title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2013 , milles käsitletakse Itaalia 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta

text:
               30.7.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 217/42

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   9. juuli 2013,
   milles käsitletakse Itaalia 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta
   2013/C 217/11
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (3) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega luuakse sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

               (4)

               Nõukogu võttis 10. juulil 2012 vastu soovituse (4) Itaalia 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Itaalia stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta.

               (5)

               28. novembril 2012 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust. Samuti võttis komisjon 28. novembril 2012 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Itaaliat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 7. veebruaril 2013 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2013. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2013. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               10. aprillil 2013 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Itaalia suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, millega seoses tuleb võtta otsustavaid poliitikameetmeid. Itaalia makromajanduslik tasakaalustamatus väljendub jätkuvalt peamiselt välise konkurentsivõime vähenemises ning avaliku sektori kõrges võlatasemes pikaajalise tagasihoidliku majanduskasvu tingimustes.

               (9)

               Itaalia esitas 11. aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2017. Sellele järgnevalt väljendas 28. aprillil ametisse nimetatud uus valitsus oma kavatsust tugevdada struktuursete reformide tegevuskava ja kinnitas samaaegselt stabiilsusprogrammis esitatud eelarve-eesmärke. 17. mail võeti vastu dekreetseadus, mis hõlmab kinnisvara maksustamist käsitlevaid uusi sätteid ja töötasu täiendamise süsteemi laiendamist tööturul alahõivatud töötajatele. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide ja valitsuse võetud uute meetmete omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)

               Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2014. aasta puhul optimistlik, võrreldes komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga. See stsenaarium on usutav alates 2015. aastast. Sellegipoolest vaid eeldusel, et vastu võetud struktuurireformid rakendatakse täielikult, mis on aga jätkuvalt probleemiks. Uus valitsus kinnitas stabiilsusprogrammis kirjeldatud eelarvestrateegia ja parlament kiitis selle heaks. Eelarvestrateegia eesmärk on hoida kogu programmiperioodi vältel puudujääk alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 3 % SKPst, saavutada 2013. aastal keskpika perioodi eesmärk ja vähendada võla suhet SKPsse alates 2014. aastast. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse keskpika perioodi eesmärki, milleks on struktuurselt tasakaalus eelarvepositsioon, mis on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. 2012. aastal viidi puudujääk aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 3 protsendini SKPst ning komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt jääb see aastatel 2013 - 2014 eeldatavasti alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse. Arvatakse, et Itaalia valitsuse poolt 17. mail vastu võetud sätetel ei ole märkimisväärset mõju puudujäägile, kui neid järjekindlalt rakendatakse. Nagu tõdetakse nõukogu poolt 21. juunil 2013 vastu võetud otsuses ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamise kohta, on õigusaktidesse viidud sisse kaks kaitseklauslit eelarve-eesmärkide saavutamise tagamiseks. Struktuurne eelarvepositsioon paranes aastatel 2009–2012 kokku 2,7 protsendipunkti võrra SKPst, ning kui eeldada, et poliitika ei muutu, peaks struktuurne eelarvepositsioon protsendina SKPst paranema veel ühe protsendipunkti võrra 2013. aastal (ulatudes –0,5 protsendini) ning seejärel 2014. aastal vaid veidi halvenema.
               Struktuurne esmane eelarvepositsioon peaks aastal 2014 olema ligi 5 % SKPst. Aastaks 2013 prognoositav struktuuriline kohandamine on asjakohane, seda ka kulude analüüsi põhjal (arvestamata kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmeid). Seevastu komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosi põhjal näib, et 2014. aastal kaldutakse kõrvale keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskavast. Stabiilsusprogrammis prognoositakse, et valitsemissektori võla suhe saavutab 2013. aastal tipptaseme ning hakkab seejärel langema muu hulgas ka tänu erastamistuludele, mis ulatuvad ühe protsendipunktini SKPst aastas. Prognooside kohaselt aga kasvab võla suhe SKPsse endiselt, ulatudes 2014. aastaks 132,2 protsendini SKPst, eeldusel et poliitikat ei muudeta, ja selle põhjuseks on muu hulgas kommertsvõla tasumine, mis lisab ligikaudu 2,5 protsendipunkti aastatel 2013–2014; neis prognoosides ei arvestata aga erastamisest saadavat tulu, kuna üksikasjad ei ole veel täpsustatud. 2013. aastast alates on Itaalias kolmeaastane üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi täitmisega ning stabiilsusprogrammis sisalduv võlasuundumus tagab piisavad edusammud kriteeriumi täitmise suunas. Stabiilsusprogrammis esitatud puudujääki ja võlga käsitlevad prognoosid aga tuginevad eelarvemeetmete täielikule rakendamisele ja struktuurireformimeetmete vastuvõtmisele. Need meetmed on määrava tähtsusega, et suurendada turgude usaldust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist.

               (11)

               Ehkki eelarve jätkusuutlikkuse edendamiseks ja majanduskasvu ergutamiseks on vastu võetud olulisi reforme, on endiselt probleeme nende täieliku rakendamisega, samuti tuleks võtta täiendavaid meetmeid. Mitmed kavandatud olulised meetmed on veel heaks kiitmata või on asjaomased õigusaktid vastu võtmata ning on oht, et nende kohaldamist ei jälgita kõigil valitsemistasanditel järjepidevalt. Avaliku halduse tõhusus seoses õigus- ja menetlusraamistiku, valitsemise kvaliteedi ja haldussuutlikkusega on hoolimata võetud meetmetest endiselt väike ning see mõjutab reformide rakendamist ja ettevõtluskeskkonda.

               (12)

               Ettevõtluskeskkonna parandamiseks on vaja lõpule viia tsiviilõigussüsteemi reform, mis hõlmab kohtute korralduse kiiret läbivaatamist ning juhtumite menetlemiseks kuluva aja, lahendamata kohtuasjade ja kohtuvaidluste suure arvu vähendamist. Konstitutsioonikohtu 2012. aasta oktoobri vahendusmenetlust käsitlevat otsust järgides on vaja meetmeid, et edendada vaidluste kohtuvälise lahendamise mehhanismide kasutamist. Tõsine probleem on korruptsioon, millest tulenevaid kulusid hinnatakse 4 protsendile SKPst ja mis häirib oluliselt majanduse elavnemise võimalusi. 2012. aasta novembri korruptsioonivastane seadus vajab järelmeetmeid ning korruptsioonivastase võitluse tõhusust saaks veelgi parandada, eelkõige pikendades hagi aegumise tähtaegu, mis praegu on lühikesed.

               (13)

               Seni kohaldatud eelarve konsolideerimise kaugelevaatavat strateegiat on täiendatud 2012. aasta aprillis põhiseadusesse lisatud tasakaalus eelarve reegliga ning meetmetega avaliku sektori kulude tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks. Ent puudujäägid rakendamises on piiranud võetud meetmete täielikku tulemuslikkust. Poliitiline ummikseis on blokeerinud provintside arvu vajaliku vähendamise. Ühtekuuluvusmeetme kava rakendamine võimaldas kiirendada struktuurifondide kasutamist ja need nende kaudu eraldatud summa oli ligikaudu 11,9 miljardit eurot kolmel järjestikusel etapil. Siiski jätab rahaliste vahendite parem haldamine eelkõige Lõuna-Itaalias suuresti soovida ning see annab põhjust tunda tõsist muret 2014–2020 programmiperioodi pärast. Itaalial on seega piisavalt tegutsemisruumi avaliku sektori kulutuste tõhususe suurendamiseks.

               (14)

               Pankadel on tavapäraselt oluline roll Itaalia majandustegevuse toetamisel, eelkõige väikeettevõtjatele antavate laenude kaudu. Nende suutlikkus selle rolli täitmisel on aga pikaajalise majanduslanguse tõttu nõrgenenud. Suurenenud krediidirisk koos viivislaenude suure ja kasvava hulgaga on laenuandmist vähendanud ja süvendab pankade madalat kasumlikkust. Sellele olukorrale reageerimiseks hindab Itaalia Pank praegu langenud väärtusega laenude tagatiste asjakohasust kohapealsete kontrollkäikudega. Osa Itaalia pankade üldjuhtimise teatud aspektid võivad piirata pankade finantsvahenduse tulemuslikkust. Pangaväliste rahastamiskanalite (eelkõige omakapitali ja ettevõtete võlakirjade kaudu rahastamine) kasutamise soodustamiseks ja innovatsioonivõime edendamiseks on võetud küll meetmeid, aga nende ulatus on piiratud. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. juuni 2000. aasta direktiivi 2000/35/EÜ hilinenud maksmisega võitlemisega kohta äritehingute puhul (5) ülevõtmine ja kuhjunud kommertsvõla kavandatud tasumine aitab kaasa ettevõtete likviidsuse parandamisele.

               (15)

               2012. aasta juunis võeti vastu ulatuslik tööturu reform, et vähendada tööturu jäikust ja killustatust. Reform tuleb lõpule viia, võttes vastu menetluses olevad rakendusaktid, ja jälgida tähelepanelikult selle kohapealset konkreetset elluviimist. Samuti ei ole riiklikud tööturuasutused integreeritud veel töötushüvitisi maksva asutusega, mis toetaks tõhusate aktiveerimisstrateegiate rakendamist. Ajavahemikul 2011–2013 koostasid sotsiaalpartnerid järjestikustes kokkulepetes uue palgakujundamise raamistiku. Seda toetavad maksustiimulid, et viia palgad senisest paremini vastavusse tootlikkuse ja kohaliku tööturu tingimustega. Seda raamistikku tuleks tõhusalt rakendada ja seda järk-järgult rakendamise tulemuste jälgimise alusel kohandada.

               (16)

               Jätkuvalt suurenes noorte töötus ja nende noorte inimeste osakaal, kes ei ole hõivatud töö, õppetegevuse ega koolitusega, ulatudes 2012. aasta lõpus vastavalt 37 protsendini ja 21,1 protsendini. Nii kolmanda taseme hariduse omandamise kui ka kolmanda taseme haridusega noorte tööhõive määra poolest on Itaalia liidus viimasel kohal. See viitab sellele, et hariduse omandanud noorte oskused ei vasta tööturu nõudmistele. Haridussüsteemist varakult lahkujate arv on hoolimata mõningasest vähenemisest endiselt suur. Seega tõstatub haridussüsteemi tulemuslikkuse küsimus. Õpetajaamet on siinkohal keskse tähtsusega, seda iseloomustab praegu ühese karjääri võimalus ning see pakub piiratud väljavaateid ametialaseks arenguks. Naiste osalemine tööturul on väike ning naiste ja meeste tööhõive erinevus on liidu üks suuremaid. Vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse risk ning eelkõige suur materiaalne puudus suurenevad märkimisväärselt, samal ajal kui sotsiaalkaitsesüsteemil on üha suuremaid raskusi, et rahuldada sotsiaalseid vajadusi, kuna tegeletakse peamiselt pensionikulutustega.

               (17)

               Maksusüsteemi struktuur on jätkuvalt keeruline ja see koormab tugevalt tööjõudu ja kapitali. Pärast 2010.-2011. aasta jõupingutusi on täiendavad meetmed maksukoormuse nihutamiseks tootmisega seotud teguritelt tarbimisele, omandile ja keskkonnale olnud piiratumad. Lisameetmeid on vaja maksusüsteemi lihtsustamiseks, maksukulude ühtlustamiseks, omandimaksubaasi vastavusse viimiseks turuväärtustega, maksukuulekuse suurendamiseks ja maksudest kõrvalehoidumise vähendamiseks. Katastriväärtuste läbivaatamise järel kavandatud kinnisvara maksustamise reformi eesmärk on õiglasem maksustamine, võttes arvesse stabiilsusprogrammis osutatud eelarvestrateegia piiranguid. Varimajanduse ja deklareerimata töö osakaalu vähendamine aitab parandada riigi rahandust ning sel on positiivne mõju võrdsusele. Käibemaksuvabastuste või vähendatud maksumäärade ja otseste maksukulude läbivaatamine võib vajada ka kohandusi sotsiaalsiirete osas, et selle jaotuslik mõju oleks võimalikult väike.

               (18)

               Märkimisväärseid jõupingutusi on tehtud teenustesektori liberaliseerimisel. Reguleeritud kutsealasid käsitleva reformiga tuleks aga minna veelgi kaugemale, et kaotada olemasolevad piirangud, ning kõnealuse reformi keskseid põhimõtteid tuleks kaitsta võimalike, eelkõige õiguselukutsete reformist tulenevate tagasilöökide eest. Konstitutsioonikohtu 2012. aasta juuli otsust järgides on samuti oluline võtta meetmeid, et avada kohaliku tasandi avalikud teenused konkurentsile. Itaalia õigusaktidega kooskõlas Itaalia konkurentsiameti ettepanekute järgimine aitab neid probleeme lahendada.

               (19)

               Võrgutööstusi küll praegu reformitakse, et avada turule juurdepääs ja suurendada infrastruktuuri võimsust, kuid olulised probleemid püsivad endiselt. Gaasivõrgu eraldamine on peaaegu lõpule viidud ning 2013. aasta märtsis vastu võetud riikliku energiastrateegia rakendamist tuleb jätkata. Telekommunikatsioonisektori avamine konkurentsile on järgmine potentsiaalne tegevusvaldkond. Maanteede, lennujaamade, sadamate ja raudteede eest vastutav uus transpordiamet on veel loomata. Kõnealune amet peaks olema sõltumatu, sellel peaksid olema toimimiseks vajalikud vahendid ja volitused rakendada sanktsioone. Samuti on suureks probleemiks riigisisese ja piiriülese infrastruktuuriga seotud puudujäägid (sh erinevused riigi põhja- ja lõunaosa vahel), mille tulemuseks on kõrged energiahinnad, lairibaühenduste väike levik ja transpordi kitsaskohad.

               (20)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Itaalia majanduspoliitikat. Hinnati riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (21)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud stabiilsusprogrammi ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (22)

               Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (23)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro (7). Riigina, kelle vääringuks on euro, peaks ka Itaalia tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Itaalial võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tagada, et eelarvepuudujääk jääb 2013. aastal alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 3 % SKPst, rakendades selleks täielikult vastu võetud meetmed. Jätkata struktuurilist kohandamist sobivas tempos majanduskasvu soodustava eelarve konsolideerimise kaudu, et saavutada ja säilitada keskpika perioodi eesmärk alates 2014. aastast. Saavutada kavandatud esmane struktuurne ülejääk, et püsivalt vähendada kõrget võla suhet SKPsse. Jätkata avaliku sektori kulude püsivat tõhustamist ja kvaliteedi parandamist, rakendades täielikult 2012. aastal vastu võetud meetmed ja vaadates kõikidel valitsemistasanditel kulud korrapäraselt läbi.

               2.

               Tagada käimasolevate reformide õigeaegne elluviimine, võttes kiiresti vastu vajalikud õigusaktid, millele järgneb nende kohaldamine kõigil valitsustasanditel ja kõigi asjaomaste sidusrühmade poolt, ning jälgida nende mõju. Suurendada avaliku halduse tõhusust ja parandada eri valitsustasandite vahelist koordineerimist. Lihtsustada haldus- ja õigusraamistikku kodanike ja ettevõtjate jaoks ning vähendada juhtumite menetlemiseks kuluvat aega ja kohtuvaidluste suurt hulka tsiviilõigussüsteemis, edendades sealhulgas vaidluste kohtuvälise lahendamise menetlusi. Tugevdada korruptsiooni tõkestamise eesmärgil õigusraamistikku, vaadates sealhulgas läbi aegumistähtaegade eeskirjad. Võtta vastu struktuurimeetmed, et parandada ELi rahaliste vahendite haldamist Itaalia lõunapiirkondades, pidades silmas 2014.–2020. aasta programmiperioodi.

               3.

               Laiendada kogu pangandussektorile äriühingu üldjuhtimise häid tavasid, mis parandavad tõhusust ja kasumlikkust, et toetada seeläbi tootmistegevusele suunatavaid krediidivoogusid. Jätkata käimasolevat tööd varade kvaliteedi läbivaatamisel kogu pangandussektoris ja lihtsustada pankade bilansis olevate viivislaenude probleemi lahendamist. Soodustada jätkuvalt kapitaliturgude arengut, et mitmekesistada rahastamisvõimalusi ja parandada ettevõtete juurdepääsu rahastamisele (eelkõige omakapital), nii et seeläbi suureneks ettevõtete innovatsioonivõime ja paraneks nende areng.

               4.

               Tagada tööturgu ja palkade kujundamist käsitlevate reformide tõhus rakendamine, et viia palgad senisest paremini vastavusse tootlikkusega. Võtta täiendavaid meetmeid eelkõige naiste ja noorte tööturul osalemise suurendamiseks, näiteks noortegarantii rakendamise kaudu. Edendada kutseharidust ja -koolitust, tagada riiklike tööturuasutuste suurem tõhusus ning parandada kolmanda taseme õppuritele suunatud karjääri- ja nõustamisteenuste kvaliteeti. Vähendada rahalisi stiimuleid, mis motiveerivad leibkonna teist palgasaajat mitte töötama, ning parandada hoiuteenuste (eelkõige lastehoiu ja pikaajalise hoolduse) ja kooliväliste teenuste pakkumist. Suurendada jõupingutusi, et vältida haridussüsteemist varakult lahkumist. Parandada koolide kvaliteeti ja tulemusi, sealhulgas edendades õpetajate kutsealast arengut ja mitmekesistades nende karjäärivõimalusi. Tagada sotsiaalsiirete tõhusus, sealhulgas hüvitiste parema suunamise kaudu, ning eelkõige madala sissetulekuga ja lastega leibkondade jaoks.

               5.

               Nihutada eelarveneutraalsel viisil maksukoormus tööjõult ja kapitalilt tarbimisele, omandile ja keskkonnale. Vaadata selleks läbi käibemaksuvabastuste, vähendatud maksumäärade ja otseste maksukulude ulatus ning reformida katastrisüsteemi, et viia korduvad kinnisvaramaksud vastavusse turuväärtustega. Jätkata võitlust maksudest kõrvalehoidumise vastu, parandada maksukohustuste täitmist ning võtta otsustavaid meetmeid võitlemiseks varimajanduse ja deklareerimata tööga.

               6.

               Tagada teenustesektori avamist käsitlevate meetmete nõuetekohane rakendamine. Kaotada kutseteenuste sektoris olemas olevad piirangud ning edendada turule juurdepääsu kohaliku tasandi avalike teenuste osutamisel, näiteks olukordades, kus tuleks kasutada riigihankeid (kontsessioonide asemel). Jätkata võetud meetmete kohaldamist, et parandada turule juurdepääsu tingimusi võrgutööstuste puhul, võttes prioriteetse sammuna ette transpordiameti loomise. Ajakohastada infrastruktuuri võimsust, keskendudes energiavõrkude ühendustele, ühendvedudele ja kiirele lairibaühendusele telekommunikatsiooni valdkonnas, seades eesmärgiks ka põhja- ja lõunaosa vaheliste erinevuste kaotamise.

      Brüssel, 9. juuli 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2013. aastal vastavalt nõukogu 22. aprilli 2013. aasta otsusele 2013/208/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 118, 30.4.2013, lk 21).

      (4)  ELT C 219, 24.7.2012, lk 46.

      (5)  EÜT L 200, 8.8.2000, lk 35.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 97.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 10. detsember 2015, Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta (EKP/2015/45)

text:
               18.12.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 425/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   10. detsember 2015,
   Euroopa Liidu Nõukogule Národná banka Slovenska välisaudiitorite kohta
   (EKP/2015/45)
   (2015/C 425/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Národná banka Slovenska praeguste välisaudiitorite (Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.) volitused lõpevad pärast 2014. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb määrata välisaudiitorid alates 2015. majandusaastast.

               (3)

               Národná banka Slovenska on majandusaastateks 2015 ja 2016 valinud oma välisaudiitoriks Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Národná banka Slovenska välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2015 ja 2016 Ernst & Young Slovakia, spol. s r.o.

      Frankfurt Maini ääres, 10. detsember 2015

            EKP president

         Mario DRAGHI


Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005/2006-2010/2011


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/1319, 29. juuli 2016, millega muudetakse soovitust 2006/576/EÜ seoses desoksünivalenooli, zearalenooni ja ohratoksiin A esinemisega lemmikloomatoidus (EMPs kohaldatav tekst)

text:
                  2.8.2016

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  L 208/58

            KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/1319,
      29. juuli 2016,
      millega muudetakse soovitust 2006/576/EÜ seoses desoksünivalenooli, zearalenooni ja ohratoksiin A esinemisega lemmikloomatoidus
      (EMPs kohaldatav tekst)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjoni soovituses 2006/576/EÜ (1) on sätestatud piirnormid desoksünivalenooli, zearalenooni, ohratoksiin A, fumonisiinide B1+B2 ning toksiinide T-2 ja HT-2 esinemise kohta söödamaterjalis ja segasöödas.

                  (2)

                  Praegune desoksünivalenooli piirnorm koerasööda jaoks on 5 mg/kg. Võttes arvesse hiljuti saadud teavet koerasöödas esineva desoksünivalenooli mürgisuse kohta ja EFSA arvamust deoksünivalenooli sisalduse kohta söödas, (2) ilmneb, et praegune piirnorm ei anna koerte puhul piisavaid loomatervishoiuga seotud tagatisi ja seepärast on asjakohane vähendada koerasöödas sisalduva desoksünivalenooli piirnormi.

                  (3)

                  Võttes arvesse hiljuti saadud teavet kassi- ja koerasöödas esineva zearalenooni mürgisuse kohta, on asjakohane kehtestada kassi- ja koerasööda jaoks zearalenooni piirnorm, et luua kasside ja koerte jaoks piisavad loomatervishoiuga seotud tagatised seniks, kuni EFSA koostab ajakohastatud riskihinnangu võimaliku ohu kohta loomade tervisele seoses zearalenooni sisaldusega söödas.

                  (4)

                  Võttes arvesse hiljuti saadud teavet kassi- ja koerasöödas esineva ohratoksiin A mürgisuse kohta ja EFSA arvamust ohratoksiin A sisalduse kohta söödas, (3) on asjakohane kehtestada kassi- ja koerasöödas sisalduva ohratoksiin A piirnorm, et luua kasside ja koerte jaoks piisavad loomatervishoiuga seotud tagatised.

                  (5)

                  Soovituse sätete loetavuse tagamiseks on asjakohane asendada soovituse lisa uue lisaga,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      Soovituse 2006/576/EL lisa asendatakse käesoleva soovituse lisaga.

         Brüssel, 29. juuli 2016

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Vytenis ANDRIUKAITIS

         (1)  Komisjoni 17. augusti 2006. aasta soovitus 2006/576/EÜ desoksünivalenooli, zearalenooni, ohratoksiin A, T-2 ja HT-2 ja fumonisiinide esinemise kohta loomasöödaks ettenähtud toodetes (ELT L 229, 23.8.2006, lk 7).

         (2)  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitleva teaduskomisjoni poolt komisjoni taotlusel vastuvõetud arvamus deoksünivalenooli kui loomasöödas leiduva soovimatu aine kohta: http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/73.

         (3)  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitleva teaduskomisjoni poolt komisjoni taotlusel vastuvõetud arvamus ohratoksiin A kui loomasöödas leiduva soovimatu aine kohta: http://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/101.

         LISA

            PIIRNORMID

                     Mükotoksiin

                     Loomasöödaks ettenähtud tooted

                     Piirnorm (mg/kg (ppm)) söötade puhul, mille niiskusesisaldus on 12 %

                     Desoksünivalenool

                     Söödamaterjalid (*)

                                 —

                                 Teravili ja teraviljatooted (**), välja arvatud maisi kõrvalsaadused

                     8

                                 —

                                 Maisi kõrvalsaadused

                     12

                     Segasööt, välja arvatud

                     5

                                 —

                                 sigade segasööt

                     0,9

                                 —

                                 vasikate (< 4 kuud), lamba- ja kitsetallede ning koerte segasööt

                     2

                     Zearalenoon

                     Söödamaterjalid (*)

                                 —

                                 Teravili ja teraviljatooted (**), välja arvatud maisi kõrvalsaadused

                     2

                                 —

                                 Maisi kõrvalsaadused

                     3

                     Segasööt

                                 —

                                 Põrsaste, nooremiste, kutsikate, kassipoegade ning aretuskasside ja -koerte segasööt

                     0,1

                                 —

                                 Täiskasvanud koerte ja kasside (v.a aretuseks) segasööt

                     0,2

                                 —

                                 Emiste ja nuumsigade segasööt

                     0,25

                                 —

                                 Vasikate, piimakarja, lammaste (sealhulgas tallede) ja kitsede (sealhulgas kitsetallede) segasööt

                     0,5

                     Ohratoksiin A

                     Söödamaterjalid (*)

                                 —

                                 Teravili ja teraviljatooted (**)

                     0,25

                     Segasööt

                                 —

                                 Sigade segasööt

                     0,05

                                 —

                                 Kodulindude segasööt

                     0,1

                                 —

                                 Kasside ja koerte segasööt

                     0,01

                     Fumonisiin B1 + B2

                     Söödamaterjalid (*)

                                 —

                                 Mais ja maisitooted (***)

                     60

                     Segasööt

                                 —

                                 Sigade, hobuste (Equidae), küülikute ja lemmikloomade segasööt

                     5

                                 —

                                 Kalade segasööt

                     10

                                 —

                                 Kodulindude, vasikate (< 4 kuud), lamba- ja kitsetallede segasööt

                     20

                                 —

                                 Täiskasvanud mäletsejate (> 4 kuud) ja naaritsate segasööt

                     50

                     Toksiin T-2 + toksiin HT-2

                     Kasside segasööt

                     0,05

            (*)  Erilist tähelepanu tuleb pöörata loomadele vahetult söödetud teraviljale ja teraviljatoodetele, et nende kasutamisel päevaratsioonis ei puutuks loom kokku suurema määra mükotoksiinidega kui seda on täissööda kasutamisel päevaratsioonis.

            (**)  Mõiste „teravili ja teraviljatooted“ hõlmab lisaks komisjoni 16. jaanuari 2013. aasta määruse (EL) nr 68/2013(söödamaterjalide kataloogi kohta (ELT L 29, 30.1.2013, lk 1)) lisa C osa punktis 1 „Teravili ja sellest saadud tooted“ loetletud söödamaterjalile ka muud teraviljapõhist söödamaterjali, eelkõige teravilja kuiv- ja koresöötasid.

            (***)  Mõiste „mais ja maisitooted“ hõlmab lisaks määruse (EL) nr 68/2013 lisa C osa punktis 1 „Teravili ja sellest saadud tooted“ loetletud söödamaterjalile ka muud maisipõhist söödamaterjali, eelkõige maisi kuiv- ja koresöötasid.


title: Euroopa keskpanga soovitus, 5. juuni 2009 , Euroopa Liidu Nõukogule, Sloveenia keskpanga välisaudiitorite kohta (EKP/2009/12)

text:
               11.6.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 132/1

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   5. juuni 2009,
   Euroopa Liidu Nõukogule, Sloveenia keskpanga välisaudiitorite kohta
   (EKP/2009/12)
   2009/C 132/01
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Seniste Banka Slovenije (Sloveenia keskpanga) välisaudiitorite volitused lõpevad pärast 2008. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb välisaudiitorid ametisse määrata alates 2009. majandusaastast.

               (3)

               Sloveenia keskpank on majandusaastateks 2009 kuni 2011 valinud oma välisaudiitoriks Deloitte revizija d.o.o.,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Sloveenia keskpanga välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2009 kuni 2011 Deloitte revizija d.o.o.

      Frankfurt Maini ääres, 5. juuni 2009

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET


Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Madalmaade ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005-2008


   ET
ET    ET
 ---pagebreak---                 EUROOPA KOMISJON
                                               Brüssel 20.7.2010
                                               SEK(2010) 914 lõplik
                    KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE
   volitada komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Guinea Bissau
             kalandusalase partnerluslepingu protokolli uuendamise üle
ET                                                                             ET
 ---pagebreak---                            KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE
      volitada komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Guinea Bissau
                 kalandusalase partnerluslepingu protokolli uuendamise üle
   A.     SELETUSKIRI
          Euroopa Liit ja Guinea Bissau Vabariik on sõlminud kalandusalase partnerluslepingu
          protokolli,1 mille lepinguosalised parafeerisid 23. mail 2007 ning mis jõustus 18.
          märtsil 2008. Protokoll, millega tagatakse ELi laevadele kalapüügivõimalused ja
          kinnitatakse rahaline hüvitis, kaotab kehtivuse 15. juunil 2011.
          Komisjon teeb ettepaneku alustada läbirääkimisi uue protokolli sõlmimiseks, mis
          vastaks liikmesriikide kalalaevade tegelikele võimalustele ja vajadustele ning oleks
          kooskõlas kalandusalaseid partnerluslepinguid käsitlevate nõukogu 2004. aasta
          juulikuu suunistega.
          Nõukogul palutakse käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimissuunised vastu võtta.
   B.     SOOVITUS
          Eespool osutatust lähtuvalt soovitab komisjon
          – nõukogul volitada komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi Guinea Bissau
             Vabariigiga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu protokolli uuendamise üle;
          – nimetada komisjon selleteemaliste läbirääkimiste liidupoolseks esindajaks;
          – pidada läbirääkimisi Euroopa Liidu toimimise                    lepingu  sätete kohaselt
             moodustatud erikomisjoniga konsulteerides;
          – nõukogul käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimissuunised heaks kiita.
   1
        Nõukogu 17. märtsi 2008. aasta määrus (EÜ) nr 241/2008, ELT L 75, 18.3.2008.
ET                                                  2                                                ET
 ---pagebreak---                                                LISA
   Läbirääkimissuunised
   – Läbirääkimiste eesmärk on uuendada Euroopa Liidu ja Guinea Bissau Vabariigi vahelise
     kalandusalase partnerluslepingu protokolli vastavalt komisjoni 23. detsembri 2002. aasta
     teatisel põhinevatele nõukogu 15. juuli 2004. aasta järeldustele kalandusalaste
     partnerluslepingute kohta ning arvestades inimõiguste olukorda riigis.
   – Protokolli lisatakse säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumisega seonduvate
     tagajärgede kohta.
   – Et aidata uue protokolliga kaasa säästva ja vastutustundliku kalapüügi tagamisele, on
     komisjonile antavate läbirääkimisjuhiste alus järgmine:
            • juurdepääsu tagamine Guinea Bissau Vabariigi majandusvööndile ja Euroopa
              kalalaevadele nimetatud vööndis tuunipüügiks vajalike lubade andmine;
            • parimate saadaolevate teadusalaste nõuannete põhjalik arvesse võtmine;
            • kalavarudele juurdepääsu põhinemine samadel kriteeriumidel, millest lähtub
              kehtiv protokoll, ning viimastel aastatel täheldatud arengutel;
            • valdkondliku dialoogi tõhustamine sellise vastutustundliku kalanduspoliitika
              rakendamise toetamiseks, mis on kooskõlas riigi arengueesmärkidega eelkõige
              kalapüügi kontrollimise ja järelevalve, kalavarude majandamise ja kalatoodete
              täiustatud hügieeninõuete osas.
ET                                               3                                            ET


				|

		52013DC0353

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2013. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0353 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2013.
aasta riiklikku reformikava
ning esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammi (2012–2016)
kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega nähakse ette sidus tegevusraamistik liikmesriikide, ELi ja
euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja
poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide
tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       6. juulil 2012 võttis nõukogu
vastu soovituse Tšehhi Vabariigi 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja
esitas arvamuse Tšehhi Vabariigi ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015)
kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[5] mis tähistab majanduspoliitika
koordineerimise Euroopa poolaasta (2013) algust. Samuti 28. novembril 2012
võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu teise häiremehhanismi
aruande[6],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, ei
nimetatud Tšehhi Vabariiki.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       Tšehhi Vabariik esitas 26.
aprillil 2013 oma 2013. aasta lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2013–2016 ja 17.
aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse
nende kahe programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Lähtudes nõukogu määruse (EÜ)
nr 1466/97 kohaselt 2013. aasta lähenemisprogrammile antud hinnangust, on
nõukogu arvamusel, et Tšehhi Vabariik on ajavahemikul 2009–2012 vähendanud
valitsemissektori eelarve puudujääki 1,4 % SKPst tänu olulistele eelarve
konsolideerimise püüdlustele ning praeguste ootuste kohaselt püsib riik
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel graafikus. Programmi
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav.
Lähenemisprogrammi järgi peaks SKP reaalkasv olema 2013. aastal 0 % ja
2014. aastal 1,2 %, võrreldes komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis toodud
-0,4 %-ga 2013. aastal ja 1,6 %-ga 2014. aastal. Programmis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on hoida valitsemissektori eelarve puudujääk allpool
kontrollväärtust, mis on 3 % SKPst. Valitsemissektori eelarve puudujäägi
eesmärk (2,9 % SKPst 2013. aastal) on kooskõlas nõukogu 2. detsembri 2009.
aasta soovituses kehtestatud valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtajaga. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt on
valitsemissektori eelarve puudujääk 2013. aastal 2,9 % SKPst ja 2014.
aastal 3 % SKPst. Eelarvetulemus võib 2013. aastal osutuda oodatust
halvemaks täiendavate korrigeerimiste tõttu ELi vahendite tagasimaksmises.
Positiivse poole pealt märgitakse, et telekommunikatsiooni uute sagedusalade
kavandatava oksjoniga seotud ühekordsed tulud võivad viia oodatust parema
eelarvetulemuseni 2013. aastal. Lähenemisprogrammis kinnitatakse
eelnevat keskpika perioodi puudujäägieesmärki 1 % SKPst, mis vastab stabiilsuse
ja kasvu pakti nõuetele. (Ümberarvutatud) struktuurne eelarvepuudujääk peaks
prognoosi kohaselt suurenema 2014. aastal 0,3 %, 2015. aastal 0,2 % ja 2016.
aastal 0,5 % SKPst; seega ei nähta programmis ette kohandamist keskpika
perioodi eesmärgi suunas, mis ei ole kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga.
Valitsemissektori kulutuste kasvumäär on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis
ettenähtud kulueesmärgiga 2014. aastal, kuid kaldub kõrvale 0,3 % võrra SKPst
2015. aastal ja 0,5 % võrra SKPst 2016. aastal. Lähenemisprogrammi järgi kasvab
võla suhe SKPsse prognoosi kohaselt programmiperioodi vältel jätkuvalt, kuigi
aeglustuvas tempos ning saavutab 51,9 % SKPst 2016. aastal.
(9)       Kiiret ja kestvat taastumist
Tšehhi Vabariigis takistavad avaliku sektori investeeringukulude korduvad
kärped. Majanduskasvu soodustavate ja mitmekordistava mõjuga kulutuste tagamine
(sealhulgas ELi vahenditest kaasrahastatavad projektid) aitab elavdada
majandust ning ühtlasi jõuda lähemale pikaajaliste probleemide lahendamisele.
Majanduskasvule võib märkimisväärset mõju avaldada see, kui prioriteediks
seatakse kulutused meetmetele, mille eesmärk on suurendada tööhõivet, edendada
teadustegevust ja innovatsiooni, haridust, lapsehoiuteenuseid ja
infrastruktuuriprojekte. Samal ajal on äärmiselt tähtis tagada selliste
kulutuste seaduslikkus, korrektsus ja tõhusus.
(10)     Maksureformiga saavutati 2012.
aastal tagasihoidlikku edu. Kuigi kinnisvara võõrandamismaksu suurendati, ei
tehtud midagi korduvate omandimaksude väga madala taseme tõstmiseks. Loobutud
on süsinikdioksiidimaksu kehtestamise plaanidest, samuti kütmiseks kasutatava
maagaasi aktsiisist vabastamise tühistamise plaanidest. Energia tegelik
maksumäär on allpool ELi keskmist ja sõidukimaksud on endiselt väga madalad. Endiselt
on lahendamata struktuursed probleemid töö maksustamisel, mis eriti mõjutab
madala sissetulekuga isikuid ja osalise tööaajaga töötajaid. Väga vähe tehti
selleks, et vähendada erinevusi töövõtjate ja füüsilisest isikute ettevõtjate
maksustamises. Tšehhi Vabariigil on arenguruumi ka maksuhalduse tõhususe
edasisel tõstmisel. Mis puutub ettevõtte ja üksikisiku tulumaksu, kavatseb
valitsus 2015. aastal luua asutuse, mille ainupädevusse kuuluks maksude
kogumine; nii saaks maksuhaldust tulemuslikult lihtsustada ja praeguse süsteemi
keerukust vähendada. Reformi varjuküljeks on aga see, et üksikisiku tulumaksu,
tervishoiu ja sotsiaalmaksete maksubaase ei ühtlustata, mistõttu suur osa
reformist tulenevast võimalikust kasust jääb saamata.
(11)     Tšehhi Vabariigi mahajäämus
jätkusuutlikkuses moodustab 5,0 % SKPst, mis on kõrgem ELi keskmisest.
Mahajäämus kajastab suuresti elanikkonna vananemisega seotud prognoositavaid
pikaajalisi kulusid, mis tulenevad pensionikulutuste ning tervishoiu ja
pikaajalise hooldusega seotud kulude eeldatavast kasvust. Pensionikulutuste
jätkusuutmatu kasvu oluline põhjus peitub seadusjärgse pensioniea tõstmise
aeglases tempos, eriti meeste osas. Kui tagataks, et seadusjärgset pensioniiga
tõstetakse kiiremini võrreldes kehtivates õigusaktides sätestatuga ning see
seotakse oodatava elueaga, tugevdaks see oluliselt süsteemi jätkusuutlikkust.
Lisaks aitaks hindadel põhinev indekseerimisvalem, mida rakendataks pikemas
perspektiivis, luua märkimisväärset kokkuhoidu ja säilitaks samas pensionäride ostujõu.

(12)     Vastupidiselt 2012. aasta
riigipõhisele soovitusele kehtestas valitsus 2013. aastal eelpensioniskeemi,
millega antakse võimalus saada pensioni kuni viis aastat enne seadusjärgsesse
pensioniikka jõudmist. Eelpensione hakatakse maksma (kolmandast)
pensionisambast. Kuid riik toetab nimetatud sammast väga suurel määral otseste
kaasmaksete ja maksete maksusoodustuse kaudu. Vaatamata sellele, et valitsuse
ootuste kohaselt vastavad skeemile juurdepääsu saamiseks vajalikele
kõlblikkuskriteeriumidele vaid vähesed isikud, võimaldab meede soodustatud
isikutel varem omandatud riiklikku toetust kasutada eesmärgil, mis on vastuolus
pikema tööea soodustamise poliitikaga.
(13)     Tervishoiu ja pikaajalise
hooldusega seotud kulude eeldatav kasv mõjutab samuti märkimisväärselt
elanikkonna vananemisega seotud kulude kasvu ja suurt mahajäämust
jätkusuutlikkuses. Viimastel aastatel on Tšehhi Vabariigis viidud ellu reforme,
mille eesmärk on parandada tervishoiusüsteemi tõhusat toimimist kulude
kokkuhoiu ja turupõhisemate lahenduste kaudu. Kuid probleemid ei ole kadunud.
Teiste liikmesriikidega võrreldes kaldub Tšehhi tervishoiusüsteem olema liiga
haiglaravikeskne, mis tekitab ebatõhusust. Raviteenuste osutamist kliiniliselt
sobivaimal ja kulutasuvaimal viisil saab veel parandada, näiteks suurendades
päevakirurgia osakaalu ja vähendades patsientide aktiivravihaiglas viibimise
liiga pikka aega.
(14)     OECD viimastest prognoosidest
ilmneb, et naiste ja meeste tööhõivemäärade täielik ühtlustamine peataks kogu
tööjõu prognoositud vähenemise ja suurendaks SKPd elaniku kohta 2030. aastaks
lausa 16,5 % võrra. Valitsus esitas 22. mail 2013 õigusakti eelnõu
ettepaneku erasektori „lasterühmade” loomise kohta, mida juhiksid elukutselised
lapsehoidjad; teenuseosutajatele ja osalevatele perekondadele pakutaks
maksusoodustusi. Liigutakse õiges suunas, kuid tegemist on siiski ainult
osalise lahendusega lapsehoiuprobleemile. Lapsehoiuvõimaluste jätkuvale
vähesusele vaatamata (eriti alla kolmeaastaste laste puhul) ei ole kavas
suurendada eelarvetoetust eelkooliealiste laste riiklikele hoiuteenustele.
Lahendamata on ebasoodsas olukorras olevate inimeste tööturul osalemise ja
tööalase konkurentsivõime probleem: on võimalik tõhustada riiklike
tööturuasutuste tulemuslikkust.
(15)     2012. aasta riigipõhises
soovituses avaliku halduse kohta oli eraldi välja toodud vajadus suurendada
avaliku halduse tõhusust ja hoogustada võitlust korruptsiooni vastu. Tšehhi
2011.–2012. aasta korruptsioonivastase strateegia kohaste prioriteetsete
õigusaktide vastuvõtmisel aga erilist edasiminekut toimunud ei ole. Uuele
korruptsioonivastasele strateegiale aastateks 2013–2014, mille valitsus 2013.
aasta jaanuaris vastu võttis, peab järgnema oluliste prioriteetsete
õigusaktide, näiteks avalike teenistujate seaduse viivitamatu vastuvõtmine.
Selles uues õigusaktis tuleb asjakohaselt eristada poliitilistel kaalutlustel
ametissenimetatud isikuid mittepoliitilistest töötajatest, ei tagata
riigiametnike sõltumatust ega looda hästitoimivat teenistuskäigu süsteemi, mis
vähendaks suurt kaadrivoolavust. Tšehhi Vabariik on väga edukalt
rakendanud riigihangete seadust, mis jõustus 2012. aasta aprillis. Kuid
kohalikud ametiasutused on teada andnud seaduse rakendamisel tekkinud
raskustest. Mis puutub ELi vahendite rakendamisse, viidi suurem osa
tegevuskavas esitatud juhtimis- ja kontrollisüsteemide tugevdamise meetmetest
ellu 2012. aasta lõpuks. Tšehhi ametiasutused peavad siiski tagama pideva
järelevalve tegevuskava rakendamise üle.
(16)     Kohustusliku hariduse tasandil
on Tšehhi õpilaste tulemused rahvusvahelises võrdluses suhteliselt keskpärased.
Matemaatikas ja loodusteadustes on haridustulemused aja jooksul aga kiiresti
halvenenud. Tšehhi ametiasutused on olukorrale reageerinud meetmetega, mille
abil töötataks välja hariduse miinimumstandardid, mida kasutataks õpilaste
üleriigiliseks eksamineerimiseks. Kuid välja tuleks töötada veel integreeritum
süsteem, mis tagaks, et eksamid halvasti sooritanud õpilased, õpetajad ja
koolid saavad süstemaatilist toetust; see aitaks reformi abil saavutada
paremaid tulemusi. Tšehhi kõrgharidussüsteemi ees seisev peamine väljakutse on
kindlustada, et aina suureneval hulgal üliõpilastel on olemas tööturul edu
saavutamiseks vajalikud oskused. Arutusel on kõrgkooli seaduse muutmine, et
kehtestada diferentseeritud rahastamiskord ja parandada akrediteerimist.
Tegemist on oluliste ja ambitsioonikate ettepanekutega, ehkki nende tegelik
mõju sõltub reformi lõplikust ülesehitusest. Ametiasutustel on kavas vastu
võtta ka muudetud hindamisstandardid teadusasutuste rahastamise jaoks.
Kvaliteedinäitajate osakaalu suurendamine, sealhulgas koostöö tõhustamine
ettevõtlussektoriga, aitaks Tšehhi teadustegevuse ja innovatsioonisüsteemil
saavutada kõrgema pädevustaseme.
(17)     Tšehhi Vabariik kuulub nende
ELi liikmesriikide hulka, kus on kõige enam reguleeritud kutsealasid. 2012.
aastal viidi läbi avalik konsultatsioon kutsealade reguleeriva raamistiku
läbivaatamise kohta; selle tulemusi esitletakse 2013. aastal. Tegemist on
olulise sammuga takistuste vähendamisel või kõrvaldamisel nende kutsealade
puhul, mille reguleerimine ei ole osutunud vajalikuks või on leitud olevat
ülemäärane (sealhulgas kohustusliku praktika pikkus) ja hõlpsam juurdepääs
sellistele kutsealadele võib suurendada tööhõivet ja majanduskasvu. Viimastel
aastatel toimunud arengule vaatamata on Tšehhi Vabariigi energiamahukus
endiselt üks ELi suurimaid, eriti hoone- ja energiasektoris.
(18)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Tšehhi Vabariigi majanduspoliitikat. Hinnatud on
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Tšehhi Vabariigi eelarve- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse liidu tasandi
panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–7.
(19)     Võttes arvesse kõnealust
hindamist, on nõukogu Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema
arvamus[7]
selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,
SOOVITAB Tšehhi Vabariigil võtta
ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Täita 2013. aasta eelarve
vastavalt kavandatule, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2013. aastal
jätkusuutlikul viisil ja saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
kohastes nõukogu soovitustes täpsustatud struktuuriline kohandamine. Aastaks
2014 ja pärast seda tugevdada ja rangelt rakendada eelarvestrateegiat, mida
toetavad küllaldaselt konkreetsed meetmed, et tagada piisavad fiskaalmeetmed
vajalike edusammude tegemiseks keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel. Seada
prioriteediks majanduskasvu soosivad kulutused, sealhulgas õigeaegselt lõpetada
pooleliolevad projektid, mida kaasrahastatakse ELi vahenditest praeguse
finantsraamistiku kohaselt.
2.           Vähendada tööjõu maksustamise
kõrget taset, viies maksustamise üle valdkondadesse, mis majanduskasvu vähem
pärsivad, näiteks korduvad eluasememaksud ja sõidukimaksud. Veelgi vähendada
erinevusi töövõtjate ja füüsilisest isikute ettevõtjate maksustamises.
Parandada maksukohustuste täitmist ja vähendada nõuete täitmisest tulenevaid
kulusid, luues asutuse, mille ainupädevusse kuuluks maksude kogumine ning
ühtlustada üksikisiku tulumaksu, tervishoiu ja sotsiaalmaksete maksubaasid.
3.           Kiirendada seadusjärgse
pensioniea tõstmist võrreldes kehtivates õigusaktides sätestatuga, selgelt
seostada oodatav eluiga ja seadusjärgne pensioniiga ning muuta
indekseerimismehhanismi. Lisada pensioniea tõstmisele meetmed, millega
soodustatakse eakate töötajate tööhõivet, et tõsta tööturult väljumise iga ja
vähendada ennetähtaegselt tööturult lahkumise võimalusi. Eelkõige lõpetada
eelpensioniskeemi riiklik toetamine. Võtta meetmeid tervishoiukulude
kulutasuvuse oluliseks suurendamiseks, eriti haiglaravis.
4.           Võtta meetmeid riiklike
tööturuasutuste tõhususe ja tulemuslikkuse parandamiseks. Suurendada
märkimisväärselt lapsehoiuteenuste kättesaadavust eelkõige kuni kolmeaastaste
laste puhul, kaasates ka romide lapsed, võttes selleks vastu eraõiguslike
lastehoiuasutuste seaduse ja rakendades seda ning tõstes riiklike
lastehoiuteenuste suutlikkust.
5.           Tagada 2013.–2014. aasta
korruptsioonivastase strateegia elluviimine. Võtta vastu avalike teenistujate
seadus, millega tagataks stabiilne, tõhus ja professionaalne riigi haldamise
teenus. Parandada ELi vahendite haldamist, pidades silmas 2014−2020
programmiperioodi. Suurendada riigihangete mahtu kohalikul ja piirkondlikul
tasandil.
6.           Luua kohustusliku hariduse
hindamise ulatuslik raamistik ja võtta sihipäraseid meetmeid nende koolide toetamiseks,
mille haridustulemused on kehvad. Võtta vastu meetmed akrediteerimise ja
kõrghariduse rahastamise parandamiseks. Suurendada teadusasutuste tulemuspõhise
rahastamise osakaalu.
7.           Käimasolevale läbivaatamisele
tuginedes jätkata tööd reguleeritud kutsealasid käsitleva reformiga, vähendades
tõkkeid ja tegevuspiiranguid kutsealadele sisenemisel või kaotades need juhul,
kui need on põhjendamatud. Võtta lisameetmeid energiatõhususe parandamiseks
hoone- ja tööstussektoris.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2013) 353 (final).
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[5]               COM(2012) 750 (final).
[6]               COM(2012) 751 (final).
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele
2.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0067

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006−2011  /* SEK/2007/0067 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.1.2007SEK(2007) 67 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006−2011(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIÜldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- ja lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Itaalia esitas esimese stabiilsusprogrammi detsembris 1998. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 8. veebruaril 1999 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Ajakohastatud programmi hindamise taustKomisjon on kontrollinud Itaalia 4. detsembril 2006. aastal esitatud viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning võttis vastu seda käsitleva nõukogu arvamuse soovituse (vt peamisi hinnangus käsitletud teemasid)Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  majandus- ja eelarvetulemused viimasel kümnel aastal2.  riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeeriva osa alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus)3.  kõige värskem hinnang riigi olukorra kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte) ning4.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Majandus- ja eelarvetulemused viimastel aastatelItaalias näivad tootlikkuse väikest kasvu põhjustavad struktuurilised puudused ja välise konkurentsivõime kadumine olevat riigi viletsa majanduskasvu tulemuste põhjuseks viimasel aastakümnel.. Tegelik SKT kasv on olnud väiksem kui euroala keskmine alates 1990ndate keskpaigast ning potentsiaalne kasv on hinnanguliselt kukkunud 1990ndate alguseni püsinud enam kui 2%-lt 1,25%-le 2000ndatel. Nõrgast kasvust hoolimata on inflatsioon kuni 2005. aastani püsinud euroala keskmisest veidi kõrgemal. Positiivse poole pealt on Itaalia üks vähestest riikidest, kus alates sajandivahetusest on toimunud tugev tööhõive kasv ja kus tööpuuduse tase on oluliselt langenud. Kuid kuna Itaalial läheb veel kaua aega, kuni ta saavutab tööhõive määrades ELi keskmise, rõhutab dünaamilise tööhõive kasvu ja loiu SKT kasvu veider kombinatsioon Itaalia tootlikkuse probleemi. Riigi rahanduses on valitsemissektori eelarvepuudujääk alates 2003. aastast suurem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest, milleks on 3% SKTst, ning võla ja SKT suhtarv püsib väga kõrgel ja on 2005. aastal hakanud uuesti kasvama (106,6%ni SKTst). Tsükliliselt kohandatud esmane eelarvetasakaal on pidevalt halvenenud alates 1998. aastast ning praegune esmane kulusuhe SKTsse ei ole alates 2001. aastast lakanud suurenemast.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus Itaalias28. juulil 2005 võttis nõukogu vastu otsuse, milles märgiti, et artikli 104 lõike 6 kohaselt on Itaalial ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal esitas nõukogu artikli 104 lõike 7 kohaselt soovituse, milles täpsustas, et ülemäärane eelarvepuudujääk tuleb korrigeerida 2007. aastaks. Eelkõige soovitati Itaalial rangelt täita 2005. aasta eelarvet; vähendada struktuurilist eelarvepuudujääki 2007. aastaks vähemalt 1,6% võrra SKTst, võrreldes selle 2005. aasta tasemega, ja vähemalt pool kõnealusest korrigeerimisest toimus 2006. aastal; ning tagada, et võla ja SKT suhtarv väheneb ning läheneb kontrollväärtusele rahuldavas tempos.22. veebruaril 2006 võttis komisjon vastu teatise, milles järeldas, et kui Itaalia meetmed on täielikult rakendatud ja tõhusad, oleksid need kooskõlas nõukogu soovitusega. Täitmise osas püsivad siiski ebamäärasused, mis vajavad pidevat järelevalvet.Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang14. märtsil 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2009. Nõukogu leidis, et „programmi saab pidada selliseks, et see on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2007. aastaks, tingimusel et 2006. aasta eelarvet täidetakse täielikult ja tõhusalt ning täpsustatakse ja võetakse vastu täiendavad olulised meetmed 2007. aasta kohta. Pidades silmas nõukogu 28. juuli 2005. aasta soovitusi asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel ja selleks, et tugevdada riigi rahanduse jätkusuutlikkust, soovitas nõukogu Itaalial:i) tegema usutaval ja säästval moel programmis 2006. ja 2007. aasta kohta kavandatud struktuurilisi jõupingutusi ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamiseks 2007. aastaks;ii) selgitama lihtsalt ja arusaadavalt laialdasi meetmeid, mis on kohandamiskava aluseks 2007. aastal ja programmivälistel aastatel, ning tagama, et keskpika perioodi eesmärgile suunatud korrigeerimine jääb kooskõlla stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega;iii) tagama, et võla ja SKT suhtarv langeb kiiremas tempos allapoole asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust, milleks on 60% SKTst, sh pöörates erilist tähelepanu muudele teguritele kui netolaenuandmine, mis aitab kaasa võlatasemete muutusele; ningiv) parandama eelarvemenetlust, suurendades selle läbipaistvust ning täites tõhusalt viimaseid ja uusi kulude järelevalve, kontrolli ja teatavakstegemise mehhanisme”.Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavaleItaalia riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 19. oktoobril 2006. Itaalia riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised väljakutsed/prioriteedid: pikaajalise eelarve jätkusuutlikkuse tagamine; vaba valiku ala laiendamine kodanikele ja ettevõtetele; teadustöö ja tehnoloogilise uuendustegevuse toetamine; hariduse ja koolituse tugevdamine; infrastruktuuri ajakohastamine; keskkonna kaitsmine.Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande osana[2]) näitas, et viimase aasta riikliku reformikavaga võrreldes esitatakse Itaalia rakendamise aruandes selgem strateegia, mis hõlmab kõiki poliitikavaldkondi ja nendevahelisi sünergiad, ja on seega ambitsioonikam. Kõige märgatavam areng on toimunud mikromajanduse valdkonnas. Makromajanduse valdkonnas väljapakutud strateegiad ja meetmed on üldjuhul kohased, kuid nende edu sõltub rakendamisest. Mõnes põhilises valdkonnas on vaja tõhustada tööhõivepoliitikat.Võttes arvesse kindlakstehtud tugevaid ja nõrku külgi, soovitati Itaalial võtta meetmeid järgmistes valdkondades: riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus; konkurents toodete ja teenuste turgudel; tööhõive erinevused piirkonniti ning elukestev õpe ja haridus.Tekstikast: Peamised hinnangus käsitletud teemad Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja kas sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas selle kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru seoses kontrollväärtusega 3% SKT ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, kuhu kuulub kohustuslik täielikult finantseeritav sammas; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside tõenäosust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus jälgitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks[3]; majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aasta edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavus tegevusjuhendile[4], milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006−2011EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:5.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2011.6.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette, et alguses SKT reaalkasv väheneb 1,6%-lt 2006. aastal 1,3%-le 2007. aastal. Hiljem majanduskasv järk-järgult suureneb, jõudes 1,7%ni 2011. aastal. Praegu kättesaadava teabe põhjal tundub, et stsenaarium tugineb usutavatele kasvuprognoosidele. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat madal programmivälistel aastatel.7.  2006. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammis prognoositakse 2006. aasta eelarvepuudujäägiks 5,7% SKTst[6]. See vastandub 4,7%-le SKTst komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosides. Komisjoni stsenaariumis ei võeta arvesse kõrvalekallet, mis on 0,9% SKTst, kiirrongi projektiga (Ferrovie dello Stato – RFI/TAV)[7] seotud raudtee-ettevõtte võla kustutamise tõttu pärast eelarvemenetluse lõppetapis tehtud otsust. Seevastu on komisjoni talituste sügisprognoos valitsemissektori eelarvepuudujäägi kohta kõrgem kui 3,5% SKTst, mis on seatud eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis. Erinevust, mis on 1,2% SKTst, selgitatakse peamiselt ühekordsete kulude (0,8% SKTst) erineva mõjuga ning Euroopa Kohtu ametiautode käibemaksu käsitleva otsuse püsiva negatiivse mõjuga (umbes 0,4% SKTst).8.  Programmi eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki 2007. aastal (puudujääk langeb prognooside kohaselt 2,8%-le SKTst). Seejärel jätkab valitsemissektori eelarve tasakaal programmiperioodi jooksul püsivat paranemist, muutudes positiivseks 0,1% SKTst 2011. aastal. Eelarve esmane tasakaal paraneb prognooside kohaselt –0,9%-lt SKTst 2006. aastal 5%ni 2011. aastal. Kuni 2007. aastani on kohandamine peamiselt tulupõhine, mille aluseks on täiendavad otsemaksud ja sotsiaalmaksud. Pärast 2007. aastat piirdub teave suundumustega seotud eelarve-eesmärkide saavutamiseks nõutava korrigeerimise suurusega. Eelmise programmiga võrreldes on eesmärgid alates 2007. aastast üldiselt muutusteta ebasoodsama makromajandusliku stsenaariumi suhtes, kuid palju suurema 2006. aasta eelarvepuudujäägi alguse tõttu on kohandamine 2007. aastal palju suurem.9.  Ühiselt kokku lepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks prognooside kohaselt paranema, tõustes puudujäägilt ligikaudu 4% SKTst 2006. aastal ülejäägini 0,25% SKTst programmiperioodi lõpus (2011). Nagu ka stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgiks eelarve struktuurne tasakaal, mille saavutamine 2010. aastaks seatakse programmi eesmärgiks. Eelmises ajakohastatud programmis ei kavandatud saavutada keskpikka eesmärki programmiperioodi jooksul (mis lõpeb 2009. aastal). Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt umbes 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine tagama kindlusvaru eesmärgi ülemäärase eelarvepuudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.10.  Eelarve tulemused võivad 2006. aastal osutuda programmis prognoosituist paremaks ja pärast 2007. aastat prognoosituist halvemaks. 2007. aasta puhul näivad programmis toodud eelarveprognooside riskid üldjoontes tasakaalustatud. Positiivse poole pealt, võttes arvesse rahaliste andmete arenguid, võib 2006. aasta eelarvepuudjääk osutuda madalamaks kui prognoositud 5,7% SKTst, mis tähendab prognoositust paremat üldmõju aastaks 2007. Siiski on mitmete, 2007. aasta eelarves sisalduvate meetmete tõhususega seotud märkimisväärsed riskid. Ei saa välistada riigi rahanduse riske keskpikal perioodil, eelkõige tervishoiukulude korduvatest ületamistest tulenevaid riske. Lisaks ei ole pärast 2007. aastat antud kohandamisstrateegia kohta üksikasju, mis suurendab kavandatava fiskaalkonsolideerumisega seotud riske.11.  Kõnealust riskihindamist arvesse võttes näivad programmi eelarvelised hoiakud olevat üldiselt kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2007. aastaks, nagu soovitas nõukogu, tingimusel, et eelarvemeetmeid rakendatakse täielikult ja tõhusalt. Üldiselt eksisteerivad 2007. aastal kavandatava struktuurilise kohandamise, mis on 1,25% SKTst, negatiivsed riskid. Prognoositust paremale struktuurilisele kohandamisele 2006. aastal viitavad kättesaadavad andmed (0,25% SKTst) võivad tähendada paremat ülekandmist 2007. aastasse. Eelarvelised hoiakud ei pruugi tagada enne 2010. aastat piisavat kindlusvaru puudujäägiläve, milleks on 3% SKTst, rikkumise eest olukorras, kus on normaalsed makromajanduslikud kõikumised. Peale selle ei pruugi see olla piisav, et tagada programmis kavandatud keskpika perioodi eesmärkide saavutamist programmiperioodi jooksul. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisele järgnevatel aastatel on programmis nimetatud keskpika perioodi eesmärkidele suunatud kohandamise tempo üldiselt kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles täpsustatakse, et euroala ja ERM II liikmesriikide puhul peaks struktuurse tasakaalu iga-aastane parandamine olema sihtmärgiks võetud 0,5% SKTst ning et kohandamine peaks olema suurem majandusliku tõusu perioodil ja võiks olla väiksem majandusliku languse perioodil.12.  Valitsemissektori koguvõlg on ametlike prognooside kohaselt saavutanud 107,6% SKTst 2006. aastal, mis on palju suurem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest, milleks on 60% SKTst. Programmis prognoositakse võlasuhte järkjärgulist langust umbes 98%ni SKTst 2011. aastal. Võla suhte vähenemine on tõenäoliselt 2006. aasta programmis prognoositust soodsam, võttes arvesse rahaliste andmete arenguid. Võla prognoositud arenguga kaasnevad riskid on 2007. aastal üldiselt tasakaalus. Pärast 2007. aastat suurendab kohandamisstrateegiat käsitlevate üksikasjade puudus kavandatava võlavähendusega seotud riske. Kõnealust riskihindamist arvesse võttes ei pruugi võlasuhe kontrollväärtuse suunas programmiperioodi jooksul piisavalt väheneda.13.  Vananemise pikaajaline mõju eelarvele Itaalias on madalam kui ELi keskmine, ELi keskmisest väiksema kasvuga pensionikulutustega tänu vastu võetud pensionireformidele, tingimusel, et neid rakendatakse täielikult, kaasa arvatud eelkõige kavandatav perioodiline kindlustusmatemaatiline kohandamine kooskõlas keskmise elueaga. Tööhõive määra suurenemine, eriti vanemate töötajate puhul, parandaks töötajate pensione tulevikus ja aitaks kaasa pensionireformide edule. Esmane eelarveseisund, olgugi et veidi parem 2005. aastaga võrreldes, on risk riigi rahanduse jätkusuutlikkusele isegi enne vananeva elanikkonna pikaajalise eelarvemõju arvesse võtmist. Lisaks on koguvõla praegune tase suurem asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest ja selle vähendamine eeldaks suurte esmaste ülejääkide saavutamist ja säilitamist pika perioodi jooksul. Üldiselt näib Itaalia olevat keskmises ohus riigi rahanduse jätkusuutlikkuse osas.14.  Stabiilsusprogramm sisaldab riikliku reformikava 2006. aasta rakendamise aruande üldise mõju kvalitatiivset hindamist keskpika perioodi fiskaalstrateegia raames. Selles esitatakse mõningane teave riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või säästude kohta ning selle eelarveprognoosid näivad võtvat arvesse riiklikus reformikavas toodud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud riigi rahanduse valdkonnas võetavad meetmed näivad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas sätestatud meetmetega. Eelkõige käsitlevad mõlemad programmid fiskaalse jätkusuutlikkuse küsimust ning kavandavad tööjõu maksukiilu rakendamist 2007.–2008. aastal .15.  Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistesse lisatud majanduspoliitiliste üldsuunistega.16.  Stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis täpsustatud andmenõuete osas on programmis lüngad kohustuslikes ja valikulistes andmetes[8].Üldine järeldus on see, et programm on laias laastus kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2007. aastaks, tingimusel, et 2007. aasta eelarvet täidetakse täielikult ja tõhusalt. Pärast 2007. aastat on kavandatav kohandamine kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega ning võimaldaks saavutada keskpika perioodi eesmärgid programmiperioodi lõpuks. Siiski ei ole toodud üksikasju kohandamisstrateegia kohta, mis kujutab endast eelarve-eesmärkide saavutamise riski pärast 2007. aastat ja takistab konsolideerumisstrateegia nõuetekohast hindamist.Eespool toodud hindamist arvesse võttes ja ka artikli 104 lõike 7 kohase 28. juuli 2005. aasta soovituse valguses kutsutakse Itaaliat üles:i) saavutama kavandatavat fiskaalkonsolideerumist 2007. aastal nii, et korrigeeritakse ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorda kooskõlas artikli 104 lõike 7 kohase nõukogu soovitusega;ii) tagama pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks tehtud piisavaid edusamme nii, et see saavutatakse programmiperioodi lõpuks, ja tagama, et vastavalt vähendatakse võla ja SKT suhtarvu;iii) väga kõrget võlataset arvesse võttes täielikult rakendama vastuvõetud pensionireforme, et vältida vananemisega seotud kulude märkimisväärset suurenemist; ningiv) parandama eelarvemenetlust, suurendades selle läbipaistvust, selgitades lihtsalt ja arusaadavalt pikemaajalise perspektiiviga eelarvestrateegiat ning rakendades tõhusalt kulude, eriti tervishoiukulude jälgimise ja kontrolli mehhanisme.Samuti kutsuti Itaaliat üles parandama vastavust tegevusjuhendi andmenõuetele.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2006 | 0,0 | 1,6 | 1,3 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 |KOM nov 2006 | 0,0 | 1,7 | 1,4 | 1,4 | puudub | puudub | puudub |SP dets 2005 | 0.0 | 1.5 | 1.5 | 1.7 | 1.8 | puudub | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP dets 2006 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | 1,5 | 1,5 |KOM nov 2006 | 2,2 | 2,3 | 2,0 | 1,9 | puudub | puudub | puudub |SP dets 2005 | 2,3 | 2,3 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | puudub | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets 20061 | -1,3 | -0,9 | -0,9 | -0,8 | -0,7 | -0,5 | -0,5 |KOM nov 20065 | -1,4 | -1,0 | -1,0 | -1,1 | puudub | puudub | puudub |SP dets 20051 | -1,5 | -1,2 | -1,0 | -0,8 | -0,6 | puudub | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 20067 | -4,1 | -5,7 | -2,8 | -2,2 | -1,5 | -0,7 | 0,1 |KOM nov 2006 | -4,1 | -4,7 | -2,9 | -3,1 | puudub | puudub | puudub |SP dets 2005 | -4,3 | -3,5 | -2,8 | -2,1 | -1,5 | puudub | puudub |Eelarve esmane tasakaal6 (% SKTst) | SP dets 20067 | 0,7 | -0,9 | 2,2 | 2,8 | 3,4 | 4,2 | 5,0 |KOM nov 2006 | 0,5 | -0,1 | 1,8 | 1,7 | puudub | puudub | puudub |SP dets 2005 | 0,6 | 1,3 | 1,9 | 2,6 | 3,2 | puudub | puudub |Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (% SKTst) | SP dets 20061 7 | -3,5 | -5,3 | -2,3 | -1,8 | -1,2 | -0,4 | 0,3 |KOM nov 2006 | -3,4 | -4,1 | -2,4 | -2,5 | puudub | puudub | puudub |SP dets 20051 | -3,5 | -2,9 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | puudub | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets 20061 3 | -4,0 | -3,9 | -2,5 | -1,9 | -1,2 | -0,4 | 0,3 |KOM nov 20064 | -3,9 | -3,6 | -2,5 | -2,6 | puudub | puudub | puudub |SP dets 20051 | -4,1 | -3,2 | -2,3 | -1,7 | -1,2 | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2006 | 106,6 | 107,6 | 106,9 | 105,4 | 103,5 | 100,7 | 97,8 |KOM nov 2006 | 106,6 | 107,2 | 105,9 | 105,7 | puudub | puudub | puudub |SP dets 2005 | 108,5 | 108,0 | 106,1 | 104,4 | 101,7 | puudub | puudub |Märkused: 1Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja ajutised meetmed. 3 Programmis sisalduvad ühekordsed ja ajutised meetmed (0,5% SKTst 2005. aastal, 0,1% 2007. ja 2008. aastal; puudujääk väheneb. 2006. aastal 1,4% SKTst, puudujääk kasvab). 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosist võetud ühekordsed ja ajutised meetmed (0,5% SKTst 2005. aastal, 0,1% 2007. ja 2008. aastal; puudujääk väheneb. 2006. aastal 0,5% SKTst, puudujääk kasvab). 5Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 1,2% aastal 2005, 1,3% aastal 2006, 1,4% aastal 2007 ja 1,5% aastal 2008. 6 Programmis ja komisjoni talituste prognoosides sisalduvad andmed eelarve esmase tasakaalu kohta ei ole otseselt võrreldavad FISIMi erineva käsitluse tõttu. Programmis sisalduvad andmed järgivad tegevusjuhendis nõutud määratlusi. Programmis sisalduvate andmetega võrdlemiseks tuleb komisjoni andmeid eelarve esmase tasakaalu kohta kohandada umbes +0,2% võrra SKTst. 7 Programmis sisalduvaid eelarveandmeid 2006. aasta kohta on muudetud, et lisada kulu, mis on 0,9% SKTst, raudtee-ettevõtte kiirrongi projektiga seotud võla kustutamise tõttu riigi poolt, mis tehti teatavaks stabiilsusprogrammis ja millega nõustuti 2007. aasta eelarveseaduse lõppmuudatuses. Allikas: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga “Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuenenud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta” [12.12.2006, KOM(2006) 816].[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) “Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy nr 4/2006.[4] Majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:TŽ?’ÎÐÒÔFr©ª:Ü:BOS | !!" | http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] 2006. aasta stabiilsusprogrammi tabelitesse ei lisata valitsemissektori ühekordseid kulusid, mis on kõrgemad kui 0,9% SKTst, raudtee-ettevõtte võla kustutamise tõttu, millele programmi tekst viitab. Kõnealune lisakulutus viib suunatud eelarvepuudujäägi 2006. aastaks 5,7%ni SKTst, tabelites toodud 4,8%lt, ning samuti mõjutab muid eelarveandmeid.[7] Pärast Eurostati 23. mai 2005. aasta otsust (vt Eurostat News Release nr 65/2005), mille kohaselt kõnealune raudtee-ettevõtte võlg oli juba kirjendatud valitsemissektori võlana, ei mõjutanud valitsuse otsus võlga.[8] Eelkõige puudub 2008.−2011. aasta eelarvepuudujäägi sihtmärkidega kooskõlas olev eelarve jaotus.