title: Komisjoni soovitus,  11. aprill 2006 , ohu vähendamise meetmete kohta järgmiste ainete puhul: dibutüülftalaat; 3,4-dikloroaniliin; diisodetsüülftalaat; hargahelaga C 9 - kuni C 11 -dialküül-1,2-benseendikarboksülaadid, C 10  ülekaaluga; diisononüülftalaat; hargahelaga C 8 - kuni C 10 -dialküül-1,2-benseendikarboksülaadid, C 9  ülekaaluga; etüleendiamiintetraatsetaat; metüülatsetaat; monokloroäädikhape;  n -pentaan; tetranaatriumetüleendiamiintetraatsetaat   (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               13.4.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 104/45

      KOMISJONI SOOVITUS,
   11. aprill 2006,
   ohu vähendamise meetmete kohta järgmiste ainete puhul: dibutüülftalaat; 3,4-dikloroaniliin; diisodetsüülftalaat; hargahelaga C9- kuni C11-dialküül-1,2-benseendikarboksülaadid, C10 ülekaaluga; diisononüülftalaat; hargahelaga C8- kuni C10-dialküül-1,2-benseendikarboksülaadid, C9 ülekaaluga; etüleendiamiintetraatsetaat; metüülatsetaat; monokloroäädikhape; n-pentaan; tetranaatriumetüleendiamiintetraatsetaat
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2006/283/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 793/93 olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta, (1) eriti selle artikli 11 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EMÜ) nr 793/93 alusel on järgmised ühendid loetud eritähelepanu nõudvateks ühenditeks, mida tuleb hinnata vastavalt komisjoni määrustele (EÜ) nr 1179/94, (2) (EÜ) nr 2268/95 (3) ja (EÜ) nr 143/97, (4) milles määruse (EMÜ) nr 793/93 kohaselt käsitletakse eritähelepanu nõudvate ainete esimest, teist ja kolmandat nimekirja:

                           —

                           dibutüülftalaat;

                           —

                           3,4-dikloroaniliin;

                           —

                           etüleendiamiintetraatsetaat;

                           —

                           metüülatsetaat;

                           —

                           tetranaatriumetüleendiamiintetraatsetaat;

                           —

                           diisodetsüülftalaat;

                           —

                           hargahelaga C9- kuni C11-dialküül-1,2-benseendikarboksülaadid, C10 ülekaaluga;

                           —

                           diisononüülftalaat;

                           —

                           hargahelaga C8- kuni C10-dialküül-1,2-benseendikarboksülaadid, C9 ülekaaluga;

                           —

                              n-pentaan;

                           —

                           monokloroäädikhape.

               (2)

               Kõnealuste määrustega referendiks määratud liikmesriigid on lõpetanud asjaomaste kemikaalide poolt inimesi ja keskkonda ähvardava ohu hindamise vastavalt komisjoni 28. juuni 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 1488/94, milles kehtestatakse registreeritud kemikaalide poolt inimesele ja keskkonnale põhjustatava ohtlikkuse hindamise põhimõtted, (5) ja on vastavalt määrusele (EMÜ) nr 793/93 soovitanud strateegia ohu vähendamiseks.

               (3)

               Toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomiteega (SCTEE) on konsulteeritud ja komitee on esitanud arvamuse referentide läbiviidud ohuhindamise kohta. Kõnealused arvamused on avaldatud teaduskomitee veebilehel.

               (4)

               Ohuhindamise ja ohu piiramise strateegia kohta saadud täiendavad tulemused on esitatud komisjoni teatises. (6)

               (5)

               Hindamise põhjal on asjakohane soovitada teatavaid ohu vähendamise meetmeid teatavate ainete puhul.

               (6)

               Töötajatele soovitatud ohu vähendamise meetmeid tuleks vaadelda töötajate kaitse õigusaktide raames, mida käsitatakse sobiva raamistikuna kõnealustest ainetest lähtuva ohu piiramiseks vajaliku määrani.

               (7)

               Käesoleva soovitusega ettenähtud meetmed on kooskõlas määruse (EMÜ) nr 793/93 artikli 15 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   1. JAGU
   DIBUTÜÜLFTALAAT
   (CAS-i nr 84-74-2; EINECS-i nr 201-557-4)
   Keskkonnaohtlikkuse vähendamise meetmed (1,2)

               1.

               Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused peaksid esitama nõukogu direktiivi 96/61/EÜ (7) alusel dibutüülftalaadi kohta väljaantavates lubades tingimused, heite piirväärtused või samaväärsed parameetrid või tehnikameetmed, et sellekohastes ettevõtetes töötataks 2007. aasta oktoobri lõpuks vastavalt parimale võimalikule tehnikale, võttes arvesse kõnealuste ettevõtete tehnilisi näitajaid, geograafilist asukohta ja kohalikke keskkonnatingimusi.

               2.

               Liikmesriigid peaksid hoolikalt jälgima dibutüülftalaadialase parima võimaliku tehnika rakendamist ja teatama komisjonile parima võimaliku tehnika alase teabevahetuse raames kõigist olulistest muudatustest.

         2. JAGU
   3,4-DIKLOROANILIIN
   (CAS-i nr 95-76-1; EINECS-i nr 202-448-4)
   Töötajaid (3) ja keskkonda (4,5) ähvardava ohu vähendamise meetmed

               3.

               Ettevõtted, kes kasutavad 3,4-dikloroaniliini tootmises ja edasisel töötlemisel otstarbeks, mida ohuhinnangus on nimetatud muret tekitavaks, peaksid arvestama kõiki kõnealuse sektori juhiseid töötajate tervise ja ohutuse kaitse kohta puhastamis-, hooldus- ja parandustöödel, mis on riigi tasandil välja töötatud praktiliste mittekohustuslike suuniste põhjal, mida võib komisjonilt saada, vastavalt nõukogu direktiivi 98/24/EÜ (8) artikli 12 lõikele 2.
               Kohaldatakse ühenduses praegu kehtivaid taimekaitsetoodete (nõukogu direktiiv 91/414/EMÜ) (9) ja biotsiidide (Euroopa Parlamendi ja nőukogu direktiiv 98/8/EÜ (10)) alaseid õigusakte, mida käsitatakse sobiva raamistikuna kõnealusest ainest lähtuva ohu vajalikuks piiramiseks.
               Selles raamistikus:

               4.

               Tuleks kaaluda teavet sillutatud pinnal herbitsiidina kasutatavast diuroonist vabaneva 3,4-dikloroaniliini ohtlikkuse hindamise kohta.

               5.

               Tuleks vältida väikepakendites diurooni väärkasutamist.

         3. JAGU
   ETÜLEENDIAMIINTETRAATSETAAT
   (CAS-I nr 60-00-4; EINECS-I nr 200-449-4)
   Keskkonnaohtlikkuse vähendamise meetmed (6, 7, 8, 9)

               6.

               Jõgede vesikondade jaoks, millele etüleendiamiintetraatsetaadi (EDTA) heited võivad kujutada ohtu, peaks asjaomane liikmesriik kehtestama keskkonnakvaliteedi standardid, ja vesikondade majandamiskavadesse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2000/60/EÜ (11) tuleks lülitada saastuse vähendamise riiklikud meetmed, et saavutada need standardid 2015. aastaks.

               7.

               Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused peaksid esitama direktiivi 96/61/EÜ alusel EDTA kohta väljaantavates lubades tingimused, heite piirväärtused või samaväärsed parameetrid või tehnikameetmed, et sellekohastes ettevõtetes töötataks 2007. aasta oktoobri lõpuks vastavalt parimale võimalikule tehnikale, võttes arvesse kõnealuste ettevõtete tehnilisi näitajaid, geograafilist asukohta ja kohalikke keskkonnatingimusi.

               8.

               Liikmesriigid peaksid hoolikalt jälgima EDTA-alase parima võimaliku tehnika rakendamist ja teatama komisjonile parima võimaliku tehnika alase teabevahetuse raames kõigist olulistest muudatustest.

               9.

               Kohalikke heiteid keskkonda tuleks vajadusel piirata riiklike eeskirjadega tagamaks, et keskkonda ei ähvardaks oht.

         4. JAGU
   METÜÜLATSETAAT
   (CAS-I nr 79-20-9; EINECS-I nr 201-185-2)
   Töötajaid ähvardava ohu vähendamise meetmed (10)

               10.

               Ettevõtted, kes kasutavad ehitustel põrandate valmistamisel metüülatsetaati sisaldavaid tooteid, peaksid arvestama kõiki kõnealuse sektori juhiseid, mis on riigi tasandil välja töötatud praktiliste mittekohustuslike suuniste põhjal, mida võib komisjonilt saada, vastavalt direktiivi 98/24/EÜ artikli 12 lõikele 2.

         5. JAGU
   MONOKLOROÄÄDIKHAPE
   (CAS-I nr 79-11-8; EINECS-I nr 201-178-4)
   Töötajaid (11) ja keskkonda (12, 13, 14) ähvardava ohu vähendamise meetmed

               11.

               Ettevõtted, kes kasutavad monokloroäädikhapet otstarbeks, mida ohuhinnangus on nimetatud muret tekitavaks, peaksid arvestama kõiki kõnealuse sektori juhiseid, mis on riigi tasandil välja töötatud praktiliste mittekohustuslike suuniste põhjal, mida võib komisjonilt saada, vastavalt direktiivi 98/24/EÜ artikli 12 lõikele 2.

               12.

               Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused peaksid esitama direktiivi 96/61/EÜ alusel monokloroäädikhappe kohta väljaantavates lubades tingimused, heite piirväärtused või samaväärsed parameetrid või tehnikameetmed, et sellekohastes ettevõtetes töötataks 2007. aasta oktoobri lõpuks vastavalt parimale võimalikule tehnikale, võttes arvesse kõnealuste ettevõtete tehnilisi näitajaid, geograafilist asukohta ja kohalikke keskkonnatingimusi.

               13.

               Liikmesriigid peaksid hoolikalt jälgima monokloroäädikhappealase parima võimaliku tehnika rakendamist ja teatama komisjonile parima võimaliku tehnika alase teabevahetuse raames kõigist olulistest muudatustest.

               14.

               Kohalikke heiteid keskkonda tuleks vajadusel piirata riiklike eeskirjadega tagamaks, et keskkonda ega keskkonna kaudu selle ainega kokkupuutuvaid inimesi ei ähvardaks oht.

         6. JAGU
   TETRANAATRIUMETÜLEENDIAMIINTETRAATSETAAT
   (CAS-I nr 64-02-8; EINECS-I nr 200-573-9)
   Keskkonnaohtlikkuse vähendamise meetmed (15, 16, 17, 18)

               15.

               Jõgede vesikondade jaoks, millele tetranaatriumetüleendiamiintetraatsetaadi (Na4EDTA) heited võivad kujutada ohtu, peaks asjaomane liikmesriik kehtestama keskkonnakvaliteedi standardid, ja vesikondade majandamiskavadesse, mida nähakse ette direktiivi 2000/60/EÜ sätetega, tuleks lülitada saastuse vähendamise riiklikud meetmed, et saavutada need standardid 2015. aastal.

               16.

               Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused peaksid esitama direktiivi 96/61/EÜ alusel Na4EDTA kohta väljaantavates lubades tingimused, heite piirväärtused või samaväärsed parameetrid või tehnikameetmed, et sellekohastes ettevõtetes töötataks 2007. aasta oktoobri lõpuks vastavalt parimale võimalikule tehnikale, võttes arvesse kõnealuste ettevõtete tehnilisi näitajaid, geograafilist asukohta ja kohalikke keskkonnatingimusi.

               17.

               Liikmesriigid peaksid hoolikalt jälgima Na4EDTA-alase parima võimaliku tehnika rakendamist ja teatama komisjonile parima võimaliku tehnika alase teabevahetuse raames kõigist olulistest muudatustest.

               18.

               Kohalikke heiteid keskkonda tuleks vajadusel piirata riiklike eeskirjadega tagamaks, et keskkonda ei ähvardaks oht.

         7. JAGU
   ADRESSAADID

               19.

               Käesolev soovitus on suunatud kõigile sektoritele, kus tegeldakse kõnealuste ainete impordi, tootmise, transpordi, säilituse, valmistiseks kokkusegamise või muu töötluse, kasutamise, lõppladustamise või taaskasutusse võtmisega, ja liikmesriikidele.

      Brüssel, 11. aprill 2006

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Stavros DIMAS

      (1)  EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1.

      (2)  EÜT L 131, 26.5.1994, lk 3.

      (3)  EÜT L 231, 28.9.1995, lk 18.

      (4)  EÜT L 25, 28.1.1997, lk 13.

      (5)  EÜT L 161, 29.6.1994, lk 3.

      (6)  ELT C 90, 13.4.2006.

      (7)  EÜT L 257, 10.10.1996, lk 26.

      (8)  EÜT L 131, 5.5.1998, lk 11.

      (9)  EÜT L 230, 19.8.1991, lk 1.

      (10)  EÜT L 123, 24.4.1998, lk 1.

      (11)  EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 23. jaanuar 2014 , millega muudetakse soovitust EKP/2011/24 Euroopa Keskpanga statistikaaruandluse nõuete kohta välisstatistika valdkonnas (EKP/2014/2)

text:
               22.2.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 51/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   23. jaanuar 2014,
   millega muudetakse soovitust EKP/2011/24 Euroopa Keskpanga statistikaaruandluse nõuete kohta välisstatistika valdkonnas
   (EKP/2014/2)
   (2014/C 51/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 5.1 ja artikli 34.1 kolmandat taanet,
   võttes arvesse nõukogu 23. novembri 1998. aasta määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt, (1) eelkõige selle artiklit 4,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPSi põhikiri”) artikli 5.1 esimese lause kohaselt peab Euroopa Keskpank (EKP) riikide keskpankade (RKPde) abiga koguma kas muudelt pädevatelt ametiasutustelt, mis ei ole RKPd, või vahetult majandussubjektidelt statistilist teavet, mida on vaja EKPSi ülesannete täitmiseks. Artikli 5.1 teise lause kohaselt peab ta sel eesmärgil tegema koostööd liidu institutsioonide ja asutustega ning liikmesriikide või kolmandate riikide pädevate asutuste ja rahvusvaheliste organisatsioonidega. Artikkel 5.2 sätestab, et artiklis 5.1 kirjeldatud ülesandeid täidavad võimalikult suures ulatuses RKPd.

               (2)

               Juhul kui andmeesitajad esitavad kooskõlas riigisiseste reeglite ja tunnustatud tavadega aruandeid pädevatele ametiasutustele, mis ei ole RKPd, peavad need ametiasutused ja RKPd tegema omavahel koostööd, et tagada EKP statistikanõuete järgimine. See koostöö peaks hõlmama andmete edastamiseks püsistruktuuri loomise, kui sama tulemus pole juba saavutatud riigisiseste õigusaktidega. Praegu hõlmab see nõue koostööd Iirimaa Central Statistics Office’i ja Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland Bank’i ning Malta National Statistics Office’i ja Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta vahel. Lisaks sellele võttis Statistics Finland 1. jaanuaril 2014 Suomen Pankki’lt üle välisstatistika valdkonnas vajaliku teabe kogumise ja koostamise ülesande. Eespool osutatud statistikanõuete täitmiseks peavad Suomen Pankki ja Statistics Finland omavahel koostööd tegema.

               (3)

               Selleks et adresseerida soovitus EKP/2011/24 Statistics Finland’ile ja võttes arvesse, et EKP koostab, haldab ja avaldab oma veebilehel nimekirja pädevatest ametiasutustest liikmesriikides, kelle kohta on asjaomased RKPd EKP-le teatanud nende ülesandest koguda ja/või koostada välisstatistikat ja kellele soovitus EKP/2011/24 tuleks tulevikus adresseerida, tuleb soovitust EKP/2011/24 muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   I   JAGU

      Muudatus

   Soovituse EKP/2011/24 IV jagu asendatakse järgmisel päeval pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas järgmisega:

      „IV   JAGU

         Lõppsätted

                  1.

                  Käesolev soovitus asendab soovitust EKP/2004/16 alates 1. juunist 2014.

                  2.

                  Viiteid soovitusele EKP/2004/16 käsitletakse viidetena käesolevale soovitusele.

                  3.

                  Käesolev soovitus on adresseeritud Central Statistics Office’ile Iirimaal, National Statistics Office’ile Maltas, Statistics Finland’ile Soomes ja nendele pädevatele asutustele, kellele võidakse aeg-ajalt panna liikmesriigis välisstatistika kogumine ja/või koostamine ja kes esinevad pädevate asutuste nimekirjas, mille EKP koostab, haldab ja avaldab oma veebilehel.

                  4.

                  Adressaadid peavad käesolevat soovitust arvestama alates 1. juunist 2014 või alates nende lisamisest lõikes 3 osutatud pädevate ametiasutuse nimekirja, kui see on pärast 1. juunit 2014.”

   II   JAGU

      Adressaadid

   Käesolev soovitus on adresseeritud Central Statistics Office’ile Iirimaal ja National Statistics Office’ile Maltal ja Statistics Finland’ile Soomes.

      Frankfurt Maini ääres, 23. jaanuar 2014

            EKP president

         Mario DRAGHI

      (1)  EÜT L 318, 27.11.1998, lk 8.


title: EFTA järelevalveameti soovitus nr 150/06/COL, 17. mai 2006 , milles käsitletakse loomasöötade valdkonna kooskõlastatud kontrolliprogrammi aastaks 2006

text:
               21.12.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 366/96

      EFTA JÄRELEVALVEAMETI SOOVITUS

   nr 150/06/COL
   17. mai 2006,
   milles käsitletakse loomasöötade valdkonna kooskõlastatud kontrolliprogrammi aastaks 2006
   EFTA JÄRELEVALVEAMET,
   võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artiklit 109 ja protokolli 1,
   võttes arvesse EFTA riikide vahelist lepingut, millega asutatakse järelevalveamet ja Euroopa Kohus, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b ja protokolli 1,
   võttes arvesse EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31a viidatud õigusakti (nõukogu 25. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/53/EÜ, milles määratakse kindlaks loomasöötade ametliku kontrollimise põhimõtted
       (1)) , mida on muudetud ja kohandatud EMP lepinguga selle protokolli 1 alusel, eriti selle artikli 22 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               EFTA riigid määrasid 2005. aastal kindlaks teatavad küsimused, mida tuleks 2006. aastal kontrollida kooskõlastatud kontrolliprogrammi raames.

               (2)

               Kuigi EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 33 viidatud õigusaktiga (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiiv 2002/32/EÜ (loomatoidus leiduvate soovimatute ainete kohta (2)), mida on muudetud, sätestatakse aflatoksiin B1 maksimumsisaldus loomasöödas, puuduvad EMP eeskirjad teiste mükotoksiinide, nagu ohratoksiin A, zearalenooni, deoksünivalenooli, fumonisiinide T-2 ja HT-2 toksiinide kohta. Teabe kogumine nende mükotoksiinide esinemise kohta pistelise proovivõtu meetodil võiks olla kasulik olukorra hindamiseks õigusaktide väljatöötamise eesmärgil. Lisaks esineb koristus-, ladustamis- ja transporditingimuste tõttu teatavate söödatoorainete, nagu teravilja ja õliseemnete puhul eriline mükotoksiinisaaste oht. Kuna mükotoksiinisisaldus erineb aastast aastasse, on asjakohane koguda andmeid järjestikuste aastate ning kõigi mainitud mükotoksiinide kohta.

               (3)

               Eelmised kontrollid antibiootikumide ja koktsidiostaatikumide esinemise kohta teatavates söötades, mis on ette nähtud loomaliikidele või -kategooriatele, kelle puhul nende toimeainete kasutamine ei ole lubatud, viitavad selliste rikkumiste jätkumisele. Lisaks on vastavalt EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1a viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määruse (EÜ) nr 1831/2003 (loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta)
                   (3) artikli 11 lõikele 2 oluline tagada antibiootiliste söödalisandite tõhus järk-järguline kasutusest kõrvaldamine.

               (4)

               Norra ja Islandi osalemist programmides käesoleva soovituse II lisa reguleerimisalas käsitletud ainete osas, mida ei ole lubatud kasutada loomasöödana, tuleb hinnata EMP lepingu I lisa II peatüki, eriti EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1a viidatud õigusakti aasta määrus (EÜ) nr 1831/2003.

               (5)

               Oluline on tagada, et tõhusalt kohaldatakse asjaomastes EMP õigusaktides sätestatud piiranguid loomse päritoluga söödatoorainete kasutamise kohta söödas.

               (6)

               Islandi osalemist programmides käesoleva soovituse III lisa reguleerimisalas, milles käsitletakse loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise piiranguid, tuleb hinnata EMP lepingu I lisa I peatüki erandite kohaselt.

               (7)

               On asjakohane tagada, et sigadele ettenähtud segasööda mikroelementide vase- ja tsingisisaldus ei ületa maksimumsisaldust, mis on sätestatud EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1zq viidatud õigusaktis (komisjoni 25. juuli 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1334/2003, millega muudetakse mitmete mikroelementide gruppi kuuluvate söödalisandite lubamistingimusi
                   (4). Norra osalemine programmides IV lisa reguleerimisalas sätestatu osas tuleb hinnata EMP lepingu I lisa II peatüki erandite kohaselt.

         Käesolevas soovituses esitatud meetmed on kooskõlas EFTA taimede ja loomasööda komitee arvamusega, mis abistab EFTA järelevalveametit,
   SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               EFTA riikidel soovitatakse 2006. aastal viia läbi kooskõlastatud kontrolliprogramm, et kontrollida järgmist:

                           a)

                           mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, desoksünivalenool, fumonisiinid, T-2 ja HT-2 toksiinid) sisaldust söötades, märkides analüüsimeetodid; proovivõtumeetod peaks hõlmama nii pistelisi kui plaanilisi proove; plaanilise proovivõtu korral peaksid proovideks olema söödatoorained, mille puhul kahtlustatakse kõrgemat mükotoksiinide sisaldust, nagu teraviljad, õliseemned, õlipuuviljad, nende saadused ja kõrvalsaadused ning söödatoorained, mida on pikka aega ladustatud või pika maa tagant meritsi transporditud; aflatoksiin B1 puhul tuleks erilist tähelepanu pöörata ka lüpsiloomadele, v.a lüpsilehmad, ettenähtud segasöötadele; kontrollimiste tulemustest aru andes tuleks kasutada I lisas toodud näidist;

                           b)

                           teatavate konkreetsete loomaliikide ja -kategooriate puhul söödalisandina lubatud või keelatud koktsidiostaatikume ja/või histomonostaatikume, mis esinevad sageli eelsegudes, mis ei ole ravimsöödad, ja segasöödas, milles need raviained ei ole lubatud; kontrollide eesmärk peaks olema uurida nimetatud ainete esinemist eelsegudes ja segasöötades, kui pädev asutus peab eeskirjade eiramise tuvastamist tõenäolisemaks; kontrollimiste tulemustest aru andes tuleks kasutada II lisas toodud näidist;

                           c)

                           antibiootiliste söödalisandite järk-järgulist kasutusest kõrvaldamist, nagu on sätestatud II lisas;

                           d)

                           piirangute rakendamist loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise suhtes, nagu on sätestatud III lisas;

                           e)

                           vase- ja tsingikogused sigadele ettenähtud segasöötades, nagu on sätestatud IV lisas.

               2.

               EFTA riikidel soovitatakse lisada lõikes 1 sätestatud kooskõlastatud kontrolliprogrammi tulemused eraldi peatükina kontrollitegevuste aastaaruandesse, mis tuleb edastada EFTA järelevalveametile 1. aprilliks 2007 kooskõlas EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31a viidatud õigusakti (aasta direktiiv 95/53/EÜ) artikli 22 lõikega 2 ning ühtlustatud aruandenäidise viimase versiooniga.

      Brüssel, 17. mai 2006.

            EFTA järelevalveameti nimel,

         Kristján Andri STEFÁNSSON

            kollegiumi liige

         Niels FENGER

            direktor

      (1)  EÜT L 265, 8.11.1995, lk 17. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/46/EÜ (EÜT L 234, 1.9.2001, lk 55).

      (2)  EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2006/77/EÜ (ELT L 271, 30.9.2006, lk 53).

      (3)  EÜT L 268, 18.10.2003, lk 29. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 378/2005 (ELT L 59, 5.3.2005, lk 8).

      (4)  ELT L 187, 26.7.2003, lk 11. Määrust on muudetud Määrusega (EÜ) nr 1980/2005 (ELT L 318, 6.12.2005, lk 3).

      I LISA
      Teatavate mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, desoksünivalenool, fumonisiinid, T-2 ja HT-2 toksiinid) sisaldus söötades.
      Kõigi kontrollitud proovide üksiktulemused; lõike 1 punktis a osutatud aruandenäidis

                  Söödad

                  Proovivõtt (pisteline või plaaniline)

                  Mükotoksiinide liik ja sisaldus (μg/kg sööda kohta, mille niiskusesisaldus on 12 %)

                  Liik (1)

                  Tüüp (2)

                  Päritoluriik

                  Aflatoksiin B1

                  Ohratoksiin A

                  Zearalenoon

                  Desoksünivalenool

                  Fumonisiinid (3)

                  T-2 ja HT-2 toksiinid (4)

            Pädev ametiasutus peaks ühtlasi märkima järgmised andmed:

                  —

                  aflatoksiini B1 maksimumkoguste ületamisel võetavad meetmed;

                  —

                  kasutatud analüüsimeetodid;

                  —

                  tuvastamispiirid.

         (1)  Valida üks järgmistest liikidest: söödatooraine, söödalisand, eelsegu, täiendsööt, täissööt, segajõusööt.

         (2)  Valida üks järgmistest tüüpidest: a) söödatoorainete puhul tooraine nimetus, mis on sätestatud nõukogu direktiivi EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 14a viidatud õigusaktis (nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiiv 96/25/EÜ, mis käsitleb söödatoorainete ringlust ning millega muudetakse direktiive 70/524/EMÜ, 74/63/EMÜ, 82/471/EMÜ ja 93/74/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 77/101/EMÜ); b) muude söötade puhul sihtloomaliik.

         (3)  Fumonisiinide B1 ja B2 sisalduse võib esitada mõlema summana.

         (4)  T-2 ja HT-2 toksiinide sisalduse võib esitada mõlema summana.

      II LISA
      Teatavate söödalisandina keelatud raviainete esinemine
      Teatavad raviained võivad ametlikult esineda teatavatele loomaliikidele ja -kategooriatele ettenähtud eelsegude ja segasöötade lisanditena, kui need vastavad EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1a viidatud õigusakti artikli 10 ((EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta) nõuetele.
      Keelatud raviainete esinemist söötades käsitletakse rikkumisena.
      Kontrollitavad raviained tuleks valida järgmisest loetelust:

                  1.

                  Ainult teatavate loomaliikide või -kategooriate puhul söödalisandina kasutada lubatud raviained:

                              dekokvinaat (Deccox)

                              diklasuriil (Clinacox 0,2 %)

                              halofuginoonvesinikbromiid (Stenorol)

                              naatriumlasalotsiid A (Avatec 15 %)

                              maduramütsiinammoonium alfa (Cygro 1 %)

                              monensiinnaatrium (Elancoban G100, 100, G200, 200)

                              narasiin

                              narasiin – nikarbasiin (Maxiban G160)

                              robenidiin vesinikkloriid (Cycostat 66 G)

                              salinomütsiinnaatrium (Sacox 120G, 120)

                              semduramütsiinnaatrium (Aviax 5 %)

                  2.

                  Raviained, mida ei lubata enam kasutada söödalisanditena:

                              amproolium

                              amproolium/etopabaat

                              arprinotsiid

                              avilamütsiin

                              avopartsiin

                              karbadoks

                              dimetridasool

                              dinitolmiid

                              flavofosfolipool

                              ipronidasool

                              metiklorpindool

                              metikloorpindool/metüülbensokaat

                              nikarbasiin

                              nifursool

                              olakvindoks

                              ronidasool

                              spiramütsiin

                              tetratsükliinid

                              tülosiinfosfaat

                              virginiamütsiin

                              tsinkbatsitratsiin

                              teised antimikroobikumid

                  3.

                  Raviained, mida ei ole kunagi lubatud kasutada söödalisanditena:
                  muud ained
                  Kõigi mittevastavate proovide üksiktulemused; lõike 1 punktis b osutatud aruandenäidis

                              Sööda liik (loomaliik ja -kategooria)

                              Tuvastatud aine

                              Leitud sisaldus

                              Rikkumise põhjus (1)

                              Võetud meetmed

            Pädev ametiasutus peaks ühtlasi märkima järgmised andmed:

                  —

                  katseproovide koguarv;

                  —

                  uuritud ainete nimetused;

                  —

                  kasutatud analüüsimeetodid;

                  —

                  tuvastamispiirid.

         (1)  Keelatud aine söödas esinemise põhjus pädeva asutuse uurimise järeldusena.

      III LISA
      Loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise piirangud
      Ilma et see piiraks direktiivi 95/53/EÜ artiklite 3–13 ja artikli 15 kohaldamist, peaksid EFTA riigid 2006. aasta jooksul läbi viima kooskõlastatud kontrolliprogrammi, et määratleda, kas loomse päritoluga söödatooraine tootmise ja kasutamise piiranguid on järgitud.
      Veendumaks eelkõige, et tõhusalt kohaldatakse EMP lepingu I lisa I peatükis punktis 7.1.12 viidatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad
          (1) IV lisas sätestatud keeldu sööta töödeldud loomseid valke teatavatele loomadele, peaksid EFTA riigid rakendama konkreetset plaanilistel proovivõttudel põhinevat kontrolliprogrammi. Kooskõlas direktiivi 95/53/EÜ artikliga 4 peaks kõnealune kontrolliprogramm põhinema riskistrateegial, mis hõlmab kõiki tootmisetappe ja rajatiseliike, kus sööta toodetakse, käsitsetakse ja loomadele manustatakse. EFTA riigid peaksid pöörama erilist tähelepanu võimaliku riskiga seotud kriteeriumide määratlemisele. Igale kriteeriumile omistatud kaal peaks olema võrdeline riskiga. Kontrolli sagedus ja tegevuskohas analüüsitud proovide arv peaks olema vastavuses sellele tegevuskohale määratud riskikaalude summaga.
      Kontrolliprogrammi koostamisel tuleks arvesse võtta järgmisi näidistegevuskohti ja kriteeriume:

                  Tegevuskohad

                  Kriteeriumid

                  Kaalukus

                  Söödaveskid

                              —

                              Kahe liiniga söödaveskid, milles toodetakse mäletsejalistele ette nähtud segajõusööta ja mittemäletsejalistele ette nähtud segajõusööta, mis erandkorras sisaldab töödeldud loomseid valke.

                              —

                              Söödaveskid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav.

                              —

                              Söödaveskid, milles kasutatakse suurel hulgal kõrge valgusisaldusega importsööta, näiteks kalajahu, sojajahu, maisigluteenjahu ja valgukontsentraate.

                              —

                              Söödaveskid, mis toodavad suurel hulgal segajõusööta.

                              —

                              Ristsaastumise oht, mis tuleneb ettevõttesisesest töökorraldusest (silode kasutusotstarve, liinide tõhusa lahushoidmise kontroll, koostisainete kontroll, siselabor, proovivõtumeetodid).

                  Piiripunktid ja muud sisenemiskohad ühendusse

                              —

                              suur/väike sööda impordimaht.

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega söödad.

                  Põllumajandus-ettevõtted

                              —

                              Paiksed segurid, milles erandkorras kasutatakse töödeldud loomset valku.

                              —

                              Põllumajandusettevõtted, kus peetakse mäletsejalisi ja muid liike (ristsaastumise oht).

                              —

                              Põllumajandusettevõtted, mis ostavad pakendamata sööta.

                  Vahendajad

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega sööda laoruumid ja vaheladustamine.

                              —

                              Pakendamata sööda suur kaubandusmaht.

                              —

                              Välismaal toodetud segasööda vahendajad.

                  Teisaldatavad segurid

                              —

                              Nii mäletsejalistele kui mittemäletsejalistele ettenähtud sööta valmistavad segurid.

                              —

                              Segurid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav.

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega sööta töötlevad segurid.

                              —

                              Suuri söödakoguseid valmistavad segurid.

                              —

                              Suurt hulka põllumajandusettevõtteid, sh ka mäletsejalisi pidavaid põllumajandusettevõtteid teenindavad segurid.

                  Transpordivahendid

                              —

                              Töödeldud loomsete valkude ja söötade veoks kasutatavad sõidukid.

                              —

                              Sõidukid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav.

            Kõnealuste näidistegevuskohtade ja kriteeriumide asemel võivad EFTA riigid edastada EFTA järelevalveametile oma riskianalüüsi hiljemalt 31. maiks 2006.
      Plaanilist proovivõtmist tuleks kasutada partiide või juhtude puhul, kui ristsaastumine keelatud töödeldud valkudega on kõige tõenäolisem (nt esimene partii pärast sellise sööda vedu, mis on sisaldanud kõnealuses partiis keelatud loomset valku, tootmisliinide tehniliste probleemide või muudatuste korral, puistematerjali mahutite või silode muudatuste korral).
      Kontrollimist võib ka laiendada transpordivahendites, tootmisvarustuses ja ladustusaladel oleva tolmu analüüsimisele.
      Igas EFTA riigis tuleks aastas teha vähemalt 10 kontrolli 100 000 tonni toodetud segajõusööda kohta. Ametlikke proove tuleks igas EFTA riigis võtta vähemalt 20 aastas 100 000 tonni toodetud segajõusööda kohta. Alternatiivmeetodite heakskiitmiseni tuleks proovide analüüsimisel kasutada mikroskoopuurimist, nagu on kirjeldatud EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31i viidatud õigusaktis (komisjoni direktiiv 2003/126/EÜ loomse päritoluga osiste määramise analüüsimeetodi kohta söötade ametlikul kontrollimisel
          (2). Igasuguse loomse koostisosa sisaldust söödas tuleks pidada söödaga seotud keelu rikkumiseks.
      Kontrolliprogrammide tulemused tuleks EFTA järelevalveametile edastada, kasutades järgmisi vorme:
      Kokkuvõte loomse päritoluga sööda kasutamise piiranguid (keelatud loomsete valkude söötmist) käsitlevatest kontrollidest
      A.   Dokumenteeritud kontrollimised

                  Etapp

                  Nende kontrollimiste arv, mis hõlmavad töödeldud loomse valgu sisalduse kontrolli

                  Nende rikkumiste arv, mis ei põhine laboratoorsetel analüüsidel, vaid näiteks dokumentide kontrollimisel

                  Söödatooraine import

                  Söödatooraine ladustamine

                  Söödaveskid

                  Paiksed segurid/teisaldatavad segurid

                  Sööda vahendajad

                  Transpordivahendid

                  Põllumajandusettevõtted, kus peetakse muid loomi kui mäletsejalisi

                  Põllumajandusettevõtted, kus peetakse mäletsejalisi

                  Muud:

            B.   Söödatoorainetest ja segasöötadest proovide võtmine ja nende kontrollimine töödeldud loomsete valkude sisalduse kindlakstegemiseks

                  Tegevuskohad

                  Töödeldud loomsete valkude sisalduse kontrolliks võetud ametlike proovide arv

                  Mittevastavate proovide arv

                  Sisaldavad maismaaloomade töödeldud loomseid valke

                  Sisaldavad kalade töödeldud loomseid valke

                  Söödatoorained

                  Segasööt

                  Söödatoorained

                  Segasööt

                  Söödatoorained

                  Segasööt

                  Mäletsejalistele

                  Muudele kui mäletseja-listele

                  Mäletsejalistele

                  Muudele kui mäletseja-listele

                  Mäletsejalistele

                  Muudele kui mäletseja-listele

                  Importimisel

                  Söödaveskid

                  Vaheladustamine/ladustamine

                  Transpordivahendid

                  Paiksed segurid/teisaldatavad segurid

                  Põllumajandusettevõtted

                  Muud:

            C.   Kokkuvõte mäletsejalistele ettenähtud söötade proovidest leitud keelatud töödeldud loomsete valkude kohta

                  Proovivõtmise kuu

                  Saastumise liik, määr ja päritolu

                  Kohaldatud sanktsioonid (või muud meetmed)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1993/2004 (ELT L 344, 20.11.2004, lk 12).

         (2)  ELT L 339, 24.12.2003, lk 78.

      IV LISA
      Sigadele ettenähtud segasöötade vase- ja tsingisisaldusega seotud kõikide proovide (nii vastavate kui mittevastavate) üksiktulemused

                  Segasööda liik (loomaliigid ja -kategooriad)

                  Mikroelement (vask või tsink)

                  Leitud sisaldus (mg/kg täissöödas)

                  Maksimum-sisalduse ületamise põhjus (1)

                  Võetud meetmed

         (1)  Pädeva asutuse läbiviidud uurimise järeldusena.


				|

		52014PC0434

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/407/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Taanis /* COM/2014/0434 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega tunnistatakse kehtetuks otsus
2010/407/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Taanis
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 12,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Järgides komisjoni soovitust,
otsustas nõukogu 13. juuli 2010. aasta otsusega 2010/407/EL,[1] et Taanis on ülemäärane
eelarvepuudujääk. Nõukogu märkis, et Taani ametiasutuste poolt 2010. aasta
aprillis esitatud andmete kohaselt oli 2010. aastaks kavandatud
valitsemissektori eelarvepuudujääk 5,4 % SKPst, mis seega ületas
aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Valitsemissektori
koguvõlaks kavandati 2010. aastal 45,1 % SKPst, mis jääb oluliselt
allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 60 % SKPst[2].
(2)       ELi toimimise lepingu
artikli 126 lõike 7 ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[3]
artikli 3 lõike 4 kohaselt esitas nõukogu komisjoni soovituse põhjal
13. juulil 2010 Taanile soovituse, et kõrvaldada ülemäärane
eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks. Soovitus avalikustati.
(3)       Vastavalt aluslepingutele
lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta) artiklile 4
esitab komisjon andmed kõnealuse menetluse rakendamiseks. Kõnealuse protokolli
kohaldamisel peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu 25. mai
2009. aasta määruse (EÜ) nr 479/2009 (Euroopa Ühenduse
asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva
protokolli (nr 12) kohaldamise kohta)[4]
artiklile 3 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit)
andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta ning muud seotud
muutujad.
(4)       Kaaludes, kas otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tuleks kehtetuks tunnistada, peaks
nõukogu otsuse tegemisel lähtuma esitatud andmetest. Lisaks tuleks otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta kehtetuks tunnistada üksnes siis,
kui komisjoni prognooside kohaselt ei ületa puudujääk prognoosiperioodil
kontrollväärtust 3 % SKPst[5].
(5)       Nende andmete alusel, mis
komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2009 artiklile 14
pärast Taani poolt enne 1. aprilli 2014 esitatud teatist, ning komisjoni 2014.
aasta kevadprognoosi alusel on võimalik teha järgmised järeldused.
–
Valitsemissektori eelarvepuudujääk jäi ajavahemikul
2010–2013 allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, välja arvatud 2012.
aastal, mil eelarvepositsiooni mõjutas negatiivselt 2011. aasta
pensionireformiga seotud ühekordne tagasimakse. Hinnanguliselt halvendas
ühekordne tagasimakse 2012. aastal eelarvepositsiooni mahus 1,6 % SKPst.
Valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2010. aastal 2,5 % SKPst, 2011. aastal
1,9 % SKPst, 2012. aastal 3,8 % SKPst ja 2013. aastal 0,8 %
SKPst. Eelarvepositsiooni paranemine tulenes konsolideerimisest nii tulude kui
ka kulude poolel, eelkõige avaliku sektori tarbimise kasvu piiramisest.
–
Taani 2014. aasta lähenemisprogrammi kohaselt on valitsemissektori
eelarvepuudujääk 2014. aastal 1,3 % SKPst ja 2015. aastal 2,9 %
SKPst. Riigi rahandust mõjutavad aastatel 2013–2014 ühekordsed tulud, mis
tulenevad olemasolevate pensioniskeemide restruktureerimisest, mille raames on
võimalik maksta tulevase pensioniga seotud ühekordsed maksukohustused soodsa
määraga. Kõnealune meede peaks prognooside kohaselt parandama
eelarvepositsiooni peaaegu 1,8 % SKPst mõlemal aastal. Meetme mõju kaob
2015. aastal, mistõttu peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk suurenema.
Komisjoni 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori
eelarvepuudujääk 2014. aastal 1,2 % SKPst ja 2015. aastal 2,7 %
SKPst. Seega peaks puudujääk jääma prognoosiperioodil allapoole
kontrollväärtust 3 % SKPst.
–
Pärast paranemist aastatel 2011–2013 kokku
0,7 % SKPst peaks struktuurne eelarvepositsioon (st majandustsükliga
kohandatud eelarvepositsioon ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta)
halvenema 0,8 % SKPst 2014. aastal (-0,2 %-le SKPst) ja veelgi
0,3 % SKPst 2015. aastal, eeldusel et poliitikat ei muudeta.
–
Komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosi kohaselt väheneb valitsemissektori koguvõlg 2014. aastal
43,5 %-le SKPst ja seejärel suureneb 2015. aastal 44,9 %-le SKPst,
mis jääb allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 60 % SKPst.
(6)       Nõukogu tuletab meelde, et
alates ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnenud 2014. aastast
kohaldatakse Taani suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning
Taani peaks säilitama struktuurse eelarvepositsiooni tasemel, mis vastab
keskpika perioodi eesmärgile või ületab seda.
(7)       Aluslepingu artikli 126
lõike 12 kohaselt tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi
olemasolu kohta kehtetuks tunnistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk on
nõukogu arvates asjaomases liikmesriigis kõrvaldatud.
(8)       Nõukogu arvates on ülemäärane
eelarvepuudujääk Taanis kõrvaldatud ning seega tuleks otsus 2010/407/EL
kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane
eelarvepuudujääk Taanis on kõrvaldatud.
Artikkel 2
Otsus 2010/407/EL tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Taani
Kuningriigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 189, 22.7.2010, lk 15.
[2]               2010. aasta valitsemissektori eelarvepuudujääki korrigeeriti
hiljem 2,5 %-le SKPst, samas kui valitsemissektori koguvõlga korrigeeriti
42,8 %-le SKPst.
[3]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[4]               ELT L 145, 10.6.2009, lk 1.
[5]               Kooskõlas dokumendiga „Stabiilsuse ja kasvu pakti
rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu
ja vormi kohta”, 3. september 2012. Vt
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Slovakkia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/122

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Slovakkia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/23
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (3) Slovakkia 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Slovakkia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (4) esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Slovakkia 2014. aasta eelarvekava kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (5) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Slovakkiat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks prioriteedid finantsstabiilsuse tagamiseks, eelarve konsolideerimiseks ja majanduskasvu hoogustamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Slovakkia esitas 23. aprillil 2014 nii oma 2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               2014. aasta stabiilsusprogrammis seatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise jätkusuutlikkus ning saavutada keskpika perioodi eesmärk, milleks on viia struktuurne puudujääk 2017. aastaks 0,5 %-ni SKPst. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu paktis nõutust rangem. Slovakkia valitsemissektori eelarvepuudujääki vähendati 2013. aastal jätkusuutlikult alla 3 % SKPst. 2014. aasta struktuurse eelarvepositsiooni kavandatud (ümberarvutatud) muutus osutab sellele, et Slovakkia kaldub märkimisväärselt kõrvale keskpika perioodi eesmärgi saavutamise kohandamiskavast. 2015. aastaks kavandatav paranemine 0,3 % SKPst oleks stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjadega kooskõlas. Edasistel aastatel ei suuda stabiilsusprogramm tagada adekvaatset kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas. Kulutused kasvavad kiirusega, mis vastab nii 2014. kui ka 2015. aasta kulueesmärgile. Stabiilsusprogrammis on ette nähtud, et põhiosa konsolideerimisest keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks tehakse aastatel 2016 ja 2017. Keskpika perioodi eesmärgi saavutamise kohandamiskava sisaldab üldiselt riske seoses stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmisega. Stabiilsusprogrammis on ette nähtud valitsemissektori võla jäämist alla kontrollväärtuse, milleks on 60 % SKPst kogu programmiperioodi vältel. Stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mille on kinnitanud sõltumatu organ (makromajanduslike prognooside komitee), on usutav.
               Meetmed, mille ulatus on juba kindlaks määratud, ei taga ametiasutuste kinnitatud eelarve-eesmärkide saavutamist. Lisaks sellele ei ole kõiki tulumeetmeid piisavalt täpsustatud ning keskvalitsuse kulusäästureforme ähvardavad rakendamisega seotud ohud, samal ajal kui avaliku sektori palgakulud ei pruugi vastata eelarvelistele näitajatele, nagu on juhtunud ka varem. Teisest küljest ei ole stabiilsusprogrammis esitatud näitajates võetud seni arvesse kodumaise võlapiduri rakendumisest tulenevaid sääste. Komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt, kus on arvesse võetud võlapidurist tingitud kulusäästude mõju, peaks kõrvalekalle kohandamiskavast 2014. aastal olema stabiilsusprogrammis prognoositust väiksem ning samal ajal prognoositakse 2015. aastal piisavat struktuurilist kohandamist, nii et kulueesmärk täidetakse nii 2014. kui ka 2015. aastal.

               (9)

               Ehkki nii stabiilsusprogramm kui ka riiklik reformikava sisaldavad kavatsust suurendada majanduskasvu soodustavaid kulutusi, ei toeta aluseks olevad plaanid seda kavatsust täielikult. Riigieelarvelised kulutused haridusele suurenevad 2014. aastal, kuid kahanevad sellele järgnevatel aastatel. Lähtudes stabiilsusprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et 2014. aastal on oht keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskavast kõrvale kalduda, kuid 2015. aastal on oodata asjakohast korrigeerimist.

               (10)

               Vastuseks majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu nõuetele võttis Slovakkia 2013. aasta novembris vastu tasakaalus eelarve nõude. Eelarveraamistikku nõrgestab siiski siduvate ja jõustatavate kulude ülemmäärade puudumine. Ehkki ülemmäärade kasutuselevõttu kavandati juba 2013. aasta stabiilsusprogrammis, ei ole rakendamiseni seni veel jõutud. Slovakkia on riigi rahanduse jätkusuutlikkuse poolest endiselt keskmise riskiastmega riik ning vananemisega seotud kulude kasvu peamine põhjus on prognoosi kohaselt tervishoiukulud, mis moodustavad 2 % SKPst ehk suuruselt teise prognoositud kasvu kõigi liikmesriikide tervishoiukulude seas. Kõige probleemsemad valdkonnad on haiglaravi ja esmatasandi arstiabi. 2013. aasta detsembris võttis valitsus kulutõhususe parandamiseks vastu tervishoiu strateegilise raamistiku aastateks 2014–2030. Nüüd vajab strateegia üksikasjalikke rakendamiskavasid.

               (11)

               Slovakkia on saavutanud edu maksukuulekuse parandamisel ning rakendamisel on maksupettuste vastane tegevuskava, mille meetmetest ligikaudu pool on juba võetud. Selle tulemusel näib Slovakkia maksusüsteemi tõhusus olevat 2013. aastal ja eriti seoses käibemaksuga paranenud, ehkki püsib vajadus suurendada jõupingutusi ja tugevdada maksuameti analüüsi- ja auditivõimekust ning maksude, tollimaksude ja sotsiaalkindlustusmaksete kogumise ühendamine on graafikust maas. Selleks et jätkata majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, võiks Slovakkia toetuda senisest enam majanduskasvu vähem kahjustavatele maksudele, eeskätt perioodilistele kinnisvara- ja keskkonnamaksudele. Selles valdkonnas ei ole tehtud edusamme perioodiliste kinnisvaramaksude reformimisel ja nende sidumisel kinnisvara turuväärtusega. Nimetatud maksudest saadav tulu on püsinud suhteliselt väikese ja muutumatuna alates 2000. aastast. 2013. aastal võttis valitsus meetmeid töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate vahelise suure maksukiilu vähendamiseks, kuid 2012. aastal täheldatud märkimisväärne lõhe kõnealuste rühmade tegelike maksumäärade vahel on endiselt alles.

               (12)

               Tööturul esineb jätkuvalt arvukaid probleeme. Suurem osa töötusest, mis püsib 14 % tasemel, on pikaajaline, mis osutab töötuse struktuursele iseloomule Slovakkias. Slovakkia on saavutanud teatavat edu maksukiilu vähendamisel nende madala sissetulekuga töötajate puhul, kes sisenevad tööturule pärast pikaajalist töötust, kuid vastavate meetmete tulemuslikkus vajab jälgimist ja hindamist. Piiratud edu on saavutatud muudes valdkondades, millest võib nimetada riiklike tööturuasutuste suutlikkuse suurendamist, et osutada individuaalseid teenuseid ning tugevdada sidet aktiveerimismeetmete ja sotsiaalabi vahel. Noorte töötuse osas on riiklikul tööturuasutusel üksnes piiratud võime varakult sekkuda ja teenuseid vastavalt tööotsijate profiilidele kohandada ning töötuna arvele võtmata noorteni jõuda. Seetõttu on neis valdkondades vaja tegutseda kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Kõige ebasoodsamas olukorras tööotsijate, sealhulgas väga madala tööhõive määraga romade jaoks on vaja rohkem sihtotstarbelisi meetmeid. Asjakohaste lastehoiuasutuste puudumine, eelkõige alla 3-aastaste laste jaoks, raskendab emadel tööturule naasmist.

               (13)

               Hariduse vähene vastavus tööturu vajadustele on takistuseks oskustööjõuga varustamisele. Kohustuslikus hariduses osalevate õpilaste õpiedukus on allpool ELi keskmist ning on märkimisväärselt vähenenud. Riiklikud kulutused haridusele on vaatamata õpetajate palkade hiljutistele tõusudele väikesed; esialgset õpetajakoolitust püütakse arendada ja praktilist kogemust süvendada, kuid jõupingutused selles suunas peavad jätkuma. Vaatamata valitsuse jõupingutustele kutsehariduse ja -koolituse reformimisel ning noorte töökohtade subsideerimisel on noorte töötus endisel üks kõrgemaid liidus ning üleminek hariduse omandamiselt tööhõivesse on raskendatud. Tööturule orienteeritud bakalaureuseõppe programmide suhteliselt väike osakaal ning ebapiisav koostöö tööandjatega vähendab kolmanda taseme hariduse vastavust tööturu vajadustele. Kõrghariduse kvaliteedi ning ettevõtjate ja haridusasutuste vahelise koostöö kvaliteedi parandamine aitaks samuti suurendada majanduse innovatsioonivõimet. Aruka spetsialiseerumise strateegias sisalduvad kavatsused on samm õiges suunas, kuid neid on vaja tulemuslikult rakendada. Kvaliteetse alushariduse ja lastehoiu jätkuvalt vähene kättesaadavus mõjutab ka haridustulemusi, eriti romade puhul. Seni on roma õpilaste haridustulemuste parandamiseks tehtud algatused olnud ülemäära sõltuvad ELi kaasrahastatud projektidest.

               (14)

               Energeetika valdkonnas on Slovakkia saavutanud edu suurema hulga elektri- ja gaasiühenduste loomisel naaberriikidega; siiski on jätkuvalt vaja võtta meetmeid Slovakkia energiaturu toimimise parandamiseks ning suurendada eelkõige tariifide kehtestamise mehhanismi läbipaistvust. Energiatõhususe parandamise meetmepakett on esitatud uuel programmitöö perioodil ELi rahastamise saamiseks.

               (15)

               Käimasolev avaliku halduse reform suurendab küll kliendikesksust, kuid avaliku halduse kvaliteedi ja tulemuslikkuse näitajad on jätkuvalt madalad. Püsivalt suur tööjõu voolavus koos halva personalijuhtimise ja nõrga analüüsivõimega kahjustab tõenditepõhist poliitikakujundamist. Slovakkial on jätkuvalt kehvad rahvusvahelised korruptsiooninäitajad ning kohtusüsteemi tõhustamisel ja läbipaistvamaks muutmisel ei ole saavutatud märkimisväärset edu. Slovakkia ettevõtluskeskkonna kvaliteet on halvenenud ning toetus kiiresti kasvavatele ettevõtetele ei ole suurenenud. Hiljuti reformis Slovakkia oma riigihanke-eeskirju, et suurendada läbipaistvust ja tulemuslikkust, kuid nende eeskirjade rakendamisel esineb raskusi ning 2013. aasta riigihankereformi mõju on endiselt piiratud.

               (16)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Slovakkia majanduspoliitikat. Hinnati riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Slovakkia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (18)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (7). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks Slovakkia tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Slovakkial võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid.

               1.

               Tugevdada 2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse vastavalt komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosile tekkivat lõhet 0,3 % SKPst, mis osutab riskile kalduda oluliselt kõrvale stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetest. Tagada 2015. aastal nõutud struktuuriline kohandamine 0,1 % SKPst keskpika perioodi eesmärgi suunas, võttes arvesse eeldatavalt kehvasid majandustingimusi. Seada pärast seda kuni keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseni sihiks iga-aastane struktuuriline kohandamine 0,5 % SKP-st. Tugevdada veelgi eelarveraamistikku, tagades muu hulgas siduvad ja jõustatavad kulude ülemmäärad. Parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust tervishoiusektori kulutõhususe suurendamise teel, mis seisneb eeskätt haiglaravi ja -juhtimise ratsionaliseerimises ning esmatasandi arstiabi arendamises.

               2.

               Suurendada maksuhalduse tõhusust selle auditeerimiste, riskihindamise ja maksukogumise suutlikkuse parandamise teel. Siduda kinnisvara maksustamise põhimõte kinnisvara turuväärtusega.

               3.

               Tegeleda tõhusamalt pikaajalise tööpuudusega aktiveerimismeetmete, teist võimalust pakkuva hariduse ja kvaliteetse individuaalse koolituse kaudu. Parandada riiklike tööturuasutuste suutlikkust juhtumite käsitlemisel, individuaalsel nõustamisel ja tööotsijate aktiviseerimisel ning tugevdada sidet aktiviseerimismeetmete ja sotsiaalabi vahel. Tegeleda tulemuslikult noorte töötusega, arendades varase sekkumise meetmeid kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Suurendada töötavatele naistele kehtivaid soodustusi, edendades lastehoiuteenuste kättesaadavust, eelkõige alla 3-aastaste laste puhul.

               4.

               Võtta meetmeid õpetamise kvaliteedi tõstmiseks, et parandada haridustulemusi. Suurendada töökohapõhise kutseõppe pakkumist kutsehariduses ja -koolituses. Kohandada akrediteerimis-, rahastamis- ja juhtimismeetmeid, et soodustada tööturule orienteeritud bakalaureuseõppe programmide loomist. Parandada teadusbaasi kvaliteeti ja asjakohasust ning viia ellu kavad akadeemiliste, teadus- ja äriringkondade vahelise tulemusliku teadmussiirde ja koostöö edendamiseks. Võtta süsteemseid meetmeid, et parandada kvaliteetse ja kaasava eelkooli- ja koolihariduse kättesaadavust marginaliseerunud kogukondade, sealhulgas romade seas ning teha jõupingutusi nende osaluse suurendamiseks kutseõppes ja kõrghariduses.

               5.

               Suurendada jõupingutusi energiaturu parema toimimise tagamiseks, suurendades eeskätt reguleeriva raamistiku läbipaistvust avalikkuse jaoks ning uurides suurte elektrikulude mõjutegureid, eriti tööstustarbijate puhul. Arendada senistele edusammudele tuginedes sidemeid naaberriikidega, kaasa arvatud Ukrainaga, kooskõlas aprillis allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumiga.

               6.

               Võtta meetmeid, sealhulgas muuta avaliku teenistuse seadust, et suurendada avaliku teenistuse sõltumatust. Võtta vastu strateegia avaliku halduse valdkonna personalijuhtimise parandamiseks. Suurendada jõupingutusi tähtsaimate ministeeriumide analüüsisuutlikkuse tugevdamiseks eesmärgiga arendada tõenditepõhist poliitikakujundamist ning parandada poliitiliste mõjuhinnangute kvaliteeti. Võidelda korruptsiooniga ning suurendada jõupingutusi kohtusüsteemi tulemuslikkuse ja kvaliteedi parandamiseks. Võtta meetmeid ettevõtluskeskkonna parandamiseks, sealhulgas VKEde jaoks. Teha rohkem jõupingutusi riigihangete tulemuslikkuse parandamiseks.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 71.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141


title: Nõukogu soovitus, 21. veebruar 2017, mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2015

text:
               23.2.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 58/3

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   21. veebruar 2017,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2015
   (2017/C 58/03)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis allkirjastatud lepinguga (2),
   võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV-EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (3) („sisekokkulepe“), millega asutati muu hulgas kümnes Euroopa Arengufond („kümnes EAF“), eriti selle artikli 11 lõiget 8,
   võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (4) eriti selle artikleid 142–144,
   olles läbi vaadanud kümnenda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande ja bilansi 31. detsembri 2015. aasta seisuga ning Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast, kümnendast ja üheteistkümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) eelarveaastal 2015 rahastatud tegevuste kohta koos komisjoni vastustega, (5) mis sisalduvad nimetatud aastaaruandes,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 11 lõikele 8 annab komisjonile heakskiidu kümnenda EAFi finantshaldamise täitmise kohta Euroopa Parlament nõukogu soovitusel.

               (2)

               Eelarveaastal 2015 on komisjon kümnenda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses kümnenda EAFi meetmete rakendamisega eelarveaastal 2015.

      Brüssel, 21. veebruar 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         E. SCICLUNA

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 209, 11.8.2005, lk 27.

      (3)  ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.

      (4)  ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.

      (5)  ELT C 375, 13.10.2016, lk 287.


title: Nõukogu soovitus, 18. veebruar 2014 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2012

text:
               29.8.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 289/3

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   18. veebruar 2014,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2012
   2014/C 289/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (2),
   võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa) (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas üheksas Euroopa Arengufond (üheksas EAF), eriti selle artikli 32 lõiget 3,
   võttes arvesse 27. märtsi 2003. aasta finantsmäärust, mida kohaldatakse 9. Euroopa Arengufondi suhtes (4), eriti selle artikleid 96–103,
   olles läbi vaadanud üheksanda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2012. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning eelarveaastat 2012 käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta (5) koos selles sisalduvate komisjoni vastustega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 32 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu üheksanda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               Eelarveaastal 2012 on komisjon üheksanda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses üheksanda EAFi meetmete rakendamisega eelarveaastal 2012.

      Brüssel, 18. veebruar 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         G. STOURNARAS

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.

      (4)  ELT L 83, 1.4.2003, lk 1.

      (5)  ELT C 331, 14.11.2013, lk 261.


				|

		52011SC0820

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Denmarkand delivering a Council opinionon the updated convergence programme of Denmark, 2011-2015

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Taani 2011. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus
Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega,
ning arvestades järgmist:
(1)
26. märtsil 2010 nõustus Euroopa Ülemkogu Euroopa
Komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia
„Euroopa 2020. aastal”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub võtmetähtsusega valdkondadele, kus on vaja
võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
potentsiaali suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse
liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2010–2014) ning
21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta,[3]
mis moodustavad koos „koondsuunised”. Liikmesriike kutsuti üles oma riiklikus
majandus- ja tööhõivepoliitikas koondsuuniseid arvesse võtma.
(3)
12. jaanuaril 2011 võttis komisjon vastu esimese
iga-aastase majanduskasvu analüüsi, millega algab ELi majanduse juhtimise uus
tsükkel ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise „Euroopa
poolaasta”, mis omakorda on koostatud kooskõlas Euroopa 2020. aasta
strateegiaga.
(4)
25. märtsil 2011 kinnitas Euroopa Ülemkogu eelarve
konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15.
veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järeldustega ja komisjoni iga-aastase
majanduskasvu analüüsi alusel). Selles rõhutati vajadust anda prioriteet
eelarvete tasakaalu taastamisele ja eelarve jätkusuutlikkusele, tööpuuduse
vähendamisele tööturu reformide abil ja uutele jõupingutustele majanduskasvu
suurendamiseks. Selles soovitati liikmesriikidel võtta nimetatud prioriteetide
alusel konkreetseid meetmeid, mida kaasata nende stabiilsus- või
lähenemisprogrammidesse ning riiklikesse reformikavadesse.
(5)
25. märtsil 2011 kutsus Euroopa Ülemkogu lisaks
liikmesriike üles osalema laiendatud euroala paktis, et esitada aegsasti oma
kohustused nende kaasamiseks stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ning
riiklikesse reformikavadesse.
(6)
9. mail 2011 esitas Taani oma 2011. aasta
ajakohastatud lähenemisprogrammi aastateks 2011–2015 ja 2011. aasta riikliku
reformikava. Et võtta arvesse nende seoseid, hinnati neid kahte samaaegselt.
(7)
Ajakohastatud lähenemisprogrammi hindamise alusel
vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) 1466/97 on nõukogu arvamusel, et
lähenemisprogrammi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usaldusväärne.
Kuigi see põhineb veidi soodsamatel kasvueeldustel aastaks 2012 ja sellele
järgnevateks aastateks, on see suurel määral kooskõlas komisjoni talituste
2011. aasta kevade prognoosiga. Lähenemisprogrammis sätestatud
eelarvestrateegia eesmärk on vähendada puudujääk kooskõlas nõukogu soovitustega
2013. aastaks alla 3 % kontrollväärtuse, saavutades 2015. aastaks keskpika
perioodi ajakohastatud eesmärgi – eelarve struktuurne tasakaal mitte alla
–0,5 % SKPst – ja 2020. aastaks eelarve tasakaalu. Selle eesmärgi
saavutamiseks tehtavad kohandused on asjakohased. Programmi kaasatud ja
parlamendi poolt 2010. aasta kevadel vastu võetud meetmeid loetakse
eelarveliste eesmärkide toetamiseks piisavaks ning need tähendaksid aastatel
2011–2013 iga-aastast eelarve konsolideerimist 1 % võrra SKPst. Taani
saavutab oma keskpika perioodi ajakohastatud eesmärgi programmiperioodi
jooksul. Ohud eelarvelistele eesmärkidele on enam-vähem tasakaalustatud.
(8)
Taani majandus hakkas aeglustuma 2007. aasta
keskpaigas, kui toimus kinnisvaraturu korrektsioon, mis põhjustas kodumaisele
pangandusele probleeme, mida võimendasid maksejõuetus ja töötus. Majanduslangus
oli raske, toodang vähenes 2007. aasta sügisest 2009. aasta kevadeni 8 %
ja töötus tõusis 2010. aastal 7,4 %le. Tööhõive määr langes 79,8 %lt
2008. aastal 76,1 %le 2010. aastal, mõjutades eriti noori.
Toodang hakkas taastuma 2009. aastal ja SKP reaalkasv jõudis 2010. aastal
2,1 %ni. Taastumisele aitasid kaasa püsiv sisenõudlus (seda ka tänu
ekspansiivsele eelarvepoliitikale), laoseisude oluline kasv ja Taani peamiste
kaubanduspartnerite toibumine.
(9)
Automaatsete stabilisaatorite ja kriisiga seotud
meetmete mõjul muutus 2008. aasta valitsemissektori eelarve ülejääk
3,2 % SKPst 2009. aastal puudujäägiks 2,7 % SKPst. Vastavalt Taani
2010. aasta kevadel saadetud teatele, et eelarve puudujääk tõuseb 2010. aastal
üle 5 % SKPst, algatati 2010. aasta juulis Taani suhtes ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetlus. Ehkki pensionifondi tootlikkuse maksustamisega
seotud ootamatud ja ajutised juhutulud viisid eelmisel aastal eelarve
puudujäägi stabiliseerumiseni tasemel 2,7 % SKPst, peaks puudujääk
komisjoni talituste 2011. aasta kevadprognoosi kohaselt 2011. aastal taas
suurenema umbes 4 %ni SKPst, mis rõhutab vajadust jätkuvate jõuliste
konsolideerimismeetmete järele 2012. aastal. See tähendab 2010. aasta
konsolideerimislepingus vastuvõetud meetmete ranget rakendamist ja kulude
järelevalvet, nagu sätestatud lähenemisprogrammis, et tagada ülemäärase
puudujäägi kõrvaldamine 2013. aastaks.
(10)
Eelarveliste eesmärkide saavutamiseks on oluline
range kontroll, et vältida korduvat ülekulutamist kohalike ja piirkondlike
omavalitsuste tasandil. Viimased 20 aastat on avaliku sektori kulud eelarvelisi
eesmärke pidevalt ületanud. Valitsus on juba võtnud mõningaid meetmeid selle
probleemi lahendamiseks ja kavatseb võtta kasutusele lähenemisprogrammis
kirjeldatud uue kulude kontrolli kava, mida juhiks Taani Majandusnõukogu.
(11)
Demograafiliste tegurite tõttu väheneb töötav
elanikkond (15–64 aastased) perioodil 2010–2025 umbes 1,5 % ja 2040.
aastaks peaaegu 5 %. Keskpikas perioodis võib majanduse taastumine, nagu
näitasid majanduskasvu aastad, tööturgu pingestada. Vaatamata niigi kõrgele
tööjõus osalemise määrale on ruumi tööjõu pakkumist veelgi suurendada. 60–64
aastaste hulgas on levinud varane vabatahtlik pensionile jäämine, mille
tulemusena on selle vanuserühma tööhõive määr üksnes 40 %. Lisaks saab
10 % alla 40aastases töötavast elanikkonnast kas töövõimetushüvitisi või
töötab subsideeritud ametikohtadel.
(12)
Alates 1995. aastast on tootlikkus langenud. Üks
selle võimalikest põhjustest on nõrk õppeedukus. Ehkki Taani kulutab
haridussüsteemile jätkuvalt palju raha, on mitmes olulises valdkonnas
õppetulemused vaid keskpärased ja Taani noorte haridustase on ELis tagantpoolt
neljas. 2009. aastal oli vaid 70,1 % 20–24 aastastest omandanud vähemalt
teise taseme ülemise astme hariduse (ELi keskmine on 78,6 %) ja PISA testi
tulemused on keskpärased. Haridus- ja
kutseõppeasutustest väljalangemise määrad on suhteliselt kõrged, peaaegu
50 % noorte kutseharidusasutuste õpilastest ei lõpeta kooli. Peale selle ei ole umbes 20 % noortest 10
aastat pärast põhikooli lõpetamist jõudnud teise taseme alumise astme
haridusest kaugemale. Haridussüsteemi kvaliteedi parandamine aitaks tulevikus
ära hoida ka oskuste mittevastavust tööturu nõudlusele, kus praegu on
kvalifitseerimata töötajate üleküllus ja kvalifitseeritute puudus. Tootlikkuse
kasv on olnud eriti nõrk ehitus- ja teenindussektoris. Eriti käib see kohalike
teenuste, jaesektori, hulgikaubanduse ja isikuteenuste kohta, kus on vähene
konkurents; teatavates sektorites võivad kõrged turutõkked põhjustada näiteks
vahendite jaotuse, mis ei ole optimaalne. Maakasutusseadused on ranged,
piirates tootlikkust suurendava mastaabisäästu võimalusi jaesektoris.
Parandamaks asjaolu, et ainult umbes 25 % riigihangetest on avalikud, on
valitsus käivitanud strateegia konkurentsi suurendamiseks avalike teenuste
valdkonnas, suurendades järk-järgult riigihankeid kohalikes omavalitsustes ja
piirkondades, ning määranud kohalikele omavalitsustele uue eesmärgi, mille
kohaselt 2015. aastaks peab 31,5 % kõigist hangetest olema avalikud.
(13)
Kodumajapidamiste võlakoormus on SKPga võrreldes
suurim ELis. 2004.–2007. aasta kinnisvarabuumi tagajärjel kuhjunud võla tase
tekitab potentsiaalse ohu majanduslikule ja rahanduslikule stabiilsusele. Ehkki
neid ohte leevendavad Taani keeruka hüpoteegipõhise väärtpaberituru iseärasused
ja enamiku kodumajapidamiste üldiselt tugev finantsolukord (kus varad ületavad
suuresti võlgu), võeti kinnisvarahindade korrigeerimise järellainetuses vaid
piiratud meetmeid kinnisvarahindade protsükliliste kõikumiste amortiseerimiseks.
(14)
Taani on võtnud laiendatud euroala pakti[4]
raames mitmeid kohustusi. Eelarve jätkusuutlikkuse parandamiseks on jõutud
kokkuleppele karmistada sanktsiooniõigust kohaliku tasandi kulude kontrolli
suhtes. Valitsus on esitanud ettepaneku hüvitiskava (dowry scheme)
kohta, et hõlbustada raskustes pankade puhul erasektori lahendusi ja aidata
parandada finantsilist stabiilsust. Tööhõivemeetmed on suunatud tööhõive
edendamisele tööea pikendamise kaudu. Konkurentsivõime edendamiseks mõeldud konkreetseid
algatusi sisaldav konkurentsivõime pakett on suunatud peamiselt ehitus- ja
teenustesektorile. Nimetatud kohustused on seotud pakti nelja valdkonnaga.
Üldiselt langevad meetmed kokku iga-aastase majanduskasvu analüüsi
järelmeetmetega ning on suunatud Euroopa 2020. aasta strateegia eesmärkide
saavutamisele, eriti tööhõive valdkonnas. Ehkki suurt osa võetud kohustustest
on juba täitma hakatud, tuleks lähitulevikus rakendada olulisi meetmeid
eelarvedistsipliini tugevdamiseks (kohalikul tasandil) ja tööhõive edendamiseks.
Kõnealuseid kohustusi on hinnatud ja soovitustes arvesse võetud.
(15)
Komisjon on hinnanud lähenemisprogrammi ja
riiklikku reformikava, kaasa arvatud laiendatud euroala pakti raames võetud
kohustused[5]. Komisjon on võtnud
arvesse mitte ainult nende olulisust Taani jätkusuutlikule eelarve- ja
sotsiaalmajanduspoliitikale, vaid ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja
suunistele, arvestades vajadust tugevdada Euroopa Liidu majanduse üldist
juhtimist, pakkudes tulevastele riiklikele otsustele ELi tasandi sisendit. Seda
arvesse võttes on komisjon seisukohal, et jätkuvaid jõulisi jõupingutusi
eelarve konsolideerimiseks tuleks teha 2011. aastal ja ka edaspidi. Samuti
tuleks astuda täiendavaid samme, et suurendada veelgi tööjõu pakkumist,
vähendades varast pensionilejäämist ja tegeledes konkreetsete
elanikkonnarühmadega, parandada hariduse kvaliteeti, tugevdada konkurentsi
peamistest sektorites ja stabiliseerida veelgi kinnisvaraturgu.
(16)
Võttes arvesse kõnealust hindamist ja nõukogu 2.
juunil 2010. aastal Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel
antud soovitust, on nõukogu vaadanud läbi Taani 2011. aasta ajakohastatud
lähenemisprogrammi. Nõukogu arvamust[6] peegeldab eriti tema
soovitus 1 allpool. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta
järeldusi, on nõukogu vaadanud läbi Taani riikliku reformikava,
SOOVITAB KÄESOLEVAGA, et Taani peaks
võtma ajavahemikul 2011−2012 meetmeid selleks, et:
(1)
Rakendada eelarve konsolideerimise meetmed 2011. ja
2012. aastal vastavalt kavale ja kaotada ülemäärane puudujääk 2013. aastaks.
Kiirendada valitsemissektori eelarve puudujäägi vähendamist juhul, kui
majandustingimused osutuvad oodatust paremaks. Tugevdada kulude kontrolli,
võttes vastu kohaliku, piirkondliku ja keskvalitsuse kulude ülemmäärad, mis on
kooskõlas üldiste keskpika perioodi eelarveliste eesmärkidega.
(2)
Kaotada kava kohaselt vabatahtlik varase
pensionilejäämise kava, reformida töövõimetuspensionid ja suunata subsideeritud
tööhõivekavad paremini kõige haavatavamatele elanikkonnarühmadele.
(3)
Kiirendada reforme haridussüsteemi kvaliteedi
tõstmiseks. Vähendada õppeasutustest väljalangemise määrasid, eelkõige
kutseõppesektoris, ja suurendada praktikakohtade arvu.
(4)
Astuda samme konkurentsitõkete kõrvaldamiseks,
eriti kohalike teenuste ja jaekaubandussektoris, vaadates läbi maa kasutamist
reguleerivad õigusaktid ning avades riigihanked kohalikes omavalitsustes ja
piirkondades.
(5)
Toetades hiljutise hinnakorrigeerimise järgset
kinnisvaraturu stabiliseerumist, võtta ennetusmeetmeid kinnisvaraturu ja
finantssüsteemi keskpika perioodi stabiilsuse tugevdamiseks, kaasa arvatud
hüpoteegi- ja omandimaksusüsteemi reformimise kaudu.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT C , , lk .
[3]               Kehtivust pikendati 2011.
aastaks nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL.
[4]               Lisateavet laiendatud euroala pakti raames võetud
kohustuste kohta leiate dokumendis SEK(2011) 713.
[5]               SEK(2011) 713.
[6]               Nähtud ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikes 3.


				|

		52013DC0392

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS Madalmaade valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks /* COM/2013/0392 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
Madalmaade valitsemissektori ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori
ülemäärasest eelarvepuudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakti
eesmärk on tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku
majanduskasvu tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas 2.
detsembril 2009 kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 6, et
Madalmaadel on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas talle soovituse
kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks[1] vastavalt
ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise
kiirendamise ja selgitamise kohta)[2]
artiklile 3. Selleks et Madalmaad saaksid usaldusväärsel ja jätkusuutlikul
viisil vähendada valitsemissektori eelarvepuudujääki alla kontrollväärtuse
(3 % SKPst), soovitati tema ametiasutustel rakendada 2010. aastal
fiskaalmeetmeid vastavalt 2010. aasta eelarvele, alustada konsolideerimist
2011. aastal ning kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2013. aastaks. Selleks
soovitati ajavahemikul 2011–2013 parandada eelarvepositsiooni aastas keskmiselt
¾ % SKPst, määrata kindlaks meetmed, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamiseks 2013. aastaks, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning
kiirendada puudujäägi vähendamist, kui majandus- ja eelarvetingimused osutuvad
prognoositust paremaks. Nõukogu kehtestas tõhusate meetmete võtmiseks tähtaja
2. juuni 2010.
(4)       15. juunil 2010 jõudis
komisjon järeldusele, et komisjoni talituste 2010. aasta kevadprognoosi andmeil
on Madalmaad nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse kohaselt võtnud
tõhusaid meetmeid valitsemissektori eelarvepuudujäägi viimiseks allapoole
kontrollväärtust 3 % SKPst, ja asus seisukohale, et tol ajal ei tulnud
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames rohkem meetmeid võtta.
(5)       Vastavalt määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu komisjoni soovituse alusel juhul, kui
on võetud tõhusaid meetmeid ja kui ootamatu tõsine majanduslik sündmus, millel
on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, esineb pärast kõnealuse soovituse
vastuvõtmist, teha otsuse võtta ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7
alusel vastu muudetud soovitus. Eelarvele olulist negatiivset mõju avaldavate
ootamatute tõsiste majanduslike sündmuste esinemist hinnatakse lähtuvalt
nõukogu soovituse aluseks olevast majandusprognoosist.
(6)       Vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on
nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitused ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb
asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg,
et võtta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Lisaks
sellele peaks nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses
nõudma, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva
prognoosi kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (st tsükliliselt
kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised
meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.
(7)       Vastavalt komisjoni talituste
2009. aasta sügisprognoosile, millel põhines ELi toimimise lepingu artikli 126
lõike 7 kohane nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitus, pidanuks Madalmaade
majanduslangus 2009. aastal ulatuma 4,5 %-ni, kuid 2010. ja 2011. aastal
pidanuks majandus pöörduma mõõdukale tõusule ja SKP suurenema vastavalt ¼ % ja
1½ %. Prognoos ei hõlmanud 2012. ega 2013. aastat, kuid lähtudes eeldusest, et
suur negatiivne SKP lõhe kõrvaldatakse järk-järgult 2015. aastaks, oodati 2012.
ja 2013. aastaks suuremat majanduskasvu kui 2011. aastaks. Madalmaade SKP
vähenes 2009. aastal 3,7 % – vähem, kui ennustati komisjoni talituste
2009. aasta sügisprognoosis, ja 2010. aastal elavnes majandus tugeva ekspordi
tõttu prognoositust kiiremini, s.o 1,6 %. Kuid 2011. aastal aeglustus
majanduskasv 1 %-ni ja 2012. aastal tabas Madalmaid taas majanduslangus.
Madalmaade majanduskasv jäi negatiivseks juba 2011. aasta kolmel viimasel
kvartalil ja 2012. aasta majanduslanguse suuruseks kujunes 1 %. Seejuures
2012. aasta esimesel poolaastal toimus kvartalite võrdluses veel väike
majanduskasv, kuid seejärel algas kiire majanduslangus. Kokkuvõttes jäi SKP
kasv märkimisväärselt väiksemaks kui majanduse tavalise tsüklilise elavnemise
puhul oleks oodata võinud ning suur majanduslangus on mõjutanud negatiivselt
tööhõivet. Madalmaades on suurenenud töötus, reaalpalk on langenud ja
sisenõudlus vähenenud.
(8)       Komisjoni talituste 2013.
aasta kevadprognoosi kohaselt kahaneb reaalne SKP 2013. aastal 0,8 %,
ehkki alates teisest poolaastast on oodata SKP reaalkasvu järk-järgult positiivseks
muutumist. Majanduse elavnemisele aitab eeldatavasti kaasa kaubandus, kuigi
2013. aasta algupoolel püsib sisenõudlus prognooside kohaselt nõrgana. Ajal,
mil majanduse üldised väljavaated on ebakindlad, vähendavad sisenõudlust ka
reformikavade rakendamine ja võimalikud täiendavad konsolideerimismeetmed.
2014. aastal eksport ja import eeldatavasti hoogustuvad ning ka sisenõudlus
peaks hakkama järk-järgult kosuma, toetades habrast elavnemist, mille käigus
reaalne SKP suureneb 0,9 %.
(9)       Madalmaad otsustasid lükata
eelarve kohandamise alguse 2011. aastasse. See lähenemisviis põhines nõukogu
2009. aasta konkreetsel soovitusel rakendada 2010. aasta eelarve vastuvõetud
kujul ja alustada eelarve konsolideerimist alles 2011. aastal. Seda silmas
pidades töötati Madalmaadel välja mitmeaastane peamiselt kulupõhiste meetmete
pake aastateks 2011–2015. 2013. aasta seisuga edeneb meetmete rakendamine
üldiselt kavakohaselt. 2009. ja 2010. aastal oli reaalne SKP suurem kui
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse aluseks olnud
komisjoni talituste 2009. aasta kevadprognoosis oodati, kuid 2011. aastal algas
Madalmaade majandustulemuste märkimisväärne halvenemine. See põhjustas ka riigi
rahanduse olukorra halvenemise, kuigi kuni 2011. aastani (k.a)
eelarve-eesmärgid pisut ületati. 2011. aastal suurenes valitsemissektori
eelarvepuudujääk 4,5 %-le SKPst, kuid 2012 see vähenes pisut, moodustades
4,1 % SKPst. Majanduskasvu muutumine kujunes peamiseks teguriks, millest
olenevad valitsemissektori tulud ja ka selle eelarvepuudujääk. Esialgne
finantskriisist taastumine ning prognoositust parem majandusaktiivsus 2010.
aastal ja 2011. aasta esimesel poolel suurendas maksutulu esmalt üsna
märkimisväärselt. Seejärel, eriti 2011. aasta teisel poolel ja 2012. aastal,
jäi maksutulu laekumine majanduskasvu seiskumise tõttu prognoositust
väiksemaks. Pidades silmas eelkõige kesist eelarvepuudujäägi prognoosi, peaks
selline ebasoodne tendents jätkuma. Üldine suundumus – tulude tsükliline
laekumine – on Madalmaades tavapärane.
(10)     Komisjoni talituste 2013.
aasta kevadprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2013.
aastal vähenema 3,6 %-ni SKPst. Vähenemist tingivad peamiselt ulatuslikud
tulude poole konsolideerimismeetmed, eriti käibemaksumäära ja aktsiiside
tõstmine. Kulude poolel aitab konsolideerimisele kaasa ka on riigiteenistujate
palkade külmutamine ja tulumaksu astmete indekseerimisest loobumine. 2013.
aastal mõjutavad puudujääki ka suured ühekordsed tehingud[3]. Neljanda
põlvkonna mobiilsidelitsentside müük ja ettevõtja SNS Reaal riigistamine (mis
mõlemad avaldavad mõju 2013. aastal) üldiselt neutraliseerivad teineteise mõju.
Kokkuvõttes aga need ühekordsed tehingud (eelkõige ettevõtja De Nederlandsche
Bank dividendimaksed ja riigilt sadama laiendamiseks saadud toetuse tagastamine
ettevõtja Havenbedrijf Rotterdam poolt) vähendavad puudujääki ligikaudu
0,2 % võrra SKPst. 2014. aastal võimaldavad kokkuhoidu saavutada ka
teatavad konkreetsed kokkulepitud meetmed, mis on hõlmatud praeguse mitmeaastase
eelarveprognoosiga. Ühekordset positiivset mõju avaldavad ka ettevõtja De
Nederlandsche Bank dividendivoog ja pankade suhtes kohaldatav kriisimaks, mis
aitavad vähendada valitsemissektori eelarvepuudujääki. Kuna aga maksutulu jääb
majanduse aeglase elavnemise tõttu tõenäoliselt tagasihoidlikuks, peaks
valitsemissektori eelarvepuudujääk 2014. aastal stabiliseeruma tasemel
3,6 % SKPst. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosis ei ole
arvesse võetud 2014. aasta täiendavat konsolideerimispaketti, mille valitsus
esitas 2013. aasta märtsis, kuid mille ta võttis ajutiselt tagasi pärast
sotsiaalpartneritega kokkuleppe sõlmimist 2013. aasta aprillis.
(11)     2014. aasta ja järgnevate
aastate eelarveväljavaateid ohustavad märkimisväärsed rakendamisega seotud
riskid. Koalitsioonilepingus on ette nähtud meetmeid, mis ohustavad eelkõige
tõhususe kasvu, mida loodeti saada kavandatavast ülesannete
detsentraliseerimisest kohalikele omavalitsustele. Madalmaades on
koalitsioonilepingud tavapäraselt viidud ellu peaaegu muudatusteta, kuid
viimasel ajal on neisse tehtud mitmeid sisulisi muudatusi, näiteks kui
koalitsioonipartnerid on esialgsed kavad ümber hinnanud või kui
sotsiaalpartneritega on jõutud teistsugusele kokkuleppele. Igal juhul osutab
2014. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägi prognoos sellele, et puudujäägi
vähendamiseks alla 3 % SKPst 2014. aastal tuleb võtta olulisi täiendavaid
meetmeid.
(12)     Vastavalt komisjoni talituste
2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosile peaks struktuurne eelarvepositsioon
2010.–2013. aasta kohandamisperioodil paranema keskmiselt ligikaudu 0,7 %
SKPst aastas, kuid 2014. aastal peaks paranemist tabama ligikaudu 0,3
protsendipunktine langus. Seega 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt ulatub
aastail 2011–2013 eelarve keskmine aastane konsolideerimine üsna lähedale
nõutavale ¾ %-le SKPst. Kui aga arvesse võtta majanduskasvu prognoosi
märkimisväärset kärpimist pärast seda, kui 2009. aastal eelarvepuudujäägi
menetluse raames soovitus esitati, ja majanduskasvu tegurite tulu suurendava
mõju korrigeerimist, ületab aasta keskmine struktuurse eelarvepositsiooni
parandamine (1,1 % SKPst) oluliselt 2009. aasta eelarvepuudujäägi
menetluse raames esitatud nõukogu soovituses nõutud aasta keskmist soovitatavat
eelarvepositsiooni parandamist (¾ % SKPst) 2011.–2013. aastal. Seega võib
tõdeda, et Madalmaad on nõukogu soovituse alusel võtnud tõhusaid meetmeid.
2011.–2013. aastal tugevdatakse eelarvepositsiooni alt-üles lähenemisviisi
kohaselt hinnatuna kokku 4 % SKPst ehk ligikaudu 1,3 % SKPst aastas,
mis jaguneb laias laastus võrdselt tulu- ja kulumeetmete vahel. Seega kinnitab
2010.–2013. aastal eelarve konsolideerimiseks võetud meetmete
alt-üles-hindamine, et Madalmaad on võtnud tõhusaid meetmeid.
(13)     Madalmaade võlg on muutunud
ebasoodsas suunas. 2008. aastal võttis valitsus Madalamaade pankade toetamiseks
märkimisväärseid meetmeid, mis suurendasid oluliselt valitsemissektori võla
suhet: see suurenes 58,5 %-ni SKPst võrreldes 2007. aasta 45,3 %-ga.
Aastail 2008–2012 suurenes võla suhe pidevalt, jõudes 2012. aastal
71,2 %-ni SKPst. Komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt
suureneb võla suhe veelgi ning jõuab 2013. aastal 74,6 %-ni SKPst ja 2014.
aastal 75,8 %-ni SKPst. Seda tingib peamiselt lakkamatu valitsemissektori
eelarvepuudujääk koos SKP aeglase nominaalkasvuga, samal ajal kui
valitsemissektori võla suurenemist põhjustavad Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi
ja Euroopa stabiilsusmehhanismi toimingute osa valitsemissektori võla suhte
suurenemisel on suhteliselt väike. Valitsemissektori koguvõla suhe SKPsse 2013.
aastal oodatavalt suureneb põhjusel, et lisaks muudele puudujääki
suurendavatele meetmetele, mille maht ulatub ligikaudu 0,6 %-ni SKPst,
riigistati 2013. aasta alguses ettevõtja SNS Reaal, mis suurendas võlga veel
ligikaudu 1 % SKPst.
(14)     Võttes stabiilsuse ja kasvu
pakti eeskirjade kohaselt arvesse kõiki neid tegureid, eriti seda, et majanduse
üldseisundi halvenemise tõttu on eelarvepositsioon oluliselt nõrgem võrreldes
nõukogu algse, ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohase soovituse
aluseks olnud prognoosiga, on asjakohane anda Madalmaadele ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks uus tähtaeg – 2014. aasta.
(15)     Võttes arvesse majandusliku
olukorra ja eelarveseisundi arengu märkimisväärset ebakindlust, tuleks
eelarvepuudujäägi kõrvaldamise perioodi viimaseks aastaks näha ette
kontrollväärtusest selgelt väiksem soovitatav eelarve-eesmärk, et tagada
ülemäärase eelarvepuudujäägi tõhus ja püsiv kõrvaldamine nõutud tähtajaks.
(16)     Lisa-aasta andmine ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks oleks kooskõlas valitsemissektori
eelarvepuudujäägi vähendamise vahe-eesmärkidega: 3,6 % SKPst 2013. aastal
ja 2,8 % SKPst 2014. aastal. Kõnealuseid
eesmärke on võimalik saavutada, kui struktuurne eelarvepositsioon paraneks
2013. aastal 0,6 % SKPst ja 2014. aastal 0,7 % SKPst. Kokkuvõttes tuleks
Madalmaade ametiasutustel eespool nimetatud struktuursete eesmärkide täitmiseks
teostada 2013. aastaks kavandatud struktuurne kohandamine ning võtta vastu
baasstsenaariumi kohaste meetmetega võrreldes täiendavad
konsolideerimismeetmed, mille maht moodustab 2014. aastal vähemalt 1 %
SKPst. Nende eesmärkide puhul on arvesse võetud ka vajadust korvata
konsolideerimise negatiivne mõju SKP kasvule ning teisene mõju riigi
rahandusele.
(17)     Euroopa Komisjoni 2012. aasta
eelarve jätkusuutlikkuse aruandest selgub, et lühemas perspektiivis ei ole
Madalmaadel oodata eelarve pingestumist. Keskmises ja pikas perspektiivis on
riigi rahanduse jätkusuutlikkus ohustatud keskmisel määral. Kuigi 2013. aasta
pensionireform on oluline positiivne sündmus, tuleb riigi rahanduse pikaajalise
jätkusuutlikkuse tagamiseks võtta täiendavaid meetmeid, eelkõige piirata
pikaajalise hooldusega seotud kulusid.
(18)     Madalmaad vastavad määruse
(EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise
kiirendamise ja selgitamise kohta) artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimustele,
mis võimaldavad pikendada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtaega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
(1)
Madalmaad peaksid kõrvaldama praeguse ülemäärase
eelarvepuudujäägi hiljemalt 2014. aastaks.
(2)
Madalmaadel tuleks täita valitsemissektori
eelarvepuudujäägi vähendamise eesmärgid – 2013. aastal 3,6 % SKPst ja 2014.
aastal 2,8 % SKPst –, mis on kooskõlas komisjoni talituste 2013. aasta
ajakohastatud kevadprognoosi kohase struktuurse eelarvepositsiooni paranemisega
2013. aastal umbes 0,6 % SKPst ja 2014. aastal umbes 0,7 % SKPst.
(3)
Madalmaad peaksid rakendama 2013. aasta eelarves
juba ette nähtud mitmeaastased meetmed, kuid olema valmis neid tugevdama, kui
nende tulemuslikkus jääb praegu prognoositavast kesisemaks, ning võtma
täiendavaid meetmeid, mis võimaldaksid kõrvaldada ülemäärase eelarvepuudujäägi
2014. aastal. Nõukogu kehtestab, et Madalmaadel tuleb [1. oktoobriks] võtta tõhusad
meetmed ja esitada vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele
4a üksikasjalik eesmärkide saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia.
Eelarve konsolideerimise strateegia eduka
rakendamise huvides on oluline toetada eelarve konsolideerimist laiaulatuslike
struktuurireformidega kooskõlas Euroopa poolaasta raames Madalmaadele
adresseeritud nõukogu soovituste, eriti aga makromajandusliku
tasakaalustamatuse menetluse ennetava osaga seotud soovitustega.
Käesolev
soovitus on adresseeritud Madalmaade Kuningriigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Kõik
Madalmaade ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on
kättesaadavad aadressil
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/netherlands_en.htm.
[2]               EÜT L
209, 2.8.1997, lk 6.
[3]               Nende
tehingute liigituse tõlgendus ei mõjuta Eurostati ametlikku hinnangut.