title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Rumeenia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/98

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Rumeenia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2017/C 261/22)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Rumeeniat ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               2017. aasta aruanne Rumeenia kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Rumeenia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)

               Rumeenia esitas 5. mail 2017 nii oma 2017. aasta riikliku reformikava kui ka 2017. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               2009. ja 2015. aasta vahel oli Rumeenial võimalik kasutada kolme maksebilansi abiprogrammi, mida haldavad ühiselt Euroopa Komisjon ja Rahvusvaheline Valuutafond ning toetab Maailmapank. Väljamakseid tehti ainult esimese programmi (2009–2011) raames, 2011–2013. aasta ja 2013–2015. aasta programmid olid ennetavad. Komisjoni nimel tehtav programmijärgne järelevalve, mille eesmärk on jälgida Rumeenia suutlikkust maksta tagasi esimese programmi raames saadud laenud, algas 2015. aasta oktoobris ja jätkub seni, kuni laenust, mis tuleb tagasi maksta 2018. aasta kevadeks, on tagastatud vähemalt 70 %.

               (6)

               Rumeenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2017. aasta lähenemisprogrammis eeldab valitsus, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on nii 2017. kui ka 2018. aastal 2,9 % SKPst ja väheneb seejärel järk-järgult, kuni jõuab 2020. aastal 2,0 %-ni SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärki (struktuurne puudujääk 1 % SKPst) ei täideta eelduste kohaselt 2020. aastaks, kui programmiperiood lõpeb. Ümberarvutatud (4) struktuurne eelarvepositsioon jõuab 2020. aastaks eelduste kohaselt -2,6 %-ni. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse tõusma 2016. aasta 37,6 %-lt SKPst 2018. aastaks 38,3 %-ni SKPst ja seejärel langema 2020. aastaks 37,6 %-ni SKPst. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik. Makromajanduslike väljavaadete peamine langusrisk tuleneb eelarve- ja struktuurimeetmete väiksemast mõjust lühiajalistele ja keskpika perioodi majanduskasvu väljavaadetele. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Lisaks sellele võib eelarveprognoos palkade ühtlustamise seaduse eelnõu tõttu märkimisväärselt halveneda.

               (7)

               12. juulil 2016 soovitas nõukogu Rumeenial piirata 2016. aastal kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgist ja saavutada 2017. aastal aastane eelarvekohandus 0,5 % SKPst, v.a juhul, kui keskpika perioodi eelarve-eesmärgini jõutakse väiksema jõupingutusega. 2016. aasta arvandmete põhjal leiti, et Rumeenia on keskpika perioodi eelarve-eesmärgist märkimisväärselt kõrvale kaldunud. Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikega 4 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 10 lõikega 2 saatis komisjon 22. mail 2017 Rumeeniale hoiatuse selle kohta, et 2016. aastal täheldati märgatavat kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgist. Pärast seda võttis nõukogu 16. juunil 2017 vastu uue soovituse, (5) milles kinnitati, et Rumeenia peab võtma vajalikud meetmed tagamaks, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (6) ei ületa 2017. aastal 3,3 %, mis tähendab aastast struktuurilist kohandamist vähemalt 0,5 % ulatuses SKPst. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2017. aastal kaldutakse soovitatud kohandusest märkimisväärselt kõrvale.

               (8)

               Võttes arvesse Rumeenia eelarveolukorda, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Rumeenia veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 1 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 4,3 %. See vastaks struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on oht, et 2018. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Lisaks on komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt valitsemissektori eelarvepuudujääk 2017. ja 2018 aastal vastavalt 3,5 % ja 3,7 % SKPst, mis on suurem kui aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 3 % SKPst. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et arvestades oluliselt halveneva eelarveprognoosiga tuleb 2017. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks võtta olulisi täiendavaid meetmeid kooskõlas Rumeeniale 16. juunil 2017 saadetud soovitusega, et korrigeerida märkimisväärne kõrvalekaldumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavast.

               (9)

               Rumeenia eelarveraamistik on usaldusväärne, ent selle täitmine ei ole täielikult tagatud. 2016. aasta eelarves kalduti märkimisväärselt kõrvale keskpika perioodi eesmärgist (struktuurne puudujääk 1 % SKPst), mis on vastuolus riikliku eelarveraamistiku puudujäägi piirnormiga. 2017. aasta eelarves kalduti riiklikest eelarve-eeskirjadest veel enam kõrvale. 2016. aastal nagu varasematelgi aastatel ei saatnud Rumeenia ametiasutused parlamendile augustikuiseks kohustuslikuks tähtajaks ära ajakohastatud eelarvestrateegiat. Sellest tulenevalt ei ole iga-aastases eelarveprotsessis juhindutud keskpika perioodi eelarvestrateegiast.

               (10)

               Küllaldaste kapitalipuhvrite ja suureneva kasumlikkuse varal jätkus 2016. aastal pangandussektori olukorra paranemine. Rumeenia ametiasutused võtsid kohustuse viia pangandussektoris 2018. aastal läbi põhjalik varade kvaliteedi läbivaatamine ja stressitest. Seadus võlgadest vabastamise kohta jõustus 2016. aasta mais, ent riski pangandussektorile leevendab suuresti konstitutsioonikohtu otsus, mille kohaselt kohtud peavad hindama, kas laenuvõtjad vastavad raskustes olekut käsitlevatele õigussätetele. Hiljuti tunnistati põhiseadusega vastuolus olevaks parlamendi poolt 2016. aasta oktoobris vastu võetud seadus Šveitsi frankides nomineeritud laenude konverteerimise kohta. Ent sagedased seadusandlikud algatused õõnestavad jätkuvalt õiguslikku ootuspärasust ja võivad seega avaldada negatiivset mõju investorite suhtumisele.

               (11)

               Rumeenias lokkab maksudest kõrvalehoidumine, mis vähendab maksutulu ja maksusüsteemi õiglust ning moonutab majandust. Rumeenia on teinud piiratud edusamme maksukuulekuse ja maksude kogumise tugevdamist käsitleva riigipõhise soovituse täitmisel. 2016. aastal muudeti käibemaksu registreerimise ja tagastamise korda ning pooleli on elektrooniliste ja maksuhalduriga ühendatud kassaaparaatide paigaldamine kogu riigis. 2017. aastast kehtib sellistes sektorites nagu hotellindus, toitlustamine ja muud seotud tegevussektorid erikord, mille kohaselt maksude summa ei sõltu tuluvahemikust. Lisaks sellele kehtestati piirangud seoses füüsilisest isikust ettevõtjate ja pereettevõtetega, et tõkestada maksustamise vältimist. 2016. aastal täheldati nõuetele vastavuse paranemist seoses maksude deklareerimise ja maksmisega, ent ühiste maksu- ja tööinspektsioonide ja -audititega ei õnnestunud tulemusi parandada. Lisaks sellele tõsteti mikroettevõtjatele kohaldatava maksustamise korra raames oluliselt kehtivat käibekünnist ja samal ajal langetati maksumäära, võimaldades maksukohustuste täitmist nii, et see tõi kaasa eelarvetulude vähenemise. On oht, et sektori- ja kategooriapõhine lähenemine äriühingute maksustamisele põhjustab halduskoormuse nii äriühingutele kui ka maksuhaldurile ega aita maksukogumist parandada.

               (12)

               Leibkonna suurust arvesse võttes on netotulu jaotus Rumeenias äärmiselt ebavõrdne ning see pärsib riigi jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu potentsiaali. Elanikkonna kõige rikkama 20 % sissetulek on kõige vaesema 20 % sissetulekust enam kui kaheksa korda suurem. See suhtarv on tugevasti üle liidu keskmise. Suurel määral tuleneb ebavõrdsus sellest, et tervishoiuteenused, haridus, teenused ja tööturg ei ole kõigi jaoks ühtviisi kättesaadavad. Lisaks sellele on sissetulekute ebavõrdsus enne ja pärast maksude ja sotsiaalsete siirete mahaarvamist üks väiksemaid liidus. Peamiste sotsiaalhüvitiste aluseks olevat sotsiaaltoetuse võrdlusindeksit ei ole pärast selle kehtestamist 2008. aastal ajakohastatud. Deklareerimata töö, sealhulgas ümbrikupalkade maksmine, on endiselt laialt levinud ja mõjutab endiselt negatiivselt maksutulu, moonutab majandust ning vähendab maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteemi õiglust ja tõhusust. Katseprojekti raames tegid maksuamet ja tööinspektsioonid ühiskontrolle, ent seni pole neil olnud süsteemset mõju. Vahendeid ei ole koondatud sektoritesse, kus on kõige suurem maksudest kõrvalehoidumise oht, ümbrikupalkadele pööratakse vähe tähelepanu ja sunnimeetmed on ennetusmeetmete suhtes ülimuslikud.

               (13)

               Tööturutulemused paranesid 2016. aastal, kui töötuse määr langes taas kriisieelsele tasemele. Tööjõud üha kahaneb, kuna elanikkond vananeb ja väljaränne on endiselt ulatuslik. Madala tööpuudusega kõrvuti on riigis üks kõrgemaid mitteaktiivsuse määrasid liidus. Noorte, naiste, väheste oskustega isikute, puuetega inimeste ja eriti romade tööhõive ja tööjõus osalemise määr on oluliselt alla liidu keskmise. Mittetöötavate ja mitteõppivate noorte arv on endiselt väga suur.

               (14)

               Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse oht küll väheneb, ent see on väga suur, ennekõike lastega perede, puuetega isikute, romade ja maaelanikkonna puhul. Seoses sellega, et poliitika võttis kursi konkreetsetele elanikkonnarühmadele mõeldud teenuste paremale osutamisele, võeti 2016. aastal vastu terviklik vaesusevastane pakett. Sellega nähakse ette katseprojekt integreeritud teenuste toomiseks tõrjutud kogukondadeni. Projekti kasutuselevõtt kogu riigis tõstaks märkimisväärselt integreeritud teenuste pakkumise taset, mis on praegu madal. Järjestikuste riigipõhiste soovituste täitmise raames võeti vastu miinimumsissetulekut käsitlev seadus, mis jõustub 2018. aastal. Miinimumsissetuleku olemasolu suurendab sotsiaalabi piisavust ja katvust. See ühendab passiivse toetuse ning kohustuslikud aktiivsed tööturumeetmed ja kontrollid. Samas on selle osakaal töötute aktiveerimisel tagasihoidlik, kuna eesmärgiks on jõuda aktiivsete tööturumeetmetega 2021. aastaks 25 % toetusesaajateni.

               (15)

               Riikliku tööhõiveameti reformide raames on tõhustatud aktiveerimismeetmeid. Reformid hõlmavad rohkem vajadustele kohandatud toetust ning integreeritud teenuseid tööotsijatele ja tööandjatele. Mittetöötavaid ja mitteõppivaid noori teavitatakse paremini ning neile pakutavaid teenuseid parandatakse. Ent tööturust kõige kaugematele rühmadele pakutava aktiveerimispoliitika ulatus on jätkuvalt piiratud ja hiljutised aktiveerimismeetmed ei keskendu enam neile konkreetsetele rühmadele. Meetmete ulatus ja lõimitus sotsiaalteenustega ei ole küllaldased selleks, et just nende rühmade tööturul osalemist märkimisväärselt suurendada.

               (16)

               Pensionide piisavusel ja eakate vaesusel on märkimisväärne sooline mõõde: kuna kõik muud näitajad on samad, on naistel nende madalama pensioniea tulemusena väiksemad pensioniõigused. Rumeenia on üks väga vähestest liikmesriikidest, kes ei näe ette naiste ja meeste pensioniea ühtlustamist. Seadus, millega võrdsustatakse meeste ja naiste pensioniiga, esitati parlamendile 2013. aastal. Seni on ainult senat selle vastu võtnud.

               (17)

               Võttes arvesse tootlikkuse arengut, sissetulekute ühtlustumist ja Rumeenia konkurentsipositsiooni, tuleb erilist tähelepanu pöörata avaliku ja erasektori palkade tõusule. Avaliku sektori palgatõusul võib olla ülekanduv mõju erasektori palkadele ja seega võib see mõjutada Rumeenia konkurentsivõimet. Rumeenia miinimumpalk on küll endiselt üks liidu madalamaid, ent see on viimastel aastatel märkimisväärselt tõusnud. Miinimumpalga erakorralised suurendamised on märkimisväärselt suurendanud miinimumpalka saavate töötajate hulka ning viimasel ajal põhjustanud palgajaotuse kõige alumise osa tugeva kokkusurutuse. Riigipõhise soovituse täitmise raames loodi 2016. aasta alguses kolmepoolne töörühm, et luua mehhanism miinimumpalga kehtestamiseks objektiivsete majanduslike, tööturuga seonduvate ja sotsiaalsete kriteeriumide põhjal, ent töö viibis märkimisväärselt ning seda tuleb asjakohaselt uuesti alustada. Sotsiaaldialoogi iseloomustab endiselt sektori tasandi kollektiivläbirääkimiste vähesus ja institutsioonide nõrkus, mis piiravad reformide tulemuslikkust.

               (18)

               Küllaldased põhioskused on hea ja stabiilse töökoha leidmise ja säilitamise ning eduka majandus- ja ühiskonnaelus osalemise pant. Rahvusvahelised uuringud viitavad tõsistele vajakajäämistele Rumeenia teismeliste põhioskuste osas. Haridussüsteemist varakult lahkunud noorte suur osakaal, väike kõrghariduse omandajate määr ja ulatuslik väljaränne on tinginud kvalifitseeritud tööjõu alapakkumise. Juurdepääs kvaliteetsele tavaharidusele on eriti piiratud maapiirkondades ja roma laste puhul. Maapiirkondadesse ja peamiselt romadest õpilastega koolidesse on raske meelitada häid õpetajaid. Koos segregatsiooni ja tihtiesineva diskrimineeriva hoiakuga on selle tagajärjeks roma laste kesisemad haridusalased tulemused. Vastuseks korduvatele riigipõhistele soovitustele võttis Rumeenia vastu strateegia seoses haridussüsteemist varakult lahkumisega ja alustas selle rakendamist. Hiljuti on muu hulgas võetud integreeritud meetmeid, algatatud sooja koolitoidu pilootprogramm, parandatud koolisõidukulude tagasimaksmist ja väljastatud lasteaiakuponge, et õhutada vaeste perede lastele koolieelse hariduse andmist. 2017. aasta sügiseks on kavandatud projektipõhised ja liidu rahastatavad meetmed õpetamise kvaliteedi tõstmiseks ebasoodsas olukorras olevates koolides ning käimas on õppekavade uuendamine (olgugi, et see on mittetäielik). Täiustatud on segregatsioonivastaseid õigusakte, muu hulgas andes haridusinspektsioonidele selles valdkonnas suuremad volitused. Ent endiselt puudub järelevalvemetoodika. Selleks et teha edusamme võitluses sotsiaalmajandusliku ebavõrdsusega hariduses, on vaja täiendavaid meetmeid. Seni on noortegarantii koolist väljalangenuteni jõudnud ainult osaliselt ja nn teise haridusvõimaluse programmid ei ole hõlpsasti kättesaadavad. Kutseharidus- ja -õppesüsteemi ei ole piisavalt tööturu vajadustega kooskõlla viidud ning osalemine täiskasvanuhariduses on väga vähene.

               (19)

               Rumeenia elanikkonna tervisenäitajad on viletsad. Taskukohast ja kvaliteetset tervishoidu pärsib tervishoiutöötajate nappus, alarahastatus, liigne sõltuvus haiglatest ja korruptsioon, mis mõjutab eelkõige madala sissetulekuga inimesi ja maapiirkondi. Lisaks tervishoiutöötajatele makstavatele mitteametlikele tasudele väljendub korruptsioon haiglate riigihangetes, kindlustuspettustes ja altkäemaksudes sünnitunnistuste eest, mis annavad õiguse toetuste saamiseks. Riigipõhise soovituse täitmisel ja liidu 2014–2020. aasta rahastamisperioodi eeltingimuse kontekstis võttis Rumeenia mõned poliitikameetmed üleminekuks statsionaarselt ravilt ambulatoorsele. Vajalike taristute ja teenuste kindlakstegemise eesmärgil töötati välja piirkondlikud tervishoiukavad ning riikliku tervishoiustrateegia rakendamist jälgitakse. Kooskõlas 2016.–2020. aasta riikliku korruptsioonivastase strateegiaga võeti vastu õigusaktid, et uuendada süsteemi tagasiside andmiseks mitteametlike maksete kohta, ja tõsteti tervishoiutöötajate palku. Korruptsioonivastane strateegia hõlmab ulatuslikke tervishoiuteenuste alaseid meetmeid, mille hulgas on aruandekohustuse suurendamine ja suurem läbipaistvus haiglajuhtide värbamisel. Sellest hoolimata on ambulatoorse ravi, eriarstile suunamise ja hoolekandesüsteemide täiustamine alles algfaasis, mitteametlikud maksed on valdavad, endiselt on tagamata läbipaistvus haiglate haldamisel ja riiklik tervishoiupersonali strateegia on vastuvõtmise ootel.

               (20)

               Rumeenia poliitiliste otsuste tegemist ja haldussuutlikkust on pärssinud menetluste ja otsustamisprotsesside läbipaistmatus, kvaliteetse teabe vähene kasutamine, valdkondlike poliitikasuundade nõrk koordineerimine ja laialt levinud korruptsioon. Avaliku halduse reformimisel on tehtud piiratud edusamme. Organisatsioonilised struktuurid on endiselt ebastabiilsed ning see kahjustab avaliku halduse sõltumatust ja tulemuslikkust. 2016. aastal algatati avaliku teenistuse strateegiad, ent mitut nende peamist eesmärki ei ole õiguslikus raamistikus veel arvesse võetud, eriti seoses objektiivsete kriteeriumidega personali töölevõtmisel, hindamisel ja tulemuslikkuse premeerimisel. Tehtud on ettepanek palgatasemete mõningaseks ühtlustamiseks, ent puudub selge seos töö tulemuste ja tasu vahel keskvalitsuse ja kohalikul tasandil. Avaliku teenistuse ameti suutlikkust ja volitusi tuleb veelgi suurendada. Tagasikäigu on saanud mõned 2016. aastal algatatud uutest läbipaistvusmeetmetest. Strateegiline planeerimine ja regulatiivse mõju hindamine ei ole püsivalt haldustavadesse kinnistunud.

               (21)

               Üks Rumeenia majandusliku arengu peamisi kitsaskohti on halva kvaliteediga ja ebapiisav transporditaristu. Omavahel seotud vajakajäämiste kõrvaldamiseks ja vastusena riigipõhisele soovitusele võttis Rumeenia 2016. aasta sügisel vastu transpordi üldkava. Teedetaristusse investeerimise kiirendamiseks lahutati taristusse tehtavate investeeringute haldamine taristu haldamise eest vastutavast ametist. Raudteevõrgustiku reformimiseks loodi 2016. aastal asutus, mis peaks tööle hakkama 2017. aasta keskel.

               (22)

               Rumeenial on viimasel ajal üks liidu kõige kõrgemaid investeeringute suhtarve. 2016. aastal avaliku sektori investeeringud siiski vähenesid, mis oli tingitud ka liidu fondide vähesest kasutamisest. Riigi arengupotentsiaali ärakasutamise seisukohast on Rumeenia jaoks elulise tähtsusega liidu rahastamise ulatuslik ja tõhus kasutamine, ennekõike sellistes ematähtsates sektorites nagu transport või jäätmed. Avaliku sektori investeeringute kvaliteeti on muu hulgas alla viinud juhtimispuudujäägid ja muutuvad prioriteedid. Olenemata riigipõhisest soovitusest, on avaliku sektori investeeringute projektide prioriteetide seadmisel ja ettevalmistamisel saavutatud vähe edu. Alates 2016. aasta augustist on ministrid pidanud investeerimisprioriteete oma kulukavades arvesse võtma. Ent rohkem ei ole võetud ühtegi meedet, et suurendada rahandusministeeriumi osa investeeringute prioriteetide järjekorda seadmisel ja parandada ministeeriumidevahelist koordineerimist avaliku sektori investeerimisprojektide ettevalmistamisel. Veel ei ole jõutud riikliku jäätmekava ja jäätmetekke vältimise programmi vastuvõtmiseni, mis pidi toimuma 2016. aasta lõpuks. Samuti on vaja koostada kavad juhtimise ja regulatiivse jõustamise parandamiseks riiklike ja liidu rahaliste vahendite suunamisel, et täita liidu tasandi keskkonnanõuded.

               (23)

               Tõhusad riigihanked on otsustava tähtsusega selleks, et saavutada strateegilised eesmärgid ja tegeleda Rumeenia poliitiliste sõlmküsimustega, nagu avaliku sektori kulutuste tõhusus, avaliku halduse ajakohastamine, võitlus korruptsiooniga, samuti innovatsiooni ning jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu edendamine. Samuti on need olulised, et tagada kodanike usaldus avaliku võimu ja demokraatia vastu. Hiljuti võttis Rumeenia meetmeid riigihangete strateegia ja tegevuskava rakendamiseks. 2016. aasta mais jõustunud riigihangete seaduse jätkuna võeti 2016. aasta juunis vastu riigihankeid ja kommunaalteenuste sektori hankeid käsitlev rakendusakt, 2016. aasta lõpus võeti vastu kontsessioonilepinguid käsitlev teisene õigusakt ning riigihangete riiklikus tegevuskavas on sätestatud korruptsiooni ärahoidmine ja järelevalve. Strateegia mitmed olulised meetmed ootavad siiski rakendamist, näiteks tugevdatud kontroll ja muud korruptsioonivastased meetmed, e-riigihangete täielik rakendamine ja riigihangetega tegelevate ametnike koolitamine.

               (24)

               Üle 45 % Rumeenia elanikkonnast elab maapiirkondades, mis jäävad linnapiirkondadest tööhõive, hariduse, teenustele ja taristule juurdepääsu ning materiaalse heaolu poolest kaugele maha. Vastusena riigipõhisele soovitusele parandada juurdepääsu integreeritud avalikele teenustele, laiendada põhitaristut ja edendada majanduse mitmekesistamist, eelkõige maapiirkondades, võttis Rumeenia 2016. aastal kasutusele ulatusliku meetmete kogumi maaelu arengu kohta, millega moderniseeritakse väikeseid põllumajandusettevõtteid, toetatakse mittepõllumajanduslikke VKEsid ja investeeringuid taristusse, sealhulgas sotsiaalteenustesse ja haridusse, ning muudetakse töösuhted ametlikuks. Nende meetmete pikaajaline edu sõltub suutlikkusest võtta katsemeetmed ulatuslikumalt kasutusele ning olemasolevaid liidu rahastamisvahendeid tulemuslikult suunata ja vastu võtta.

               (25)

               Riigiettevõtetel on oluline osa majanduses, eelkõige peamistes taristusektorites. Vajakajäämised riigiettevõtete juhtimisel väljenduvad nende madalamas kasumlikkuses võrreldes sarnaste eraettevõtetega, mis mõjutab negatiivselt riigi rahandust. Riigipõhise soovituse täitmisel tegi Rumeenia märkimisväärseid edusamme riigiettevõtete juhtimise parandamisel. 2016. aasta sügisel võeti kiiresti vastu määrused, mis toetavad riigiettevõtete juhtimist reguleerivaid peamisi õigusakte. Õiguslik raamistik järgib head rahvusvahelist tava seoses läbipaistvusega juhatuse liikmete ametisse nimetamisel ja riigiettevõtete juhtimisega ning annab rahandusministeeriumile spetsiifilised järelevalve- ja täitevvolitused. Samuti võeti meetmed kohalike omavalitsuste teadlikkuse suurendamiseks uutest eeskirjadest ja avalikustati riigiettevõtete eelarveline teave. Ent viivitused professionaalsete juhtide määramisel panevad muretsema edasise rakendamise pärast.

               (26)

               Rumeenia konkurentsivõime kannatab mittekulupõhise konkurentsivõime nõrkuste ja kõrgema lisandväärtusega majandusele ülemineku struktuursete tõkete (sealhulgas keerukad haldusmenetlused) all. 2016. aastal riigipõhise soovituse täitmisel võttis Rumeenia vastu mitu seadusandlikku akti haldusmenetluste lihtsustamiseks ning kodanike ja haldusasutuste suhtlemise hõlbustamiseks, ehkki need käsitlesid piiratud arvu menetlusi.

               (27)

               Korruptsioon püsib kõigil tasanditel ja takistab jätkuvalt äritegevust. Rumeenia tegi märkimisväärseid edusamme seoses suure osaga kohtusüsteemi reformist ja võitlusega suurkorruptsiooni vastu. Ent veel on vaja olulisi meetmeid nende valdkondade mureküsimuste lahendamiseks, et reformid oleksid jätkusuutlikud ja pöördumatud. Saavutatud on mõningast edu täiendavate meetmete väljatöötamisel, et korruptsiooni takistada ja selle vastu võidelda, ennekõike kohalikes omavalitsustes, ent 2016. aastal vastu võetud riikliku korruptsioonivastase strateegia tulemusliku rakendamise osas on endiselt tõsiseid probleeme. Vajalikud on jõupingutused seoses kohtute sõltumatuse austamisega Rumeenia ühiskondlikus elus, kriminaal- ja tsiviilseadustike reformide lõpuleviimise ning kohtuotsuste tulemusliku täitmise tagamisega. Rumeenia saab soovitusi kohtureformi ja korruptsioonivastase võitluse kohta koostöö- ja jälgimiskorra raames. Seepärast Rumeenia riigipõhised soovitused neid valdkondi ei hõlma.

               (28)

               Komisjon on 2017. aasta Euroopa poolaasta raames Rumeenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta lähenemisprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Rumeenia esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Rumeenia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (29)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB  Rumeenial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada 2017. aastal nõukogu 16. juuni 2017 soovituse järgimine, et korrigeerida märkimisväärne kõrvalekaldumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavast. Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist. Tagada eelarveraamistiku täielik kohaldamine. Tugevdada maksukuulekust ja maksude kogumist. Võidelda mitteametliku töötamise vastu, muu hulgas tagades ühtsete kontrollide süstemaatilise kasutuse.

               2.

               Tõhustada sihipäraseid aktiveerimismeetmeid ja integreeritud avalikke teenuseid, keskendudes tööturust kõige kaugemal olijatele. Võtta vastu õigusaktid, millega võrdsustatakse meeste ja naiste pensioniiga. Töötada sotsiaalpartneritega konsulteerides välja miinimumpalga kehtestamise läbipaistev mehhanism. Parandada juurdepääsu kvaliteetsele tavaharidusele, eriti roma ja maapiirkondade laste puhul. Minna tervishoiuteenuste valdkonnas üle ambulatoorsele ravile ja piirata mitteametlikke makseid.

               3.

               Võtta vastu õigusaktid, et tagada professionaalne ja sõltumatu avalik teenistus, mis lähtub objektiivsetest kriteeriumidest. Tõhustada avaliku sektori investeerimisprojektide prioriteetide järjestamist ja ettevalmistamist. Tagada riikliku riigihangete strateegia õigeaegne, täielik ja jätkusuutlik rakendamine.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (5)  Nõukogu soovitus, 16. juuni 2017, mis esitatakse eesmärgiga korrigeerida täheldatud märkimisväärne kõrvalekalle, mis tuvastati Rumeenias keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavas (ELT C 216, 6.7.2017, lk 1).

      (6)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Taani 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/87

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Taani 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2016/C 299/21)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Taanit ei nimetatud ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Taani kohta. Selles hinnati Taani edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide poole liikumisel.

               (3)

               Taani esitas 26. aprillil 2016 oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Taani suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta lähenemisprogrammi kohaselt kavatseb valitsus valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni parandada ning jõuda 2020. aastal eelarvetasakaaluni. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst – saavutatakse prognoosi kohaselt aastal 2016. Lähenemisprogrammi kohaselt jõuab valitsemissektori võla suhe SKPsse 2020. aastaks 35,1 %-ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt järgib Taani aastatel 2016 ja 2017 soovitatud eelarvekohandust. Tuginedes lähenemisprogrammi hindamisele ja võttes arvesse komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et Taani täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid.

               (6)

               Tööjõu pakkumise tagamine vananeva rahvastiku tingimustes on Taani jätkusuutliku majanduskasvu eeltingimus. Viimaste aastate mitu põhjalikumat tööturu reformi on suunatud eelkõige töötamise stiimulite suurendamisele ja aktiivse tööturupoliitika tõhustamisele. Need reformid võivad aidata saavutada Taani strateegia „Euroopa 2020“ tööhõive eesmärgi ja parandada Taani heaoluriigi mudeli jätkusuutlikkust. Kuid strateegia „Euroopa 2020“ siseriiklikku sotsiaalse kaasatuse eesmärki – vähendada väga madala tööhõivega kodumajapidamistes elavate inimeste arvu – pole veel kaugeltki saavutatud. Endiselt on probleemiks tööturule kaasamine ja ebasoodsas olukorras olevate ühiskonnarühmade tööalane konkurentsivõime. See kehtib eelkõige väljastpoolt ELi pärit rändetaustaga inimeste kohta, sealhulgas nende kohta, kes on Taanis pikalt elanud, ning madala haridustasemega noorte kohta. 2016. aasta kolmepoolsetel läbirääkimistel kokku lepitud töökohale integreerimise meetmed võivad äsja saabunud pagulaste ja sisserändajate jaoks olukorda parandada. Siiski tuleb võtta täiendavaid meetmeid, et muid tõrjutud ühiskonnarühmi edukamalt tööturule kaasata.

               (7)

               Et säilitada Taanis suhteliselt kõrget heaolu taset, on tarvis tootlikkuse suuremat kasvu. Ent viimase kahe aastakümne jooksul on tootlikkuse kasv olnud loid. Üks tegureid, mis seda põhjustab, on jätkuv konkurentsi puudumine omamaises teenuste sektoris, eeskätt jaemüügi- ja ehitussektoris. Seetõttu peab Taani tegema rohkem jõupingutusi, et suurendada tootlikkust ehitussektoris, kõrvaldades tõkked ja tagades proportsionaalsed loa andmise menetlused seal, kus seda peetakse vajalikuks. Samuti peab ta lõdvendama jaekaubandusettevõtetele kehtivaid piiranguid, eelkõige viies ellu valitsuse kavandatud reformid.

               (8)

               Investeeringute üldine tase on Taanis olnud madal sestsaadik, kui erainvesteeringud majanduskriisi ajal järsult vähenesid. See on osaliselt tingitud eluasemeinvesteeringute vähesusest pärast kinnisvaramulli lõhkemist ja ettevõtlussektoris leiduvast kasutamata investeerimisvõimsusest. Investeerimise hoogustamine aitaks Taanil kiirendada majanduskasvu ja suurendada tootlikkust. Investeerimistõkkeid on leitud teenuste sektoris ja teadusuuringutes. Jaemüügi- ja ehitussektoris on turuletuleku tõkkeid, mis omakorda mõjutavad konkurentsi ja tootlikkuse kasvu. Tugevdada võiks jõupingutusi ülikoolide teadustulemuste rakendamiseks äriinnovatsioonis.

               (9)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud põhjalikult Taani majanduspoliitikat ja avaldanud selle tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Taanile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Taani eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada seeläbi ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2.

               (10)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (4) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

         SOOVITAB Taanil võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Täita 2016. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas mahus 0,25 % SKPst.

               2.

               Suurendada tootlikkust ja erasektori investeeringuid, suurendades konkurentsi omamaises teenuste sektoris, eelkõige hõlbustades jaemüügi- ja ehitussektoris turulepääsu. Soodustada koostööd ettevõtete ja ülikoolide vahel.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 4. oktoober 2011 , Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta

text:
               11.10.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 265/29

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   4. oktoober 2011,
   Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta
   (2011/669/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 283 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitlevat protokolli, eriti selle artiklit 11.2,
   SOOVITAB KÄESOLEVAGA EUROOPA ÜLEMKOGUL
   nimetada Jörg ASMUSSEN kaheksaks aastaks Euroopa Keskpanga juhatuse liikmeks.

      Luxembourg, 4. oktoober 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


				|

		52013DC0394

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Portugalis /* COM/2013/0394 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
valitsemissektori ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks Portugalis
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori
eelarve ülemäärasest puudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakt
põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu
tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas 2.
detsembril 2009 kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et
Portugalil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr
1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja
selgitamise kohta)[1]
artiklile 3 soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013.
aastaks[2].

(4)       15. juunil 2010 jõudis
komisjon järeldusele, et Portugal on vastavalt nõukogu 2. detsembri 2009. aasta
soovitusele võtnud tõhusaid meetmeid valitsemissektori puudujäägi viimiseks
allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, ja oli seisukohal, et kõnealuses
etapis ei ole ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja rohkem
meetmeid võtta.
(5)       9. oktoobril 2012 otsustas
nõukogu kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 5, et
on võetud tõhusaid meetmeid, kuid samas on toimunud ootamatuid majandust
kahjustavaid sündmusi, millel on oluline negatiivne mõju riigi rahandusele.
Seepärast võttis nõukogu vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7
vastu muudetud soovituse („ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud
muudetud soovitus”) selle kohta, et Portugal kõrvaldaks ülemäärase
eelarvepuudujäägi hiljemalt 2014. aastaks. Selleks et viia valitsemissektori
eelarve puudujääk 2014. aastaks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst,
soovitati Portugalil parandada struktuurset eelarvepositsiooni 2012. aastal
2,3 % SKPst, 2013. aastal 1,6 % SKPst ja 2014. aastal 1,3 %
SKPst. Taotletava struktuurse eelarvepositsiooni paranemisega kooskõlas olevad
valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgid olid 2012. aastal 5 % SKPst,
2013. aastal 4,5 % SKPst ja 2014. aastal 2,5 % SKPst.
(6)       Lisaks sellele soovitati
Portugali ametiasutustel rakendada 2012. aasta eelarve ja märtsikuise
lisaeelarvega vastu võetud meetmed ning võtta lisameetmeid mahus 0,3 %
SKPst. Pärast põhjalikku riiklike kulutuste läbivaatamist soovitati Portugalil
kiita 2013. aasta eelarves heaks eelarve püsiva konsolideerimise meetmed mahus
vähemalt 3 % SKPst ja võtta kõrvalekallete korral täiendavaid meetmeid,
samuti soovitati näha 2014. aasta eelarves ette meetmeid mahus 1¾ % SKPst.
Peale selle peaks Portugal täitma nõukogu 17. mai 2011. aasta rakendusotsuse
2011/344/EL (Portugalile liidu finantsabi andmise kohta) ja selle järjestikuste
muudatuste nõudeid. Riigieelarve seadust tuleks kohandada, et võtta arvesse ELi
eelarvehalduse eeskirju, ning Portugal peaks jätkuvalt suurendama läbipaistvust
ja tõhustama kontrolli kõikides eelarveetappides ning kinni pidama keskpika
perioodi eelarveraamistikust.
(7)       Vastavalt määruse (EÜ)
nr 1467/97 artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu komisjoni soovituse
alusel juhul, kui on võetud tõhusaid meetmeid ja kui ootamatu majandust
kahjustav sündmus, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, esineb
pärast esialgse soovituse vastuvõtmist, teha otsuse võtta ELi toimimise lepingu
artikli 126 lõike 7 kohaselt vastu muudetud soovitus. Eelarvele olulist
negatiivset mõju avaldavate ootamatute majandust kahjustavate sündmuste
esinemist tuleb hinnata nõukogu soovituse aluseks olevast majandusprognoosist
lähtudes.
(8)       Vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on
nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitusi ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb
asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg,
et võtta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Lisaks
sellele peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses
nõudma, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva
prognoosi kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (tsükliliselt
kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised
meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.
(9)       2012. aasta oktoobri muudetud
soovituse aluseks olnud prognoosis eeldati, et reaalne SKP väheneb 2012. aastal
3 % ja 2013. aastal 1 %. Majanduskasvu väljavaated on pärast seda
oluliselt halvenenud, 2012. aasta viimases kvartalis olid nii majandustegevus
kui ka tööturu areng oodatust märgatavalt kehvemad, mille tulemusena vähenes
reaalne SKP 2012. aastal 3,2 %. Arvestades negatiivse mõju ülekandmist
2012. aastast ja Portugali eksporditurgude kasvuväljavaadete halvenemist,
prognoosivad komisjoni talitused kõige värskemas Portugali majanduse kohta
koostatud väljavaates 2013. aastaks SKP negatiivset reaalkasvu –2,3 %.
(10)     Valitsemissektori
eelarvepuudujääk oli 2012. aastal 6,4 % SKPst, mis ületab ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames seatud 5,0 % eesmärgi. Valitsemissektori
eelarve puudujääki mõjutasid mitu ühekordset tehingut, mis ei olnud ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse esitamise ajal teada.
Nimetatud tehingud olid muu hulgas järgmised: kapitalisüst riigile kuuluvasse
panka CGD (0,5% SKPst); SAGESTAMO-le antud Parpública aktsionäride laenude
konverteerimine omakapitaliks valitsuse vahendusel, kuigi kumbki ettevõte ei
ole riigi omanduses (0,5% SKPst); BPNi varade üleandmisega seotud väärtuse
langus (0,1 % SKPst). Eurostati nõuannete kohaselt käsitati Portugali
suurte lennujaamade käitamise kontsessiooni müüki omakapitali vähendamisena ja
seega ei mõjutanud see vastupidiselt valitsuse poolt eelarves kavandatule
valitsemissektori eelarvepositsiooni (0,7 % SKPst). Kui nende ühekordsete
tegurite mõju valitsemissektori eelarvepositsioonile välja arvata, oleks
valitsemissektori eelarvepuudujääk olnud 4,7 % SKPst, mis jääb eespool
nimetatud eesmärgi piiresse.
(11)     Kulutuste range kontroll
kompenseeris makromajanduslikust mõjust tingitud tulude alalaekumise aasta
viimases kvartalis. Suurim kulude kokkuhoid saavutati avaliku sektori
palgafondis, kuna töökohtade vähendamine avalikus sektoris toimus plaanitust
kiiremini; lisaks vähendati vahetarbimist ja külmutati uute
investeerimisprojektide jaoks ettenähtud eelarveassigneeringud. Piirkondlike ja
kohalike eelarvete täitmine osutus samuti oodatust paremaks. Kokkuvõttes võttis
Portugal 2012. aastal vastu eelarve püsiva konsolideerimise meetmeid mahus
ligikaudu 6 % SKPst, mis on rohkem, kui ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse raames antud muudetud soovituses nõuti. Komisjoni talituste 2013.
aasta mai prognoosi kohaselt paranes struktuurne eelarvepositsioon 2012. aastal
2,4 % SKPst, samal ajal kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames
antud muudetud soovituses nõutud paranemise määraks oli 2,3 % SKPst.
Võttes arvesse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud
soovituse järel ajakohastatud potentsiaalset majanduskasvu, oli eelarvemeetmete
maht vähemalt 0,2 protsendipunkti võrra suurem. Lisaks sellele mõjutas
struktuurse eelarvepositsiooni hinnangulist muutust tulude alalaekumine
(võrreldes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse
aluseks olnud stsenaariumiga, kus kasutati tulu standardelastsust).
Alalaekumine ulatus ligikaudu 0,4 protsendipunktini. Neid mõjusid arvesse
võttes oli struktuurse eelarvepositsiooni kohandatud muutus 3,0 % SKPst,
mis on oluliselt rohkem, kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames
antud muudetud soovituses nõutud.
(12)     Komisjoni talitused
prognoosivad 2013. aasta mais Portugali majanduse kohta koostatud ajakohastatud
väljavaates 2013. aastaks valitsemissektori üldist puudujääki 5,5 % SKPst,
samas kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud
soovituses oli eesmärgiks seatud 4,5 % SKPst. 2013. aastal peab eelarve
konsolideerimine kompenseerima suurt negatiivset esmase eelarvepositsiooni
muutust, mille põhjustajaks on tööturu ebasoodsam olukord ja aeglane
majanduskasv ning ka jätkuv üleminek pigem ekspordil kui maksulaekumisel
põhinevale majandusele võrreldes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames
antud muudetud soovituse aluseks olnud prognoosiga. Lisaks sellele võttis
konstitutsioonikohus 5. aprillil vastu otsuse, millega keelati mitu 2013. aasta
eelarves ettenähtud meedet mahuga 0,8 % SKPst, mis vajavad
kompenseerimist. Kohtuotsus hõlmas eelkõige ühte kahest avaliku sektori
töötajatele makstavast lisatasust, ühe pensionisaajatele makstava lisamakse
90 %-list vähendamist ning sotsiaalkindlustusmaksete tasumist töötus- ja
haigushüvitistelt.
(13)     Komisjoni talituste poolt
2013. aasta mais Portugali majanduse kohta koostatud ajakohastatud väljavaates
prognoositakse 2013. aastaks struktuurse eelarvepositsiooni paranemist mahus
0,6 % SKPst. Seda on vähem kui nõukogu soovituses esitatud 1,6 %
SKPst. Kui siiski arvesse võtta, et potentsiaalse majanduskasvu suurust on
pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud soovituse
esitamist alandatud, oleks hinnanguline struktuurse eelarvepositsiooni muutus
2013. aastal ligikaudu 0,2 protsendipunkti võrra suurem. Peale selle
mõjutab struktuurse eelarvepositsiooni muutust negatiivselt tulu alalaekumine
(võrreldes SKP muutustega, kasutades tulu standardelastsust), mis moodustab
ligikaudu 0,5 protsendipunkti. Neid asjaolusid arvesse võttes oleks struktuurse
eelarvepositsiooni hinnanguline muutus 1,3 % SKPst. Kohandatud
eelarvemeetmete maht on seega veidi väiksem, kui ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse raames antud muudetud soovituses nõutud.
(14)     Eelarve kohandamist 2013.
aastal toetavad eelarve püsiva konsolideerimise meetmed mahus 3,5 % SKPst,
mis hõlmavad mai lõpus lisaeelarvega muudetavas 2013. aasta eelarves
sisalduvaid meetmeid, riiklike kulutuste läbivaatamises kindlaks määratud
kulude vähendamise meetmete võimalikult kiiret rakendamist ning samuti muid
meetmeid, millega asendatakse põhiseadusevastaseks tunnistatud meetmed.
Konsolideerimismeetmete maht on suurem, kui 2012. aasta oktoobris ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud soovituses ette nähti.
Meetmed hõlmavad muu hulgas üksikisiku tulumaksu ümberstruktureerimist ning
aktsiisi- ja omandimaksude suurendamist. Kulude poolega seotud meetmete abil on
ette nähtud vähendada märkimisväärselt avaliku sektori palgakulusid tööhõivepiirangute
ning ületunnitasu ja hüvitiste vähendamise kaudu; tõhustada avaliku halduse
toimimist; vähendada avaliku sektori vahetarbimist, sealhulgas säästude kaudu
avaliku ja erasektori partnerluses; ratsionaliseerida täiendavalt
tervishoiusektorit ja riigi omandisse kuuluvaid äriühinguid ning võtta
võimalikult kiirest kasutusele ELi fondidest saadavad tulud.
(15)     Komisjoni talituste poolt
2013. aasta mais Portugali majanduse kohta koostatud ajakohastatud väljavaates
prognoositakse 2014. aastaks valitsemissektori eelarve puudujäägi vähenemist
4,0 %-ni SKPst; 2012. aasta oktoobris ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse raames antud muudetud soovituses oli eesmärgiks seatud 2,5 %
SKPst. See kõrvalekalle kajastab valitsemissektori eelarve suuremat puudujääki
eelnevatel aastatel ning ühtlasi ka majanduse aeglasemat elavnemist.
Struktuurse eelarvepositsiooni paranemist prognoositakse 2014. aastal
1,4 % SKPst, mis on 0,1 protsendipunkti võrra rohkem, kui ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud soovituses ette nähtud.
Potentsiaalse majanduskasvu arengule ajakohastatud prognoosis antud hinnang
erineb ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud soovituse
aluseks olevast prognoosist, mistõttu eelarvemeetmete maht suureneb hinnanguliselt
0,1 protsendipunkti võrra. Tulude ootamatut alalaekumist arvesse võttes
ulatub meetmete maht 1,8 %-ni SKPst. Kohandatud struktuurse
eelarvepositsiooni parandamise meetmete maht 2014. aastal oleks seega oluliselt
suurem kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud
soovituses nõutud.
(16)     Neid prognoose toetavad vabalt
valitud eelarvemeetmed mahus vähemalt 2 % SKPst. Kulude poolega seotud
meetmed põhinevad riiklike kulutuste läbivaatamise tulemustel; kõnealuse
läbivaatamise eesmärk on tõhustada ja moderniseerida avalikku haldust,
vähendada kattuvusi kõigi avaliku sektori funktsioonide ja üksuste vahel,
parandada pensionisüsteemi jätkusuutlikkust ja saavutada ministeeriumide kulude
kokkuhoid. Valitsus võttis aprillis ja mai alguses vastu kulusid vähendavate
alaliste meetmete paketi, millega saavutataks 2013.–2014. aastal kulude
kokkukoid mahus 4,7 miljardit eurot (2,8 % SKPst). Valitsus on algatanud
laiapõhjalise konsultatsiooni sotsiaal- ja poliitiliste partneritega, et need
reformid täpselt kindlaks määrata ja täielikult ellu viia. Tulude poolel
kavandavad ametiasutused äriühingu tulumaksu põhjalikku reformi 2014. aastal.
Eesmärk on äriühingu tulumaksu süsteemi lihtsustamise kaudu suurendada
investeeringuid ja toetada majanduskasvu. Kuna eelarvepoliitiline
manööverdamisruum on piiratud, ei tohiks reform tulusid mõjutada.
(17)     Valitsemissektori koguvõlg
suurenes 108,3 %-lt SKPst 2011. aastal 123,6 %-ni SKPst 2012. aastal
ning vastavalt komisjoni talituste kõige viimastele prognoosidele Portugali
majanduse väljavaadete kohta peaks see 2014. aastal jõudma 124,2 %-ni
SKPst, ületades seega igal aastal aluslepingu kohase kontrollväärtuse. 2012.
aasta prognooside ülespoole korrigeerimine on peamiselt tingitud Parpública
erastamistulu riigile üleandmise statistilisest käsitlusest ning madalama SKP
ja muudetud eelarvepuudujäägi prognoosi mõjust. Valitsus kavandab mitut meedet,
et piirata võla suhte kasvu, näiteks ühe sotsiaalkindlustusfondi välisvara müük
ja erastamise lõpuleviimine 2014. aastaks prognoositakse väikest esmast
ülejääki, mille aluseks on jõuline eelarve konsolideerimine ja soodsamad
makromajanduslikud arengutendentsid.
(18)     Portugal on astunud olulisi
samme riigi finantsjuhtimise parandamiseks. Portugalil paluti lisaks jätkata
läbipaistvuse ja kontrolli parandamist eelarveprotsessi kõigis etappides kõigil
valitsustasanditel. 2012. aasta detsembris muudeti riigieelarve seadust, et
lisada sellesse majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja
juhtimise lepingu (fiskaalkokkulepe) ja majanduse juhtimise paketi (nn
kuuspakk) põhimõtted. Täiendav muutmine on ette nähtud 2013. aasta lõpuks, et
veelgi parandada eelarvemenetlust ja tugevdada eelarvehalduse,
aruandekohustuse, läbipaistvuse ja lihtsustamise põhimõtteid. Lisaks sellele esitati
2012. aasta detsembri lõpus parlamendile piirkondlike ja kohalike
finantsseaduste eelnõud. Nende seadustega nähakse ette keskvalitsuse ning
kohalike ja piirkondlike omavalitsuse vaheline parem koordineerimine,
mitmeaastane eelarveraamistik ja rangemad eelarve-eeskirjad ning muudetud
riigieelarveseaduse põhimõtete kohaldamine. Peale selle on Portugal on
tugevdanud jõupingutusi tingimuslike kohustiste piiramiseks, algatades
ulatuslikud läbirääkimised avaliku ja erasektori partnerluste muutmiseks, mille
tulemusena prognoositakse olulist kokkuhoidu juba 2013. aastaks; lisaks edeneb
hästi ka riigi omandis olevate ettevõtete restruktureerimine. Riigi omandis
olevad ettevõtted saavutasid sektorite tasandil tegevuse tasakaalu 2012. aasta
lõpuks ja tõhusus peaks edaspidi veelgi suurenema. Ametiasutused otsivad
vahendeid riigiettevõtete suure võlakoormusega toimetulemiseks. Nimetatud
reformid on märk olulistest jõupingutustest riigi rahanduse jätkusuutlikkuse
tagamiseks keskpikas perspektiivis.
(19)     Komisjoni talituste kõige
viimastele majandusprognooside kohaselt ei saavuta Portugal nõukogu 9. oktoobri
2012. aasta soovituses kindlaksmääratud nominaalseid eelarve-eesmärke. Võttes
aga arvesse muutusi majanduse arengus võrreldes nõukogu muudetud soovituse
aluseks olnud makromajandusliku stsenaariumiga, näib, et Portugal on võtnud
tõhusaid meetmeid, millega tehakse piisavaid edusamme ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2012. ja 2013. aastal nõukogu poolt 9.
oktoobril 2012 täpsustatud ulatuses. Eelkõige on Portugal võtnud vastu
märkimisväärses mahus konsolideerimismeetmeid, mis moodustavad 2012. aastal
ligikaudu 6 % SKPst ja 2013. aastal 3½ % SKPst. 2012. aastal
saavutatud struktuurse eelarvepositsiooni paranemine, mida on korrigeeritud
potentsiaalse majanduskasvu ja tulude alalaekumine võrra, oli tunduvalt suurem,
kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud muudetud soovituses
nõuti. 2013. aastal jääb struktuurse eelarvepositsiooni paranemine eeldatavasti
nõutavast väiksemaks; eelkõige on selle põhjuseks ebasoodsad majanduslikud
arengud ja konstitutsioonikohtu otsuse langemine eelarveaasta keskele, mis
muutis keeruliseks võrdväärse struktuurse kvaliteediga asendusmeetmete
leidmise. 2014. aastal jõuab struktuurse eelarvepositsiooni paranemine tõenaoliselt
taas nõutust kõrgemale tasemele. Kõiki neid tegureid ning stabiilsuse ja kasvu
paktis sätestatud paindlikkust arvesse võttes on ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtaja pikendamine ühe aasta võrra põhjendatud.
(20)     Lisa-aasta andmine ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks eeldab järgmiste valitsemissektori eelarve
puudujäägi vähendamise vahe-eesmärkide saavutamist: 5,5 % SKPst 2013.
aastal, 4,0 % SKPst 2014. aastal ja 2,5 % SKPst 2015. aastal, mis
komisjoni talituste koostatud kõige värskema Portugali majanduse prognoosi
kohaselt on kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni paranemisega 0,6 %
SKPst 2013. aastal, 1,4 % SKPst 2014. aastal ja 0,5 % SKPst 2015.
aastal; neist viimane vastab nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ)
nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1 sätestatud minimaalse paranemise nõudele[3]. Lisaks
sellele, et vaadatakse korrapäraselt läbi Portugali majanduse kohandamise kava,
nagu on kindlaks määratud nõukogu rakendusotsuses 2011/344/EL, kontrollitakse
iga kolme kuu järel ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud kohustuste
rakendamisel tehtud edusamme.
(21)     Portugal
täidab määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta) artikli 3 lõikes 5 sätestatud
tingimusi, et pikendada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtaega,
SOOVITAB JÄRGMIST:
(1)
Portugali ametiasutused peaksid kõrvaldama praeguse
ülemäärase eelarvepuudujäägi 2015. aastaks.
(2)
Portugali ametiasutused peaksid komisjoni talituste
poolt 2013. aasta mais ajakohastatud Portugali majanduse prognoosi kohaselt
saavutama järgmised valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgid: 2013. aastal
5,5 % SKPst, 2014. aastal 4,0 % SKPst ja 2015. aastal 2,5 %
SKPst, mis on ühtlasi kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni paranemisega
0,6 % SKPst 2013. aastal, 1,4 % SKPst 2014. aastal ja 0,5 %
SKPst 2015. aastal.
(3)
Portugali ametiasutused peaksid rakendama meetmeid
mahus 3½ % SKPst, et viia 2013. aastal puudujääk 5,5 %-ni SKPst. Nimetatud
meetmed hõlmavad 2013. aasta eelarveseaduses kindlaksmääratud meetmeid ja
palgakulude täiendavat vähendamist, avaliku halduse toimimise tõhustamist,
avaliku sektori tarbimise vähendamist ja ELi vahendite paremat kasutamist.
(4)
Portugali ametiasutused peaksid riiklike kulutuste
läbivaatamise tulemusena vastu võtma eelarve püsiva konsolideerimise meetmeid
mahus vähemalt 2 % SKPst, et jõuda 2014. aastal valitsemissektori eelarve
puudujäägini 4,0 % SKPst. Portugal peaks tõhustama ja moderniseerima
avalikku haldust, vähendama kattuvusi kõigi avaliku sektori funktsioonide ja
üksuste vahel, parandama pensionisüsteemi jätkusuutlikkust ja saavutama
ministeeriumide kulude kokkuhoiu.
(5)
Portugali ametiasutused peaksid vastu võtma
vajalikud eelarve püsiva konsolideerimise meetmed, et viia 2015. aastal
puudujääk eesmärgi kohaselt 2,5 %-ni SKPst.
(6)
Portugali valitsus peab võtma tõhusaid meetmeid
käesoleva soovituse rakendamiseks 1. oktoobriks 2013 ja esitama kooskõlas
Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr …/2013 artikli 10 lõikega 2a
üksikasjaliku aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud
konsolideerimisstrateegia kohta.
Portugal peaks säilitama riigi finantsjuhtimise
reformide tempo, muutes 2013. aasta lõpuks riigieelarve seadust, et veelgi
parandada eelarvemenetlust ja tugevdada eelarvehalduse, aruandekohustuse,
läbipaistvuse ja lihtsustamise põhimõtteid ning jätkata jõupingutusi riigi
omandis olevate ettevõtete ning avaliku ja erasektori partnerlusest tulenevate
tingimuslike kohustiste piiramiseks.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[2]               Kõik Portugali ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud
dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm
[3]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 5.


title: Komisjoni soovitus, 28. aprill 2010 , teadusuuringute ühise kavandamise algatuse Põllumajandus, toiduga kindlustatus ja kliimamuutus kohta

text:
               4.5.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 111/27

         KOMISJONI SOOVITUS,
   28. aprill 2010,
   teadusuuringute ühise kavandamise algatuse „Põllumajandus, toiduga kindlustatus ja kliimamuutus” kohta
   (2010/253/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 181,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Põllumajandus- ja metsamajandussektor sõltuvad tugevasti kliimamuutusest, kuna nad sõltuvad vahetult kliimatingimustest, samas on ELi põllumajandusest pärit 14 % kogu maailma kasvuhoonegaaside heitest.

               (2)

               Kliimamuutus on üks peamisi 2050. aastaks eeldatavalt 9 miljardini suurenevat maailma elanikkonda toitva põllumajanduse probleemidest.

               (3)

               Ülemaailmne toidunõudlus suureneb aastaks 2030 eeldatavasti 50 % ja peaks kahekordistuma aastaks 2050, samas kui oluliselt suureneb nõudlus ka muu kui toiduga seotud biomassi järele.

               (4)

               Põllumajandust ja metsamajandust ootab nõudluse järsk suurenemine muu kui toiduga seotud biomassi järele, mida põhjustavad katsed leevendada muude sektorite olukorda ning vajadus minna üle vähese CO2-heitega majandusele.

               (5)

               Mõne põhitoiduaine ülemaailmsed varud on vähenenud ja toiduhindade järsud tõusud, mida esines 2008. aastal, võivad muutuda sagedasemaks, kui suurenevat nõudlust ei õnnestu tasakaalustada pakkumise vastava suurendamisega.

               (6)

               Kliimamuutus võib mõjutada viljasaake, loomapidamist ja tootmise paiknemist ning avaldada tugevat mõju põllumajandustootmise ettevõtjate sissetulekutele, maakasutusele ja maaelu majanduslikule küljele ELi teatavates osades.

               (7)

               Troopikas ja subtroopikas asuvate riikide, eriti Saharast lõuna poole jääva Aafrika põllumajandus on kliimamuutuse suhtes äärmiselt tundlik ning iga suurem toidukriis nimetatud piirkondades avaldaks mõju Euroopale.

               (8)

               On vaja ühiseid meetmeid, et sellised omavahel seotud ohutegurid ei põhjustaks pöördumatut kahju ja et saavutataks jätkusuutlik toiduga varustatus muutuvate kliimatingimuste juures.

               (9)

               Kõnealune ühise kavandamise algatus on seotud ka ühise põllumajanduspoliitika arendamisega.

               (10)

               Konkurentsivõime nõukogu tunnistas 3. detsembri 2009. aasta kohtumisel teema „Põllumajandus, toiduga kindlustatus ja kliimamuutus” valdkonnaks, milles ühine kavandamine annaks suurt lisaväärtust liikmesriikide praegustele killustatud jõupingutustele. Seepärast võttis ta vastu järeldused, milles tunnistas vajadust käivitada osutatud teemal ühise kavandamise algatus ja kutsus komisjoni üles aitama kaasa nimetatud algatuse ettevalmistamisele. Nõukogu kinnitas ka, et ühine kavandamine on liikmesriikide juhitav protsess, milles komisjon täidab abistaja osa.

               (11)

               Teadusuuringute ühine kavandamine põllumajanduse, toiduga kindlustatuse ja kliimamuutuse valdkonnas aitaks kaasa oskuste, teadmiste ja vahendite koondamisele, et arendada edasi uurimistööd ja käsitleda toiduga kindlustatuse, kliimamuutusest tingitud ohu, maailma rahvastiku suurenemise ning toiduga seotud ja muu kui toiduga seotud biomassinõudluse probleeme.

               (12)

               Käesolevas soovituses püstitatud eesmärkide saavutamiseks peaksid liikmesriigid tegema komisjoniga koostööd, et uurida, milliste algatustega saaks komisjon liikmesriike abistada strateegiliste teadusuuringute kava väljatöötamisel ja rakendamisel. Liikmesriigid peaksid tegema koostööd ka alalise põllumajandusuuringute komiteega, et tagada ühise kavandamise kooskõlastatus põllumajandusteaduse laiemate uurimiseesmärkidega.

               (13)

               Liikmesriigid peaksid komisjonile korrapäraselt kandma ette kõnealuse ühise kavandamise algatuse edenemisest, et komisjon saaks teha ettekandeid Euroopa Parlamendile ja nõukogule,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriikidel soovitatakse kujundada ühine arusaam, kuidas teadusuuringute-alane koostöö ja teadusuuringute kooskõlastamine ELi tasandil aitaks lahendada toiduga kindlustatuse, kliimamuutusest tingitud ohu, maailma rahvastiku suurenemise ning toiduga seotud ja muu kui toiduga seotud biomassinõudluse probleeme.

               2.

               Liikmesriikidel soovitatakse välja töötada ühine strateegiliste teadusuuringute kava, milles määratakse kindlaks toiduga kindlustatuse, põllumajanduse kliimamuutusega kohandamise ja kliimamuutuse mõju leevendamise alaste teadusuuringute vajadused ja eesmärgid keskpikas ja pikas perspektiivis. Strateegiliste teadusuuringute kava peaks hõlmama rakenduskava, milles kehtestatakse prioriteedid ja tähtajad ning täpsustatakse kava rakendamiseks vajalikud meetmed ja vahendid ning rahastamisallikad.

               3.

               Liikmesriikidel soovitatakse strateegiliste teadusuuringute kavas ja rakendamiskavas näha ette järgmised meetmed:

                           a)

                           määratleda asjaomased liikmesriikide programmid ja teadusuuringud ning vahetada nende kohta teavet;

                           b)

                           suurendada ühise arusaama väljatöötamise ja tehnoloogiahindamise võimet, et tagada esile kerkivate ja uute ohtude pidev seire ja nendest korrapärane ettekandmine;

                           c)

                           vahetada teavet, vahendeid, parimaid tavasid, meetodeid ja suuniseid;

                           d)

                           määratleda sellised valdkonnad, mis võidaksid kooskõlastamisest, ühistest projektikonkurssidest või vahendite ühendamisest;

                           e)

                           määrata kindlaks punktis d määratletud valdkonna ühiste teadusuuringute tegemise kord;

                           f)

                           kasutada võimaluse korral ühiselt olemasolevat infrastruktuuri või arendada ühiselt uusi vahendeid;

                           g)

                           eksportida ja levitada teadmisi, innovatsiooni ja mitut valdkonda hõlmavaid lähenemisviise Euroopa muudesse osadesse ja üle kogu maailma ning tagada uurimistöö tulemuste tõhus kasutamine Euroopa konkurentsivõime suurendamiseks ja juhtimise parandamiseks;

                           h)

                           innustada avalikku ja erasektorit tegema paremat koostööd, edendada ettevõtlussektorite vahelist avatud innovatsiooni;

                           i)

                           pidada asjakohaste kavade eesmärkide püstitamisel silmas ELi tarbijate ja põllumajandusliku toidutööstuse vajaduste muutumist.

               4.

               Liikmesriikidel soovitatakse luua põllumajanduse, toiduga kindlustatuse ja kliimamuutuse uurimiseks ühine juhtimisstruktuur, kelle ülesanne on kehtestada ühised koostöö ja koordineerimise tingimused, eeskirjad ja kord, ning jälgida strateegilise teadusuuringute kava täitmist;

               5.

               Liikmesriikidel soovitatakse ühiselt täita strateegiliste teadusuuringute kava, sealhulgas nende siseriiklike uurimiskavade ja muude riigi teadusuuringute kaudu.

               6.

               Liikmesriikidel soovitatakse teha komisjoniga koostööd, et uurida, milliste algatustega saaks komisjon liikmesriike abistada ühise teadusuuringute kava väljatöötamisel ja rakendamisel, ning kooskõlastada ühised kavad ELi muude algatustega kõnealuses valdkonnas.

               7.

               Liikmesriikidel soovitatakse teha koostööd komisjoniga, et otsida uusi vorme põllumajandustootjate ja muude sidusrühmade kaasamiseks saadud tulemuste rakendamisse ning kaaluda, kuidas siduda ühise kavandamise algatus kõige paremini ühise põllumajanduspoliitika arendamisega.

               8.

               Liikmesriikidel soovitatakse teha komisjoniga koostööd, et kasutada kõiki asjakohaseid innovatsioonipoliitika vahendeid, millega hõlbustada uurimistööde tulemuste muundamist toodeteks ja teenusteks ning millega eelkõige teha kõik innovatsiooni vormid kättesaadavaks väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, sealhulgas põllumajandustootjatele.

               9.

               Liikmesriikidel soovitatakse teha koostööd komisjoniga, et otsida võimalikke vorme selleks, et konsulteerida ja teha koostööd kõnealuses valdkonnas rahvusvahelise tasandi asjakohaste organisatsioonide või rühmadega.

               10.

               Liikmesriikidel soovitatakse teha koostööd alalise põllumajandusuuringute komiteega, et tagada ühise kavandamise kooskõlastatus põllumajandusteaduse muude uurimiseesmärkidega.

               11.

               Liikmesriikidel soovitatakse korrapäraselt komisjonile ette kanda kõnealuse ühise kavandamise edenemisest.

      Brüssel, 28. aprill 2010

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Máire GEOGHEGAN-QUINN


title: Nõukogu soovitus Kreekale, 16. veebruar 2010 , eesmärgiga lõpetada majanduspoliitika üldsuuniste eiramine Kreekas ning kõrvaldada majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist ähvardav oht

text:
               30.3.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 83/65

         NÕUKOGU SOOVITUS KREEKALE,
   16. veebruar 2010,
   eesmärgiga lõpetada majanduspoliitika üldsuuniste eiramine Kreekas ning kõrvaldada majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist ähvardav oht
   (2010/190/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 4,
   võttes arvesse komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kreeka makromajanduse ja eelarve olukord halvenes viimase aasta jooksul oluliselt, kusjuures riigi rahandus halvenes märksa enam, kui oleks majandussurutise tõttu võinud eeldada. Kõnealune areng on suuresti tingitud riigi enda teguritest, mis kujunesid välja pikema aja jooksul ja põhjustasid Kreeka majanduse netolaenu positsiooni halvenemise ning suure ja püsiva välise tasakaalustamatuse, kajastades konkurentsivõime järsku nõrgenemist ja eelarvepositsiooni märkimisväärset halvenemist.

               (2)

               Kehvadele majandustulemustele ja eelarvepositsioonile oli oma mõju ka riigi eelarvepoliitika rakendamisel, avaliku halduse tõhususel ja struktuurireformide puudumisel (mille puhul on rahvusvaheliste võrdlusandmete alusel Kreeka näitajad nõrgad).

               (3)

               Praegune olukord kujutab endast suurt probleemi ja see ohustab Kreeka majanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, kusjuures majandus- ja eelarveolukorral võib olla negatiivne mõju teistele euroala riikidele, mida kinnitas kauplemine mitme liikmesriigi võlakirjadega. Praegune olukord ohustab samuti majandus- ja rahaliidu nõuetekohast toimimist.

               (4)

               Nõukogu ja komisjon on erinevat mitmepoolset järelevalvet teostades korduvalt osutanud Kreeka majanduse pikaajalistele struktuursetele probleemidele. Järelevalve hõlmas eelarvepoliitika järgimise järelevalvet stabiilsuse ja kasvu pakti ning Lissaboni strateegia raames, mille majanduspoliitika üldsuunistega (1) luuakse üldine raamistik liidu ja euroala struktuurireformide jaoks. Siia kuuluvad liikmesriikidele esitatavad soovitused järgida oma keskpika perioodi eelarve-eesmärke ja võtta tõhusaid meetmeid, et tagada ülemäärase puudujäägi kohene kõrvaldamine, samuti seada eesmärgiks korrigeerida jooksevkonto puudujääki, viies selleks läbi struktuurireforme, toetades välist konkurentsivõimet ja aidates eelarvepoliitikat rakendades viia läbi korrektuure.

               (5)

               Sellega seoses ja võttes arvesse Kreeka majanduse tõsiseid struktuurseid probleeme fiskaal-, tööturu- ja tooteturgude valdkonnas, märkis nõukogu oma 25. juunil 2009. aasta soovituses, (2) et Kreekal on kohustus tugevdada „… makromajandusliku tasakaalustamatuse ja Kreeka majanduse struktuuriliste nõrkuste kõrvaldamiseks vajalikke jõupingutusi” ja adresseeris Kreekale riigipõhised soovitused, sealhulgas soovituse jätkata eelarve konsolideerimist, suurendada konkurentsi ametiteenuste valdkonnas, suurendada reformide abil investeeringuid teadus- ja arendustegevusse, kasutada tõhusamalt struktuurifonde, reformida avaliku halduse süsteemi ja võtta laiaulatuslikke tööturumeetmeid, lähtudes turvalise paindlikkuse põhimõttest. Samal ajal soovitas nõukogu Kreekal kui euroala liikmel tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus ja parandada selle kvaliteeti, ajakohastada avaliku halduse süsteemi ja rakendada liidu ühtseid turvalise paindlikkuse põhimõtteid.

               (6)

               Kreeka majandus- ja eelarvepoliitika ei ole kooskõlas riigipõhise soovitusega, mis anti välja majanduspoliitika üldsuuniste kohaselt, ega euroala liikmesriikidele suunatud soovitustega, mis on kehtestatud nõukogu 14. mai 2008. aasta soovituses liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniste kohta.

               (7)

               15. jaanuaril 2010 esitas Kreeka 2010. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi, milles on esitatud eelarve-eesmärgid kuni 2013. aastani ning mida tuleks vaadelda koos 2010. aasta eelarvega, mille Kreeka parlament võttis vastu 23. detsembril 2009; nõukogu esitas Kreeka 2010. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta arvamuse 16. veebruaril 2010 vastavalt nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (3) artikli 5 lõikele 3. Nõukogu võttis 16. veebruaril 2010 vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 9 vastu otsuse, et Kreeka peab võtma meetmeid, mis on vajalikud ülemäärase puudujäägi leevendamiseks (4) (edaspidi „nõukogu 16. veebruari 2010. aasta otsus”).

               (8)

               Majanduspoliitika koordineerimise nõuetekohaseks toimimiseks euroalal on vaja õigeaegselt kasutada ELi toimimise lepingu artiklile 121 vastavaid instrumente. ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikes 4 sätestatakse, et komisjon võib asjaomasele liikmesriigile adresseerida hoiatuse ja soovitada nõukogul esitada sellele liikmesriigile vajalikud soovitused. Võttes arvesse olukorra tõsidust ja selleks et tagada nõukogu 16. veebruari 2010. aasta otsuse täitmine, on asjakohane, et nõukogu võtab vastu vajaliku soovituse. Lisaks võib nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal otsustada oma soovitused avaldada.

               (9)

               Kuigi 2009. aastal halvenesid makromajanduslikud tingimused ametiasutuste ennustatust enam, halvenes riigi rahanduse olukord veelgi rohkem, kui oleks võinud oodata prognoositust suurema majanduslanguse tõttu. Olukorra halvenemine on suures osas tingitud Kreeka valitsuse eelarvepoliitikast. Valitsemissektori puudujääk on 2009. aastal praeguste hinnangute kohaselt 12,75 % SKPst, 2009. aasta jaanuari ajakohastatud stabiilsusprogrammis märgitud eesmärk oli 3,75 % SKPst.

               (10)

               Kreeka parlament võttis 2010. aasta eelarve vastu 23. detsembril 2009, seades 2010. aastal puudujäägieesmärgiks 9,1 % SKPst. Vahepeal olid Kreeka ametiasutused andnud teada kavatsusest alustada eelarve kohandamist juba 2010. aastal, seades 2010. aastal eelarve puudujäägieesmärgiks 8,7 % SKPst. 2010. aasta jaanuaris ajakohastatud stabiilsusprogrammis kinnitati parandatud eelarve-eesmärk, milleks on 2010. aastal 8,7 % SKPst.

               (11)

               Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on liidu keskmisest tunduvalt suurem, mis on peamiselt tingitud sellest, et pensionikulude suhe SKPsse suureneb järgmistel kümnenditel märkimisväärselt. Komisjoni talituste 2009. aasta jätkusuutlikuse aruandes esitatud olemasolevad indikaatorid osutavad riigi rahandust ohustavatele suurtele riskidele, millega tuleb lisaks eelarve konsolideerimisele tegeleda pensioni- ja tervishoiusüsteemi reformide kaudu. Kreeka pensionisüsteemil on mitmeid puudusi, sealhulgas asjaolu, et süsteemi pakutud kaitse on killustunud. Kuigi Kreeka hüvitise määrad on liidus ühed kõrgeimad (mis seega vähendab soovi tööl käia, mida kajastab ka vanemate töötajate madal tööhõivemäär), on vanemate inimeste hulgas vaeste osakaal Kreekas üks suuremaid. Probleeme on ka ennetähtaegselt pensionile jäämise kavadega, mis pakuvad alternatiivset kuid kulukat pensionile mineku viisi. Samuti on vaja reformida tervishoiusüsteemi, eelkõige parandada oluliselt selle tõhusust ja haldust, kuna need on põhjustanud eelarve praeguse ületamise. Tööturureformid peaksid toetama tööjõupakkumise kasvu, et suurendada maksubaasi.

               (12)

               Kreeka peaks taastama konkurentsivõime ja tegelema suure välise tasakaalustamatuse probleemiga. Selleks peaks Kreeka majanduspoliitika üldsuuniste kohaselt seadma eesmärgi korrigeerida jooksevkonto puudujääki „rakendades struktuurireforme, tõstes välist konkurentsivõimet ning aidates (…) puudujäägi korrigeerimisele kaasa eelarvepoliitika abil”. Selleks peaksid Kreeka ametiasutused rakendama alalisi meetmeid, et kontrollida jooksvaid esmaseid kulusid, sealhulgas palgakulu avalikus sektoris, ja viima kiiresti läbi struktuurireformid tööturu- ja tooteturgude valdkonnas. Eelkõige peaksid Kreeka ametiasutused tagama, et eelarve konsolideerimise meetmed on põhjaliku reformikava raames suunatud ka riigi rahanduse kvaliteedi parandamisele, reformides samal ajal täiendavalt kiiresti ka maksuhaldust.

               (13)

               Mitmed indikaatorid ja analüüsid kinnitavad, et hindade konkurentsivõime on Kreekas viimase kümne aasta jooksul pidevalt ja suures ulatuses langenud. Selle põhjuseks on ka palkade suurenemine, mis ületab tootlikkuse kasvu. Avaliku sektori palgad on Kreekas võrreldes teiste euroala riikidega tõusnud kiiremini kui erasektori palgad, mis on mõjutanud üldisi palgaläbirääkimisi ning mistõttu peab avalik sektor näitama eeskuju palgataseme piiramisel. Lisaks võib palgakasvu ja tootlikkuse kasvu erinevust põhjustada Kreeka palgaläbirääkimiste süsteem (kus on ka nt vaheläbirääkimistasemed), mida tuleb sotsiaalpartnerite nõusolekul muuta. Edaspidi peab palgaläbirääkimiste süsteem toetama palgamuutusi, mis kajastavad veelgi enam konkurentsivõimet, tootlikuse arengut ja kohaliku tööturu tingimusi.

               (14)

               Avalik haldus on olnud üheks suureks takistuseks Kreekas tõhususe suurendamisele. Kreeka avalik sektor on rahvusvahelises võrdluses kehval järjel ja leitakse, et paljud probleemid tulenevad ebapiisavast haldussuutlikkusest ja -tõhususest. Ametiasutused on võtnud kohustuse oma tegevust parandada. See peaks tähendama personali vähendamist, paremat personalijuhtimist riiklikes ettevõtetes, väiksemaid kulusid, suuremat läbipaistvust, suuremat õiguskindlust ja poliitika tõhusamat rakendamist.

               (15)

               Kreekal on märkimisväärsed võimalused ettevõtluskeskkonna ja tooteturu toimimise parandamiseks. Ettevõtted on silmitsi keerukate, koormavate ja aeganõudvate haldusmenetlustega. Ametiteenused on rangelt reguleeritud ja konkurentsitõkked on ühed liidu suuremad. Võrgutööstust (nt energiat) on liberaliseeritud vähem kui liidus keskmiselt, sarnane on olukord transpordisektori (eelkõige raudteesektori) turgude avamisega. Nende valdkondade reformimine võiks väikeste riiklike kulutustega suurendada erainvesteeringuid ja tööhõivet. Tooteturureformid võiksid aidata läbi viia tööturureforme, vähendades kulusid.

               (16)

               Kreeka tööturgu on samuti vaja reformida vastavalt turvalise paindlikkuse põhimõtetele, nagu on nõukogu märkinud oma 2009. aasta soovitustes tööturupoliitika rakendamise kohta. Võttes arvesse raskusi, millega noored puutuvad kokku tööturule sisenemisel, tuleb neile pöörata erilist tähelepanu. On palju võimalusi toetada tööturule üleminekut, parandades sealhulgas haridus- ja koolituspoliitikat, viies töötajate oskused uuele tasemele, parandades aktiivse tööturu poliitika tõhusust ning kasutada selleks Euroopa Sotsiaalfondi vahendeid. Samuti on vaja lihtsustada tööhõive kaitsega seotud õigusakte. Veelgi enam, tuleks toetada aktiivset tööturul osalemist. Kõnealuste soovituste rakendamine on Kreeka majanduse jaoks võtmetähtsusega. Majandusvaldkonnas rakendatud struktuurimeetmete mõju tööhõivele tuleks seega võtta igal juhul arvesse.

               (17)

               Liidu struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide kiirem ja tõhusam kasutuselevõtmine võib aidata kaasa konkurentsivõime ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Võrreldes teiste liikmesriikidega on fondide kasutusevõtt olnud Kreekas tagasihoidlikum. Komisjoniga koostööd tehes seoses meetmetega, mille eesmärk on suurendada fondide kasutamise mahtu ja koostada tegevuskavu, võiks Kreeka rahastada olulisemaid riiklikke investeeringuid, mis toetavad pikaajalist kasvupotentsiaali, kuid samas võimaldavad jätkata eelarve konsolideerimist. Erilist tähelepanu tuleks pöörata tegevuskavadele, mis käsitlevad haldusreformi ja digitaalset konvergentsi, kuna need toetavad avaliku halduse olulisi reforme, mis on 2010. aasta jaanuaris ajakohastatud stabiilsusprogrammis esitatud reformistrateegia olulised elemendid. Näiteks saaks kõnealuste tegevuskavade raames kasutada liidu struktuurifonde, et toetada avalikku sektorit tervishoiusüsteemi ja avalike tööhõiveametite reformimisel, edendada elukestvat õpet, võidelda deklareerimata töö vastu ning luua tõhusad regulatiiv-, kontrolli- ja jõustamisvahendid.

               (18)

               Kreeka pangad tunduvad kasumlikkuse ja kapitalinõuete täitmise poolest olevat suhteliselt heas seisus. Sektori vastupanuvõimet kinnitasid ka laiaulatuslikud stressitestid. Lisaks säilitasid Kreeka pangad mittetoimivate laenude madala taseme (ligikaudu 7,2 % kõigist laenudest) ja suhteliselt madala laenude suhte hoiustesse. Kreeka pangandussektoril oli siiski probleeme pankadevahelisel turul likviidsete vahendite hankimisega, nii et pangandussektor sõltus täielikult Eurosüsteemi laenudest. Kuigi Kreeka pangandussüsteem on kokkuvõttes jõuline ja üleilmse finantskriisi mõju oli väiksem kui mõnes teises liikmesriigis, on vähetõenäoline, et Kreeka riigi rahanduse probleemid seda ei mõjuta. Samuti teeb muret mõne Kreeka naaberriigi majandus- ja finantsprobleemide mõju.

               (19)

               Võttes arvesse üleilmse majandus- ja finantskriisi mõju Kreeka majandusele avaldab riskide võimalik ümberhindamine riigi võlakoormale veelgi suuremat survet ja kasvatab valitsemissektori võla riskipreemiat,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               Võttes arvesse Kreeka riigi rahanduse ja kogu majanduse institutsionaalseid nõrkusi, peaks Kreeka 2010. aastal, alustades võimalikult kiiresti, välja töötama ja viima ellu põhjalikud struktuurireformid, mis on kaugeleulatuvamad kui on märgitud 2010. aasta jaanuaris ajakohastatud stabiilsusprogrammi. Soovitatud reformide osas tuleks teha kättesaadavaks selge ja üksikasjalik ajakava ning seda tuleks rakendamise käigus täita. Võttes arvesse palgaläbirääkimiste süsteemi tõhususe tagamise olulisust ja üldist vajadust konkurentsivõime kaotuse taustal palku kärpida, peaks Kreeka eelkõige tegema järgmist:

                           a)

                           vähendama avaliku sektori palgakulusid, samuti tagama, et avaliku sektori palgapoliitikal on juhtiv roll erasektori palkade kujunemisel ning aitama seeläbi üldiselt palku vähendada;

                           b)

                           muutma avaliku sektori ametnike palgamaksesüsteemi tõhusamaks, luues ühtsed palkade kehtestamise ja kavandamise põhimõtted ja tõhustades palgaastmestikku; kõnealust palgapoliitikat tuleks laiendada riiklike ettevõtete töötajate hüvitamiseeskirjadele;

                           c)

                           muutma paindlikumaks palkade kujundamise süsteemi, soodustades detsentraliseeritud palgaläbirääkimisi (nt vältides kollektiivlepingute laiendamist ettevõtetele, kes läbirääkimistel ei osalenud), sealhulgas sidudes erasektori palkade arengu lahti avaliku sektori suundumustest; parandama palgaläbirääkimisi käsitleva seaduse rakendamist, et piirata erandi klausli kasutamist.

               2.

               Võttes arvesse tungivat vajadust reformida pensionisüsteemi ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud probleeme, peaks Kreeka tegema järgmist:

                           a)

                           viima õigel ajal läbi laiaulatusliku pensionireformi, mis peaks aitama parandada riigi rahanduse jätkusuutlikkust;

                           b)

                           tagama meeste ja naiste seadusjärgse pensioniea ühtlustamise ja võtma kasutusele lisaparameetrid, millega automaatselt kohandatakse pensionide suurust ja seadusjärgset pensioniiga vastavalt majanduse ja demograafia teguritele;

                           c)

                           tagama et laiaulatuslik tööturureform toetab tööjõupakkumise kasvu ja tööhõivet, et suurendada maksubaasi;

                           d)

                           muutma pensionide arvutamise valemit, tugevdades seejuures tehtud maksete ja saadava pensioni omavahelist suhet, ning hakkama seni kasutatud suvakohase indekseerimise asemel indekseerima pensione hindadega;

                           e)

                           tõstma keskmist pensionile mineku iga, seades ennetähtaegselt pensionile minekule rangemad tingimused; vähendama oluliselt nende ametite praegu liiga pikka loetelu, mille puhul on võimalik pensionile minna ennetähtaegselt;

                           f)

                           lihtsustama killustunud pensionisüsteemi ja võtma kasutusele universaalselt siduvad õigusaktid pensioniõiguse, maksete, pensioni maksimaalse suuruse ja indekseerimise kohta;

                           g)

                           võtma juba 2010. aastal vastu vajalikud õigusaktid.

               3.

               Tervishoiu valdkonnas peaksid reformid keskenduma järgmisele:

                           a)

                           vaatama põhjalikult üle tervishoiusüsteemi ülemäära killustunud struktuuri ja süsteemi juhtimise;

                           b)

                           tõstma riiklike esmaste tervishoiuteenuste kvaliteeti ja tõhusust;

                           c)

                           ajakohastama haiglate haldus- ja raamatupidamisarvestuse korda ning

                           d)

                           parandama riigihankemenetlusi, vaadates selleks läbi ka ostetud ravimite nimekirja.

               4.

               Avaliku halduse tõhusust tuleb parandada. Selleks peaks Kreeka:

                           a)

                           välja töötama, heaks kiitma ja läbi viima strateegilise reformi, mille eesmärk on suurendada oluliselt avaliku halduse läbipaistvust ja tõhusust; see põhineks sõltumatul funktsionaalsel analüüsil, mille käigus hinnatakse avaliku halduse üldise struktuuri asjakohasust, et suurendada avaliku halduse tõhusust mitmes poliitikavaldkonnas eelkõige seoses otsustusprotsessi, asutuste vahel vastutuse jagamise, olulisemate ministeeriumide struktuuri, rakendamise järelevalve ja aruandekohustuse ning personalivajaduse ja personalijuhtimisega; tööhõive suurenemine avalikus sektoris tuleks peatada;

                           b)

                           vähendama omavalitsuste ja kohalike volikogude arvu, vähendades seeläbi märkimisväärselt kulusid;

                           c)

                           võtma meetmeid, et tagada, et riigihanked on kulutõhusad, läbipaistvad ja järgivad konkurentsireegleid.

               5.

               Veel üks 2010. aasta prioriteet on seotud tooteturu toimimise ja ärikeskkonna parandamisega. Selleks peaks Kreeka:

                           a)

                           saavutama parema õigusloome kavas kehtestatud eesmärgid, lihtsustades äritegevuse alustamise ja registreerimise ning tegevusega seotud menetlusi, muutma Kreeka õigussüsteemi tõhusamaks ja lihtsamaks, looma igas ministeeriumis parema õigusloome tagamiseks spetsiaalsed üksused, tugevdama mõju hindamise tähtsust ja kiirendama halduskoormuse vähendamise kava rakendamist;

                           b)

                           võtma vastu konkurentsipoliitika selge ja tegevusele suunatud raamistiku ning rakendama seda, kusjuures selle raames tuleks läbi vaadata prioriteetide määramise reeglid ja jõustamistavad; tugevdama Kreeka konkurentsikomisjoni rolli ja suutlikkust;

                           c)

                           rakendama teenuste direktiivi kiiresti ja suuri eesmärke seades;

                           d)

                           võtma tõhusaid meetmeid ametiteenuste konkurentsivõime suurendamiseks;

                           e)

                           jätkuvalt toetama ja kontrollima transpordi- ja energiasektori dereguleerimist, vähendades hinnapiiranguid ja tõkkeid maanteevedude sektorisse sisenemisel, täielikult rakendades esimese raudteepaketi (5), et toetada raudteesektori turu avamist ning kiirendades elektrisektori liberaliseerimist, tagades selleks praeguste turgu valitsevate operaatorite tegevuste eraldamise;

                           f)

                           lihtsustama jaesektori reguleerimist.

               6.

               Tootlikkuse ja tööhõive suurenemise toetuseks peaks Kreeka tegema järgmist:

                           a)

                           võtma kohe meetmeid deklareerimata tööga võitlemiseks;

                           b)

                           vaatama läbi tööturgu käsitlevad õigusaktid, sealhulgas tööhõive kaitsega seotud õigusaktid, eesmärgiga suurendada tööjõupakkumist;

                           c)

                           toetama tööjõunõudlust, vähendades sihipäraselt tööjõukulusid;

                           d)

                           viima läbi haridussüsteemi reformid, mille eesmärk on parandada tööjõu oskuste taset ja suurendada vastavust tööturuvajadustele.

               7.

               Võttes arvesse ülesannet suurendada tootlikkust muu hulgas avaliku sektori prioriteetsete investeeringustrateegiate raames, peaks Kreeka võtma kõik vajalikud meetmed, et parandada ELi struktuurifondide kasutamise tõhusust ja ulatust. Seda tehes tuleks erilist tähelepanu pöörata haldusreformi ja digitaalset konvergentsi käsitlevate tegevuskavade kiirele ja tõhusale rakendamisele, kuna need toetavad avaliku halduse olulisi reforme, mis on 2010. aasta jaanuaris ajakohastatud stabiilsusprogrammis esitatud reformistrateegia olulised elemendid.

               8.

               Kreekat on kutsutud üles teatama käesoleva soovituse alusel võetud meetmetest ja struktuurimeetmete rakendamise ajakavast, nagu on märgitud 2010. aasta jaanuaris ajakohastatud stabiilsusprogrammis seoses nõukogu 16. veebruari 2010. aasta otsuse artikli 4 lõikes 2 sätestatud kvartaliaruannetega.

      Käesolev soovitus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.
      Brüssel, 16. veebruari 2010

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. SALGADO

      (1)  http://ec.europa.eu/economy_finance/structural_reforms/growth_jobs/guidelines/index_en.htm

      (2)  Nõukogu 25. juuni 2009. aasta soovitus liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika üldsuuniste ajakohastamise kohta 2009. aastal ja liikmesriikide tööhõivepoliitika rakendamise kohta (ELT L 183, 15.7.2009, lk 1).

      (3)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (4)  EÜT L 83, 30.3.2010, lk 13.

      (5)  Direktiivid 91/440/EMÜ (EÜT L 237, 24.8.1991, lk 25), 95/18/EÜ (EÜT L 143, 27.6.1995, lk 70) ja 2001/14/EÜ (EÜT L 75, 15.3.2001, lk 29).