title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Bulgaaria 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta 2020/C 282/02

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/8

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Bulgaaria 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2020/C 282/02)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Bulgaariat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Bulgaaria kohta. Selles hinnati Bulgaaria edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Bulgaaria edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Bulgaarias ei esine enam makromajanduslikku tasakaalustamatust. Eelmistel aastatel kaasnes finantssektori haavatavusega suur võlakoormus ja viivislaenud ettevõtlussektoris. Bulgaarias ei tuvastatud enam tasakaalustamatust, sest järjepidevad poliitikameetmed ja soodne makromajanduslik keskkond on riske ja haavatavust jätkuvalt vähendanud.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisolekut. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Bulgaariat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede jaotumine Bulgaaria piirkondade vahel on tõenäoliselt ebaühtlane, kuna spetsialiseerumismudelid on erinevad, eelkõige piirkondades, mis sõltuvad märkimisväärselt ettevõtete ja tarbijate vahelist vahetut kontakti nõudvatest sektoritest. Sellega kaasneb oluline oht, et piirkondlikud erinevused Bulgaarias suurenevad, mis võimendab juba täheldatud ebavõrdsuse suurenemist pealinna ja ülejäänud riigi ning linna- ja maapiirkondade vahel. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Bulgaaria esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Bulgaaria suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 2,1 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 3,1 % SKPst 2020. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 20,4 %ni SKPst, peaks 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 28,5 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Bulgaaria võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 1,3 % SKPst. Meetmed hõlmavad suuremaid kulutusi tervishoiu- ja julgeolekuteenustele ning tööhõive toetamise kava raskustes olevatele sektoritele. Lisaks on Bulgaaria teatanud meetmetest, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ja mille mahuks hinnatakse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt 0,6 % SKPst. Need meetmed hõlmavad riigi omanduses oleva Bulgaaria Arengupanga garantiisid ja äriühingu tulumaksu tasumise edasilükkamist. Üldiselt on Bulgaaria võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Bulgaaria valitsemissektori eelarvepuudujääk komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 2,8 % SKPst ja 2021. aastal 1,8 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (15)

                  Kuna Bulgaaria kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kõnealuses aruandes jõuti pärast kõigi asjakohaste tegurite hindamist järeldusele, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium on täidetud.

                  (16)

                  13. märtsil 2020 kuulutas Bulgaaria välja eriolukorra 13. märtsist 2020 kuni 13. aprillini 2020; seda pikendati hiljem 13. maini 2020 ning seejärel asendati see erakorralise epideemilise olukorraga kuni 14. juunini 2020. 6. aprillil 2020 võttis Bulgaaria parlament vastu valitsuse esitatud ettepaneku 2020. aasta riigieelarve muutmise kohta. Uues eelarves nähakse ette 3,5 miljardi Bulgaaria leevi (2,9 % SKPst) suurune riigieelarve puudujääk, mis tuleneb suurenenud kulutustest kriisiga seotud meetmetele ja tulude eeldatavast vähenemisest 2,4 miljardi Bulgaaria leevi võrra. Nähakse ette valitsuse emiteeritavate uute võlakirjade ülempiiri viiekordne suurendamine 2,2 miljardilt Bulgaaria leevilt 10 miljardile Bulgaaria leevile. Kokku võttis Bulgaaria aastatel 2014–2020 Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatud mitme rakenduskava raames kasutusele rohkem kui 870 miljoni Bulgaaria leevi suuruse rahastamispaketi, et toetada tervishoiusüsteemi ja tegeleda pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgedega.

                  (17)

                  COVID-19 kriisile reageerimiseks võttis Bulgaaria kasutusele tööhõive toetamise meetme, millega riik kohustub maksma kuni kolme kuu jooksul 60 % töötajate sissetulekust ja sellega seotud sotsiaalkindlustusmaksetest, tingimusel et tööandja maksab vahe ja kohustub töötajad tööhõives hoidma. Tööandja on samuti kohustatud säilitama töö edasiseks perioodiks, mis on vähemalt sama pikk kui toetusega kaetud periood. Toetuskõlblikud äriühingud hõlmavad selliste sektorite äriühinguid, mida eriolukorra tõttu kehtestatud piirangud otseselt mõjutavad. Vastavalt 30. märtsi 2020. aasta dekreedis nr 55 sätestatule on toetuskõlblikud ka muude sektorite äriühingud, kes suudavad tõendada, et nende tulu vähenes teataval ajavahemikul 2020. aasta märtsis 20 % võrreldes 2019. aasta märtsiga.

                  (18)

                  Majanduse likviidsuse toetamiseks suurendati Bulgaaria Arengupanga kapitali 700 miljoni Bulgaaria leevi võrra. 500 miljonit Bulgaaria leevi eraldati portfellitagatisteks pankadele, et pakkuda ettevõtetele paindlikumaid ärilaenutingimusi, ning 200 miljonit Bulgaaria leevi oli ette nähtud kuni 4500 leevi suuruste intressivabade laenude tagatisteks inimestele, kelle nende ettevõtted olid jätnud palgata puhkusele, ja füüsilisest isikust ettevõtjatele. Bulgaaria Arengupank rakendab ka 100 miljoni euro suurust tagatisskeemi Euroopa Regionaalarengu Fondi rakenduskava „Innovatsioon ja konkurentsivõime“ raames väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) antavate laenude suhtes. Bulgaaria finantsinstrumentide fondivalitseja vaatas oma portfelli uuesti läbi ja kohandab oma ettevõtluse toetusvahendeid vastavalt praegusele majandusolukorrale. Bulgaaria Riigipank võttis kasutusele 9,3 miljardi Bulgaaria leevi suuruse meetmepaketi, mille eesmärk on säilitada pangandussüsteemi vastupanuvõime ja suurendada selle paindlikkust, et vähendada piirangute negatiivset mõju kodanikele ja ettevõtjatele.

                  (19)

                  COVID-19 kriis tabas Bulgaaria majandust rängalt, mõjutades nii teenustesektorit kui ka töötlevat tööstust. Negatiivset mõju suurendasid nõudluse ja pakkumise vähenemine ning häired ülemaailmsetes väärtusahelates. Meetmed, mida valitsus hädaolukorra lahendamiseks võtab, võivad aidata leevendada kriisi tagajärgi, kuid nende kiire ja tõhus rakendamine on väga oluline tööhõive säilitamiseks ning ettevõtete, eelkõige VKEde ja füüsilisest isikust ettevõtjate likviidsuse parandamiseks. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. Kooskõlas komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises esitatud suunistega tühistas Bulgaaria isikukaitsevahendite ekspordikeelud ja seadis sisse rohelised koridorid kiireks kontrolliks piiriületuspunktides.

                  (20)

                  COVID-19 kriis tekitas lisakoormuse Bulgaaria tervishoiusüsteemile, mida juba iseloomustab piiratud juurdepääsetavus, mis tuleneb vähesest riiklikust rahastamisest, piiratud ravikindlustuskate, õdede väike, kuigi suurenev arv ja tervishoiutöötajate ebaühtlane piirkondlik jaotus. Seetõttu on Bulgaaria tervishoiusüsteemi üldist vastupanuvõimet, juurdepääsetavust ja suutlikkust võimalik tugevdada. Parem ambulatoorne (üld- ja eri-) arstiabi (ka telekonsultatsioonide kaudu) vähendaks haiglate koormust, samas kui testimine ja ravi peaksid olema kättesaadavad kõigile, sõltumata tervisekindlustusstaatusest. Nõuetekohane juurdepääs tervishoiutöötajatele ja nende teenustele tuleks tagada kogu territooriumil, vastavalt rahvastiku vajadustele. Esmase, pikaajalise ja kogukondliku hoolduse integreerimine on eakate ja kõige haavatavamate rühmade jaoks väga oluline.

                  (21)

                  Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 7,0 %ni ja väheneb 2021. aastal 5,8 %ni. Alates eriolukorra algusest on töötus kiiresti kasvanud kaubandussektoris, majutus- ja toitlustusteenuste sektoris ning töötlevas tööstuses, suurtes linnades ja kesk- ja madalama haridusega inimeste hulgas. Valitsus on võtnud meetmeid tööhõive kaitsmiseks, eelkõige lühendatud tööaja kavad, mida tuleks kiiresti rakendada ja veelgi tõhustada. Praegune olukord nõuab koostöös sotsiaalpartneritega ulatuslikku toetust tööandjatele ja töötajatele, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele, et vältida edasist töökohtade kadumist. Tööhõiveameti suutlikkust ja rakendatavaid meetmeid tuleb tugevdada, et reageerida negatiivsetele mõjudele tööturul. Edasised jõupingutused aktiveerimise, täienduskoolituse ja ümberõppe alal on väga olulised, et tuua inimesed tagasi tööturule, valmistades samal ajal tööjõudu ette digitaliseerimisest tulenevateks väljakutseteks ja võimalusteks. COVID-19 kriis võib avaldada märkimisväärset mõju ka mitteametlikus töösuhtes olevatele töötajatele, kelle juurdepääs tervishoiuteenustele ja sotsiaalkaitsele on piiratud. Sihipärased poliitikameetmed võivad ära hoida kaitsmata töötajate ja kõige haavatavamate rühmade sattumise sügavamasse vaesusse ning parandada nende toimetulekut majanduse taastumise ajal.

                  (22)

                  COVID-19 kriis mõjutab ebaproportsionaalselt haavatavaid rühmi ja süvendab olemasolevaid sotsiaalseid probleeme. Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste osakaal oli juba enne kriisi suur, eriti laste, eakate, puuetega inimeste ja romade hulgas, ning sotsiaalsiirete abil õnnestus vaesust vaid piiratud määral vähendada. Sissetulekute ebavõrdsus oli üks suuremaid liidus ning maksu- ja hüvitissüsteemide mõju selle vähendamisele oli üks nõrgemaid. Kriisi tõttu on vaja võtta meetmeid, et kõrvaldada juba varasematel aastatel tuvastatud puudujäägid, eelkõige miinimumsissetuleku kavas, mis on liidus üks kõige vähem asjakohane vahend abisaajate vaesusest välja aitamiseks. Jätkuvalt on olulised sellised küsimused nagu sotsiaalkaitse tagamine kõigile, sealhulgas ebatüüpilises töösuhtes olevatele töötajatele, füüsilisest isikust ettevõtjatele ja madala sissetulekuga leibkondadele, sissetulekutoetuse, toidu ja piisavate sotsiaalteenuste tagamine ning kodututele ajutise majutuse ja toetuse pakkumine. Sotsiaalteenuste reform aitaks süsteemi stabiliseerida, samal ajal kui tugevam koostöö tervishoiu- ja sotsiaalteenuste vahel võimaldaks jõuda veelgi paremini nendeni, kes ei suuda ise enda eest hoolitseda, ja puuetega inimesteni. Paljud roma leibkonnad, kes olid juba enne kriisi sügavas vaesuses, vajavad vahendusteenuseid, olulisi teenuseid ja toetust.

                  (23)

                  Tõhusam haridus- ja koolitusteenuste osutamine ning paremate oskustega tööjõud toetaks samuti tugevalt majanduse taastumist ning edendaks kaasavat ja jätkusuutlikku majanduskasvu keskpikas perspektiivis. Bulgaarial on veel arenguruumi hariduse ja koolituse kvaliteedi, tööturu vajadustele vastavuse ja kaasavuse parandamisel. Bulgaaria kuulub nende liikmesriikide hulka, kus sotsiaal-majanduslik taust avaldab õpiväljundile kõige suuremat mõju. Endiselt on probleeme romade kaasamisega haridusse ning haridussüsteemist varakult lahkumine on eriti levinud romade hulgas ja maapiirkondades. Digioskuste üldine tase elanikkonna hulgas (vanuses 16–74aastased) on madal, sealhulgas ka noorte hulgas (16–19aastased). Digioskuste parandamine, näiteks suurema digitaalse suunitlusega teaduskraadide ja õppekavade abil, võiks aidata kohanemisel tööturu muutustega, mis tulenevad digiüleminekust ja vajadusest digitaalse kaugtöö järele. Samal ajal ei ole 11 % õpilastest endiselt arvutit ega/või internetiühendust ja arvuti puudub ka 2000 õpetajal. Praegune distantsõpe võib seetõttu süvendada juba niigi suurt ebavõrdsust hariduses ja koolituses, olenemata mõningatest hiljutistest toetusmeetmetest. Jõupingutuste jätkamisel kõigi õppijate digiteadmiste parandamiseks ja nende parema juurdepääsu tagamiseks piisavale tehnilisele taristule oleks pikaajaline positiivne mõju hariduse kättesaadavusele nende jaoks, eelkõige mis puudutab haavatavas olukorras olevaid rühmi, sealhulgas romasid, aidates seega vähendada nende suurt koolist väljalangemise määra.

                  (24)

                  COVID-19 kriis tõi esile tõhusa avaliku halduse ja hästi toimiva digivalitsuse, sealhulgas e-tervise ja e-hangete strateegilise tähtsuse. Liit on selle valdkonna reforme toetanud, kuid nende rakendamine edeneb liiga aeglaselt ning see mõjutas negatiivselt avaliku sektori tõhusust liikumispiirangu ajal. Seetõttu on Bulgaaria e-teenuste pakkumises maha jäänud ning kodanikke ja ettevõtjaid tuleks julgustada neid kasutama. Samuti tuleb põhjalikult käsitleda elutähtsa taristu küberturvalisuse ja julgeolekuga seotud küsimusi. Edaspidi on tõhus avalik haldus väga oluline, et tagada majanduse taastamise meetmete õigeaegne ja tõhus rakendamine. Koostöö ja koordineerimine kõigil valitsustasanditel, sealhulgas riigihankelepingute ja kontsessioonide ning turujärelevalve valdkonnas, on jätkuvalt eriti oluline. Suurem regulatiivne prognoositavus ja stabiilsus, tõhus kontroll poliitika rakendamise üle ja halduskoormuse vähendamine parandaksid ettevõtluskeskkonda ja edendaksid investeeringuid, mõjutades positiivselt majanduse taastumise kiirust.

                  (25)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. COVID-19 kriis tõi veelgi rohkem esile, kui oluline on digitaliseerimine ja innovatsioon, milles Bulgaaria ning eelkõige tema VKEd jäävad tunduvalt allapoole liidu keskmist. Ühe olulise näitena võib tuua esimestele 5G sagedusaladele eraldamiseks kavandatud spektri, mis ei ole piisav, et võimaldada 5G teenuste õigeaegset ja tõhusat osutamist. Endiselt tuleb tegeleda teadus- ja kõrgharidussüsteemi teadaolevate probleemidega, nagu killustatus, vähene rahastamine ning piiratud teadmus- ja tehnosiire. Samal ajal on Bulgaaria liidu kõige ressursi-, energia- ja kasvuhoonegaaside heite mahukam majandus, mis vajab märkimisväärseid investeeringuid energia ja süsinikuheite vähendamise valdkonnas, et hõlbustada üleminekut kliimaneutraalsusele, nagu on kirjeldatud Bulgaaria riiklikus energia- ja kliimakavas.

                  (26)

                  Üleminekujõupingutused Bulgaaria suure energiamahukuse, märkimisväärse fossiilkütustele tuginemise ning energia ja ressursside ebatõhusa kasutamise probleemi lahendamiseks on alles algusjärgus. Riiklikus energia- ja kliimakavas rõhutatakse Bulgaaria kohustust vähendada Euroopa rohelise kokkuleppe raames 2050. aastaks oma majanduse süsinikuheidet, kuid märgitakse ka kavatsust lubada Bulgaarial jätkata omamaiste pruunsöeallikate kasutamist 2050. aastal ja pärast seda. Bulgaaria transporditaristu katvus ja kvaliteet on endiselt alla liidu keskmise ning üleeuroopaline transpordivõrk ei ole ikka veel valmis. Mitmeliigilise transpordi platvormide võrgustik, mõned raudtee- ja maanteelõigud ning Euroopa raudteeliikluse juhtimissüsteemid ja arukad transpordisüsteemid on endiselt vähe arenenud. Tuleb tegeleda oluliste keskkonnaprobleemidega, kuna need mõjutavad kestlikku majanduskasvu ja on tekitanud COVID-19 kriisi ajal täiendavaid terviseriske. Bulgaaria kuulub nende liikmesriikide hulka, kus on kõige rohkem reostusega seotud surmajuhtumeid ning kus jäätmekäitlus ning asulareovee kogumise ja puhastamise kohustuste täitmine on jätkuvalt probleem. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Bulgaarial lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Bulgaarial seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (27)

                  Korralikult toimiv maksejõuetusraamistik on oluline reaalmajanduse taastumiseks pärast COVID-19 kriisi, mis võib tuua kaasa pankrottide arvu märkimisväärse suurenemise. Selline raamistik hõlbustaks ka viivislaenude probleemi kiiremat lahendamist, piirates seega nende edasist kuhjumist. Samas toob maksejõuetusraamistiku ebatõhusus kaasa aeglased ja kulukad maksejõuetusmenetlused. 2019. aasta juunis võeti vastu maksejõuetusraamistiku tegevuskava ja tehti kindlaks asjaomased puudujäägid. Bulgaaria on alustanud selle rakendamist ja valmistab ette järelmeetmeid, sealhulgas õigusaktide muudatusi ja suutlikkuse suurendamise meetmeid.

                  (28)

                  Bulgaaria võttis 2019. aastal Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivide (EL) 2015/849 (7) ja (EL) 2018/843 (8) (neljas ja viies rahapesuvastane direktiiv) ülevõtmiseks vastu mitu seadust, mille rakendamine on pooleli. Hiljuti lõpule viidud riiklik riskihindamine näitab nõrkusi, mis vajavad kiiret tähelepanu, et tõkestada rahapesu ja terrorismi rahastamist. Investeerimiskavade kaudu kodakondsuse andmise programmidega seotud riske ning virtuaalsete varadega seotud riske ei ole veel nõuetekohaselt hinnatud. Tuleb kavandada ja rakendada meetmeid, et asjaomased üksused saaksid rahapesuvastast raamistikku tõhusalt kohaldada. Rahapesuvastase raamistiku rakendamise ja jõustamise tõhusus on olnud piiratud ning finantsteabe ärakasutamine on olnud ebapiisav.

                  (29)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (30)

                  Bulgaaria pangad on üldiselt kasumlikud ja hästi kapitaliseeritud. Vaatamata sellele, et brutoviivislaenude ja ettemaksete osakaal on viimastel aastatel mõnevõrra vähenenud, oli see 2019. aasta kolmandas kvartalis endiselt 7,2 %, mis on üks liidu kõrgemaid, eelkõige mittefinantsettevõtete ja kodumaiste pankade puhul, kusjuures jätkuvalt on oluline teha täiendavaid jõupingutusi toimiva teisese viivislaenude turu edendamiseks. Viivislaenude provisjoneerimine on alates 2018. aasta lõpust vähenenud, millega on mõnikord kaasnenud olemasolevate, ammu tähtaja ületanud viivislaenude liiga väikses mahus provisjoneerimine. Euroopa Keskpanga läbiviidud põhjalik hindamine näitas vajadust suurendada kapitali kahes pangas. Rekapitaliseerimine on lõppjärgus. Lisaks likviidsuse suurendamisele pankade poolt COVID-19 kriisi mõju leevendamiseks ja majanduskasvu taaskäivitamiseks peaksid pangad kohaldama krediidiriskide hindamise norme ja usaldusväärseid krediidistandardeid ning usaldusväärseid hindamistavasid ja andma täpselt aru varade kvaliteedi mis tahes halvenemise kohta.

                  (31)

                  Komisjon on jälginud Bulgaaria edusamme kohtureformi ja korruptsioonivastase võitluse valdkonnas koostöö- ja jälgimiskorra raames. Seepärast ei ole kõnealuseid valdkondi Bulgaariale esitatud riigipõhistes soovitustes seni käsitletud, kuid need on olulised positiivse sotsiaal-majandusliku keskkonna arendamiseks riigis. Koostöö- ja jälgimiskorra viimases, 2019. aasta oktoobri aruandes märgiti, et Bulgaaria edusammud on piisavad, et täita kohustusi, mis ta võttis liiduga ühinemisel. Bulgaaria on oma korruptsioonivastast õigusraamistikku põhjalikult reforminud, kuid üldsuse usalduse suurendamiseks on vaja saavutada häid tulemusi lõplike süüdimõistmiste osas kõrgemal tasandil aset leidvate korruptsioonijuhtumite puhul. Lisaks on lahendamata mitmed probleemid, eelkõige tõhusa kriminaaluurimise tagamine, kohtute töökoormuse tasakaalustamine ja kohalike prokuratuuride tegevuse tõhustamine. Pärast koostöö- ja jälgimiskorra kohaldamise lõppemist tagatakse reformide jälgimine riigi tasandil järelseirenõukogu poolt ning liidu tasandil tervikliku õigusriigi mehhanismi ja vajaduse korral ka Euroopa poolaasta raames.

                  (32)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Bulgaaria kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (33)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Bulgaaria majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Bulgaariale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Bulgaaria eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (34)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (9) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Bulgaarial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Võtta kasutusele asjakohased rahalised vahendid, et tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, kättesaadavust ja suutlikkust ning tagada tervishoiutöötajate tasakaalustatud piirkondlik jaotus, mis vastab rahvastiku vajadustele.

                  2.

                  Tagada kõigile piisav sotsiaalkaitse ja olulised teenused ning tugevdada aktiivset tööturupoliitikat. Parandada kaugtöö kättesaadavust ning edendada digioskusi ja võrdset juurdepääsu haridusele. Tegeleda miinimumsissetuleku tagamise kava puudustega.

                  3.

                  Lihtsustada ja kiirendada menetlusi, et pakkuda tõhusat toetust VKEdele ning füüsilisest isikust ettevõtjatele, tagades ka nende jätkuva juurdepääsu rahastamisele ja paindliku maksekorra. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Suunata investeeringud keskkonnahoidlikule ja digitaalsele üleminekule, eelkõige puhtale ja tõhusale energia ja ressursside tootmisele ja kasutamisele, keskkonnataristule ja säästvale transpordile, aidates kaasa majanduse süsinikuheite järkjärgulisele vähendamisele, sealhulgas söekaevanduspiirkondades.

                  4.

                  Vähendada ettevõtete halduskoormust, parandades avaliku halduse tõhusust ja tugevdades digivalitsust. Tagada maksejõuetusraamistiku tõhus toimimine. Suurendada jõupingutusi, et tagada asjakohane riskihindamine ja riskimaandamine ning tõhus järelevalve ja rahapesuvastase raamistiku jõustamine.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 8.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. mai 2015. aasta direktiiv (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 648/2012 ja tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2005/60/EÜ ja komisjoni direktiiv 2006/70/EÜ (ELT L 141, 5.6.2015, lk 73).

         (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/843, millega muudetakse direktiivi (EL) 2015/849, mis käsitleb finantssüsteemi rahapesu või terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise tõkestamist, ning millega muudetakse direktiive 2009/138/EÜ ja 2013/36/EL (ELT L 156, 19.6.2018, lk 43).

         (9)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Tšehhi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta 2020/C 282/03

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/15

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Tšehhi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2020/C 282/03)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 17. detsembril 2019 vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Tšehhit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Tšehhi kohta. Selles hinnati Tšehhi edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Tšehhi edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervisesüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervisesektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Tšehhit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Seetõttu kaasneb praeguse olukorraga märkimisväärne oht, et Tšehhi piirkondlikud ja territoriaalsed erinevused suurenevad veelgi või et alapiirkonniti tekivad uued territoriaalsed erinevused, mis süvendavad veelgi Karlovarský ja Ústecký piirkondade ning ülejäänud riigi vahel juba täheldatud erinevuste suurenemist. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Tšehhi esitas 7. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Tšehhi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 0,3 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 5,1 % SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 4,1 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 30,8 %ni SKPst, peaks 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 37 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiaga seotud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Tšehhi võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 4 % SKPst. Meetmed hõlmavad füüsilisest isikust ettevõtjatele mõeldud kompenseerivaid maksusoodustusi ning sotsiaal- ja tervisekindlustuskohustuste vähendamist kuueks kuuks (1 % SKPst), lühiajalise töötamise kava (1 % SKPst), 2020. aasta juunis tasumisele kuuluvate üksikisiku ja äriühingu tulumaksu ettemaksete vähendamist (0,8 % SKPst) ja tervisealaseid meetmeid (0,7 % SKPst). Lisaks on Tšehhi teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust. Need hõlmavad peamiselt väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele ja suurettevõtjatele pakutavaid laenutagatisskeeme. 2020. aasta lähenemisprogrammiga siiski nende teatavaks tehtud meetmetega seotud tingimuslikke kohustusi ei kaeta. Enamikku 2020. aasta lähenemisprogrammi aluseks olevatest meetmetest kajastati ka komisjoni 2020. aasta kevadprognoosis. Prognoosis ei saanud kajastada meetmeid, mida lähenemisprogrammiga ei kaeta või mille lõpp-tähtaeg ulatub prognoosi koostamise kuupäevast kaugemale. Üldiselt on Tšehhi võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Tšehhi valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –6,7 % SKPst ja 2021. aastal –4,0 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (15)

                  Kuna Tšehhi kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Tšehhi kuulutas COVID-19 pandeemia mõju vähendamiseks välja eriolukorra, mis kestis 12. märtsist 2020 kuni 17. maini 2020; sel ajal olid suletud koolid, piirati ürituste toimumist ja poodide tegevust ning olulisel määral inimeste kogunemist. Ka riigipiirid olid ajavahemikus 15. märtsist 2020 kuni 17. maini 2020 osaliselt suletud. See vähendas riigist väljuvate Tšehhi töötajate ja riiki sisenevate välisriikide töötajate arvu, mistõttu kohalikul tööturul tekkis tööjõunappus, eelkõige tootmises ja hooajatöödel, ning mõjutas olulisi tarneahelaid. Et aidata kodumajapidamistel ja ettevõtjatel kriisiga toime tulla, kuulutas valitsus välja stimuleerivate meetmete paketi, mis sisaldas otseseid toetusmeetmeid ja riiklikke tagatisi. Kuigi see võib pakkuda ajutist leevendust, saab majandus 2020. aastal eeldatavasti ränga löögi, sest välisnõudlus väheneb ja liikumispiirangud häirivad majandustegevust. Eeldatavasti peaks reaalne SKP 2021. aastal järk-järgult taastuma, kuid 2019. aasta näitajateni prognoosiperioodil 2020–2021 tõenäoliselt ei jõuta. Mõju sellistele sektoritele nagu transport, hotellindus ja turism on ilmselt märkimisväärne. Töötus suureneb, kuid selle olukorda leevendavad varem pingeline tööturg, stiimulite pakett ja ajutiste lepingute väike osakaal. Likviidsustoetuse tagamiseks käivitasid ametiasutused mitu riiklike tagatiste kava igas suuruses ettevõtetele. Samuti peatati tarbijalaenude ja hüpoteeklaenude tagasimaksed kolmeks või kuueks kuuks neile kodumajapidamistele ja ettevõtjatele, keda kriis mõjutas. Meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. Tšehhi Riigipank on võtnud ka mitmesuguseid meetmeid kriisi mõju leevendamiseks finantssektoris.

                  (17)

                  Varajased COVID-19 tervisealased leevendusmeetmed on aidanud Tšehhis viiruse levikut aeglustada. Võeti meetmeid, et suurendada meditsiiniseadmete tarneid ja tagada vajalik taristu ning seega valmistati tervisesüsteemi suurenenud nõudlusega toimetulekuks ette. Tšehhi elanikkonna tervislik seisund on viimastel aastatel märgatavalt paranenud ja asjaomased näitajad lähenevad ELi keskmisele. Samas on oodatav eluiga piirkonniti väga erinev, seda osaliselt sotsiaal-majanduslike ja käitumuslike tegurite tõttu. Kuigi inimeste endi hinnangul rahuldamata arstiabivajaduste üldise taseme näitaja on liidu näitajate hulgas üks madalamaid, on tervishoiuvahendite ja -töötajate jaotus piirkonniti erinev ning personalinappus on kohati suur. Lähiaastatel jääb eelduste kohaselt suur osa tervisetöötajatest pensionile. Et COVID-19 pandeemia mõju leevendada, on edasise töö käigus vaja tervisesüsteemi vastupanuvõimet tugevdada ja kriisiks valmisolekut suurendada, toetades samas esmatasandi tervishoiu ja integreeritud hoolduse võrdset kättesaadavust, et vähendada välditava haiglaravi osakaalu. See võib parandada ka haigestumise ennetamist ja leevendada muid terviseprobleeme. E-terviselahendusi kasutakse endiselt vähe, kuigi olemas on 2016.–2020. aasta riiklik e-tervise strateegia.

                  (18)

                  Kogu 2019. aasta vältel ja 2020. aasta alguses püsis Tšehhi tööturg tugevana ning enamik näitajatest olid positiivsed. Tööhõive määr jätkas tõusuteed ja töötus langes kõigi aegade madalaimale tasemele. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb aga töötus 2020. aastal 5,0 %ni ja väheneb 2021. aastal veidi, jõudes 4,2 %ni. Valitsus reageeris COVID-19 pandeemiale kiiresti ja võttis kasutusele mitmeid sissetulekute ja tööhõive kaitsmise meetmeid, keskendudes eelkõige ettevõtetele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele. Samas ei ole mõned haavatavad tööturu rühmad (lühiajaliste lepingutega töötajad, ajutist tööd vahendavate firmade kaudu tööle võetud töötajad) kavandatud leevendavate meetmetega täielikult kaetud. Lastehoiuasutuste ja koolide sulgemine liikumispiirangute ajal võis eriti mõjutada paljude hoolduskohustustega naisi. Lastehoidu ja pikaajalisse hooldusse tehtavate investeeringute edendamine koos paindliku töökorraldusega, näiteks kaugtööga, peaks muutma kriisist väljumise sujuvamaks. Paremini suunatud aktiivse tööturupoliitika meetmed ja oskuste pakkumine sotsiaalpartneritega konsulteerides toetavad nii töötajate tööl hoidmist kui ka töökohavahetust. Riiklike tööturuasutuste teavitus- ja nõustamistegevus võib edukat tööturule naasmist hõlbustada, eriti haavatavate rühmade jaoks. Kiirem ja lihtsam juurdepääs sotsiaalkaitsele aitaks vältida vaesusesse langemist ja kodudest väljatõstmisi. Siiani mõjutavad haridustulemusi tugevalt sotsiaal-majanduslik ebavõrdsus ja vähene investeerimine. Kui juurdepääs kaasavale kvaliteetsele haridusele ja koolitusele on võrdne, sealhulgas digitaalses kontekstis, saab oskuste taset tõsta ja digiõpet laiendada. Eriti oluline on edendada digioskusi, sealhulgas toetada õpetajaid ja koolitajaid ning pakkuda neile täiendõppevõimalusi. Kõigil haridustasemetel on riigipoolsed kulutused ühe õpilase kohta suhteliselt väikesed. Kvalifitseeritud õpetajate nappus osutab vajadusele suurendada õpetaja elukutse atraktiivsust, eeskätt andekate noorte hulgas.

                  (19)

                  Tšehhi on üks riikidest, keda tehnoloogilised muutused võivad eriti mõjutada ja kus selles valdkonnas on vaja suuri investeeringuid. Digitehnoloogiale üleminek nõuab toetust, sealhulgas tööstus- ja teenindussektoris, ja seda tuleb anda sihipäraste investeeringutega arukatesse lahendustesse ja oskustesse. Eesmärk saavutada täielik katvus lairiba püsiühendusega on täidetud, kuid mobiilne lairibaühendus on endiselt suhteliselt kallis. Taristu väljaarendamisega viivitamine võib eriti mõjutada haavatavaid rühmi ja struktuuriliselt nõrku piirkondi, mille puhul on isoleerituse oht suurem. Sellel võivad olla negatiivsed tagajärjed ka pandeemia jälgimisele ja kontrollile. Ühendatusvajaduste rahuldamiseks tuleb investeerida väga suure läbilaskevõimega võrkudesse (sh püsi- ja mobiilsidevõrkudesse) ja asjakohastesse nõudlusega seotud meetmetesse. 5G spektri õigeaegne eraldamine investeerimist soodustavatel prognoositavatel tingimustel on selle saavutamiseks eriti oluline. Ülikiirete lairibateenuste kasutuselevõttu piirab vähene nõudlus, millel on mitmeid põhjuseid, näiteks lepingu sõlmimise hinnad, elanike ostujõud, vanus ja haridus. Ametiasutused soosivad igati uute digitehnoloogiate väljatöötamist ja integreerimist, kuid seda takistab püsivalt madal oskuste tase. Tšehhi ametiasutused on kindlalt otsustanud soodustada tehisintellektil põhinevaid lahendusi, kuid hoolimata valitsuse pingutustest kõnealuses valdkonnas, jääb Tšehhi selles valdkonnas teadusuuringute ja patentide taotlemise poolest endiselt eesrindlikest liikmesriikidest tahapoole.

                  (20)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Tšehhi riiklikus energia- ja kliimakavas on märgitud, et edukaks kliimaülemineku ja energiasüsteemi ümberkujundamisega toimetulekuks ning kliimaneutraalsuse suunas liikumiseks on vaja suuri investeeringuid. See kehtib eelkõige taastuvate energiaallikate, energiatõhususe ning üleminekusüsteemide taristu ja selle osade edendamise kohta. Kliimamuutuste mõju on juba nähtav põudade ja üleujutustena, mis põhjustavad märkimisväärset majanduslikku kahju. Õhusaaste on samuti pikaajaline probleem. Samal ajal on saastemaksud väga väikesed. Energiasektoris domineerib jätkuvalt kivisüsi ning see on majandustegevuse oluline tõukejõud kolmes Tšehhi piirkonnas. Projektide elluviijate piiratud arendussuutlikkus ja Tšehhi ametiasutuste vähene nõuandev toetus on siiani peamised kitsaskohad, mis takistavad välja töötamast arvestatavat hulka projekte, millega rakendataks neis piirkondades korraga kliima- ja digiüleminekut. Kokkuvõttes leitakse, et kivisöest loobumine võib kaasa tuua mitmeid sotsiaal-majanduslikke tagajärgi, ning seni on huvi null- ja vähese kasvuhoonegaaside heitega tehnoloogiatesse investeerimise vastu vähene. Taastuvenergia tootmise tase on alla ELi keskmise. Sektoril puuduvad rahalised stiimulid ning asjakohane õiguslik ja institutsiooniline raamistik, et toetada sektori edasist arengut. Samuti tundub, et teadlikkus energiatõhususe laiemast kasulikkusest on väike. Üleminek elektromobiilsusele on olnud üsna aeglane ja maanteetranspordisektor on muutumas üheks peamiseks energiatarbijaks. Transpordimaksud on madalad ega põhine CO2 heitel. Elektrisõidukite laadimise taristu on alles väga algeline. Jäätmekäitluse tulemuslikkus on jätkuvalt tagasihoidlik, ehkki eesmärgid selles osas on ambitsioonikad. Puudub terviklik strateegia ringmajanduse potentsiaali arendamiseks. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Tšehhil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Tšehhil seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (21)

                  Tavapäraste rahastamisvahendite kättesaadavus Tšehhis on üle ELi keskmise, samas on riskifinantseerimine vähem arenenud. Suure riskiga kodumaiste ettevõtete rahastamine, eriti ettevõtte asutamisjärgus ja hilisemas arendusetapis, on endiselt piiratud. Ehkki turule on toodud mõned edukad uuenduslikud algatused, on riski- ja aktsiakapitali rahastamine endiselt väga väiksemahuline. Tšehhis takistab teadusuuringuid ja innovatsiooni süsteemsete reformide puudumine. Kuigi erasektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse tehakse järjest rohkem, on nende immateriaalsesse varasse tehtud investeeringute taga enamasti suured välisomanduses olevad ettevõtjad, mitte väikesed ja keskmise suurusega kodumaised ettevõtjad. Kesk- ja kõrgtehnoloogiasektoris valitseb spetsialistide nappus, sest teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika (STEM) eriala lõpetajate arv on väike ning kõrgkoolilõpetajate täienduskoolitus on ebapiisav. Samal ajal on ettevõtluse edendamine ja toetamine vähene ning takistab tootlikkuse kasvu. Teadus- ja arendustegevuse sektori killustatuse tõttu jaotub teadus- ja arendustegevuse rahastus liiga kitsalt. Riikliku ja erasektori koostööd takistavad ka praegu kehtivad teadlaste karjäärihindamise tavad. Teadlaste ja ettevõtjate tihedam koostöö, eelkõige võrsefirmade kaudu, võiks aidata kiirendada tehnosiiret ja innovatsiooni levikut.

                  (22)

                  COVID-19 liikumispiirangud on kahjustanud tarneahelaid ning paljud ettevõtjad ei ole suutnud tegevust jätkata, samas puuduvad neil ka likviidsusvarud. Kõige rohkem on kannatada saanud autotööstus ja teenustesektor. Turujärelevalvega tegelevad paralleelselt liiga paljud ametiasutused ning nende koostöö ja omavaheline koordineerimine ei ole optimaalne. Ettevõtjatele riiklikke tagatisi pakkuvates ametlikes kavades osalemiseks avaldas kiiresti soovi võimalikust rohkem ettevõtjaid. Ettevõtjatele suunatud toetuse jagamist saaks paremini koordineerida ja kiiremini menetleda. Mõni sidusrühm leiab, et Tšehhi ametiasutuste poolt COVID-19 kriisi mõju leevendamiseks võetud meetmed on bürokraatlikud ja reaalmajanduses kasutamiseks liiga aeglased. Andmeid, mida on vaja sihipäraseid majanduse taastamise strateegiaid ja meetmeid käsitlevate kiirete, informeeritud ja optimaalsete otsuste tegemiseks, tuleks paremini analüüsida. Üldjuhul peab ettevõtlussektor kiiresti muutuvat seadusandlust ja keerulisi haldusmenetlusi teguriteks, mis takistavad investeeringuid. Litsentside ja lubade saamisega seonduv halduskoormus on problemaatiline just idufirmade jaoks. Ehitusloa saamise pikad ja keerulised menetlused on suureks takistuseks. Uue ehitusseaduse ettepanek on saanud kriitika osaliseks. Digiteenuste kasutamise poolest avalike teenuste sektoris on Tšehhi üks vähem arenenud liikmesriike. E-valitsuse kasutajate arv jääb kaugele alla ELi keskmist. Praegu rakendatakse riigis e-valitsuse kava. 2020. aastast kehtib riigis nn uus digitaalne põhiseadus, mis annab hiljemalt alates 2025. aastast õiguse saada peaaegu kõiki avalikke teenuseid elektrooniliselt. Vaatamata sellele pakutakse veebilahendusi vaid suhteliselt vähestes omavalitsustes. Praegu kaalutakse parlamendis maksuseadustiku muutmist eesmärgiga suurendada maksusüsteemi digitaliseerimist, kuna teatavate maksude puhul toimub elektrooniliste avalduste täitmine siiani vaid väikses mahus.

                  (23)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (24)

                  Avaliku sektori tulemused ja valitsemissektori toimetulek on Tšehhi puhul ELi keskmisest allpool. Rahvusvaheliste näitajate kohaselt on juurdepääs valitsuse teabele poliitikakujundamisel Tšehhis suhteliselt hea. Näitajad ei ole nii head avaliku teenistuse professionaalsuse, valitsuse läbipaistvuse ja korruptsiooni kontrolli puhul. Riigi haldussüsteeme aitaksid tõhustada parem strateegiline planeerimine ja ministeeriumidevaheline koordineerimine ning kohalike omavalitsuste väiksem killustatus. Riigihankeraamistikku on parandatud, kuid see võib vajada täiendavat viimistlemist. Vaatamata olukorra mõningasele paranemisele, teeb korruptsioon endiselt ettevõtjatele muret ja võib takistada ka majandustegevust. Mitmete korruptsioonivastaste meetmete, näiteks lobitööd ja rikkumistest teatajate kaitset käsitlevate seaduste vastuvõtuga alles tegeletakse.

                  (25)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Tšehhi kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (26)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Tšehhi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Tšehhile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Tšehhi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (27)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Tšehhil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tagada tervisesüsteemi vastupanuvõime, kindlustada tervisetöötajate olemasolu, esmatasandi tervishoiu ja integreeritud hoolduse kättesaadavus ning e-terviseteenuste kasutuselevõtt.

                  2.

                  Toetada aktiivse tööturupoliitika meetmetega tööhõivet, oskuste (sh digioskuste) pakkumist ja digiõppevõimaluste loomist.

                  3.

                  Toetada väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid, kasutades finantsvahendeid rohkem likviidsustoetuste tagamiseks, vähendades halduskoormust ja parandades valitsuse e-teenuste pakkumist. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erasektori investeeringuid, et toetada majanduse taastumist. Suunata investeeringud rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekusse, eeskätt suure võimsusega digitaristusse ja -tehnoloogiatesse, puhtasse ja tõhusasse energiatootmisesse ja-kasutusse ning kestlikku transporditaristusse, sealhulgas söekaevanduspiirkondades. Tagada innovaatilistele ettevõtjatele juurdepääs rahastamisele ning parandada avaliku ja erasektori koostööd teadus- ja arendustegevuse valdkonnas.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 15.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Taani 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta 2020/C 282/04

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/22

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Taani 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2020/C 282/04)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Taanit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Taani kohta. Selles hinnati Taani edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Taani edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Taanit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  Taani esitas 7. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 5. mail 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (10)

                  Taani suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

                  (11)

                  Valitsuse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 3,7 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 8,0 % SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 2,4 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 33,2 %ni SKPst, peaks 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 40,7 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (12)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Taani võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 4,9 % SKPst. Meetmed hõlmavad tervishoiuteenuste tõhustamist, ettevõtete püsikulude ajutist hüvitamist, ajutist palgahüvituskava ja erakorralist abi raskustes olevatele sektoritele. Lisaks on Taani teatanud meetmetest, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ja mille mahuks hinnatakse 2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt ligikaudu 15 % SKPst. Need meetmed hõlmavad üksikisiku ja äriühingu tulumaksu edasilükkamist ja laenutagatisi (3,7 % SKPst). Võrreldes komisjoni 2020. aasta kevadprognoosiga on peamine erinevus see, et 2020. aasta lähenemisprogramm hõlmab tulevikus oodatavat kahjumit, mis tuleneb COVID-19-ga seotud riigigarantiidest (0,5 % SKPst). Üldiselt on Taani võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (13)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Taani valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –7,2 % SKPst ja 2021. aastal –2,3 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

                  (14)

                  Kuna Taani kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (15)

                  COVID-19 pandeemia mõjutas Taanit tugevalt 2020. aasta esimesel poolel, pannes surve alla tervishoiusüsteemi ja vähendades märkimisväärselt teatavate sektorite majandustegevust. Taani rakendas õigeaegselt meetmeid pandeemia ohjeldamiseks ja tervishoiusüsteemi tugevdamiseks, sealhulgas kaugeleulatuvaid algatusi pandeemia majanduslike tagajärgede leevendamiseks. Sellest tuleneva majanduslanguse vastu olid suunatud valitsuse ja keskpanga mitmed jõulised majandus- ja finantsmeetmed, sealhulgas otsetoetus ettevõtete püsikulude ja palgakulude osaliseks katmiseks, maksude edasilükkamine ja likviidsuse pakkumine pankadele ja äriühingutele, krediidiskeemid ja muud rahapoliitika meetmed. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet. Need meetmed vähendasid tõhusalt COVID-19 pandeemiast tulenevat majandusšokki, kuid ei hoidnud ära toodangu märkimisväärset vähenemist, suurt hulka pankroti- ja maksejõuetusjuhtumeid ning töötuse taseme ja vaesuse ohus olevate inimeste arvu märkimisväärset suurenemist, sealhulgas haavatavas olukorras olevate inimeste (nt puuetega inimeste) hulgas. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt tõuseb töötuse määr 2020. aastal mõõdukalt ligikaudu 6,5 %ni ja väheneb 2021. aastal allapoole 6 %.

                  (16)

                  Praegune COVID-19 kriis näitab, et Taani peab jätkama oma tervishoiusüsteemi vastupanuvõime tugevdamist. Üks eriti murettekitav küsimus on tervishoiutöötajate nappus ning eriarstide ja õdede puudumine, näiteks intensiivravis (eelkõige õed-anestesioloogid). Pidevad jõupingutused selle tööjõupuuduse kõrvaldamiseks on väga olulised. Lühiajalises perspektiivis peaks Taani tegema tööd selle nimel, et tagada kriitilise tähtsusega meditsiinitoodete, sealhulgas tervishoiutöötajate isikukaitsevahendite kättesaadavus. Käimas on teadusuuringud, et leida mitte ainult viirusevastane ravi ja vaktsiin, vaid ka parem ja kiirem testimisvõimalus.

                  (17)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu. Taani on näidanud häid tulemusi digitaliseerimise valdkonnas, millest annab tunnistust Euroopa Komisjoni digitaalarengu tegevuskava tulemustabel. Selle tugeva positsiooni säilitamiseks pikas perspektiivis, oma konkurentsivõime tagamiseks ja digiülemineku eeliste ärakasutamiseks oleks Taanil aga vaja investeerida nii digitaristusse kui ka haridusse, koolitusse ja oskuste täiendamisse. Taani riiklikus energia- ja kliimakavas teatatakse, et kliimamuutuse ja energiapöördega edukaks toimetulekuks on vaja olulisi investeeringuid. Suurimaid investeeringuid on vaja uue taastuvenergia tootmisvõimsuse rajamiseks, samal ajal kui märkimisväärsed investeerimisvajadused on kindlaks tehtud ka kodumajapidamistes (energiatõhusus ja kütteseadmete ümberkujundamine), säästvas transpordis, tööstuses ning biogaasi ja kaugkütte valdkonnas. Taani kliimapoliitika eesmärk on vähendada kasvuhoonegaaside heitkoguseid 2030. aastaks võrreldes 1990. aastaga 70 % ning saavutada kliimaneutraalsus hiljemalt 2050. aastaks. Selle kajastamiseks tuleks energiatarbimine viia langustrendi, mis nõuab investeeringuid, mis järgivad terviklikku lähenemisviisi ja keskenduvad sektoritele, kus on võimalik saavutada suurim energiasääst. Majanduse taastumist COVID-19 kriisist saaks kiirendada, seades prioriteediks kavandatud keskkonnasäästlikud investeeringud ning edendades ambitsioonikaid keskkonna-, kliima-, energia- ja taristuinvesteeringute projekte, näiteks elamute, avamere tuuleenergia, energiaühenduste ja raudtee elektrifitseerimise valdkonnas. Transport on Taani suurim kasvuhoonegaaside heite allikas, mis muudab edasised poliitikameetmed selles valdkonnas eriti asjakohaseks. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Taanil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Taanil seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (18)

                  Üldised kulutused teadus- ja arendustegevusele ei ole Taanis kaasa toonud tootlikkuse kasvu. Puudub integreeritud innovatsioonistrateegia, milles oleks selgelt välja toodud, mida Taani soovib ülemaailmsel innovatsioonimaastikul saavutada. Teadus- ja innovatsioonitegevus on jätkuvalt koondunud vähestesse suurtesse ettevõtetesse ja sihtasutustesse ning peamiselt farmaatsia- ja biotehnoloogiasektorisse. Peaaegu 40 % erasektori teadus- ja arendustegevuse kogukuludest (võrreldes maailma keskmisega 19 %) langeb kaheksa suurima ettevõtte arvele. Teadus- ja arendustegevuse kogukulud püsivad suurena, kuid teadus- ja arendustegevusega tegelevate äriühingute arv on aastast 2009 vähenenud, suurel määral seetõttu, et väikesed äriühingud teadus- ja arendustegevusega ei tegele. Vaid 33 % VKEdest on võtnud kasutusele toote- või protsessiinnovatsiooni. Seepärast võib osutuda vajalikuks teha täiendavaid poliitilisi jõupingutusi, et laiendada innovatsioonibaasi eesmärgiga kaasata rohkem ettevõtteid. Reageerimiseks COVID-19 pandeemia järgselt muutuvatele oskustega seotud vajadustele, pidades silmas ka tulevasi tehnoloogilisi muutusi, on vaja pidevalt investeerida oskuste täiendamise ja ümberõppe kavadesse, sealhulgas täiskasvanuõppe kaudu.

                  (19)

                  Taani on astunud samme oma rahapesuvastase raamistiku tugevdamiseks. 2019. aastal võeti vastu uued õigusaktid ning riiklikud ametiasutused ja reguleerivad asutused hakkasid rakendama mitmeid meetmeid, et tugevdada Taani ennetavat rahapesuvastast raamistikku. Finantsjärelevalveasutusele on antud karistuste määramise volitused ja suurem eelarve, et suurendada tema rahapesuvastase järelevalve alast suutlikkust. Rahapesu andmebüroo on samuti saanud täiendavat personali ja rahalisi vahendeid. On väga oluline, et tõhustatud rahapesuvastane raamistik tagaks tõhusa järelevalve ja jõustamise. Eelkõige peab rahapesuvastane järelevalveasutus täielikult rakendama riskipõhist lähenemisviisi. Rahapesu andmebüroo suurem suutlikkus peab näitama, et Taani kontrollikoja aruandes esile tõstetud puudused on asjakohaselt kõrvaldatud.

                  (20)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (21)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Taani kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (22)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Taani majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Taanile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Taani eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (23)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Taanil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Suurendada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, sealhulgas tagades kriitiliste meditsiinitoodete piisavuse ja tegeledes tervishoiutöötajate nappusega.

                  2.

                  Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekule, eelkõige puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutamisele, säästvale transpordile ning teadusuuringutele ja innovatsioonile. Toetada laiema investeerimisbaasiga integreeritud innovatsioonistrateegiat.

                  3.

                  Parandada rahapesuvastase järelevalve tõhusust ja jõustada tulemuslikult rahapesuvastane raamistik.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 20.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.