title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2013 , milles käsitletakse Austria 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Austria stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta

text:
               30.7.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 217/1

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   9. juuli 2013,
   milles käsitletakse Austria 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Austria stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta
   2013/C 217/01
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead või valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Nõukogu võttis 10. juulil 2012 vastu soovituse (3) Austria 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2016) kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 28. novembril 2012 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2013) algust. Samuti võttis komisjon 28. novembril 2012 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) (4) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei määratletud Austriat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 7. veebruaril 2013 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2013. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2013. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               Austria esitas 16. aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava ja oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               Määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et Austria on eelarve ülemäärase puudujäägi korrigeerimiseks rakendanud olulisi konsolideerimismeetmeid. Stabiilsusprogrammi puhul on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium optimistlik. Stabiilsusprogrammis visandatud eelarvestrateegia peamine eesmärk on järk-järgult vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki, et saavutada 2016. aastaks nominaalne eelarve tasakaal ja täita keskpika perioodi eesmärk aastaks 2017. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse varasemat keskpika perioodi eesmärki, milleks on struktuurne puudujääk suuruses 0,45 % SKPst. Keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Praeguste prognooside kohaselt püsib Austria ajakavas, et korrigeerida 2013. aastaks ülemäärane puudujääk, arvestades seda, et valitsemissektori eelarve puudujääk on 2,5 % SKPst 2012. aastal ning see peaks vastavalt komisjoni talituste prognoosile veelgi vähenema: 2013. aastal 2,2 protsendile SKPst ja 1,8 protsendile SKPst 2014. aastal. Ühe suure panga likvideerimisega võivad aga kaasneda lisakulud ja sellel võib olla oluline eelarvepuudujääki suurendav mõju. Pärast 2012. aastal toimunud olulist vähenemist, mis ületas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses nõutud kohandamiskava taseme, peaks struktuurne eelarvepuudujääk prognoosi kohaselt 2013. aastal suurenema 1,8 protsendini. Ka komisjoni talituste prognoos kinnitab, et 2013. aastal suureneb struktuurne puudujääk veidi. Vastavalt stabiilsusprogrammis esitatud teabele toimub alates 2014. aastast ümberarvutatud struktuurse eelarvepositsiooni struktuuriline kohandamine, mis ületab 2014. aastal 0,5 % ja võimaldab Austrial saavutada 2015. aastal keskpika perioodi eesmärgi kaks aastat varem võrreldes programmis esitatud stsenaariumiga (2017. aasta asemel 2015. aastal).
               Stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgi osas oodatakse stabiilsusprogrammis sisalduva teabe kohaselt, et valitsemissektori kulude kasv, arvestamata kaalutlusõiguse alusel valitud meetmeid, aitab aastatel 2014–2016 kaasa iga-aastasele struktuurilisele kohandamisele keskpika perioodi eesmärgi suunas 0,5 % võrra SKPst. Stabiilsusprogrammi stsenaariumis ennustatav kulude märkimisväärne vähenemine suhtena SKPsse on siiski väga ambitsioonikas, arvestades seda, et prognoosi kohaselt langeb kulude suhe SKPsse enama kui viieteistkümne aasta ühele madalaimale tasemele. Eeldatavalt on Austrias aastatel 2014–2016 üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi täitmisega ning kavadega tagataks piisavad edusammud kriteeriumi täitmise suunas.
               Eelarveraamistiku tugevdamine on jätnud eri valitsustasandite vahelised eelarvelised suhted peaaegu samaks. Jätkuv probleem on pädevuste kattumine ning rahastamise ja kuludega seotud kohustuste vahelised vastuolud. Keskvalitsuse, sotsiaalkindlustuse pakkujate ja föderaaltasandist madalamate tasandite vaheliste pidevate kokkulepete keeruline mehhanism kujutab endast nende meetmete rakendamisega seotud riske, mille eesmärk on piirata tervishoiukulusid. Hariduse valdkonnas on läbirääkimised kuuest punktist koosneva ettepaneku üle (sealhulgas ringkonna tasandi haridusametite kaotamine) tervitatav samm eri valitsustasandite vastutusalade ratsionaliseerimiseks, aga lihtsustamist tuleks jätkata, et vastutusalade killustatus väheneks veelgi.

               (10)

               Prognooside järgi väheneb Austria tööjõupotentsiaal alates aastast 2020 ning majandus muutub kõrget kvalifikatsiooni nõudvamaks. Tööealise elanikkonna (eelkõige naised, sisserändajad ja eakamad töötajad) tööhõivet on võimalik veel rohkem optimeerida.

               (11)

               Austria eakamate töötajate tööhõive määr on jätkuvalt alla ELi keskmise (43,1 % vs. 48,8 %), kuigi see on oluliselt paranenud ja läheneb ELi keskmisele, ning ligikaudu 30 % inimestest on vahetult enne pensionile jäämist poolteist kuni kolm aastat töötud või viibivad haiguspuhkusel. Ennetähtaegselt pensionile jäämise ja invaliidsuspensionide skeemide suhteliselt laialdane kasutamine ning naiste suhteliselt madal seadusjärgne pensioniiga (60 aastat; pensioniiga tõuseb tulevikus vaid väga aeglaselt) mõjuvad negatiivselt tööjõu pakkumisele eakamate töötajate hulgas. 2012. aastal võeti tegeliku pensioniea tõstmiseks mitmeid meetmeid, peamiselt vähendades ennetähtaegselt pensionile jäämise ja invaliidsuspensionide skeemide kasutamist.

               (12)

               Ehkki naiste tööhõive määr on Austrias suhteliselt kõrge (2012. aastal 70,3 % võrreldes ELi 62,4 protsendiga), on seda võimalik veelgi suurendada, vähendades soolist jagunemist tööturul. Naiste osakaal osalise tööajaga kohtadel on üks kõrgemaid ELis ning lapsehoiuteenuste ja pikaajalise hoolduse kättesaadavus on piiratud. Naiste tööhõivemäär täistööajale taandatuna viitab sellele, Austrias on teatavad raskused, mis takistavad naiste tööjõu potentsiaali täielikku ärakasutamist. Lisaks töötavad naised ligikaudu kaks korda sagedamini vähe sissetoovatel ajutistel töökohtadel ning on suuresti koondunud madalapalgalisele tööle. Selle tulemusena on sooline palgalõhe 24 % (liidus kolmandal kohal). Madalapalgaliste töötajate maksukoormuse vähendamine pakuks rohkem stiimuleid tööturul osalemise parandamiseks. Austria maksusüsteemi struktuur võimaldab nihutada maksustamist majanduskasvu vähem kahjustavatele muudele allikatele. Omandimaksudelt saadav tulu moodustab Austrias 0,5 % SKPst ja jääb oluliselt alla ELi keskmist (2,1 % SKPst). Majanduskasvu kõige vähem kahjustavaks peetavatelt korduvatelt kinnisvaramaksudelt saadava tulu poolest on Austria liidus tagantpoolt kolmas. Need moodustasid 2011. aastal 0,2 % SKPst (ELi keskmine oli 1,3 %).

               (13)

               2011. aasta seisuga oli Austrias välismaal sündinud tööealise elanikkonna osakaal 19 %, mis on Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni (OECD) riikide seas üks suurimaid. Sisserändajatel on tööturul sageli raskusi ning nende töötuse määr on märkimisväärselt kõrgem (isikud, kes ei ole ELi kodanikud, 9,7 % vs. austerlased 3,6 %) ja tööhõivemäär madalam (vastavalt 62,8 % vs. 76,4 %). Lisaks töötavad sisserändaja taustaga inimesed kolm korda sagedamini kui austerlased töökohtadel, mis nõuavad nende tegelikust kvalifikatsioonist madalamat kvalifikatsiooni ja saavad oma kvalifikatsioonist madalamat palka (2008. aasta seisuga vastavalt 27,5 % vs. 9,7 %). Samuti on nende haridustulemused kehvemad ja vaesusrisk kaks korda kõrgem (26,6 % vs. 12,6 %).

               (14)

               Keskpika ja pikaajalise perioodi prognoositavad pensioni- ja tervishoiukulud ohustavad riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Samuti osutavad jätkusuutlikkuse ohule pikaajalise hooldusega seotud prognoositavad kulud, ehkki vähemal määral. Pensionisüsteemi hiljutine reformimine peaks teataval määral vähendama ohtu jätkusuutlikkusele, kui sellega kaasneb tööturu olukorra selline paranemine, mis võimaldab pikendada eakamate töötajate tööiga. Midagi ei ole veel ette võetud seoses meeste ja naiste pensioniea kiirema ühtlustamisega ning tegelikku pensioniga ei ole tõstetud jättes viimata pensioniea või pensionihüvitised vastavusse muutustega oodatavas elueas. Tegeleda tuleb tervishoiusüsteemi ja pikaajalise hooldussüsteemi eelarve jätkusuutlikkuse küsimusega, pidades silmas ka kasvavat vajadust ja nõudlust pikaajalise hoolduse järele. Tervishoiusektoris võetud hiljutised poliitikameetmed on tõenäoliselt samm õiges suunas, ehkki järgmiste aastate jooksul tuleb nende tõhusust põhjalikult hinnata. Ennetuse, rehabiliteerimise ja iseseisvalt elamise valdkondade tõhustamiseks on küllalt võimalusi, et piirata pikaajalise hoolduse kulusid tulevikus.

               (15)

               Hoolimata sellest, et Austria kulutused haridusele moodustasid 2009. aastal 6,01 % SKPst, mis on oluliselt üle ELi keskmise (5,41 %), jäävad Austria 10–15-aastaste haridustulemused rahvusvaheliste võrdlevate uuringute ja katsete kohaselt alla ELi keskmise. Üle 25 % 15-aastaste noorte lugemisoskus on kehv ning nende tulemused matemaatikas on vaid veidi paremad. Lõhe sisserändaja taustaga noorte ja nende kohalikku päritolu eakaaslaste haridusalaste saavutuste vahel on üks liidu suuremaid. Kõrgharidussüsteemis survestab üliõpilaste suurenev arv süsteemi rahaliselt ja korralduslikult, aga õpingud edukalt lõpetavate üliõpilaste osakaal on väike. Samuti on killustatud haridussüsteemi juhtimise ja rahastamisega seotud vastutusalade jagunemine.

               (16)

               Austria on üks neist liikmesriikidest, kes saaks kõige enam kasu (SKPs) väiksematest tõketest piiriüleste teenuste pakkumisel. Teenustesektoris aga püsivad endiselt olulised turule sisenemist ja tõhusat konkurentsi takistavad tõkked. Need tõkked on eriti tuntavad vabade elukutsete ja raudteetranspordi puhul. Kutseteenustel on oluline osa ettevõtlusega seotud teenuste turgudel ja need moodustavad 10 % SKPst ja 11 % kogu tööhõivest. Endiselt püsivad piirangud teenusteturule juurdepääsule ja sealsetel ametialadel tegutsemisele (näiteks nõuded seoses õigusliku vormi ja osaluse omamisega ). Kindlasti on vaja hinnata nende piirangute põhjendatust ning seda, kas samu üldise huvi eesmärke oleks võimalik saavutada vähesema reguleerimisega. Ehkki konkurentsiõiguse hiljutise muutmisega suurenevad Austria konkurentsiasutuse volitused, jäävad kõnealuse asutuse rahalised vahendid ja inimressursid ikka alla sellist taset, mida võib täheldada sarnase või isegi väiksema suuruse riikide puhul.

               (17)

               Austria on teinud edusamme päritoluriigi/vastuvõtva riigi finantsjärelevalve piiriülese koordineerimise valdkonnas. Lisaks on tehtud edusamme seoses restruktureerimisabi saanud riigistatud või osaliselt riigistatud pankade restruktureerimisega. Nende pankade varade kvaliteedi jätkuva halvenemisega seotud riskide tulemusena püsivad süsteemis aga nõrgad kohad, mida tuleb hoolikalt jälgida.

               (18)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Austria majanduspoliitikat. Hinnati riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Austria eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad soovitustes 1 kuni 7.

               (19)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (20)

               Komisjon analüüsis Euroopa poolaasta kontekstis ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Selle analüüsi põhjal esitas nõukogu konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (6). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Austria tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Austrial võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:

               1.

               Täita 2013. aasta eelarve vastavalt kavandatule, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk jätkusuutlikul viisil ja saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu soovitustes täpsustatud keskmine aastane struktuuriline kohandamine. Jätkata pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist struktuurilist kohandamist vajalikus tempos, et saavutada 2015. aastaks keskpika perioodi eesmärk. Tõhustada eri valitsustasandite vahelised eelarvelised suhted, lihtsustades näiteks korralduslikku ülesehitust ning viies vastavusse kulu- ja rahastamiskohustused.

               2.

               Kiirendada meeste ja naiste pensioniea ühtlustamist, tõsta tegelikku pensionile jäämise iga, viies pensioniea või pensionihüvitised vastavusse muutustega oodatavas elueas, rakendada ja jälgida hiljutisi reforme, millega piiratakse ennetähtaegsele pensionile jäämist, ning jätkuvalt parandada eakamate töötajate tööalast konkurentsivõimet, et tõsta tegelikku pensioniiga ja eakamate töötajate tööhõive määra.

               3.

               Võtta uusi meetmeid, et suurendada naiste osalemist tööturul, parandades selleks veelgi lastehoiu- ja pikaajalise hoolduse teenuseid, ning tegeleda suure soolise palga- ja pensionilõhe küsimusega. Kasutada täielikult ära sisserändaja taustaga inimeste tööturu potentsiaal, jätkates nende kvalifikatsiooni ja haridustulemuste tunnustamise parandamist. Vähendada madala sissetulekuga töötajate tegelikku maksukoormust ja sotsiaalmakseid eelarveneutraalsel viisil, tuginedes senisest enam majanduskasvu vähem kahjustavatele allikatele, näiteks korduvad omandimaksud.

               4.

               Rakendada tõhusalt tervishoiusüsteemi hiljutised reformid, et tagada oodatav kulutasuvus. Töötada välja finantsiliselt jätkusuutlik mudel pikaajalise hooldusteenuse osutamiseks ning pöörata senisest enam tähelepanu ennetuse, rehabiliteerimise ja iseseisvalt elamise valdkondadele.

               5.

               Parandada eelkõige ebasoodsas olukorras olevate noorte haridustulemusi, edendades sealhulgas väikelaste haridust ja vähendades varase diferentseerimise negatiivset mõju. Parandada veelgi kõrgharidussüsteemis strateegilist planeerimist ja edendada koolist väljalangemist vähendavaid meetmeid.

               6.

               Suurendada veelgi föderaaltasandi konkurentsiameti volitusi ja vahendeid ning jälgida konkurentsiõiguse reformi rakendamist. Kaotada ülemäärased tõkked teenusteosutajatele. Sellega seoses tuleb üle vaadata, kas reguleeritud kutsealade puhul tööturule sisenemist ja neil kutsealadel tegutsemist käsitlevad kehtivad piirangud on põhjendatud üldise huvi eesmärkidega, ning edendada konkurentsi eelkõige raudteesektoris.

               7.

               Finantsstabiilsuse säilitamise eesmärgil jätkata riigistatud ja osaliselt riigistatud pankade tähelepanelikku jälgimist ning kiirendada nende restruktureerimist.

      Brüssel, 9. juuli 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2013. aastal vastavalt nõukogu 22. aprilli 2013. aasta otsusele 2013/208/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 118, 30.4.2013, lk 21).

      (3)  ELT C 219, 24.7.2012, lk 1.

      (4)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (6)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 97.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0140

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas Nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Malta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007  /* SEK/2005/0140 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.2.2005SEK(2005) 140 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Malta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et liikmesriigid, kes ei ole võtnud kasutusele ühisraha, peavad esitama nõukogule ja komisjonile lähenemisprogrammid. Vastavalt selle määruse artiklile 9 peab nõukogu kontrollima iga lähenemisprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, peab nõukogu esitama arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud lähenemisprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.ELiga 1. mail 2004. aastal ühinenud liikmesriigid ei osale ühisrahas, kuid eurole üleminekuks nõutakse neilt lähenemiskriteeriumide õigeaegselt täitmist, sealhulgas valitsemissektori finantsseisundi jätkusuutlikkust. Kuna valitsemissektori puudujääk oli 2003. aastal 9,7% SKTst ja võla suhe 70,4% SKTsse, otsustas nõukogu 5. juulil 2004. aastal, et Maltal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja soovitas ülemäärase puudujäägi likvideerida hiljemalt 2006. aastaks. Samuti soovitas nõukogu Maltal kohaldada struktuurimeetmeid, et kulusid ratsionaliseerida ja vähendada, ning astuda 5. novembriks 2004 tõhusaid samme seoses meetmetega 2005. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks. Lisaks paluti Malta valitsusel tagada, et võla suhte kasv 2005. aastal peatuks ning hakkaks seejärel langema. Komisjon tegi oma 22. detsembri 2004. aasta teatises järelduse, et Malta valitsus on astunud tõhusaid samme seoses meetmetega 2005. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks.Liikmesriigid, kes ühinesid ELiga 1. mail 2004, kohustusid esitama lähenemisprogrammid 15. maiks 2004 ja esimese ajakohastatud programmi 2004. aasta lõpuks.Malta esitas esimese lähenemisprogrammi aastateks 2004–2007 21. mail 2004 ja nõukogu andis sellele hinnangu 5. juulil 2004. Malta esitas ajakohastatud lähenemisprogrammi 7. detsembril 2004. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit,[2] potentsiaalse tootmismahu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Malta valitsus esitas esimese ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2004–2007 7. detsembril 2004. Programm vastab üldiselt tegevusjuhendile. Riigi kulutuste jaotus on ebatäielik ning hinnaandmed ei ole ühtlustatud määratlustega kooskõlas.-  Ajakohastatud programmis esitatud makromajanduslik stsenaarium näeb ette majandustegevuse järkjärgulist kiirenemist. Kavandatav SKT kasvumäär 2004. aastaks (0,6%) on madalam, kui komisjoni 2004. aasta sügise prognoosis (1%), kuid 2005. ja 2006. aasta kasvuprognoosid (vastavalt 1,5% ja 1,8%) tunduvad usutavad ja vastavad täielikult komisjoni prognoosidele. Programmiperioodi lõpul eeldatakse veelgi suuremat kasvu kiirenemist ning jõudmist 2,2%ni 2007. aastal. Üldiselt tunduvad kasvuprognoosid usutavad.-  Aastainflatsioon, mida Maltal praegu mõõdetakse tarbijahinnaindeksi aastase muutuse põhjal, vähenes pisut viimastel kuudel, ning on kogu 2004. aastal hinnanguliselt 2,9%. Programmiperioodi hõlmavad prognoosid eeldavad, et inflatsiooni suudetakse hoida langevana ning see on 2005. aastal 2,4% ja nii 2006. kui 2007. aastal 1,9%. Malta liiri nii nominaalne kui reaalne efektiivne vahetuskurss tugevnes mõnevõrra 2004. aastal. Liiri nominaalne efektiivne vahetuskurss jääb programmiperioodi jooksul eeldatavasti enam-vähem muutumatuks. Keskpank on hoidnud lühiajalised intressimäärad, mis on tema rahanduspoliitiline intressimäär, muutumatuna 3% tasemel (100 baaspunkti võrra euroala tasemest kõrgemal) alates 2003. aasta septembrist. Prognooside kohaselt kerkivad intressimäärad 2005. aastal poole protsendipunkti võrra ning jäävad 3,5% tasemele kuni aastani 2007.-  Viimased andmed 2004. aasta eelarve täitmise kohta viitavad sellele, et antud aastaks seatud ja programmis kinnitatud puudujäägieesmärk 5,1% SKTst tundub saavutatav. Ajakohastatud programmis kinnitatakse ka aastani 2007. seatud puudujäägieesmärke. Lähenemisprogrammi eesmärgiks on endiselt puudujäägi vähendamine 2006. aastal alla 3% kontrollväärtuse. Prognooside kohaselt peaks valitsemissektori puudujääk SKT suhtes vähenema 5,2%lt 2004. aastal 3,7%ni 2005. aastal ja 2,3%ni 2006. aastal ning langema 1,4%ni 2007. aastal. Eelmise programmiga võrreldes kinnitab ajakohastatud programm üldiselt kavandatud riigi rahanduse kohandamist sama makromajandusliku stsenaariumi taustal. Rahanduse stabiliseerimise aluseks on nii tulude suurendamiseks võetavad meetmed kui kulude kärpimine.-  Malta majandus on tänu oma väiksusele ja avatusele äärmiselt volatiilne ning aldis välismõjudele. See suurendab nii positiivseid kui negatiivseid riske, mis seonduvad nii makromajandusliku stsenaariumiga kui programmis ette nähtud fiskaalse kohandamisega. Hoolimata riskidest, on tänu aluseks olevale mõistlikule makromajanduslikule stsenaariumile, puudujäägi vähendamiseks võetud meetmetele ja programmis sätestatud eelarveprognoosidele eelarve kindlustamine üldjoontes usutav.-  Valitsemissektori koguvõlg jõuab hinnangute kohaselt 2003. aasta 70,4%lt 73,2%ni SKTst 2004. aastal. Vastavalt programmile peaks võla suhe 2005. aastal vähenema 72%ni ja naasma programmiperioodi lõpuks ligikaudu 70% tasemeni. Malta valituse hinnangute kohaselt toetab majanduskasv, esmase eelarvetasakaalu järkjärguline parandamine ja varade müük võla ja SKT suhtarvu vähenemist alates 2005. aastast. Siiski vajab prognoositud võladünaamika üksikasjalikumaid andmeid eelarveväliste rahastamisvahendite kohta, mis osaliselt vähendavad märkimisväärsete erastamistulude (üle 2% SKTst nii 2005. kui 2006. aastal) mõju, ja hoolikamat järelevalvet nende üle.-  Programmis vaadatakse läbi valitsuse struktuurireformikava, mis keskendub algatustele avalik-õiguslike üksuste restruktureerimiseks ning teatavate valdkondade toimimise parandamiseks, näiteks tööstus, sadamad, transpordi- ja energiasektor. Erastamine on osa programmis esitatud reformidest, lisaks arutatakse selles, kuidas tõhustada võitlust maksu- ja sotsiaalkindlustuspettuste vastu. Valitsus esitles ka valget raamatut Malta pensionisüsteemi reformimise kohta. Ülejäänud olulised struktuurireformid seoses maksusoodustuste ja tervishoiusüsteemiga on ellu viimata.-  Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega on seotud mitmeid riske, mis tulenevad elanikkonna vananemisega seotud prognoositud kuludest. Programmis esitatud jätkusuutlikkuse tagamise strateegia sõltub eelarve-eesmärkide saavutamisest. Sinna hulka kuuluvad ka pensioni- ja tervishoiusüsteemi reformid, mis veel pole selgelt määratletud või ellu viidud. Kuigi eelarve-eesmärkide mittesaavutamine seaks jätkusuutlikkuse igal juhul ohtu, on reformide teostamine samuti oluline, et saada hakkama elanikkonna vananemisest tulenevate riiklike kulutustega pikas perspektiivis.-  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika enam-vähem riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Eriti vastab programm nõukogu soovitusele vähendada valitsemissektori puudujääki.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Malta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Malta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[4] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  17. veebruaril 2005 kontrollis nõukogu Malta ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2007. Programm vastab üldiselt tegevusjuhendile. Riigi kulutuste jaotus on siiski ebatäielik ning hinnaandmed ei ole Maastrichti ühtlustatud määratlustega kooskõlas. Seepärast palutakse Maltal viia andmed nõuetega vastavusse.2.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT reaalkasvu suurenemist 0,6%lt 2004. aastal keskmiselt 1,8%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium usutavaid kasvuprognoose. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.3.  Nõukogu tegi 5. juulil 2004. aastal otsuse, et Maltal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning soovitas selle parandada 2006. aastaks.4.  Programmi eesmärgiks on puudujäägi vähendamine 2006. aastal alla 3% kontrollväärtuse. Rahanduse stabiliseerimise aluseks on nii tulude suurendamiseks võetavad meetmed kui kulude kärpimine. Prognooside kohaselt peaks valitsemissektori puudujääk SKT suhtes vähenema 5,2%lt 2004. aastal 2,3%ni 2006. aastal ja langema 1,4%ni 2007. aastal. Eelmise programmiga võrreldes kinnitab ajakohastatud programm üldiselt kavandatud riigi rahanduse kohandamist sama makromajandusliku stsenaariumi taustal.5.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud. Ühest küljest tundub saavutatav fiskaalpoliitiline eesmärk, milleks on 5,2% valitsemissektori puudujääk 2004. aastal 5,2%. Teisest küljest teevad aluseks olev mõistlik makromajanduslik stsenaarium ja puudujäägi vähendamiseks välja kuulutatud meetmete iseloom ning programmis esitatud eelarveprognoosid 2005. aasta ja edaspidise osas stabiliseerimiskava üldjoontes usutavaks, kui välised tingimused vastavad ennustustele.6.  Seda riskianalüüsi arvestades on programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et viia puudujääk 2006. aastal alla 3%, ning need annavad piisava varu, et seda piirväärtust tavalise makromajandusliku kõikumise käigus mitte ületada. Siiski ei pruugi need olla piisavad selleks, et saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti keskpika perioodi eesmärk, milleks on tasakaalulähedane eelarveseisund programmiperioodi jooksul.7.  Valitsemissektori koguvõlg jõuab programmi hinnangute kohaselt 2003. aasta 70,4%lt 73,2%ni SKTst 2004. aastal. Seejärel nähakse ette selle vähenemine programmiperioodi lõpuks 70,4%ni SKTst. Malta valituse hinnangute kohaselt toetab majanduskasv, esmase eelarvetasakaalu jätkuv parandamine ja varade müük võla ja SKT suhtarvu vähenemist alates 2005. aastast. Siiski nõuavad mitmed tegurid, mis osaliselt vähendavad märkimisväärsete erastamistulude (üle 2% SKTst nii 2005. kui 2006. aastal) mõju, üksikasjalikumat teavet eelarveväliste rahastamisvahendite kohta ja paremat järelevalvet nende üle.8.  Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega on seotud mitmeid riske, mis tulenevad elanikkonna vananemisega seotud prognoositud kuludest. Programmis esitatud jätkusuutlikkuse tagamise strateegia sõltub eelarve-eesmärkide saavutamisest. Sinna hulka kuuluvad ka pensioni- ja tervishoiusüsteemi reformid, mis veel pole selgelt määratletud või ellu viidud. Kuigi eelarve-eesmärkide mittesaavutamine seaks jätkusuutlikkuse igal juhul ohtu, on reformide teostamine samuti oluline, et saada hakkama elanikkonna vananemisest tulenevate riiklike kulutustega pikas perspektiivis.9.  Üldiselt vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika enam-vähem riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Eriti vastab programm nõukogu soovitusele vähendada valitsemissektori puudujääki.Tabel: Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2004 | 0,6 | 1,5 | 1,8 | 2,2 |KOM okt 2004 | 1,0 | 1,5 | 1,8 | puudub |LP mai 2004 | 1,1 | 1,7 | 2,1 | 2,1 |THHI inflatsioon (%) | LP dets 2004 | 2,9 | 2,4 | 1,9 | 1,9 |KOM okt 2004 | 3,7 | 3,1 | 2,6 | puudub |LP mai 2004 | 3,4 | 2,1 | 2,1 | 2,0 |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP dets 2004 | -5,2 | -3,7 | -2,3 | -1,4 |KOM okt 2004 | -5,1 | -4,0 | -3,3 | puudub |LP mai 2004 | -5,2 | -3,7 | -2,3 | -1,4 |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP dets 2004 | -1,4 | 0,3 | 1,6 | 2,4 |KOM okt 2004 | -1,3 | -0,2 | 0,4 | puudub |LP mai 2004 | -1,4 | 0,1 | 1,4 | 2,2 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | LP dets 2004 | 73,2 | 72,0 | 70,5 | 70,4 |KOM okt 2004 | 72,4 | 73,7 | 74,2 | puudub |LP mai 2004 | 72,1 | 72,4 | 70,5 | 70,4 |Allikad: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2004. aasta majandusprognoosid (KOM). | [1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10.7.2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


				|

		52012DC0305

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Saksamaa 2012. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa stabiilsusprogrammi (2012-2016) kohta /* COM/2012/0305 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Saksamaa 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa stabiilsusprogrammi (2012-2016) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta,[4]
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Saksamaa 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[5] milles ei nimetatud Saksamaad
ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu edendamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada
tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi
ja riiklikusse reformikavasse.
(7)       Saksamaa esitas 18. aprillil
2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012−2016 ja 12. aprillil 2012
oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe
dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Vastavalt 2012. aastal
Saksamaa poolt 2008.−2011. aasta eelarvepuudujäägi ja võla arvnäitajate
kohta esitatud esimesele teatisele ülemäärase eelarve puudujäägi kohaldamiseks,
jäi valitsemissektori ülemäärane eelarvepuudujääk 2011. aastal allapoole
aluslepingu kohast kontrollväärtust 3 % SKPst. Lisaks jääb komisjoni 2012.
aasta kevadprognoosi kohaselt valitsemissektori eelarvepuudujääk allapoole
aluslepingu kohast kontrollväärtust ning langeb prognoosiperioodi jooksul
veelgi. Selle tulemusena ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti sätetega
võttis komisjon 30. mail vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega
tunnistatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu käsitlev otsus aluslepingu
artikli 126 lõike 12 alusel kehtetuks.
(9)       Tuginedes nõukogu määruse
(EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu
seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium on realistlik. Programmi 2012.–2013. aasta prognoosid on üldiselt
kooskõlas komisjoni 2012. aasta kevadprognoosiga nii majanduskasvu tempo ja
mustri kui ka tööturu arengu osas. Programmi lõpuaastate majanduskasvuprognoos
on üldiselt kooskõlas komisjoni prognoosiga Saksamaa keskpika perioodi
potentsiaalse majanduskasvu määra kohta. Programmis kirjeldatud
eelarvestrateegia eesmärk on täita keskpika perioodi eelarve-eesmärk juba 2012.
aastal ja jõuda alates 2014. aastast nominaalselt praktiliselt tasakaalus
eelarveni, alustades 2011. aastal nominaalsest puudujäägist 1,0 % SKPst, st
allpool aluslepingu kohast kontrollväärtust (3 % SKPst), mis on oluliselt
varem tähtajast 2013. aastal. Programmis täpsustatakse eelmist keskpika
perioodi eesmärki (struktuurne puudujääk ½ % SKPst, tõlgendatud kitsa
vahemikuna 0,5 % ümber SKPst), mis vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu
pakti nõuetele, viidates puudujäägile, mis ei ületa 0,5 % SKPst. Ohud puudujäägi
ja võlaga seonduvatele eesmärkidele võivad suureneda märkimisväärselt, kui
vajalikuks osutuvad finantssektori täiendavad stabiliseerimismeetmed. Vastavalt
(ümberarvutatud) struktuurilisele eelarvepuudujäägile[6] kavatseb Saksamaa terve
programmiperioodi jooksul järgida oma keskpika perioodi eesmärki, mis peaks
riskihinnangu kohaselt nii ka olema. Programmis esitatud teabe kohaselt ja
võttes arvesse ka riskihinnangut, ületaks valitsemissektori kulude kasvumäär,
arvestades kaalutlusõiguse raames võetud tulumeetmeid, stabiilsuse ja kasvu
pakti kulueesmärki 2012. aastal, samas kui 2013. aastal peetaks sellest kinni.
Prognoosi kohaselt suureneb koguvõlg 2012. aastal 0,8 protsendipunkti
võrra 82,0 %-ni SKPst, langedes seejärel 2013. aastal 80 %-ni SKPst
ja jätkates seejärel langustrendi. Pärast ülemäärase puudujäägi korrigeerimist
on Saksamaal üleminekuperiood ja ta teeb kavakohaselt piisavaid edusamme
stabiilsuse ja kasvu pakti kohase võla vähendamise sihttaseme saavutamisel.
(10)     Liiduvalitsus on võtnud meetmeid
riiklike tervishoiukulude tõhususe parandamiseks ja on esitanud pikaajalise
hoolduse reformi ettepaneku. Selleks et piirata kulude oodatavat edasist kasvu,
on vaja täiendavaid jõupingutusi tervishoiu tõhususe parandamiseks. Kulude
oodatava tulevase kasvuga toimetulekuks ei piisa ka väljapakutud pikaajalise
hoolduse reformist. Maksusüsteemi tõhusust on võimalik parandada. Oma kohustuse
täitmisel suurendada majanduskasvu elavdavaid kulusid haridusele ja teadusele
on liiduvalitsus graafikus. Samas on endiselt oluline, et ka liidumaad ja
kohalikud omavalitsused, mis kannavad lõviosa haridus- ja teaduskuludest,
tagaksid neis valdkondades vahendite asjakohase ja tõhusa kasutamise. Uue
põhiseaduse kohase võlataseme piirmäära kehtestamine on Saksamaa eelarveraamistikku
veelgi tugevdanud. Sellest hoolimata ei ole eelarvet käsitleva nõude
rakendamisel liidumaade tasandil erilisi edusamme tehtud.
(11)     Suur avaliku sektori toetus
finantssektorile koos sektori enda kohanemiseks tehtud jõupingutustega ja
Saksamaa majanduse taastumise kasulik mõju on stabiliseerinud tervet sektorit.
Üldiselt suhteliselt stabiilsest finantssektorist ja laenuturu kriisi
puudumisest hoolimata esineb endiselt nõrkusi, eelkõige mõnede liidumaa pankade
(Landesbanken) struktuurseid probleeme, millest nimetamisväärsemad on
elujõulise ärimudeli puudumine, nõrgad juhtimisstruktuurid ja haavatavus suure
pankadevahelisest finantseerimisest sõltumise tõttu.
(12)     Saksa tööturu hea toimimine
(suurenev tööhõive ja mõõdukas töötus) ei ole toonud selle kõigile osalistele
samaväärset kasu ja töötasu suurenemine ei ole alati olnud kooskõlas
tootlikkuse suurenemisega. Maksukiilust tulenevad fiskaalsed demotiveerivad
tegurid, mis on eelkõige põhjustatud kõrgetest sotsiaalkindlustusmaksetest,
takistavad jätkuvalt eelkõige madalapalgaliste töötajate integratsiooni
tööturule. Osalise tööajaga töö ulatuslik kasutamine vähendab omandatavaid
pensioniõigusi. Seetõttu on vaja parandada üleminekut osalise tööajaga töölt
stabiilsematele lepinguvormidele. Tööturumeetmete hiljutine reform peaks
toetama kõigi töövõimalusi. Haridussüsteemi tõhususe ja ebasoodsas olukorras
olevate inimeste haridusvõimaluste parandamine on Saksamaa jaoks suur
väljakutse. Keskmises kuni pikas perspektiivis on demograafiliste muutuste
poolt potentsiaalsele majanduskasvule avalduva negatiivse mõju leevendamiseks
äärmiselt oluline tagada kvalifitseeritud tööjõu kättesaadavus. Muret tekitab
naiste madal täisajaga osalemine tööturul. Leibkonna teise palgasaaja
maksustiimulite ning täisaja lapsehoiuteenuste ja pikapäevarühmadega koolide
puudumine takistavad naiste osalemist tööturul.
(13)     Saksamaa on energiasüsteemi
kaaluka reformi teel. Energiasüsteemi ümberkorraldamise majanduslik kogukulu
tuleks hoida minimaalsena, kiirendades riigisisese ja piiriülese võrgu
laiendamist, jätkuvalt suurendades kliima- ja taastuvenergiapoliitika
kulutõhusust, tehes otsustavaid samme energiatõhususe edasisel suurendamisel ja
suurendades konkurentsi energiaturgudel. Saksamaa keskset geograafilist asendit
arvestades on tema raudteesüsteemil märkimisväärne mõju tervele Euroopa
raudteesüsteemile. Konkurents reisijate- ja kaubaveoturul on endiselt väga
väike, mis tuleneb peamiselt sellest, et taristuhaldaja ja raudtee-ettevõtja ei
ole tõhusalt eraldatud. Möödunud aastate edusammudest (muu hulgas teenuste
direktiivi rakendamise tulemusel tehtutest) hoolimata on mõnes
teenindussektoris (nt ehituses) võimalik konkurentsi ja tootlikkuse kasvu
veelgi elavdada.
(14)     Saksamaa on laiendatud euroala
pakti raames võtnud mitmeid kohustusi. Kõnelaused kohustused ja 2011. aastal
võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime
parandamise, riigi rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamise ja
finantsstabiilsuse tugevdamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti
raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse
hindamise tulemusi.
(15)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Saksamaa majanduspoliitikat. Hinnati
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Saksamaa fiskaal- ja
sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
allpool 1.–4. soovituses.
(16)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Saksamaa 2012. aasta stabiilsusprogrammi ning
tema arvamus[7]
kajastub eelkõige 1. soovituses,
SOOVITAB Saksamaal võtta ajavahemikus
2012-2013 järgmisi meetmeid:
1.           Jätkata konservatiivset
eelarvepoliitikat, et saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2012.
aastaks. Rakendada sel eesmärgil eelarvestrateegiat kavakohaselt, tagades
kulueesmärgi täitmise ja piisavad edusammud võla vähendamise sihttaseme
saavutamise suunas. Jätkata majanduskasvusõbralikul konsolideerimiskursil,
tehes täiendavaid jõupingutusi avaliku sektori tervishoiukulude ja pikaajalise
hoolduse kulude tõhususe parandamiseks ja kasutades seni kasutamata
potentsiaali maksusüsteemi tõhususe parandamiseks. Kasutada olemasolevaid
võimalusi suuremateks ja tõhusamateks majanduskasvu elavdavateks kuludeks
haridusele ja teadusele kõigil valitsustasanditel. Viia lõpule võlataseme
piirmäära ühetaoline rakendamine kõigis liidumaades, tagades õigeaegsed ja
asjakohased kontrollimenetlused ning korrigeerimismehhanismid.
2.           Kõrvaldada allesjäänud
struktuursed puudused finantssektoris, muu hulgas jätkates nende
liidumaapankade restruktureerimist, kes vajavad piisavalt rahastatud elujõulist
ärimudelit, vältides seejuures liigset finantsvõimenduse vähendamist.
3.           Vähendada eelarveneutraalsel
viisil eelkõige madalapalgaliste töötajate suurt maksukiilu ning säilitada
eelkõige pikaajalistele töötutele suunatud asjakohased aktiveerimis- ja
integreerimismeetmed. Luua tingimused palkade kasvuks kooskõlas tootlikkuse
suurenemisega. Võtta meetmeid ebasoodsas olukorras olevate inimeste
haridusvõimaluste parandamiseks, eelkõige tagades võrdsed võimalused haridus-
ja koolitussüsteemis. Kaotada järk-järgult leibkonna teiste palgasaajate
fiskaalsed demotiveerivad tegurid ning parandada täisaja lapsehoiuteenuste ja
pikapäevarühmadega koolide kättesaadavust.
4.           Jätkata jõupingutusi
energiasüsteemi ümberkorraldamise majandusliku kogukulu minimaalsena
hoidmiseks, muu hulgas kiirendades riigisiseste ja piiriüleste elektri- ja
gaasivõrkude laiendamist. Tagada, et institutsionaalne raamistik kindlustaks
tõhusa konkurentsi raudteeturul. Võtta meetmeid konkurentsi täiendavaks
stimuleerimiseks teenindussektoris, sealhulgas kutseteenuste ja teatavate
oskustööde (eelkõige ehitussektoris) puhul.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012) 305 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta
otsus 2012/238/EL.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Tsükliliselt kohandatud
eelarvetasakaal pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist,
arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja
ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr
1466/97 artikli 5 lõikele 2.


				|

		52013DC0352

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Bulgaaria 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0352 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Bulgaaria 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega loodi sidus tegevusraamistik liikmesriikide, ELi ja euroala
tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja
poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide
tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       6. juulil 2012 võttis nõukogu
vastu soovituse Bulgaaria 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Bulgaaria ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[6] ning see sündmus märkis 2013.
aasta majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta algust. Samuti 28.
novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu
häiremehhanismi aruande[7],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida,
nimetati ka Bulgaariat.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       10. aprillil 2013 avaldas
komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Bulgaaria suhtes läbi
viidud põhjaliku analüüsi[8]
tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Bulgaarias esineb
makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja millega seoses tuleb
võtta poliitikameetmeid. Eelkõige tuleb jätkuvalt pöörata tähelepanu
ettevõtlussektori finantsvõimenduse vähendamise mõjule, samuti
välispositsioonide jätkuvale kohandamisele, konkurentsivõimele ja tööturule.
(8)       19. aprillil 2013 esitas
Bulgaaria oma 2013. aasta lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja 2013.
aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse nende kahe programmi
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)       Lähtudes 2013. aasta
lähenemisprogrammile määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel antud hinnangust, on
nõukogu seisukohal, et Bulgaaria riiklik rahandus on üldjoontes olnud
usaldusväärne. Keskpika perioodi eesmärgini jõuti 2012. aastal.
Lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium
ajavahemikuks 2013–2014 on usutav ning aastane kasv peaks eeldatavasti ulatuma
2013. aastal 1,0 protsendini, 2014. aastal 1,8 protsendini. Komisjoni 2013.
aasta kevadprognoosis nähti 2013. aastaks ette SKP kasv 0,9 % ning 2014.
aastaks 1,7 %. Programmis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on hoida
struktuurne eelarvepositsioon kogu programmiperioodi vältel keskpika perioodi
eesmärgi lähedal. Programmis kinnitatakse varasem keskpika perioodi eesmärk,
nimelt -0,5 % SKP-st, mis ületab stabiilsuse ja kasvu paktis nõutut.
Lähtudes (ümberarvutatud) struktuursest eelarvepositsioonist, mis prognooside
kohaselt peaks mõnevõrra nõrgenema – 2012. aasta puudujäägilt 0,4 % SKP-st
kasvama ajavahemikul 2013–2016 kuni 0,7–0,8 %-ni SKP-st – jääb Bulgaarial
lähenemisprogrammi perioodi jooksul keskpika perioodi eesmärk napilt täitmata.
Aastatel 2013−2015 oleks valitsemissektori kulutuste kasvumäär,
arvestades riigi omal äranägemisel võetavaid tulumeetmeid, kooskõlas
stabiilsuse ja kasvu paktis ettenähtud kulutuste sihttasemega, kuid rikuks seda
aastal 2016. Võlamäär on alla 60 % SKPst ja lähenemisprogrammi kohaselt on
selle tipptase eeldatavasti 2014. aastal, mil see on 20,4 % SKPst,
seejärel aga väheneb programmiperioodi jooksul. Komisjoni 2013. aasta
kevadprognoosis on samuti ette nähtud, et 2014. aastal ulatub võlamäär 20,3
protsendini SKP-st.
(10)     Bulgaaria on viimastel
aastatel oma eelarveraamistikku oluliselt tugevdanud, mis on aidanud säilitada
eelarvedistsipliini ja suurendada eelarvepoliitika usaldatavust. Uues riigi
rahanduse seaduses, mis jõustub 2014. aastal, on jäetud alles senised arvulised
eelarvereeglid, muudetud kohaliku omavalitsuse tasandi nõuded veelgi rangemaks
ja reformitud kolmeaastane keskpika perioodi eelarveraamistik. Oluline on, et
ametiasutused hoiaksid reformide tempot ja valmistaksid ette pinnase uue
seaduse rakendamiseks, eelkõige seeläbi, et moodustatakse kavandatud sõltumatu
eelarvenõukogu ja antakse sellele selged volitused, tagatakse tema töö
sõltumatus ja piisavad ressursid. Maksukuulekuse alal on veel hulgaliselt
paranemisruumi ja edusammud selles valdkonnas võimaldaksid Bulgaarial teha
suuremaid kulutusi majanduskasvu toetamiseks. Ehkki Bulgaaria on astunud
mõningaid nähtavaid samme, et vähendada õigusnõuete täitmisega seotud kulusid
ja parandada maksutulude kogumist, iseloomustab maksusüsteemi endiselt
ulatuslik maksudest kõrvalehoidmine ja madal haldussuutlikkus. Maksukogumise
halduskulud on kõrged, nagu ka ettevõtete kulud, mis on seotud maksude
maksmisega. Hoolimata meetmetest, mis on võetud maksukuulekuse parandamiseks,
on varimajanduse osakaal ikka veel hinnanguliselt kõrge ja selle vähendamine
nõuab pikaajalisi kestvaid pingutusi.
(11)     Enneaegse tööturult lahkumise
vähendamine on üks peamisi abinõusid pensionisüsteemi piisavuse ja tööjõu
pakkumise probleemide lahendamisel. Eakamate töötajate, eelkõige eakamate naiste
tööhõive määr on alla ELi keskmise ja selle tulemuseks on, et suure osa
pensionisaajate pensioniõigused on ebapiisavad. Kuigi olulised reformid selles
valdkonnas juba käivad, on teatavate kutsealade eriskeemid üks tegureid, mis
toob kaasa tegeliku pensionile jäämise ea vähenemise. Jätkates pensioniea
tõstmise alal senisel kursil, peaks Bulgaaria samuti valmistuma sama
seadusjärgse pensioniea kehtestamiseks meestele ja naistele, kes on teinud
pensionimakseid kogu teenistuskäigu jooksul, ja kehtestama selle muudatuse
jõustumise kuupäeva. Invaliidsuspensioni saamise kriteeriumide ja
kontrollimeetmete läbivaatamine (nt töövõime kriteeriumi kehtestamine) oleks
oluline samm kuritarvituste vähendamiseks.
(12)     Bulgaarias on tööhõive
keskmisest madalam ja langemas ning eri piirkondade ja rahvastikurühmade vahel
on töötuse määr väga erinev. Kriis on eriti rängalt tabanud madala
kvalifikatsiooniga töötajaid ning märgatavalt tõstnud tööpuudust noorte hulgas.
Pikaajalise töötuse määr on tõusnud kiiremini kui ülejäänud ELis. Reformitud
tööhõiveametil oleks võimalik täita silmapaistvat rolli pakkumise ja nõudluse
ühitamises Bulgaaria tööturul, kasutades selleks tulemuslikumat nõustamist ja
sihipäraseid tööhõivemeetmeid ning prognoosides paremini tulevast vajadust oskuste
järele. Käimasoleva noorte tööhõive algatuse varajane hindamine võiks aidata
tagada, et vahendid suunatakse meetmetesse, mis toovad kõige enam tulu
töökohtade loomise näol. Endiselt on keeruline tagada, et minimaalsete
sotsiaalkindlustusmaksete süsteem täidaks oma eesmärki vähendada varimajandust,
kuid ei seaks samas löögi alla madala kvalifikatsiooniga töötajad. Bulgaaria
kodanike vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk on ELi suurim. Riiklikku vaesuse
ja sotsiaalse tõrjutuse vastu võitlemise strateegiat tuleks käsitada
prioriteedina. On vaja parandada sotsiaalsiirete kättesaadavust ja mõjusust
ning suurendada sotsiaalteenuste tõhusust ja kättesaadavust, eelkõige lastele
ja eakatele. Riikliku romade integreerimise strateegiaga peaks kaasnema
tegevuskava, milles on näidatud konkreetsed meetmed, piisav rahastamine ja
meetmete mõju mõõtmiseks vajaliku järelevalvemehhanismi loomine.
(13)     Bulgaaria ees seisab ülesanne
parandada oma haridussüsteemi üleüldist kvaliteeti ja tõhusust.
Kooliharidusseaduse lõplik vastuvõtmine enne 2013. aasta lõppu oleks raamistik
vajalike reformidega edasiminekuks, sealhulgas õppekavade ajakohastamiseks ning
õpetajate koolitusse ja stimuleerimissüsteemi paranduste sisseviimiseks.
Kõrghariduses on reformidega saavutanud väga vähe edu. Asjaolu, et
kõrgharidustulemuste ja tööturu nõudluse vahel on märkimisväärne lahknevus,
suurendab struktuurset tööpuudust ja takistab uuenduslike, suurt lisaväärtust
andvate sektorite arengut. Kõrghariduse kehvad tulemused on seotud stiimulite
puudumisega institutsioonide tasandil, aga ka üksikute teadlaste ja õpetajate
tasemega. Tervishoiusüsteemi kvaliteedi ja katvuse parandamine on üks Bulgaaria
ammuseid katsumusi. Suurem läbipaistvus tervishoiu rahastamisel aitaks kaasa
selle sektori kasvule ja konkurentsivõimele. Ambulatoorse ravi osakaal
tervishoiukuludes on madal, mis piirab kulutõhusate tervishoiuteenuste
kättesaadavust. Ulatuslik teenuste eest omast taskust maksmine muudab teatavale
osale elanikkonnast tervishoiuteenuste kasutamise sisuliselt võimatuks.
Bulgaarial on haiglasektori juhtimise ja otstarbekamaks muutmise alal ees
raskeid katsumusi.
(14)     Kodumaiste äriühingute
konkurentsivõime ja välismaiste investeeringute ligimeelitamise võime paraneks
suuresti, kui parandataks Bulgaaria ärikeskkonda, sealhulgas suurendataks
avalike teenuste tõhusust. E-valitsuse kiirem süstemaatiline juurutamine pakub
märkimisväärseid võimalusi ja võiks muu hulgas vähendada nõuete täitmisest
tulenevaid kulusid ning ettevõtete halduskoormust. Peale selle võiks äriõigusaktide
täielik rakendamine ja täitmise tagamine, kaasa arvatud menetlused maksete
tasumisega viivitamise ja maksejõuetuse korral, oluliselt parandada
raamtingimusi, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtete puhul.
Ebapiisav juurdepääs rahastamisele pidurdab endiselt VKE-de arengut. Hästi
toimiv ja sõltumatu kohtusüsteem on jätkusuutliku majandusarengu eeltingimus.
Bulgaaria on viimastel aastatel teinud edusamme kohtusüsteemi reformimisel,
eelkõige õigusliku ja institutsioonilise raamistiku ajakohastamisel. Samas on
selle raamistiku täieulatusliku rakendamise, jätkusuutlike tulemuste
kindlustamise ja reformi kõikidel tasanditel omaksvõtmise alal veel palju
kasutamata võimalusi. Suuremad jõupingutused võitluses korruptsiooniga annaksid
samuti positiivse panuse ärikeskkonna parandamisse.
(15)     ELi vahendite tulemuslik
rakendamine on vajalike avaliku sektori investeeringute jaoks endiselt
kriitilise tähtsusega. 2011. aasta riigihankeõiguse reform oli oluline samm
järelevalve ning eeskirjade rikkumise tõkestamise ja karistamise parandamise
poole. Kuigi jõustunud on uued eeskirjad, mis hõlmavad muu hulgas ELi
kaasrahastatud projekte, oleks eelkontrolli tulemuslikkus veelgi suurem, kui
riigihankeametile antaks laiemad volitused.
(16)     Reguleerivate asutuste suutlikkus
ja sõltumatus peamistes majandussektorites on konkurentsivõime olulised
raamtingimused. Bulgaaria transpordi infrastruktuur on viimaste aastate jooksul
mõnevõrra paranenud, kuid on veel piisavalt võimalusi, kuidas muuta teenuste
osutamine ja hooldus piisavalt tõhusaks. Bulgaaria ei ole veel täielikult
rakendanud oma kohustusi energia siseturu raames. Mitmed probleemid on veel
lahendamata nii hulgi- kui ka jaemüügi tasandil. Eriti suurt muret tekitavad
valdkonnad on püsivad turutõkked, garanteeritud kasumi kokkulepped ja
reguleeritud hinnad ning asjaolu, et puudub elektrienergia ja maagaasi
hulgimüügiturg. Kuna Bulgaaria on suuresti sõltuv ühestainsast
energiavarustuskanalist, on ta väga avatud energiavarustushäirete riskile.
Elektri- ja gaasivõrguühenduste projektide rakendamist tuleks kiirendada, et
mitmekesistada tarneallikaid ja parandada varustuskindlust. Madal
energiatõhusus on endiselt oluline majanduslik koorem nii äri- kui ka
eratarbijate jaoks. Eelkõige on märkimisväärseid võimalusi nii avalike kui ka
erahoonete energiatõhususe valdkonnas.
(17)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames põhjalikult hinnanud Bulgaaria majanduspoliitikat. Hinnatud on
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitatud on põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Bulgaaria eelarve-
ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende
vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi
üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi
tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused
kajastuvad soovitustes 1–7.
(18)     Võttes arvesse kõnealust
hindamist, on nõukogu Bulgaaria lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[9] selle kohta kajastub eelkõige
soovituses 1.
(19)     Nõukogu on komisjoni
põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava
ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Nõukogu soovitused, mis on esitatud
määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud
soovitustes 3, 4 ja 5,
SOOVITAB Bulgaarial võtta ajavahemikus
2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Säilitada usaldusväärne
eelarvepositsioon, tagades keskpika perioodi eesmärgi täitmise ja ajades
majanduskasvu toetavat eelarvepoliitikat, nagu on ette nähtud
lähenemisprogrammis. Rakendada kõikehõlmav maksustrateegia, et tugevdada kõiki
maksuõiguse ja maksukogumise aspekte eesmärgiga suurendada maksutulusid,
eeskätt maksukogumise parandamise, varimajanduse piiramise ja õigusnormide
täitmisega seotud kulude vähendamise teel. Moodustada sõltumatu institutsioon,
mis jälgiks eelarvepoliitikat, koostaks analüüse ja annaks nõu.
2.           Kaotada järk-järgult
enneaegse pensionilemineku võimalused, kehtestada meestele ja naistele sama
seadusjärgne pensioniiga ja rakendada aktiivseid tööturumeetmeid, millega
antakse vanemaealistele töötajatele võimalus kauem tööturule jääda. Muuta
invaliidsuspensioni saamise kriteeriumid ja selle pensioni määramise
kontrollimeetmed rangemaks, et piirata kuritarvitusi.
3.           Kiirendada riikliku noorte
tööhõive algatuse rakendamist, näiteks noortegarantii kaudu. Reformida
tööhõiveamet, et pakkuda tööotsijatele tulemuslikku nõustamist ning arendada
välja oskuste vajaduse prognoosimise ja nende nõudlusega vastavusse viimise
võime. Võimendada aktiivset tööturupoliitikat, eelkõige seoses riiklike
tööhõivekavadega. Võtta ette sotsiaalkindlustusmaksete alammäärade
läbivaatamine, tagamaks, et süsteem ei suru oma hinnaga madala
kvalifikatsiooniga töötajaid tööturult välja. Tagada riikliku vaesusevastase
võitluse ja romade integreerimise strateegia alal konkreetsete tulemusteni
jõudmine. Parandada sotsiaalsiirete ja -teenuste kättesaadavust ja mõjusust,
eelkõige lastele ja eakatele.
4.           Võtta vastu
kooliharidusseadus ja käivitada kõrgharidusreform, eelkõige viies paremini
omavahel vastavusse haridustulemused ja tööturu vajadused ning tugevdades
koostööd hariduse, teaduse ja ettevõtete vahel. Parandada kaasava hariduse
kättesaadavust ebasoodsamas seisundis olevate laste, eelkõige romade hulgas. Tagada
tervishoiuteenuste tegelik kättesaadavus ja parandada tervishoiuteenuste
hinnakujundust, sidudes haiglate rahastamise nende tulemustega ning arendades
ambulatoorset ravi.
5.           Astuda täiendavaid samme, et
parandada ärikeskkonda, vähendades bürokraatiat, rakendades e-valitsuse
strateegia ja rakendades makseviivitusi käsitlevad õigusaktid. Parandada
kohtusüsteemi kvaliteeti ja sõltumatust ning võidelda tulemuslikumalt
korruptsiooni vastu. Parandada VKEde ja idufirmade juurdepääsu rahastamisele.
6.           Kiirendada ELi vahendite
kasutuselevõttu. Tagada riigihanke-õigusaktide nõuetekohane rakendamine,
laiendades riigihangete ameti eelkontrollivolitusi, et ennetada eeskirjade
rikkumisi.
7.           Tugevdada riigi reguleerivate
asutuste sõltumatust ja haldussuutlikkust, eelkõige energia- ja
transpordisektoris, aga ka jäätme- ja veekäitluses. Kõrvaldada turutõkked,
kvoodid, territoriaalsed piirangud ja reguleeritud hinnad ning täiendada
turukorraldust, luues elektri ja maagaasi jaoks läbipaistva hulgimüügituru.
Kiirendada elektri ja gaasi võrkudevaheliste ühenduste projekte ja suurendada
häiretega toimetuleku suutlikkust. Suurendada jõupingutusi energiatõhususe
parandamiseks.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2013) 352 final.
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 114 final.
[9]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.