli hea tava endises Euroopa vabatahtlikus teenistuses; Euroopa solidaarsuskorpuses väljastatakse praegu igale vabatahtlikule tasuta Euroopa noortekaart.

         (28)  Koos teabega, mis on ette nähtud käesoleva soovituse punkti 2 alapunktis a, ning teabega riiklike vabatahtliku tegevuse ja sellealaste kavade kohta.


title: Komisjoni soovitus, 18. juuni 2019, Bulgaaria lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta

text:
               3.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 297/5

      KOMISJONI SOOVITUS,
      18. juuni 2019,
      Bulgaaria lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta
      (2019/C 297/02)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, 2009/73/EÜ, 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ning nõukogu direktiive 2009/119/EÜ ja (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peavad liikmesriigid esitama komisjonile ajavahemikku 2021–2030 hõlmava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kooskõlas kõnealuse määruse artikli 3 lõikega 1 ja I lisaga. Esimesed lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektid tuli esitada 31. detsembriks 2018.

                  (2)

                  Bulgaaria esitas oma lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti 15. jaanuaril 2019. Selle kava projekti esitamisega algab komisjoni ja liikmesriikide vahelise järkjärgulise protsessi esimene etapp, et kõnealused energia- ja kliimakavad lõplikult vormistada ja seejärel ellu rakendada.

                  (3)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peab komisjon hindama lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade projekte. Komisjon hindas põhjalikult Bulgaaria lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti ning võttis seejuures arvesse määruse (EL) 2018/1999 asjakohaseid sätteid. Kõnealune hinnang (2) avaldatakse koos käesoleva soovitusega. Allpool esitatud soovitused põhinevad sellel hinnangul. Eelkõige käsitletakse komisjoni soovitustes järgmist: i) eesmärkide ja panuste ulatuslikkus, et ühiselt saavutada energialiidu eesmärgid, eriti liidu 2030. aasta taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärgid, samuti elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase, mille liikmesriik on 2030. aastaks eesmärgiks seadnud; ii) liikmesriikide ja liidu tasandi eesmärkidega seotud poliitikasuunad ja meetmed ning muud poliitikasuunad ja meetmed, mis võivad piiriüleselt asjakohased olla; iii) täiendavad poliitikasuunad ja meetmed, mida võidakse nõuda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades; iv) lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud olemasolevate ning kavandatud poliitikasuundade ja meetmete koostoime ja järjepidevus energialiidu ühe mõõtme ning eri mõõtmete piires.

                  (4)

                  Soovituste väljatöötamisel võttis komisjon ühelt poolt arvesse vajadust liita kõigi liikmesriikide kavandatud arvulised panused, et hinnata eesmärki liidu tasandil, ning teiselt poolt vajadust anda asjaomasele liikmesriigile piisavalt aega võtta komisjoni soovitusi nõuetekohaselt arvesse enne oma riikliku kava lõplikku vormistamist.

                  (5)

                  Komisjoni soovitused liikmesriikide taastuvenergiaeesmärkide kohta põhinevad määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemil, mis tugineb objektiivsetele kriteeriumidele.

                  (6)

                  Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-heitega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.

                  (7)

                  Vastavalt juhtimismäärusele peavad liikmesriigid andma üldülevaate investeeringutest, mis on vajalikud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis esitatud eesmärkide ja panuste saavutamiseks, ning üldhinnangu nende investeeringute allikate kohta. Lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad peaksid tagama riikide poliitikasuundade ja meetmete läbipaistvuse ja prognoositavuse ning seega investeerimiskindluse.

                  (8)

                  Samal ajal on komisjon Euroopa 2018.–2019. poolaasta ühe osana tähelepanelikult keskendunud liikmesriikide energia- ja kliimapoliitikaga seotud investeerimisvajadustele. Euroopa poolaasta raames on komisjon käsitlenud seda küsimust 2019. aasta aruandes Bulgaaria kohta (4) ja komisjoni soovituses, mis käsitleb nõukogu soovitust Bulgaariale (5). Lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade projektide hindamisel võttis komisjon arvesse Euroopa poolaasta raames tehtud viimaseid järeldusi ja antud soovitusi. Komisjoni soovitused täiendavad Euroopa poolaasta raames esitatud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi. Ühtlasi peaksid liikmesriigid tagama, et nende lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas võetakse arvesse Euroopa poolaasta raames antud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi.

                  (9)

                  Peale selle peab liikmesriik vastavalt juhtimismäärusele võtma nõuetekohaselt arvesse kõiki soovitusi, mis komisjon on andnud 31. detsembriks 2019 esitatava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kohta, ja kui asjaomane liikmesriik ei järgi soovitust või suurt osa sellest, peaks liikmesriik esitama ja avalikustama selle põhjused.

                  (10)

                  Vastavalt asjaoludele peaksid liikmesriigid esitama oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas ning järgmiste aastate ajakohastatud versioonides need samad andmed, mis nad esitavad Eurostatile või Euroopa Keskkonnaametile. Ühtede ja samade allikate ning olemasolu korral ka Euroopa statistika kasutamine on oluline modelleerimise ja prognooside lähtestsenaariumi arvutamiseks. Euroopa statistika kasutamine võimaldab paremini võrrelda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades kasutatud andmeid ja prognoose.

                  (11)

                  Lõplik lõimitud riiklik energia- ja kliimakava peab sisaldama kõiki määruse (EL) 2018/1999 I lisas esitatud üksikasju. Seoses sellega tuleks hinnata kavandatud poliitikasuundade ja meetmete makromajanduslikku mõju ja niivõrd, kui see on võimalik, mõju tervisele, keskkonnale, tööhõivele ja haridusele ning oskustele ja sotsiaalmõju. Lõpliku lõimitud riikliku kliima- ja energiakava ettevalmistamisse tuleb kaasata avalikkus ja muud sidusrühmad. Neid ja muid üksikasju on kirjeldatud käesoleva soovitusega koos avaldatud talituste töödokumendis (6).

                  (12)

                  Lõimitud energia- ja kliimakavad annavad võimaluse määrata sidusalt kindlaks pikaajalised poliitikasuunad ja meetmed, võttes arvesse nendest tulenevaid mõõtmetevahelisi seoseid võimaliku koostoime või riskide seisukohast. Kuigi tundub, et kava projektis kirjeldatud poliitikasuundade ja meetmete puhul on mõnda seost arvesse võetud, tuleks lõplikus kavas anda parem hinnang kõigi viie mõõtme kohta. Analüüs võiks sisaldada hinnangulisi arvandmeid ja ka poliitikasuundade ja meetmetevahelisi võimalikke negatiivseid seoseid ning ka seda, kuidas Bulgaaria kavatseb neid arvesse võtta. Eelkõige tuleks põhjalikumalt hinnata CO2-heite vähendamise, energiajulgeoleku, energia siseturu mõõtme koostoimet ning energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtte järgmist. Ka tuleks täiendavalt uurida energiatõhususe rolli energiaostuvõimetuse probleemi lahendamisel. Oluline element, mis vajab lõplikus kavas täiendavat hindamist, sh kulude ja konkurentsivõime seisukohast, on kivisöel põhineva energiatootmise kavandatava jätkumise ja gaasi suureneva kasutamise seos CO2-heite vähendamise mõõtmega. Veel üks oluline element on biomassi kasutamise mõju maakasutusest ja metsandusest pärineva arvestusliku heite sidumisele. Teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime mõõtme all tuleks täiendavalt hinnata elektritootmise ja vähese CO2-heitega tehnoloogialahenduste kasutuselevõtmise seost.

                  (13)

                  Lõplikule lõimitud riiklikule kliima- ja energiakavale tuleks kasuks põhjalik analüüs selle kohta, milline on vähese CO2-heitega tehnoloogialahenduste, sealhulgas CO2-heidet vähendavate energeetikasektori ja CO2-mahukate tööstussektorite praegune seisund üleilmsel turul. Kavale tuleks kasuks, kui toodaks esile konkurentsivõimelised ja võimalikud probleemsed valdkonnad ning määrataks nende alusel kindlaks eesmärgid, poliitikasuunad ja meetmed, esitades asjakohased seosed ettevõtlus- ja tööstuspoliitikaga. Veelgi rohkem võiks rõhutada seost ringmajandusega, eriti selle olulisust kasvuhoonegaaside heite vähendamisel.

                  (14)

                  Komisjon on Bulgaariale antud soovitustes lähtunud Bulgaaria esitatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektile antud hinnangust, mis avaldatakse koos käesoleva soovitusega, (7)

            SOOVITAB BULGAARIAL TEHA JÄRGMIST:

                  1.

                  Suurendada liidu 2030. aasta taastuvenergia eesmärgi saavutamiseks antavat panust, s.o suurendada Bulgaarias taastuvenergia osakaalu vähemalt 27 %ni aastaks 2030, nagu on märgitud määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemis. Lisada lõplikku lõimitud riiklikku energia- ja kliimakavva soovituslik trajektoor, mis määruse (EL) 2018/1999 artikli 4 punkti a alapunkti 2 kohaselt hõlmab kõiki võrdlustasemeid, vastavalt taastuvenergia osakaalule, pidades silmas vajadust suurendada jõupingutusi selle eesmärgi ühiseks saavutamiseks. Esitada üksikasjalikud arvuliselt väljendatud poliitikasuunad ja meetmed, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2018/2001 (8) sätestatud kohustustega ning võimaldavad kõnealuse panuse õigel ajal ja kulutõhusalt saavutada. Suurendada jõupingutusi kütte- ja jahutussektoris, et täita direktiivi (EL) 2018/2001 artiklis 23 esitatud soovituslik eesmärk, ning esitada poliitikasuunad ja meetmed, et täita lõimitud riikliku energia- ja kliimakavas transpordisektorile seatud eesmärk kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artikliga 25. Esitada täiendavad üksikasjad ja meetmed oma tarbeks toodetavat taastuvenergiat ja taastuvenergiakogukondi hõlmava tugiraamistiku kohta kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artiklitega 21 ja 22, sealhulgas haldusmenetluste lihtsustamise kohta.

                  2.

                  Seada primaar- ja lõppenergia tarbimise vähendamisele kõrgem eesmärk, pidades silmas vajadust teha suuremaid jõupingutusi liidu 2030. aasta energiatõhususeesmärgi saavutamiseks, ning toetada kava asjakohaste poliitikasuundade ja meetmetega, mis annaksid täiendavat energiasäästu aastaks 2030. Toetada esildatud poliitikasuundi ja meetmeid mõjuhinnanguga ja üksikasjalikuma teabega selle kohta, milline on nende kvantitatiivne mõju eeldatava energiasäästu osas, ning esitada nende poliitikasuundade ja meetmete rakendamise ajakava. Täpsustada, kuidas tuleks tõhustada energiasäästu kohustuse kava, et see annaks oodatavaid tulemusi.

                  3.

                  Esitada teavet gaasitarneallikate mitmekesistamise usaldusväärse strateegia, sh asjakohaste taristuprojektide ja nende vastava panuse kohta. Esitada üksikasjad pikaajalise tuumamaterjalide ja tuumkütusega varustatuse tagamise strateegia kohta, pidades eelkõige silmas tuumaenergia tootmise võimsuse kavandatavat suurendamist.

                  4.

                  Sõnastada turgude lõimimise tulevikueesmärgid, eelkõige meetmed likviidsete ja konkurentsivõimeliste jae- ja hulgimüügiturgude arendamiseks, edendades riigis konkurentsi, minnes järk-järgult üle täielikult turupõhistele hindadele ning kõrvaldades piiriülesed kaubandustõkked.

                  5.

                  Selgitada täpsemalt riiklikke ja rahastamiseesmärke teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime valdkonnas (eelkõige seoses energialiiduga), mida on vaja saavutada kuni 2030. aastani, nii et need oleksid hõlpsalt mõõdetavad ning toetaksid lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas muude mõõtmete jaoks seatud eesmärkide täitmist. Toetada nende eesmärkide saavutamist konkreetsete ja asjakohaste poliitikasuundade ja meetmetega, sealhulgas teiste liikmesriikidega koos välja töötatavate suundade ja meetmetega, näiteks Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava kaudu.

                  6.

                  Tõhustada naaberliikmesriikidega ja selliste hästi toimivate piirkondliku koostöö raamistikega nagu Kesk- ja Kagu-Euroopa energiavõrkude ühendamise kõrgetasemelise töörühmaga tehtavat piirkondlikku koostööd, eriti taastuvate energiaallikate, energiatõhususe, teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime mõõtmete puhul, võttes arvesse ühiseid probleeme ja eesmärke. Koostöö tihendamise potentsiaal on suur, võttes arvesse elektrisektori edasist arengut, sh vajadust arvestada taastuvate energiaallikate suurema osakaalu ja keskkonnahoidliku transpordiga, mis võib mõjutada piirkonna elektriühendusi ja kaubandust.

                  7.

                  Anda üldülevaade investeeringutest, mida on vaja riigi majanduse moderniseerimiseks energia- ja kliimaeesmärkide saavutamise kaudu. Anda üldhinnang investeeringute allikatele, sealhulgas asjakohasele rahastamisele riigi, piirkonna ja liidu tasandil. Samuti kaaluda rahastamisallikana heitkoguste kulutõhusat loovutamist teistele liikmesriikidele Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/842 (9) alusel.

                  8.

                  Loetleda kõik energiatoetused, sealhulgas eelkõige fossiilkütuste toetused, ning võetud ja kavandatud meetmed nende järkjärguliseks kõrvaldamiseks.

                  9.

                  Lisada analüüs selle kohta, milline on koostoime õhukvaliteeti ja õhkuheidet käsitlevate meetmetega, ning kirjeldada mõju õhusaastele eri stsenaariumide korral ja esitada vastavad arvandmed, lisades sellekohase teabe, ning võtta arvesse eri valdkondade omavahelist koostoimet ja kompromisside mõju.

                  10.

                  Paremini lõimida kavva ausa ja õiglase ülemineku aspektid ning eelkõige täpsustada kavandatud eesmärkide, poliitikasuundade ja meetmete mõju sotsiaalvaldkonnale, tööhõivele ja oskustele, eelkõige võttes arvesse ülemineku mõju söe- ja CO2-mahukatele tööstusharudele. Töötada välja täpsem energiaostuvõimetuse probleemide lahendamise kord, sealhulgas täpsustades hinnangut vastavalt määrusele (EL) 2018/1999.

         Brüssel, 18. juuni 2019

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  ELT L 328, 21.12.2018, lk 1.

         (2)  SWD(2019) 225.

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiv 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (ELT L 315, 14.11.2012, lk 1).

         (4)  SWD (2019) 1001 final/2.

         (5)  COM (2019) 502 final, 5. juuni 2019.

         (6)  SWD(2019) 225.

         (7)  SWD(2019) 225.

         (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/2001 taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT L 328, 21.12.2018, lk 82).

         (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/842, milles käsitletakse liikmesriikide kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heidet aastatel 2021–2030, millega panustatakse kliimameetmetesse, et täita Pariisi kokkuleppega võetud kohustused, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 (ELT L 156, 19.6.2018, p. 26).


title: Komisjoni soovitus, 18. juuni 2019, Eesti lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta

text:
               3.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 297/21

      KOMISJONI SOOVITUS,
      18. juuni 2019,
      Eesti lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta
      (2019/C 297/06)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, 2009/73/EÜ, 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ning nõukogu direktiive 2009/119/EÜ ja (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peavad liikmesriigid esitama komisjonile ajavahemikku 2021–2030 hõlmava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kooskõlas kõnealuse määruse artikli 3 lõikega 1 ja I lisaga. Esimesed lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektid tuli esitada 31. detsembriks 2018.

                  (2)

                  Eesti esitas oma lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti 28. detsembril 2018. Selle kavaprojekti esitamisega algab komisjoni ja liikmesriikide vahelise järkjärgulise protsessi esimene etapp, et kõnealused energia- ja kliimakavad lõplikult vormistada ja seejärel ellu rakendada.

                  (3)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peab komisjon hindama lõimitud riikliku energia- ja kliimakavade projekte. Komisjon hindas põhjalikult Eesti lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti ning võttis seejuures arvesse määruse (EL) 2018/1999 asjakohaseid üksikasju. Kõnealune hinnang (2) avaldatakse koos käesoleva soovitusega. Allpool esitatud soovitused põhinevad sellel hinnangul.

                  (4)

                  Eelkõige käsitletakse komisjon soovitustes järgmist: i) eesmärkide ja panuste ulatuslikkus, et ühiselt saavutada energialiidu eesmärgid, eriti liidu 2030. aasta taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärgid, samuti elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase, mille liikmesriik on 2030. aastaks eesmärgiks seadnud; ii) liikmesriikide ja liidu tasandi eesmärkidega seotud poliitikasuunad ja meetmed ning muud poliitikasuunad ja meetmed, mis võivad piiriüleselt asjakohased olla; iii) täiendavad poliitikasuunad ja meetmed, mida võidakse nõuda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades; iv) lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud olemasolevate ning kavandatud poliitikasuundade ja meetmete koostoime ja järjepidevus energialiidu ühe mõõtme ning eri mõõtmete piires.

                  (5)

                  Soovituste väljatöötamisel võttis komisjon ühelt poolt arvesse vajadust liita kõigi liikmesriikide kavandatud arvulised panused, et hinnata eesmärki liidu tasandil, ning teiselt poolt vajadust anda asjaomasele liikmesriigile piisavalt aega võtta komisjoni soovitusi nõuetekohaselt arvesse enne oma lõimitud riikliku energia- ja kliimakava lõplikku vormistamist.

                  (6)

                  Komisjoni soovitused liikmesriikide taastuvenergiaeesmärkide kohta põhinevad määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemil, mis tugineb objektiivsetele kriteeriumidele.

                  (7)

                  Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektides esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse esimest energiatõhususe põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-sisaldusega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.

                  (8)

                  Vastavalt juhtimismäärusele peavad liikmesriigid andma üldülevaate investeeringutest, mis on vajalikud lõimitud riiklikus energia- ja kliimakava projektis esitatud eesmärkide ja panuste saavutamiseks, ning üldhinnangu nende investeeringute allikate kohta. Lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad peaksid tagama riikide poliitikasuundade ja meetmete läbipaistvuse ja prognoositavuse ning seega investeerimiskindluse.

                  (9)

                  Samal ajal on komisjon Euroopa 2018.–2019. poolaasta ühe osana tähelepanelikult keskendunud liikmesriikide energia- ja kliimapoliitikaga seotud investeeringute vajadustele. Euroopa poolaasta raames on komisjon käsitlenud seda küsimust 2019. aasta aruandes Eesti kohta (4) ja komisjoni soovituses, mis käsitleb nõukogu soovitust Eestile (5). Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektide hindamisel võttis komisjon arvesse Euroopa poolaasta raames tehtud viimaseid järeldusi ja antud soovitusi. Komisjoni soovitused täiendavad Euroopa poolaasta raames esitatud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi. Ühtlasi peaksid liikmesriigid tagama, et nende lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas võetakse arvesse Euroopa poolaasta raames antud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi.

                  (10)

                  Peale selle peab liikmesriik vastavalt juhtimismäärusele võtma nõuetekohaselt arvesse kõiki soovitusi, mis komisjon on andnud 31. detsembriks 2019 esitatava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kohta, ja kui asjaomane liikmesriik ei järgi soovitust või suurt osa sellest, peaks liikmesriik esitama ja avalikustama selle põhjused.

                  (11)

                  Vastavalt asjaoludele peaksid liikmesriigid esitama oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas ning järgmise aastate ajakohastatud versioonides need samad andmed, mis nad esitavad Eurostatile või Euroopa Keskkonnaametile. Ühtede ja samade allikate ning olemasolu korral ka Euroopa statistika kasutamine on oluline modelleerimise ja prognooside lähtestsenaariumi arvutamiseks. Euroopa statistika kasutamine võimaldab paremini võrrelda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades kasutatud andmeid ja prognoose.

                  (12)

                  Lõplik lõimitud riiklik energia- ja kliimakava peab sisaldama kõiki määruse (EL) 2018/1999 I lisas esitatud üksikasju. Seoses sellega tuleks hinnata kavandatud poliitikasuundade ja meetmete makromajanduslikku mõju ja niivõrd, kui see on võimalik, mõju tervisele, keskkonnale, tööhõivele ja haridusele ning oskustele ja sotsiaalmõju. Lõpliku lõimitud riikliku kliima- ja energiakava ettevalmistamisse tuleb kaasata avalikkus ja muud sidusrühmad. Neid ja muid asjaolusid on kirjeldatud käesoleva soovitusega koos avaldatud talituste töödokumendis (6).

                  (13)

                  Eesti peaks oma lõplikus kavas võtma arvesse kavandatud poliitikasuundade ja meetmete vahelisi seoseid ning eelkõige arvestama energiatõhususe esimese põhimõtte mõju süsihappegaasiheite tunduvale vähendamisele, energiajulgeolekule ja energia siseturule. Seejuures on olulised asjaolud energiatõhususe osatähtsus energiaimpordist sõltuvuse vähendamisel ja põlevkivist toodetud elektrienergia vähenemise mõju kompenseerimine, pidades ühtlasi silmas eesmärki suurendada taastuvate energiaallikate osakaalu ja tagada tulevikus piisav elektrienergia tootmise võimsus. Veel üks asjassepuutuv teema on kliimamuutustega seotud riskide mõju energiavarustusele. Eesti peaks eelkõige täpsustama poliitikasuundade ja meetmete ellurakendamise olukorda ja mõju ning esitama kasvuhoonegaaside heite prognoosid poliitikasektorite kaupa (sellise sektori heide, mida hõlmab ELi heitkogustega kauplemise süsteem, ja sellise sektori heide, mida hõlmab jõupingutuste jagamist käsitlev otsus ning maakasutusest, maakasutuse muutumisest ja metsandusest tulenev heide). Samamoodi peavad teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime valdkonnas seatud eesmärgid toetama muudes Euroopa Liidu poliitikavaldkondades kavandatud jõupingutusi.

                  (14)

                  Lõplikule lõimitud riiklikule kliima- ja energiakavale tuleks kasuks, kui selles esitatakse põhjalik analüüs selle kohta, milline on vähese CO2-heitega tehnoloogia sektori praegune seisund üleilmsel turul, tuues välja konkurentsivõimelised ja võimalikud probleemsed valdkonnad, märkides ära edasised eesmärgid ning poliitikasuunad ja meetmed nende saavutamiseks ning esitades asjakohased seosed ettevõtlus- ja tööstuspoliitika vahel. Samuti tuleks kasuks, kui sellest nähtuks suurem seos ringmajandusega, rõhutades sealset kasvuhoonegaaside heite vähendamise potentsiaali.

                  (15)

                  Komisjon on Eestile antud soovitustes lähtunud Eesti poolt esitatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektist, mis avaldatakse koos käesoleva soovitusega (7),

            SOOVITAB EESTIL TEHA JÄRGMIST:

                  1.

                  Täpsustada, kuidas plaanitakse saavutada kasvuhoonegaaside heite eesmärk –13 % võrreldes 2005. aastaga ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvate heitkoguste osas, märkides sealhulgas maakasutuse, selle muutumise ja metsandussektori osatähtsuse. Selleks on eelkõige vaja täpsemalt analüüsida kavandatud poliitikasuundade ja määruse (EL) 2018/841 kohaste raamatupidamiseeskirjade kohaldamise ühismõju.

                  2.

                  Püüda anda oma heakskiidetud panus, s.o taastuvenergia osakaal 42 % aastaks 2030, liidu 2030. aasta taastuvenergia eesmärki, rakendades selleks üksikasjalikke ja arvuliste eesmärkidega poliitikasuundi ja meetmeid, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivist (EL) 2018/2001 (8) tulenevate kohustustega, et see eesmärk õigel ajal ja kulutõhusalt saavutada. Esitada täiendavad üksikasjad nende meetmete kohta, mis on vajalikud soovitusliku eesmärgi saavutamiseks kütte- ja jahutussektoris vastavalt direktiivi (EL) 2018/2001 artiklile 23 ning selle tagamiseks, et kohaldatakse asjakohaseid meetmeid taastuvate energiaallikate osatähtsuse suurendamiseks, et täita kava projektis transpordisektorile seatud eesmärki ja järgida direktiivi (EL) 2018/2001 artiklit 25. Esitada täiendavad üksikasjad nende erimeetmete kohta, mida kavatsetakse võtta selleks, et tagada biomassi pikaajaline säästev kasutamine energeetikasektoris, pidades silmas biomassi osatähtsust Eesti energiaallikate jaotuses. Esitada meetmed oma tarbeks toodetavat taastuvenergiat ja taastuvenergiakogukondi hõlmavate raamistike loomise kohta kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artiklitega 21 ja 22, sealhulgas haldusmenetluste lihtsustamise kohta.

                  3.

                  Seada kõrgem eesmärk lõpp- ja primaarenergia tarbimise vähendamisele aastaks 2030, pidades silmas asjaolu, et liidus 2030. aastaks seatud energiatõhususeesmärgi saavutamiseks on vaja rohkem pingutada. Toetada seda tegevust poliitikasuundade ja meetmetega, mis aitaksid energiasäästu aastaks 2030 veelgi suurendada. Lisada lõplikusse kavasse kõik poliitikasuunad ja meetmed, mida kavatsetakse rakendada energiasäästu kogueesmärgi saavutamiseks, ning esitada nende rakendamise realistlik ajakava ja selge hinnang investeeringuvajaduste kohta.

                  4.

                  Täpsustada piisava elektritootmisvõimsuse tagamise meetmeid, pidades silmas taastuvatele energiaallikatele seatud kõrget eesmärki, sealhulgas tarbimiskaja ja energiasalvestusega seotud meetmeid.

                  5.

                  Sõnastada täpselt turgude lõimimise tulevikueesmärgid, eelkõige meetmed konkurentsivõimelisemate jaeturgude arendamiseks ja tarbijate suuremaks kaasamiseks jaeturul.

                  6.

                  Selgitada täpsemalt riiklikke ja rahastamiseesmärke teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime valdkonnas (eelkõige seoses energialiiduga), mida on vaja saavutada kuni 2030. aastani, nii et need oleksid hõlpsalt mõõdetavad ning toetaksid lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas muudele valdkondadele seatud eesmärkide täitmist. Toetada nende eesmärkide saavutamist konkreetsete ja piisavate poliitikasuundade ja meetmetega, sealhulgas teiste liikmesriikidega koos väljatöötatavate suundade ja meetmetega, näiteks energiatehnoloogia strateegilise kava kaudu.

                  7.

                  Veelgi tihendada praegust Balti riikide (Eesti, Läti ja Leedu) head piirkondlikku koostööd; laiendada seda koostööd uutesse valdkondadesse ja geograafiliselt ka Põhjamaadesse (Taani, Soome, Island, Norra ja Rootsi). Piirkondlikes suhetes tuleks keskenduda energia siseturu ja energiajulgeoleku küsimusele, pidades silmas eesmärki suurendada taastuvatest energiaallikatest toodetava elektri osakaalu elektrisüsteemis ja arvestades seda, et tänu koostööle suureneb elektriimport/-eksport ja vajadus muuta süsteem paindlikumaks; samuti tuleks tähelepanu pöörata transpordisektori CO2-heite tunduvale vähendamisele ja teadustegevusele.

                  8.

                  Anda üldülevaade investeeringutest, mida on vaja majanduse moderniseerimiseks energia- ja kliimaeesmärkide seisukohast, ning üldhinnang kõnealuste investeeringute allikatele, sealhulgas asjakohasele rahastamisele riigi, piirkonna ja liidu tasandil.

                  9.

                  Loetleda meetmed, mida on võetud ja mida kavandatakse energiatoetuste järkjärguliseks kõrvaldamiseks, eriti seoses fossiilkütustega.

                  10.

                  Lisada analüüs selle kohta, milline on vastasmõju õhukvaliteeti ja õhkuheidet käsitlevate meetmetega, ning kirjeldada mõju õhusaastele eri stsenaariumide korral, lisades õhusaasteainete prognoosid, ning võtta arvesse eri valdkondade koostoimet ja kompromisside mõju.

                  11.

                  Paremini lõimida kavva ausa ja õiglase ülemineku aspektid ning eelkõige täpsustada kavandatud eesmärkide, poliitikasuundade ja meetmete mõju sotsiaalvaldkonnale, tööhõivele ja oskustele. Töötada välja täpsem energiaostuvõimetuse probleemide lahendamise kord, sealhulgas rõhutades energiatõhususmeetmete kasutamist energiaostuvõimetuse vähendamisel, nagu on sätestatud määruses (EL) 2018/1999.

         Brüssel, 18. juuni 2019

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  ELT L 328, 21.12.2018, lk 1.

         (2)  SWD(2019) 277.

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiv 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (ELT L 315, 14.11.2012, lk 1).

         (4)  SWD (2019) 1005 final.

         (5)  COM (2019) 506 final, 5. juuni 2019.

         (6)  SWD(2019) 277.

         (7)  SWD(2019) 277.

         (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/2001 taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT L 328, 21.12.2018, lk 82).