title: 2011/766/EL: Komisjoni soovitus, 22. november 2011 , vedurijuhtide koolituskeskuste ja eksamineerijate tunnustamise korra kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/59/EÜ  EMPs kohaldatav tekst

text:
               29.11.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 314/41

         KOMISJONI SOOVITUS,
   22. november 2011,
   vedurijuhtide koolituskeskuste ja eksamineerijate tunnustamise korra kohta kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/59/EÜ
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2011/766/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Selleks et saavutada vedurijuhtide ja vedurijuhikandidaatide koolituse ning eksamite nõuetekohane ja võrreldav kvaliteet nende sertifitseerimiseks kõikides liikmesriikides, soovitatakse kasutada Euroopa Liidu tasandil ühiseid tingimusi ning menetlust nii vedurijuhtide ja vedurijuhikandidaatide koolituskeskuste kui ka eksamineerijate tunnustamisel, samuti seoses eksami kvalitatiivsete nõuete täitmisega.

               (2)

               Koolitused ja eksamid peaksid kõigis liikmesriikides toimuma nõuetekohaselt ning nende kvaliteet peaks olema piisav ja võrreldav, et eksameid oleks võimalik vastastikku tunnustada.

               (3)

               Kvalifikatsioonitõendil tuleks märkida need valdkonnad, milles koolituskeskus on tunnustatud pädevaks koolituskursusi pakkuma ja milles vedurijuhtide eksamineerija on tunnustatud pädevaks eksameid korraldama. Tunnustatud koolituskeskusel peaks olema õigus kvalifikatsioonitõendil täpsustatud pädevusvaldkondades koolituskursusi pakkuda ning tunnustatud eksamineerijal peaks olema õigus eksameid korraldada kõikjal liidu piires.

               (4)

               Seoses vedurijuhtide üldkeeleoskusega võivad pädeval asutusel puududa vajalikud kogemused ja teadmised, mida on vaja koolituskeskustele ja eksamineerijatele tunnustuse andmiseks nimetatud valdkonnas. Sel juhul võivad liikmesriigid tunnustada koolituskeskustes välja antud pädevustunnistusi, mis on kooskõlas Euroopa Nõukogu koostatud „Euroopa keeleõppe raamdokumendiga”.

               (5)

               Mõnes liikmesriigis on juba rajatud või rajatakse eksamikeskused, mis hakkavad peagi korraldama vedurijuhtide eksameid. Sel juhul võivad liikmesriigid delegeerida eksamineerijate tunnustamise nõuetekohaseid riiklikke tingimusi täitvale eksamikeskusele,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

      Reguleerimisese

               1.

               Käesolevas soovituses sätestatakse vedurijuhtidele ja vedurijuhikandidaatidele erialast koolitust pakkuvate koolituskeskuste ning vedurijuhtide ja vedurijuhikandidaatide eksamineerijate tunnustamise soovituslik tava ja menetlus kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2007/59/EÜ (1).

      Koolituskeskuse tunnustamise taotlus

               2.

               Koolituskeskus peaks tunnustuse saamiseks, selle uuendamiseks või muutmiseks esitama kirjaliku taotluse selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus koolituskeskus asub või kuhu kavandatakse selle peamist tegevuskohta, välja arvatud punktis 6 esitatud juhul.

               3.

               Kui koolituskeskusesse kuulub mitu juriidilist isikut, peavad nad kõik tunnustuse saamiseks eraldi taotluse esitama.

               4.

               Taotlus peaks sisaldama dokumente, mis tõendavad direktiivis 2007/59/EÜ ja komisjoni otsuses 765/2011 (2) sätestatud nõuete täitmist.

               5.

               Taotluses tuleks täpsustada, milliste koolitusülesannete valdkonnas taotluse esitaja tunnustust taotleb. See võib viidata ühele või mitmele koolitusülesannetega seotud pädevusvaldkonnale. Taotlus peaks olema koostatud vastavalt järgmistele pädevusvaldkondadele:

                           a)

                           üldised erialateadmised vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ IV lisale;

                           b)

                           veeremiga seotud erialateadmised vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ V lisale;

                           c)

                           infrastruktuuriga seotud erialateadmised vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ VI lisale;

                           d)

                           keeleoskus vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ VI lisale (üldkeeleoskus ja/või raudteeoperatsioonideks ning ohutustoiminguteks vajalik erialane suhtluskeel ja terminoloogia).

               6.

               Koolituskeskust peamise tegevuskohaga teises liikmesriigis kui see, kus asub infrastruktuur, võib tunnustada selle liikmesriigi pädev asutus, kus asub kõnealune infrastruktuur.

               7.

               Kui raudteeinfrastruktuuri tundmise alaste koolituste valdkonnas tunnustuse taotlejat on eelnevalt vastavalt käesolevale soovitusele ja otsusele 765/2011 juba tunnustanud ühe liikmesriigi pädev asutus, siis teiste liikmesriikide pädevad asutused peaksid piirama oma hindamist selle infrastruktuuri koolitusalaste nõuete kohta ning hoiduma eelneval tunnustamisprotsessil hinnatud aspekte hindamast.

      Koolituskeskuse kvalifikatsioonitõendi väljaandmine

               8.

               Pädev asutus peaks kvalifikatsioonitõendi välja andma hiljemalt kaks kuud pärast kõigi vajalike dokumentide kättesaamist.

               9.

               Pädev asutus peaks langetama oma otsuse taotluse kohta vastavalt taotleja võimele tõendada, kuidas on tagatud sõltumatus, pädevus ja erapooletus.

               10.

               Kvalifikatsioonitõend peaks sisaldama järgmist teavet:

                           a)

                           pädeva asutuse nimi ja aadress;

                           b)

                           koolituskeskuse nimi ja aadress;

                           c)

                           koolitusülesanded, millega seoses võib koolituskeskus koolituskursusi vastavalt punktile 5 pakkuda;

                           d)

                           koolituskeskuse identifitseerimiskood vastavalt punktile 15;

                           e)

                           kvalifikatsioonitõendi kehtivusaeg.

      Koolituskeskuse kvalifikatsioonitõendi kehtivus, selle muutmine ja pikendamine

               11.

               Koolituskeskuse kvalifikatsioonitõend peaks kehtima viis aastat. Pädev asutus võib põhjendatud juhtudel lühendada kehtivusaega seoses ühe või mitme kvalifikatsioonitõendis loetletud koolitusülesandega.

               12.

               Kehtiva kvalifikatsioonitõendiga koolituskeskus võib alati esitada taotluse koolitusülesannete valdkondade laiendamise kohta. Muudetud kvalifikatsioonitõendi väljaandmine peaks põhinema taotleja esitatud nõuetekohastel täiendavatel dokumentidel. Sel juhul ei tohiks see muudetud kvalifikatsioonitõendi kehtivusaega mõjutada.

               13.

               Kui üks või mitu nõuet kvalifikatsioonitõendis loetletud koolitusülesannete kohta ei ole enam täidetud, peab tunnustatud koolituskeskus viivitamata lõpetama koolitamise vastavate ülesannete valdkonnas ning teavitama sellest kirjalikult kvalifikatsioonitõendi välja andnud pädevat asutust. Pädev asutus peaks hindama seda teavet ning andma välja muudetud kvalifikatsioonitõendi. Sel juhul ei tohiks see kvalifikatsioonitõendi kehtivusaega mõjutada.

               14.

               Kvalifikatsioonitõendit tuleks koolituskeskuse vastava taotluse alusel uuendada ning see tuleks välja anda esialgse kvalifikatsioonitõendiga samadel tingimustel. Pädev asutus võib kehtestada lihtsustatud menetluse, milles tunnustamistingimused jäävad endiseks. Esitada tuleb kahe eelneva aasta koolitustegevust kirjeldav dokumentatsioon. Kui eelnevat kehtivusaega lühendati ning see jäi kooskõlas punktiga 11 alla kahe aasta, tuleks esitada dokumentatsioon kogu selle perioodi kohta.

      Koolituskeskuste register

               15.

               Direktiivi 2007/59/EÜ artikli 20 lõikes 3 viidatud registris tuleks kõigile tunnustatud koolituskeskustele määrata individuaalne identifitseerimiskood. Identifitseerimiskood peaks tuginema siseriiklikele õigusnormidele, kuid sisaldama koolituskeskust tunnustanud liikmesriigi nimelühendit.

               16.

               Register peaks sisaldama vähemalt järgmist teavet:

                           a)

                           tunnustatud koolituskeskuse nimi ja aadress;

                           b)

                           koolitusülesanded, mille pakkumiseks on koolituskeskus tunnustatud, viidates direktiivi 2007/59/EÜ asjakohastele lisadele;

                           c)

                           identifitseerimiskood;

                           d)

                           kvalifikatsioonitõendi kehtivusaeg;

                           e)

                           kontaktteave.

               17.

               Registri ajakohastamiseks peaks tunnustatud koolituskeskused teavitama kvalifikatsioonitõendi välja andnud pädevat asutust kõigist muudatustest registriandmetes. Siseriiklike õigusnormidega võidakse nõuda lisaandmete talletamist registris ja teavet nende andmete muutmise kohta.

      Tunnustuse peatamine ja tagasivõtmine

               18.

               Kui pädeva asutuse või liikmesriigi hindamis- või järelevalvetegevusega on vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ artiklitele 26, 27 või 29 tõendatav, et koolituskeskus ei vasta tunnustamisnõuetele, tuleks pädeval asutusel kvalifikatsioonitõendi kehtivus peatada või see tagasi võtta.

               19.

               Kui pädev asutus leiab, et teise liikmesriigi pädeva asutuse tunnustatud koolituskeskus ei vasta direktiivis 2007/59/EÜ ja otsuses 765/2011 sätestatud nõuetele, peaks ta sellest teavitama kvalifikatsioonitõendi välja andnud liikmesriigi pädevat asutust. Kvalifikatsioonitõendi välja andnud pädev asutus peaks selle teabe õigsust kontrollima nelja nädala jooksul ning teavitama vastava taotluse esitanud pädevat asutust kontrolli tulemusest ja otsustest.

               20.

               Kui pädev asutus leiab, et koolituskeskus ei vasta enam tunnustamisnõuetele, tuleks pädeval asutusel kvalifikatsioonitõendi kehtivus peatada või see tagasi võtta.

      Kaebuse menetlemine

               21.

               Pädev asutus peaks koolituskeskusele viivitamata kirjalikult teatama otsuse põhjused.

               22.

               Peatamis- või tagasivõtmisotsuse korral peaks pädev asutus koolituskeskust selgelt teavitama täitmata nõuetest. Pädev asutus võib enne peatamis- või tagasivõtmisotsuse jõustumist sätestada etteteatamistähtaja, mille jooksul koolituskeskus võib viia oma tegevuse kooskõlla tunnustamisnõuetega. Pädev asutus peaks teavitama koolituskeskust kaebuste menetlemisest, et võimaldada kõnealusel koolituskeskusel nõuda otsuse läbivaatamist.

               23.

               Pädev asutus peaks kehtestama halduskaebuse menetluskorra, et võimaldada kõnealusel koolituskeskusel nõuda vaidlusaluste otsuste läbivaatamist.

      Keeleõpet pakkuvad koolituskeskused

               24.

               Liikmesriik võib seoses üldkeeleoskuse õpetamisega tunnustada taotlejat koolituskeskusena sellise sertifikaadi alusel, mis kinnitab taotleja pädevust üldkeeleõppe pakkujana. Nimetatud pädevus peaks olema kooskõlas Euroopa Nõukogu koostatud „Euroopa keeleõppe raamdokumendi” põhimõtete ja metoodikaga (3). Liikmesriik võib kehtestada selle võimaluse kasutamise korda täpsustavad lisasätted, võttes arvesse kõigi keeleõppekeskuste sertifitseerimise siseriiklikku tava.

               25.

               Raudteeoperatsioonide ja ohutustoimingute vallas erialase suhtluskeele ja terminoloogia õpetamisega seoses tuleks nõuda tunnustamist kooskõlas käesoleva soovitusega. Raudteeoperatsioonide ja ohutustoimingute vallas erialase suhtluskeele ja terminoloogia koolitust pakkuvate koolituskeskuste tunnustustaotlused tuleks esitada selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus asub infrastruktuur, mille kohta seda erialast suhtluskeelt ja terminoloogiat kasutatakse.

      Eksamineerijana tunnustamise taotlus

               26.

               Eksamineerijana tunnustamise taotleja peab esitama kirjaliku taotluse asjaomase liikmesriigi pädevale asutusele.

               27.

               Kui taotletakse tunnustamist infrastruktuurialaste teadmiste, muu hulgas marsruutide ja käituseeskirjade tundmise eksamineerijana, vastutab tunnustamise eest selle liikmesriigi pädev asutus, kus infrastruktuur asub.

               28.

               Taotluse võib taotleja nimel esitada ka tema tööandja.

               29.

               Taotlus peaks sisaldama dokumente, mis tõendavad direktiivis 2007/59/EÜ ja otsuses 765/2011 sätestatud nõuete täitmist.

               30.

               Taotluses tuleks täpsustada eksamineerija pädevusvaldkond/-valdkonnad, milles tunnustamist taotletakse. Taotlus võib hõlmata üht või mitut pädevusvaldkonda. Selle ülesehitus peaks olema kooskõlas järgmiste pädevusvaldkondadega:

                           a)

                           üldised erialateadmised vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ IV lisale;

                           b)

                           veeremiga seotud erialateadmised vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ V lisale;

                           c)

                           infrastruktuuriga seotud erialateadmised vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ VI lisale;

                           d)

                           keeleoskus vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ VI lisale (üldkeeleoskus ja/või raudteeoperatsioonideks ja ohutustoiminguteks vajalik erialane suhtluskeel ja terminoloogia).

      Eksamineerija kvalifikatsioonitõendi väljaandmine

               31.

               Pädev asutus peaks hindama kõiki taotleja esitatud dokumente. Kui kõik nõuded on täidetud, tuleks võimalikult kiiresti, kuid mitte hiljem kui kaks kuud pärast kõigi vajalike dokumentide kättesaamist, anda välja kvalifikatsioonitõend.

               32.

               Kvalifikatsioonitõend peaks sisaldama vähemalt järgmist teavet:

                           a)

                           pädeva asutuse nimi ja aadress;

                           b)

                           taotluse esitaja nimi või nimed, aadress ja sünnikuupäev; kvalifikatsioonitõendile võib valikuliselt olla märgitud sünnikoht;

                           c)

                           pädevusvaldkond/-valdkonnad, milles eksamineerijal on õigus eksameid korraldada;

                           d)

                           keeled, milles eksamineerija võib eksameid korraldada;

                           e)

                           vastavalt punkti 10 alapunktile d eksamineerijale antud identifitseerimiskood;

                           f)

                           kvalifikatsioonitõendi kehtivusaeg.

      Eksamineerija kvalifikatsioonitõendi kehtivus, selle muutmine, uuendamine

               33.

               Eksamineerija kvalifikatsioonitõend peaks kehtima viis aastat. Pädev asutus võib põhjendatud juhtudel kehtivusaega lühendada seoses kõigi kvalifikatsioonitõendis loetletud pädevusvaldkondadega või osaga neist.

               34.

               Kehtiva kvalifikatsioonitõendi omanik võib alati esitada taotluse sellesse muudatuste tegemiseks, et lisada tõendile uus pädevusvaldkond / uued pädevusvaldkonnad. Muudetud kvalifikatsioonitõendi väljaandmine peaks põhinema taotleja esitatud nõuetekohastel täiendavatel dokumentidel. Muudetud kvalifikatsioonitõendi kehtivusaega ei tohiks see mõjutada.

               35.

               Kui kvalifikatsioonitõendisse on tehtud täiendusi, mis nõuavad selle muutmist, sest seal loetletud ühe või mitme pädevusvaldkonna nõudmised ei ole enam täidetud, peab tunnustatud eksamineerija viivitamata lõpetama nendes pädevusvaldkondades eksamite korraldamise ning teavitama pädevat asutust sellest kirjalikult. Pädev asutus peab hindama seda teavet ning välja andma muudetud kvalifikatsioonitõendi. Muudetud kvalifikatsioonitõendi kehtivusaega ei tohiks see mõjutada.

               36.

               Eksamineerija taotlusel tuleks kvalifikatsioonitõendi kehtivust uuendada ning anda see välja esialgse kvalifikatsioonitõendiga samadel tingimustel. Pädev asutus võib kehtestada lihtsustatud menetluse, kui selles valdkonnas ei ole varasemaid tunnustustingimusi muudetud. Igal juhul peavad uuendamist taotlevad eksamineerijad esitama dokumentatsiooni eelmisel kehtivusperioodil omandatud pädevuse ja eelneva kahe aasta jooksul toimunud eksamite kohta. Kui eelnevat kehtivusperioodi lühendati ning see jäi vastavalt punktile 33 alla kahe aasta, tuleks esitada vastav dokumentatsioon kogu selle perioodi kohta.

      Eksamineerijate register

               37.

               Direktiivi 2007/59/EÜ artikli 20 lõikes 3 viidatud registris tuleks kõigile eksamineerijatele määrata individuaalne identifitseerimiskood. Identifitseerimiskood peaks põhinema siseriiklikel õigusnormidel; siiski peaks see sisaldama eksamineerijat tunnustanud liikmesriigi nime lühendit.

               38.

               Register peaks sisaldama vähemalt järgmist teavet:

                           a)

                           tunnustatud eksamineerija nimi, aadress, sünnikuupäev;

                           b)

                           pädevusvaldkond/-valdkonnad, milles eksamineerijal on tunnustus eksamite korraldamiseks;

                           c)

                           keel(ed), milles eksamineerijal on tunnustus eksamite korraldamiseks;

                           d)

                           vastavalt punktile 37 eksamineerijale omistatud identifitseerimiskood;

                           e)

                           kui vastavalt punktile 28 esitab eksamineerija nimel taotluse tööandja, siis tööandja nimi ja aadress (muul juhul võib eksamineerija lisada tööandja nime ja aadressi valikuliselt);

                           f)

                           kvalifikatsioonitõendi kehtivusaeg;

                           g)

                           kontaktandmed.

               39.

               Registri ajakohastamiseks peaks tunnustatud eksamineerija või tema tööandja teavitama kvalifikatsioonitõendi välja andnud asutust kõigist muudatustest registriandmetes. Siseriiklike õigusnormidega võidakse ette näha lisaandmete talletamine registris ja teabe edastamine kõnealuste andmete muutmise kohta.

               40.

               Punkti 38 alapunktides a, b ja c esitatud andmed tuleks muuta üldsusele kättesaadavaks. Muud punktis 38 loetletud andmed tuleks avalikustada vastavalt isikuandmete kaitse siseriiklikele õigusnormidele.

      Tunnustuse peatamine ja tagasivõtmine

               41.

               Kui pädeva asutuse hindamis- või järelevalvetegevusega on vastavalt direktiivi 2007/59/EÜ artiklitele 26, 27 või 29 tõendatav, et eksamineerija ei vasta tunnustamisnõuetele, tuleks pädeval asutusel kvalifikatsioonitõendi kehtivus peatada või tõend tagasi võtta.

               42.

               Kui pädev asutus leiab, et teise liikmesriigi pädeva asutuse tunnustatud eksamineerija ei vasta direktiivis 2007/59/EÜ ja otsuses 765/2011 sätestatud ühele või mitmele nõudele, peaks ta sellest teavitama kvalifikatsioonitõendi välja andnud liikmesriigi pädevat asutust ning nõudma sellelt nõuetekohast kontrolli.

               43.

               Kui selle liikmesriigi pädev asutus leiab, et eksamineerija ei vasta enam nõuetele, siis tuleks kvalifikatsioonitõend tagasi võtta või see peatada, eksamineerijat viivitamata kirjalikult teavitada langetatud otsuse põhjustest ning teavitada oma otsusest seda pädevat asutust, kes andis teada nõuetele mittevastamisest.

      Kaebuse menetlemine

               44.

               Pädev asutus peaks eksamineerijale viivitamata kirjalikult teatama otsuse põhjused.

               45.

               Peatamis- või tagasivõtmisotsuse korral peaks pädev asutus eksamineerijat selgelt teavitama täitmata nõuetest. Pädev asutus võib enne peatamis- või tagasivõtmisotsuse jõustumist sätestada etteteatamistähtaja, mille jooksul eksamineerija saab viia oma tegevuse kooskõlla tunnustamisnõuetega.

               46.

               Pädev asutus peaks tagama, et kehtestatakse halduskaebuse menetlemise kord, mis võimaldab taotluse esitajal või eksamineerijal nõuda vaidlusaluste otsuste läbivaatamist.

      Keeleoskust hindavad eksamineerijad

               47.

               Seoses üldkeeleoskuse eksamineerimisega ja selleks, et taotluse esitajat eksamineerijana tunnustada, võib liikmesriik tunnustada taotlejat sertifikaadi alusel, mis on välja antud vastavalt keeleõppesektori üldisele tavale. See sertifikaat peaks kinnitama taotleja pädevust eksamite korraldamises kooskõlas Euroopa Nõukogu koostatud „Euroopa keeleõppe raamdokumendi” põhimõtete ja metoodikaga. Liikmesriik võib kehtestada selle võimaluse kasutamist täpsustavad lisasätted, võttes arvesse eksamineerijate keeleoskuse sertifitseerimise siseriiklikku tava.

               48.

               Raudteeoperatsioonide ja ohutustoimingute valdkonnas erialase suhtluskeele ja terminoloogia oskuse eksamineerimisega seoses tuleks nõuda tunnustamist kooskõlas käesoleva soovitusega. Raudteeoperatsioonide ja ohutustoimingute valdkonnas erialase suhtluskeele ja terminoloogia eksameid korraldavate eksamineerijate tunnustamise taotlused tuleks esitada selle liikmesriigi pädevale asutusele, kus asub infrastruktuur, mille kohta seda erialast suhtluskeelt ja terminoloogiat kasutatakse.

      Eksamikeskuste tunnustamine

               49.

               Liikmesriik võib otsustada, et nõuab pädevale asutusele esitatud kirjaliku taotluse alusel eksamikeskuste tunnustamist.

               50.

               Pädev asutus peaks eksamikeskusele kvalifikatsioonitõendi välja andma vastavalt siseriiklikele õigusnormidele ja menetlustele, võttes aluseks sõltumatuse, pädevuse ja erapooletuse kriteeriumid. Eksamikeskuste tunnustamisel tuleb rakendada punkte 26–48.

               51.

               Samuti võib pädev asutus delegeerida neile eksamikeskustele nende endi eksamineerijate tunnustamise tingimusel, et nad täidavad punktis 53 sätestatud nõudmisi.

               52.

               Punkti 54 eesmärgist lähtuvalt peaks eksamikeskus ajakohastama registri kõigi enda tunnustatud eksamineerijate kohta. See register peaks sisaldama teavet, millele on viidatud punktis 38.

               53.

               Eksamikeskus peaks oma eksamineerijate haldamisel sätestama nõuetekohased meetmed ning tagama, et tema eksamineerijatel on direktiivis 2007/59/EÜ ja otsuses 765/2011 nõutud pädevus.

               54.

               Eksamineerijail tuleks võimaldada eksameid korraldada üksnes selle eksamikeskuse tegevuse raames, kus nad töötavad.

               55.

               Teave tunnustatud eksamikeskuse kohta peaks olema üldsusele kättesaadav registris, mida on nimetatud punktis 38, eksamikeskuses töötavate eksamineerijate andmeid avaldamata. Punktis 37 viidatud identifitseerimiskoodi asemel tuleks näidata eksamikeskuse nime.

               56.

               Pädev asutus peaks eksamikeskust viivitamata kirjalikult teavitama oma otsuse põhjustest.

               57.

               Peatamis- või tagasivõtmisotsuse korral peaks pädev asutus teavitama koolituskeskust selgelt nõuetest, mis on täitmata. Pädev asutus võib enne peatamis- või tagasivõtmisotsuse jõustumist sätestada etteteatamistähtaja, mille jooksul eksamikeskus saab viia oma tegevuse kooskõlla tunnustamisnõuetega.

               58.

               Pädev asutus peaks tagama, et kehtestatakse halduskaebuse menetlemise kord, mis võimaldab taotluse esitajal või eksamikeskusel nõuda vaidlusaluste otsuste läbivaatamist.

      Läbipaistvad hindamiseeskirjad

               59.

               Hindamise ja punktiarvestuse põhimõtted ja tulemuste liik peaksid olema kättesaadavad enne eksameid.

               60.

               Vedurijuhtidel või vedurijuhikandidaatidel tuleks võimaldada näha eksami hindamistulemusi ning nõuda nende läbivaatamist siis, kui tegemist on sooritatud eksami kohta esitatud põhjendatud negatiivse arvamusega.

      Kvaliteedikontroll ja pädeva asutuse teostatud järelevalve

               61.

               Selleks et järelevalvetegevus oleks kooskõlas direktiivi 2007/59/EÜ artiklitega 26, 27 või 29, võib pädev asutus nõuda

                           a)

                           juurdepääsu kõigile eksamite ettevalmistamist, korraldamist ja hindamist käsitlevatele dokumentidele;

                           b)

                           sellise aruandlusmenetluse vastuvõtmist, millega nõutakse kindla teabe edastamist regulaarselt või vastava nõude esitamisel;

                           c)

                           pädeva asutuse esindajate viibimist eksamil vaatlejana.

      Brüssel, 22. november 2011

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Siim KALLAS

      (1)  ELT L 315, 3.12.2007, lk 51.

      (2)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 36.

      (3)  „Euroopa keeleõppe raamdokument: õppimine, õpetamine ja hindamine”, 2001 (Cambridge University Press, ISBN 0-521-00531-0 – ingliskeelne versioon). Kättesaadav ka Euroopa Nõukogu veebilehel http://www.coe.int/T/DG4/Portfolio/documents/Common%20European%20Framework%20hyperlinked.pdf


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Poola 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/88

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Poola 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2017/C 261/20)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Poolat ei nimetatud ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               22. veebruaril 2017 avaldati 2017. aasta aruanne Poola kohta. Selles hinnati Poola edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)

               Poola esitas nii oma 2017. aasta riikliku reformikava kui ka 2017. aasta lähenemisprogrammi 28. aprillil 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Poola suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Oma 2017. aasta lähenemisprogrammis kavandab valitsus järk-järgult parandada nominaalset eelarvepositsiooni ning saavutada 2020. aastaks 2016. aasta puudujäägi 2,4 % SKPst asemel puudujäägi 1,2 % SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst, eeldatavasti ei saavutata 2020. aastaks, st programmiperioodi lõpuks. 2017. aasta lähenemisprogrammi kohaselt suureneb valitsemissektori võla suhe SKPsse eeldatavasti 54,4 %-lt SKPst 2016. aastal 55,3 %-le SKPst 2017. aastal ja peaks 2020. aastaks vähenema 52,1 %-le SKPst. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik.

               (6)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Poolale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine 0,5 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aastal oht sellest soovitatud kohandusest mõnevõrra kõrvale kalduda.

               (7)

               Võttes arvesse Poola eelarveolukorda, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Poola veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 1 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (4) ei tohi ületada 3,7 % 2018. aastal. See vastaks struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Poola peab olema valmis võtma 2017. aastal täiendavaid meetmeid ning et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on vaja täiendavaid meetmeid ka 2018. aastal. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises 2017. aasta Euroopa poolaasta kohta, tuleb 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Poola rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Poola tsüklilist olukorda.

               (8)

               2017. aasta riigiaruande kohaselt on Poola saavutanud mõningaid edusamme maksukogumise valdkonnas, kus tehti mitu reformi eesmärgiga tugevdada maksusüsteemi. Nende täielikku mõju maksukogumisele ja maksukohustuse täitmisega seotud kuludele tuleks täpsemalt jälgida. Seevastu ei ole Poola saavutanud edu, et piirata vähendatud käibemaksumäärade laialdast kasutamist, millel on negatiivne mõju käibemaksutuludele ja mis ei ole tulemuslik sotsiaalpoliitika vahend.

               (9)

               Poolas esineb kulusurve mitmes valdkonnas, eelkõige elanikkonna vananemisega seotud valdkondades. Seepärast on vaja luua mehhanismid avaliku sektori kulutuste tõhususe ja tulemuslikkuse hindamiseks, et võimaldada ressursside ümberjaotamist. Seda silmas pidades on valitsus teatanud kavast tugevdada eelarveprotsessi, eelkõige keskpika perioodi eelarveraamistikuga seoses, ning lisada sinna kulude läbivaatamise. Poola on ainus liikmesriik, kellel ei ole täieõiguslikku sõltumatut eelarvenõukogu ega ole ka teada, et seda kavatsetaks moodustada, isegi kui Poolal on sõltumatud eelarveasutused, mis täidavad osa selle funktsioone.

               (10)

               Tööealise elanikkonna vähenemine võib järgmistel kümnenditel piirata Poola majanduskasvu potentsiaali. Poola tööturg on viimastel aastatel hästi toiminud. Tööhõive määr on kasvanud, kuid mitmed hiljutised poliitikameetmed võivad vähendada tööjõu, eelkõige naiste, väheste oskustega isikute ja vanemaealiste osalemist tööturul. 2017. aasta lõpus alandatakse kohustuslikku pensioniiga; selle eesmärk on ergutada eakamaid töötajaid tööturult lahkuma. Poola sotsiaalkaitsesüsteem pakub üksnes piiratud stiimuleid tööleasumiseks. Uue lapsetoetusega loodetakse vähendada vaesust ja ebavõrdsust, kuid sellel võib olla negatiivne mõju lapsevanemate, eelkõige naiste tööjõus osalemise määrale. Lapsetoetuse suurus ja majandusliku olukorra piiratud hindamine vähendavad mõju, mis on muudes sotsiaaltoetustes sisalduvatel stiimulitel tööle asuda. 2016. aasta septembrist kaotati viieaastaste laste eelkoolikohustus ja ametlikes lastehoiuasutustes käivate alla kolmeaastaste laste osakaal on ikka veel üks madalamaid liidus. Vaatamata võetud meetmetele on tööturg väga killustatud ning see avaldab negatiivset mõju tootlikkusele ja inimkapitali akumuleerumisele. Probleemid, mis takistavad tähtajatute lepingute laialdasemat kasutamist, püsivad. Kodifitseerimiskomisjon valmistab ette uue, individuaalseid ja kollektiivseid töölepinguid käsitleva tööseadustiku eelnõu. See võimaldab need probleemid lahendada.

               (11)

               Keskmine tegelik pensioniiga on viimastel aastatel tõusnud, kuid on endiselt liiga madal. Kõrgem tegelik pensioniiga on väga oluline majanduskasvu, tulevaste pensionide piisavuse ja pensionisüsteemi rahalise jätkusuutlikkuse seisukohast. Hiljuti tehtud otsus vähendada naiste kohustuslikku pensioniiga 60 aastale ja meestel 65 aastale on aga samm vastupidises suunas ning võib negatiivselt mõjutada tegelikku pensioniiga. Põllumajandustootjate kulukas sotsiaalkindlustussüsteem on veel üks töötajate vähese liikuvuse ja varjatud töötuse põhjus põllumajandussektoris.

               (12)

               Haridussüsteem on viimasel kahel aastakümnel oluliselt edasi arenenud, 15aastaste põhioskused on liidu keskmisest oluliselt paremad ning haridussüsteemist varakult lahkunud noorte osakaal on Poolas üks madalamaid liidus. Siiski on veel palju teha, et tagada õpilastele oskused, mis vastavad kiiresti muutuva tööturu vajadustele. Muudatustega alg- ja põhihariduses kaasnevad suured organisatoorsed väljakutsed ning need muudatused lühendavad üldhariduse omandamise kestust, mis omakorda võib suurendada hariduslikku ebavõrdsust. Lisaks on teatatud muudatustest, mille eesmärk on kutseõppe ja -koolituse kohandamine tööturu vajadustele, kuid nende mõju olemasolevate puuduste kõrvaldamisele tuleb veel oodata. Valitsus on algatanud konsultatsioonid kõrgharidusreformi teemal, et parandada sektori tulemuslikkust ja vastavust tööturu vajadustele. Poolas on madal täiskasvanuõppes osalemise määr ja vanemaealiste põhioskuste keskmine tase, mis takistab nende tööalast konkurentsivõimet.

               (13)

               Puudujäägid ruumilises planeerimises suurendavad halduskoormust, mis kaasneb ehitusloavajadusega. Maakasutuskavad hõlmavad piiratud osa Poola territooriumist ja on sageli halva kvaliteediga. Kavaga hõlmamata piirkonnas antakse ehituslube maakasutust käsitlevate ühekordsete haldusotsuste alusel, see omakorda on investorite jaoks seotud riskiga ja põhjustab ebakindlust. Ehitusseadustiku eelnõu eesmärk on konsolideerida ruumilise planeerimise protsess ja leevendada investorite halduskoormust. Reform pakub võimaluse olukorda parandada, kuid see sõltub seaduse lõplikust redaktsioonist ja rakendamisest.

               (14)

               Ettevõtluskeskkond on üldiselt soodne. Siiski vähenes 2016. aastal märgatavalt investeerimistegevus, kuna liidu struktuurifondide vahendeid kasutati tagasihoidlikumalt, muu hulgas seetõttu, et üks programmitöö periood lõppes ja teine algas, samuti suurenes erainvestorite ebakindlus. Lisaks mõjutasid ettevõtlussektori kindlustunnet paljud regulatiivsed muudatused ja asjaolu, et mitme olulise seaduse arutamiseks korraldati vaid piiratud avalik konsultatsioon. Õiguskindlus ning usaldus õigusloome-, maksu- ja muu poliitika ning institutsioonide kvaliteedi ja prognoositavuse vastu on olulised tegurid, mis võivad suurendada investeeringute määra. Õigusriigi põhimõte ja sõltumatu kohtusüsteem on selle saavutamiseks samuti olulised. Õiguskindlust aitab parandada õigusriigi põhimõtetega seotud tõsiste probleemide käsitlemine. Olukorras, kus valitsus püüab oma rolli majanduses suurendada, on oluline tagada investeerimisotsuste majanduslik elujõulisus. Regulatiivne koormus on paljudes valdkondades endiselt väga suur.

               (15)

               Teedevõrk on tänu liidu rahastamisele kiirelt arenenud, kuid liiklussurmade arv on endiselt üks suuremaid liidus, põhjustades suuri sotsiaalseid kulusid. Kuigi liidu rahastamine on kättesaadav, esineb raudteesektoris suuri kitsaskohti projektide teostamisel. Raudteevarade pikaajalise kasutamise tagamise probleem püsib, kuna puudub mitmeaastane raudteetaristu hooldamise kava.

               (16)

               Ligikaudu 60 % Poola fossiilkütuste tootmisvõimsusest on vanem kui 30 aastat. Seetõttu vajab see lähiaastatel suuri investeeringuid. Elektrivõrkude ühendatuse määr oli 2016. aastal üks madalamaid ELis. Kuna suur osa elektritootmisvõimsusest kõrvaldatakse kasutusest ja elektrinõudlus kasvab, halvendab see elektrienergia tootmise piisavuse väljavaateid. Taastuvenergia kasutamise 2020. aasta siduva riikliku eesmärgi saavutamine on küsimärgi all. Poola on pärast veeldatud maagaasi terminali kasutuselevõttu märkimisväärselt parandanud oma gaasivarustuse kindlust. Välja on arendatud riiklik maagaasi ülekande- ja jaotusvõrk. Piirkondlikult oluliste gaasiühenduste arendamisel tehtavad tööd ei kulge siiski kavakohaselt.

               (17)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Poola majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta lähenemisprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Poolale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Poola eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Poolal võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist ja tagada Poola riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Parandada avaliku sektori kulutuste tõhusust ja piirata vähendatud käibemaksumäära kasutamist.

               2.

               Suurendada eelkõige naiste, väheste oskustega isikute ja vanemaealiste osalemist tööturul, edendades sealhulgas vajalike oskuste omandamist ning kõrvaldades takistused püsivamate töölepingute sõlmimiseks. Tagada pensionisüsteemi jätkusuutlikkus ja piisavus, astudes samme tegeliku pensioniea tõstmiseks ja alustades eripensionide süsteemi reformimist.

               3.

               Kõrvaldada takistused investeeringute tegemiselt, seda eriti transpordisektoris.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 10. juuni 2015, Euroopa Liidu Nõukogule Banka Slovenije välisaudiitorite kohta (EKP/2015/23)

text:
               18.6.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 201/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   10. juuni 2015,
   Euroopa Liidu Nõukogule Banka Slovenije välisaudiitorite kohta
   (EKP/2015/23)
   (2015/C 201/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Banka Slovenije praeguste välisaudiitorite (Deloitte Revizija d.o.o.) volitused lõpevad pärast 2014. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb määrata välisaudiitorid alates 2015. majandusaastast.

               (3)

               Banka Slovenije on majandusaastateks 2015 kuni 2017 valinud oma välisaudiitoriks Ernst & Young d.o.o.,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Banka Slovenije välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2015 kuni 2017 Ernst & Young d.o.o.

      Frankfurt Maini ääres, 10. juuni 2015

            EKP president

         Mario DRAGHI


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/2124, 30. november 2016, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ artiklis 9 osutatud sertifitseeritud vastuvõtjate üldiste veolubade kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise kohta (teatavaks tehtud numbri C(2016) 7728 all)

text:
               3.12.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 329/105

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/2124,
   30. november 2016,
   Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ artiklis 9 osutatud sertifitseeritud vastuvõtjate üldiste veolubade kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise kohta

         (teatavaks tehtud numbri C(2016) 7728 all)

   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ (1) artikli 5 kohaselt on liikmesriigid kohustatud andma välja üldisi veolubasid vähemalt neljal juhul.

               (2)

               Üldised veoload on direktiiviga 2009/43/EÜ loodud veolubade lihtsustatud korra põhielement.

               (3)

               Liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade kohaldamisala erinevused seoses sinna kuuluvate kaitseotstarbeliste toodetega ja nende toodete veo suhtes kehtivate tingimuste lahknevusega võivad takistada direktiivi 2009/43/EÜ rakendamist ja selle lihtsustamiseesmärgi saavutamist. Liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamine on tähtis nende lubade atraktiivsuse ja kasutamise tagamisel.

               (4)

               Direktiivi 2009/43/EÜ artikli 14 alusel moodustatud komiteesse kuuluvad liikmesriikide esindajad on seisukohal, et komisjoni soovituse vastuvõtmine aitab saavutada liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamist.

               (5)

               Käesolevas soovituses esitatud suunised on kujunenud liikmesriikidega peetud läbirääkimiste käigus üldiste veolubade alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise üle vastuvõtjate puhul, kes on sertifitseeritud direktiivi 2009/43/EÜ artikli 9 kohaselt (edaspidi „sertifitseeritud vastuvõtja üldine veoluba“).

               (6)

               Käesolev soovitus on aluseks liikmesriikide sertifitseeritud vastuvõtjate üldistele veolubadele. Käesoleva soovituse punktis 1.1 loetletud kaitseotstarbelised tooted kujutavad endast minimaalset ja mittetäielikku loetelu toodetest, mille vedu liikmesriigid oma sertifitseeritud vastuvõtjate üldiste veolubade alusel lubavad. See tähendab, et liikmesriigi välja antud sertifitseeritud vastuvõtja üldine veoluba võib võimaldada vedada ka muid kaitseotstarbelisi tooteid, mis on loetletud direktiivi 2009/43/EÜ lisas, kuid mitte käesolevas soovituses.

               (7)

               Liikmesriigid tuletavad meelde, et nad on seotud Euroopa õigusaktidest, nt nõukogu ühisest seisukohast 2008/944/ÜVJP (2) tulenevate kohustustega ning rahvusvaheliste kohustustega ekspordikontrolli valdkonnas.

               (8)

               Käesolevat soovitust kohaldatakse sõjaliste kaupade ühise Euroopa Liidu nimekirja suhtes, nagu see on sätestatud direktiivi 2009/43/EÜ lisas. Käesolevat soovitust ajakohastatakse vastavalt vajadusele, et võtta arvesse sõjaliste kaupade ühise Euroopa Liidu nimekirja edasisi muudatusi,

         ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE SOOVITUSE:
   1.   ÜLDISED VEOLOAD VASTUVÕTJATELE, KES ON SERTIFITSEERITUD DIREKTIIVI 2009/43/EÜ ARTIKLI 9 LÕIKE 2 KOHASELT
   1.1.   Kaitseotstarbelised tooted, mida tohivad üldise veoloa alusel vedada vastuvõtjad, kes on sertifitseeritud direktiivi 2009/43/EÜ artikli 9 kohaselt

   Järgmised sõjaliste kaupade kategooriad koos alapunktidega moodustavad osa direktiivi 2009/43/EÜ lisas sätestatud kaitseotstarbelistest toodetest. Nimetatud direktiivi artikli 9 kohaselt sertifitseeritud vastuvõtja üldine veoluba peab võimaldama vähemalt järgmistes sõjaliste kaupade kategooriates nimetatud kaitseotstarbeliste toodete vedu. Liikmesriigid võivad lisada oma sertifitseeritud vastuvõtja üldise veoloa alla sõjaliste kaupade kategooriaid koos vastavate kaitseotstarbeliste toodetega.
   Sõjaliste kaupade kategooriate miinimumloetelu:

               —

               ML 6. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                           —

                           terviksõidukid;

                           —

                           šassiid ja relvatornid;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 9. Kõik kaubad, v.a

                           —

                           terviklaevad ja allveelaevad;

                           —

                           veealused avastamisseadmed ja nende erikomponendid;

                           —

                           välisõhu juurde lisamisest sõltumatud jõuseadmed allveelaevadele ja nende erikomponendid;

                           —

                           tervikkered;

                           —

                           vastumeetmed;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 10. Kõik kaubad, v.a

                           —

                           tervikõhusõidukid;

                           —

                           terviklikud mehitamata õhusõidukid ja nende erikomponendid või nende jaoks kohandatud komponendid;

                           —

                           lahingotstarbeliste õhusõidukite ja helikopterite kered;

                           —

                           lahingotstarbeliste õhusõidukite mootorid;

                           —

                           varustus ja komponendid, mis ei kuulu sama üldise veoloa muudesse kategooriatesse.

               —

               ML 11. Alapunkt a. Üksnes järgmised kaubad:

                           —

                           juhtimis- ja navigatsiooniseadmed, v.a kaasaskantavad õhukaitsesüsteemid või MTCG I (raketitehnoloogia kontrollirežiim) kohaselt määratletud seadmed;

                           —

                           automaatsed juhtimis- ja kontrollisüsteemid.

               —

               ML 13. Alapunktid c ja d.

               —

               ML 15. Alapunktid b, c ja d.

               —

               ML 16. Kõik kaubad, v.a

                           —

                           kaasaskantavate õhukaitsesüsteemidega seotud kaubad;

                           —

                           esemed, mis on seotud kaupadega, mille eksport ei ole sama üldise veoloaga lubatud.

               —

               ML 17. Alapunktid a, b, d, e, j, k, l, m, n, o ja p. Kõik kaubad, v.a

                           —

                           alapunkt n: välja arvatud spetsiaalselt kategooriates ML 4, ML 6, ML 9 ja ML 10 reguleeritud toodete arendamiseks loodud katsemudelid ja nende katsemudelite erikomponendid.

               —

               ML 21. Alapunkt a. Üksnes järgmised kaubad ja üksnes juhul, kui need on lubatud sama üldise veoloa muudes kategooriates:

                           a)

                           järgmiste tegevuste jaoks spetsiaalselt loodud või kohandatud „tarkvara“:

                                       1.

                                       direktiivi 2009/43/EÜ lisas sätestatud varustuse kasutamine või hooldus;

                           b)

                           punkti ML 21 alapunktis a nimetamata muu spetsiaalne „tarkvara“:

                                       1.

                                       spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud „tarkvara“, mis on spetsiaalselt ette nähtud sõjaliste relvasüsteemide modelleerimiseks, simuleerimiseks või hindamiseks;

                                       4.

                                       spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud „tarkvara“, mis on spetsiaalselt loodud käsu, kommunikatsiooni, kontrolli ja luure (C3I) või käsu, kommunikatsiooni, kontrolli, andmetöötluse ja luure (C4I) rakendustes kasutamiseks;

               —

               ML 22. Alapunkt a. Kogu tehnoloogia, v.a arendus- ja tootmistehnoloogia, ja üksnes juhul, kui see on lubatud sama üldise veoloa muudes kategooriates.

         1.2.   Sertifitseeritud vastuvõtjate üldise veoloa alla lisatavad tingimused

   Järgmine tingimuste loetelu ei ole ammendav. Samal ajal ei ole liikmesriigi poolt sertifitseeritud vastuvõtja üldise veoloa alla lisatavad tingimused vastuolus allpool loetletud tingimustega ega kahjusta neid.

               —

               Geograafiline kehtivus: Euroopa Majanduspiirkond (EU 28 + Island ja Norra) (3).

               —

               Edasiveod Euroopa Majanduspiirkonna piires on lubatud ilma eelkontrollideta; nõutav võib olla üksnes järelaruandlus.

               —

               Reeksport: liikmesriigid annavad ekspordipiirangutest vabastuse ühel või mõlemal järgmistest tingimustest:

                           —

                           integreeritud komponentide puhul vastavalt direktiivi 2009/43/EÜ artikli 4 lõikele 8;

                           —

                           lõppkasutaja asub ühes järgmistest riikidest: Austraalia, Kanada, Jaapan, Uus-Meremaa, Šveits, Liechtenstein ja Ameerika Ühendriigid.

                     Mõlema reekspordi juhtumi puhul võib päritoluliikmesriigi pädev asutus nõuda tarnijalt kasutusviisi deklaratsiooni, mille sertifitseeritud vastuvõtja peab esitama vastavalt direktiivi 2009/43/EÜ artiklile 9.

               —

               Järelkontrolliks sertifitseeritud vastuvõtja üldise veoloa alusel peaksid liikmesriigid tagama, et tarnijad esitavad aruande sertifitseeritud vastuvõtja üldise veoloa kasutamise kohta vastavalt aruandluse miinimumnõuetele, mis on esitatud direktiivi 2009/43/EÜ artikli 8 lõikes 3.

         2.   JÄRELMEETMED
   Liikmesriike kutsutakse üles jõustama käesolev soovitus hiljemalt 1. juuliks 2017.
   Liikmesriikidel soovitatakse teatada komisjonile käesoleva soovituse jõustamiseks võetavatest meetmetest.
   3.   ADRESSAADID
   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. november 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/43/EÜ kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste lihtsustamise kohta (ELT L 146, 10.6.2009, lk 1).

      (2)  Nõukogu 8. detsembri 2008. aasta ühine seisukoht 2008/944/ÜVJP, millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad (ELT L 335, 13.12.2008, lk 99).

      (3)  EMP ühiskomitee 14. juuni 2013. aasta otsus nr 111/2013, millega muudetakse EMP lepingu II lisa „Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“ (ELT L 318, 28.11.2013, lk 12), millega inkorporeeriti EMP lepingusse direktiiv 2009/43/EÜ, sisaldas selgesõnalist kohandusteksti: „Käesolevat direktiivi ei kohaldata Liechtensteini suhtes“.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2017/1803, 3. oktoober 2017, milles käsitletakse seaduslike võimaluste parandamist rahvusvahelist kaitset vajavate inimeste jaoks (teatavaks tehtud numbri C(2017) 6504 all)

text:
               7.10.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 259/21

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2017/1803,
   3. oktoober 2017,
   milles käsitletakse seaduslike võimaluste parandamist rahvusvahelist kaitset vajavate inimeste jaoks

         (teatavaks tehtud numbri C(2017) 6504 all)

   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Ümberasustamine on oluline vahend, mille abil saab pakkuda kaitset isikutele, kes on olnud sunnitud koduriigist lahkuma, ja väljendada selgelt ülemaailmset solidaarsust kolmandate riikidega, et aidata neil tulla toime arvukate sõja või tagakiusamise eest põgenejatega. Kui liitu suunduv ohtlik ja ebaseaduslik rändevoog asendada ümberasustamise kaudu turvaliste ja seaduslike võimalustega, oleks võimalik päästa inimelusid, vähendada ebaseaduslikku rännet ja leevendada rändesurvet ning tõkestada inimkaubanduse võrgustike tegevust. Seepärast on ümberasustamine ka ELi laiaulatusliku varjupaiga- ja rändepoliitika oluline osa.

               (2)

               Vahemere piirkonna erakordselt suured rändevood tõid 2015. aasta septembris kaasa kriisi, mille tagajärjel kuulutasid liidu institutsioonid viivitamata välja hädaolukorra ja kutsusid üles võtma vastu lühi- ja pikaajalisi meetmeid, mille abil tegeleda rändevoogudega väljaspool ELi ning tagada tõhus kontroll liidu välispiiril, tugevdada ELi tagasisaatmispoliitikat, reformides samal ajal Euroopa ühist varjupaigasüsteemi ja pakkudes ELi tulemiseks täiendavaid turvalisi ja seaduslikke võimalusi.

               (3)

               Ühe kohese meetmena, mille eesmärk oli tegeleda rändekriisiga laiaulatuslikult ja näidata üles solidaarsust kolmandate riikidega, kelle kanda on ülemaailmsest rändekriisist lõviosa, tegi komisjon 8. juunil 2015 ettepaneku ELi hõlmava kava kohta asustada kahe aasta jooksul ümber 20 000 rahvusvahelist kaitset vajavat inimest. (1) Liikmesriigid ja Dublini süsteemiga assotsieerunud riigid leppisid 20. juulil 2015 kokku selles, et ümber asustatakse 22 504 inimest, kes vajavad rahvusvahelist kaitset ja kes on pärit Lähis-Idast, Aafrika Sarve piirkonnast või Põhja-Aafrikast. (2)

               (4)

               Selleks et lõhkuda rändajate smugeldamisega tegelevaid võrgustikke ja pakkuda rändajatele oma elu ohtu seadmisele alternatiivi, otsustasid EL ja Türgi 18. märtsil 2016 teha lõpu kontrollimatutele rändevoogudele, mis on põhjustanud tõsise humanitaarkriisi, ja leppisid kokku mitmes meetmes, sh rahvusvahelist kaitset vajavate süürlaste ümberasustamises liikmesriikidesse.

               (5)

               Pärast ELi-Türgi avaldust muutis nõukogu oma otsust (EL) 2015/1601 (3), et liikmesriigid saaksid täita 54 000 taotleja ümberpaigutamisega seoses võetud kohustusi ümberasustamise, humanitaarsetel kaalutlustel vastuvõtmise või muude seaduslike vastuvõtmise viiside kaudu, võttes Türgist vastu rahvusvahelist kaitset vajavaid süürlasi riiklike või mitmepoolsete kavade alusel.

               (6)

               Kõik 193 ÜRO liikmesriiki võtsid 19. septembril 2016 vastu pagulasi ja rändajaid käsitleva New Yorgi deklaratsiooni, milles kutsuti üles õiglasemalt jagama koormust ja vastutust maailma pagulaste vastuvõtmisel ja toetamisel. ÜRO liikmesriigid väljendasid kavatsust laiendada seaduslikke võimalusi, mille kaudu saab pagulasi vastu võtta või ümber asustada kolmandatesse riikidesse (4).

               (7)

               20. juulil 2015 kokkulepitud kava ja ELi-Türgi avalduse alusel on 20. septembriks 2017 ümber asustatud üle 23 000 inimese. Lisaks on liikmesriigid rahvusvahelist kaitset vajavaid inimesi ümber asustanud riiklike kavade alusel.

               (8)

               Ainuüksi 2016. aastal asustasid liikmesriigid ümber 14 205 pagulast, mis on oluliselt rohkem kui 2015. aastal (8 155 inimest), 2014. aastal (6 550 inimest) ja ajavahemikul 2010–2013 (4 000 kuni 5 000 inimest aastas). See kasv räägib ELi tasandil tehtava koostöö lisaväärtusest ja võimalustest ümberasustamise valdkonnas. See näitab ka seda, et ELi eelarvest ümberasustamiseks aastateks 2014–2017 eraldatud 293,3 miljonil eurol on olnud oluline osa.

               (9)

               Liikmesriigid, kes ei ole veel kehtivate kavade alusel võetud lubadusi täitnud, peaksid seda viivitamata tegema. Ümberasustamislubadused, mida ei ole täidetud ajaks, mil mõlemad kavad lõpevad, tuleks üle kanda järgmisse ümberasustamiskavasse lisaks lubadustele, mida liikmesriigid annavad uute kavade raames.

               (10)

               ELil on vaja liikuda olukorrapõhistelt ümberasustamise ja humanitaarsetel kaalutlustel vastuvõtmise kavadelt stabiilsemale ELi ümberasustamisraamistikule. Sel eesmärgil esitas komisjon osana ELi varjupaigasüsteemi uuendamisest ettepaneku liidu ümberasustamisraamistiku kohta, (5) mille kaudu pakkuda rahvusvahelist kaitset vajavatele inimestele selleks turvalisi ja seaduslikke võimalusi. Selle ettepaneku kiire vastuvõtmine on tõhusama, õiglasema ja stabiilsema Euroopa varjupaiga- ja rändepoliitika oluline osa.

               (11)

               Selleks et ümberasustamisega saaks jätkata seni, kuni liidu ümberasustamisraamistik on kasutusele võetud, kutsus komisjon 4. juulil 2017 toimunud 8. ümberpaigutamise ja ümberasustamise foorumil liikmesriike üles esitama ambitsioonikaid ümberasustamislubadusi, mis põhineksid selleks perioodiks kokkulepitud prioriteetidel ja oleksid ka kooskõlas ÜRO pagulaste ülemvoliniku (edaspidi „UNHCR“) 2018. aastaks prognoositud üleilmsete vajadustega.

               (12)

               Käesoleva soovituse eesmärk on tagada, et ümberasustamine saaks jätkuda ka pärast seda, kui olemasolevad ELi ümberasustamise kavad on lõppenud, kuniks liidu ümberasustamisraamistik on kasutusele võetud, ja jälgida 4. juulil 2017 alustatud ümberasustamislubaduste edenemist ÜRO pagulaste ülemvoliniku 2018. aastaks tehtud üleilmsete ümberasustamisvajaduste prognoosi täiendavaid vajadusi arvesse võttes.

               (13)

               Soovituse eesmärk on toetada liikmesriikide pidevaid pingutusi rahvusvahelist kaitset vajavatele inimestele turvaliste ja seaduslike võimaluste pakkumisel. Käesoleva soovituse põhised liikmesriikide meetmed on solidaarsuse märk nende kolmandate riikidega, kuhu suur hulk rahvusvahelist kaitset vajavaid inimesi on ümber asunud; need aitavad kaasa rahvusvahelistele ümberasustamisalgatustele ja rändeolukorra paremale haldamisele üldiselt. Seega on käesoleva soovituse eesmärgid kooskõlas liidu ümberasustamisraamistiku kohta tehtud ettepanekuga.

               (14)

               Prioriteetsete piirkondade valik põhineb vajadusel jätkata 18. märtsi 2016. aasta ELi-Türgi avalduse elluviimist, sh tulevase vabatahtliku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava kaudu, jätkata ümberasustamist Jordaaniast ja Liibanonist ning järgida tegevuskavas (mis käsitleb meetmeid Itaalia toetamiseks, surve vähendamiseks Vahemere keskosa rändeteel ja solidaarsuse suurendamiseks) (6) teatavaks tehtud plaani, mille kohaselt asustatakse ümber inimesi peamistest Vahemere keskosa rändeteele jäävatest ja sellega seotud Aafrika riikidest, mille seas on muu hulgas Liibüa, Niger, Tšaad, Egiptus, Etioopia ja Sudaan.

               (15)

               20. septembriks on liikmesriigid andnud lubaduse võtta 4. juuli 2017. aasta üleskutse alusel vastu 14 000 inimest. Kõik liikmesriigid peaksid panust suurendama, et aidata kaasa ühistele jõupingutustele päästa inimelusid ja pakkuda ebaseaduslikule rändele tõsiseltvõetavaid alternatiive.

               (16)

               Maailmas vajab ümberasustamist 1,2 miljonit inimest ja UNHCR on korduvalt kutsunud riike üles suurendama järk-järgult oma ümberasustamisprogrammide mahtu kooskõlas pagulasi käsitlevas New Yorgi deklaratsioonis väljendatud kavatsustega. Seda arvestades ja 2015. aastast alates toimunud edenemise põhjal peaks liit pakkuma 31. oktoobriks 2019 rahvusvahelist kaitset vajavatele kolmandatest riikidest pärit isikutele vähemalt 50 000 ümberasustamiskohta.

               (17)

               Selleks et liikmesriike selle eesmärgi täitmisel toetada, tuleks liidu eelarvest eraldada selleks otstarbeks 500 miljonit eurot. Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi tingimuste täitmisel võivad liikmesriigid saada iga prioriteetsest piirkonnast ümberasustatud inimese kohta ühekordselt 10 000 eurot.

               (18)

               UNHCR kavandab kõige haavatavamate rändajate rühmade evakueerimiseks Liibüast hädaolukorras evakueerimise ajutist mehhanismi. EL peaks koos teiste üleilmsete osalejatega selles mehhanismis osalema, et praegu Liibüas viibivatel kõige haavatavamatel isikutel ja rahvusvahelist kaitset vajavatel isikutel oleks võimalik selle kaudu kasutada ümberasustamise võimalusi. Ebaseaduslik ränne lõpeb alles siis, kui ohtlikele rännuteedele leidub alternatiive. Seepärast peaksid liikmesriigid oma ümberasustamislubaduste andmisel arvestama ka nimetatud UNHCRi algatusega ja seda toetama.

               (19)

               Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia ja Hispaania esindajad, komisjoni asepresident ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja Liibüa presidendi nõukogu esimees tegid koos Nigeri ja Tšaadi esindajatega 28. augustil 2017 rände- ja varjupaigaküsimusi käsitleva ühisavalduse, milles tõdeti, et samal ajal kui väheneb smugeldajate tegevusel põhinev ränne, on vaja korraldada rahvusvahelist kaitset vajavate eriti haavatavate isikute ümberasustamine.

               (20)

               Liidus vähemalt 50 000 ümberasustamiskoha pakkumine prioriteetsetest piirkondadest pärit inimestele aitab kaasa täiendavate seaduslike võimaluste loomisele suunatud üleilmsetele solidaarsusalgatustele, sh UNHCRi hiljuti esitatud üleskutsele pakkuda 40 000 ümberasustamiskohta Vahemere keskosa rändeteele jäävatest riikidest pärit isikutele 2018. aastal.

               (21)

               Rakendamise seiramiseks peaksid liikmesriigid teatama komisjonile igakuiselt isikutest, kelle nad on vastavalt antud lubadustele oma territooriumile ümber asustanud, täpsustades riigi, kust isik ümber asustati.

               (22)

               Komisjon peaks käesoleva soovituse rakendamise edenemise vaatama läbi hiljemalt 31. oktoobriks 2018. Selle läbivaatamise alusel ja võttes aluseks rände üldise olukorra ELis ja maailmas, võidakse liikmesriike kutsuda üles oma lubadusi veelkord läbi vaatama.

               (23)

               Käesolev soovitus tuleks adresseerida liikmesriikidele. Assotsieerunud riike kutsutakse üles osalema Euroopa ühises ümberasustamise tegevuses,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

      ÜMBERASUSTAMISLUBADUSTE SUURENDAMINE

               1.

               ELi olemasolevate ümberasustamiskavade rakendamisel saadud kogemustele tuginedes ja selleks et tagada üleminek nendelt kavadelt liidu ümberasustamisraamistikule, peaksid liikmesriigid pakkuma 31. oktoobriks 2019 vähemalt 50 000 ümberasustamiskohta rahvusvahelist kaitset vajavatele isikutele kolmandatest riikidest.

               2.

               Liikmesriigid, kes ei ole veel 4. juuli 2017. aasta üleskutse alusel oma lubadusi esitanud, peaksid seda tegema hiljemalt 31. oktoobriks 2017, ja need, kes on seda juba teinud, peaksid kaaluma lubaduste suurendamist, et oleks võimalik eesmärk saavutada.

               3.

               Liikmesriigid peaksid oma lubadustes keskenduma sellele, et oleks võimalik

                           a)

                           jätkata Süüriast konflikti eest põgenenud süürlaste ja kolmandate riikide kodanike ja kodakondsuseta isikute ümberasustamist, et toetada 18. märtsi 2016. aasta ELi-Türgi avalduse elluviimist, sh tulevase vabatahtliku humanitaarsetel põhjustel vastuvõtmise kava kaudu;

                           b)

                           jätkata ümberasustamist Liibanonist ja Jordaaniast;

                           c)

                           aidata kaasa olukorra stabiliseerimisele Vahemere keskosas, asustades ümber rahvusvahelist kaitset vajavaid inimesi Liibüast, Nigerist, Tšaadist, Egiptusest, Etioopiast ja Sudaanist, sh toetades UNCHRi hädaolukorras evakueerimise ajutist mehhanismi kõige haavatavamate rändajate rühmade evakueerimiseks Liibüast.

               4.

               Liikmesriike kutsutakse üles täitma oma ümberasustamislubadusi nii kiiresti kui võimalik ning tihedas koostöös UNCHRiga ja vajaduse korral EASO toel.

      SEIRE

               5.

               Liikmesriigid peaksid igakuiselt edastama komisjonile teabe selle kohta, mitu isikut nad on vastavalt antud lubadustele oma territooriumile ümber asustanud, täpsustades riigi, kust isik ümber asustati.

      RAHALINE TOETUS

               6.

               Liikmesriigid peaksid kasutama ära kõik võimalused, mida pakub 500 miljoni euro suurune rahaline toetus, mis on tehtud kättesaadavaks Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi kaudu käesolevas soovituses osutatud ümberasustamislubaduste täitmiseks.

      LÄBIVAATAMINE

               7.

               Komisjon vaatab käesoleva soovituse läbi hiljemalt 31. oktoobriks 2018. Pärast seda, kui komisjon on käesoleva soovituse rakendamise läbi vaadanud, ja lähtudes rände üldisest olukorrast ELis ja maailmas, võidakse liikmesriike kutsuda üles oma lubadusi veelkord ajakohastama, kui see on vajalik.

      ADRESSAADID

               8.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 3. oktoober 2017

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Dimitris AVRAMOPOULOS

      (1)  Komisjoni 8. juuni 2015. aasta soovitus Euroopa ümberasustamiskava kohta (C(2015) 3560 final).

      (2)  Nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate järeldused, 20. juuli 2015.

      (3)  Nõukogu 29. septembri 2016. aasta otsus (EL) 2016/1754, millega muudetakse nõukogu otsust (EL) 2015/1601, millega kehtestatakse rahvusvahelise kaitse valdkonnas ajutised meetmed Itaalia ja Kreeka toetamiseks (ELT L 268, 1.10.2016, lk 82).

      (4)  Pagulasi ja rändajaid käsitlev New Yorgi deklaratsioon; leitav aadressil http://www.unhcr.org/new-york-declaration-for-refugees-and-migrants.html.

      (5)  COM(2016) 468 final.

      (6)  SEC(2017) 339.


title: EFTA järelevalveameti soovitus nr 3/05/COL, 19. jaanuar 2005, dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoode seire kohta söödas

text:
               6.10.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 260/21

         EFTA JÄRELEVALVEAMETI SOOVITUS

   nr 3/05/COL,
   19. jaanuar 2005,
   dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoode seire kohta söödas
   EFTA JÄRELEVALVEAMET,
   võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artiklit 109 ja protokolli nr 1,
   võttes arvesse EFTA riikide ja Euroopa Kohtu vahelist kokkulepet järelevalveameti loomise kohta, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b ja protokolli nr 1,
   võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu I lisa II peatüki punktis 33 osundatud õigusakti (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiiv 2002/32/EÜ soovimatute ainete kohta loomasöödas), (1) muudetud ja kohandatud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga selle protokolli nr 1 kaudu,
   võttes arvesse EFTA järelevalveameti 1. detsembri 2004. aasta otsust 303/04/COL, millega soovitatakse kolleegiumi pädeval liikmel võtta soovitus vastu, kui selle eelnõu vastab EFTA taimede ja loomasööda komitee arvamusele,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Majanduspiirkonna lepingu I lisa II peatüki punktis 33 osundatud õigusaktiga (direktiiv 2002/32/EÜ) kehtestatakse dioksiinidele söödatooraines ja segasöödas piirnormid.

               (2)

               Ehkki toksikoloogilisest seisukohast tuleks iga piirnormi kohaldada dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste polüklooritud bifenüülide (PCB) suhtes, on piirnormid kehtestatud siiski üksnes dioksiinidele ja furaanidele, mitte aga dioksiinitaolistele PCBdele, kuna andmed viimaste esinemissageduse kohta on väga piiratud. Eespool nimetatud õigusaktiga nähakse ette, et piirnormid vaadatakse läbi esimest korda hiljemalt 31. detsembriks 2004, pidades silmas uusi andmeid dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kohta, eelkõige selleks, et kehtestada piirnormid ka dioksiinitaolistele PCBdele.

               (3)

               Kogu Euroopa Majanduspiirkonnast on vaja koguda usaldusväärseid andmeid dioksiininitaoliste PCBde sisalduse kohta võimalikult paljudes söödatoodetes (nagu on määratletud eespool nimetatud õigusaktis), et saada selge ettekujutus aja jooksul toimuvatest muutustest nende ainete taustasisalduses.

               (4)

               Suhe dioksiinide, furaanide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse vahel on oluline, kuid teadmised selle kohta on puudulikud. Seetõttu on asjakohane analüüsida võimalusel ka mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldust valitud proovides.

               (5)

               Vastavalt nimetatud õigusakti artikli 4 lõikele 2 edastavad EFTA riigid EFTA järelevalveametile kogu asjakohase teabe ja järeldused allika kohta ning teavitavad soovimatute ainete vähendamiseks või kõrvaldamiseks võetud meetmetest.

               (6)

               On oluline, et EFTA riigid osaleksid söödas sisalduvate dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoode seires ning edastaksid saadud andmed regulaarselt EFTA järelevalveametile.

               (7)

               Vastavalt järelevalveameti ja kohtu vahelise kokkuleppe portokolli nr 1 artikli 2 lõikele 1 edastab EFTA järelevalveamet need andmed Euroopa Komisjonile.

               (8)

               EFTA riikide osalemist käesoleva soovituse I lisas esitatud programmides tuleb hinnata neile Euroopa Majanduspiirkonna lepingu I lisa II peatükist tehtud eranditest lähtuvalt.

               (9)

               Käesolevas soovituses sätestatud meetmed on kooskõlas EFTA järelevalveametit abistava EFTA taimede ja loomasööda komitee arvamusega,

         SOOVITAB EFTA RIIKIDELE JÄRGMIST:

               1.

               Liikmesriigid peaksid alates 2004. aastast kuni 31. detsembrini 2006 tegema toiduainete dioksiini-, furaani- ja dioksiinitaoliste PCBde taustasisalduse seiret, lähtudes aastas analüüsitavate proovide võtmise soovitatavast miinimumsagedusest, mis on esitatud I lisa tabelis. Proovide võtmise sagedust tuleks igal aastal läbi vaadata, arvestades omandatud kogemusi.

               2.

               EFTA riigid peaksid regulaarselt esitama EFTA järelevalveasutusele andmeid, mille sisu ja vorm on ette nähtud II lisas, et need saaks koondada ühte andmebaasi. Asjakohane on esitatada ka viimaste aastate taustanivoode andmed, mille saamisel kasutatud analüüsimeetod on kooskõlas Euroopa Majanduspiirkonna lepingu I lisa II peatüki punktis 1 zc osundatud õigusaktiga (komisjoni 26. juuli 2002. aasta direktiiv 2002/70/EÜ, millega kehtestatakse nõuded söödas sisalduvate dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taseme määramiseks
                   (2)).

               3.

               Võimaluse korral peaksid EFTA riigid samades proovides analüüsima ka mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldust.

      Brüssel, 19. jaanuar 2005

            EFTA järelevalveameti nimel

            kolleegiumi liige

         Bernd HAMMERMANN

      (1)  EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/8/EÜ (ELT L 27, 29.1.2005, lk 44).

      (2)  EÜT L 209, 6.8.2002, lk 15. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2005/7/EÜ (ELT L 27, 29.1.2005, lk 41).

      I LISA

         Tabel: Ülevaade analüüsitavate söödaproovide soovitatavatest miinimumarvudest aastas. Proovide liigitamisel on lähtutud iga riigi tootmisest ja/või kasutamisest. Erilist tähelepanu on pööratud söödatoorainele ja segasöödale, mille puhul eeldatakse, et neis on suuremad dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoo kõikumised.

                  Soovitatav proovide arv riikide kaupa

                  Söödatoorained, söödalisandid, eelsegud

                  Segasöödad

                  Taimse päritoluga

                  Mineraalid

                  Mikroelemendid, sideained, paakumisvastased ained

                  Eelsegud – kõik liigid

                  Loomse päritoluga

                  Kokku

                  Maa peal elavad loomad

                  Kalad

                  Kokku

                  Riik

                  Arv

                  Teravili, söödateravili, nende saadused ja kõrvalsaadused

                  Õliseemned, õliviljad, nende saadused ja kõrvalsaadused/kaunviljade seemned, nende saadused ja kõrvalsaadused

                  Tugi- ja koresöödad

                  Muud taimse päritoluga söödatoorained

                  Loomsed rasvad/loomsed saadused (sealhulgas piimapulber ja munatooted)

                  Kalaõli

                  Kalajahu

                  Arv

                  Kariloomad

                  Sead

                  Kodulinnud

                  Muud (küülikud ja hobused, lemmikloomatoit)

                  Kalad

                  Arv

                  Island

                  67

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  3

                  19

                  16

                  53

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  14

                  Norra

                  127

                  5

                  5

                  5

                  3

                  3

                  3

                  5

                  3

                  13

                  15

                  60

                  3

                  3

                  3

                  2

                  56

                  67

      II LISA
      A.   Selgitavad märkused dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde ja teiste PCBde söödas sisaldumise analüüsi tulemuste esitamise vormi juurde
      1.   ÜLDINE TEAVE ANALÜÜSITAVATE PROOVIDE KOHTA
      Riik: liikmesriigi nimi, kus seire läbi viidi.
      Aasta: aasta, mil seire läbi viidi.
      Toode: analüüsitav söödaartikkel – kui võimalik, kasutada söödatoorainete kohta terminoloogiat, mida on kasutatud nõukogu 29. aprilli 1996. aasta direktiivis 1996/25/EÜ söödatooraine ringluse ja kasutamise kohta. Segasöötade puhul on ülimalt oluline kirjeldada nende koostist.
      Turustusetapp: koht, kus proov võeti.
      Tulemuste esitamine: tulemustest tuleb teatada toodete kaupa. Tulemuste esitamisel võetakse aluseks kehtestatud piirnormid (seonduvad söödaga, mille niiskusesisaldus on 12 % – direktiiv 2002/32/EÜ). Mittedioksiinitaoliste PCBde puhul soovitatakse tulemuste esitamisel tungivalt lähtuda samadest alustest.
      Proovivõtmise laad: juhuslikud proovid – teatada võib ka plaaniliste proovide analüüsi tulemustest, kuid sel juhul tuleb selgelt ära näidata, et tegemist on plaanilise prooviga, mis ei tarvitse kajastada tavalist taustanivood.
      Meetodid: näidata kasutatud meetod.
      Akrediteering: näidata ära, kas analüüsimeetod on akrediteeritud või mitte.
      Mõõtemääramatus (%): analüüsimeetodi mõõtemääramatuse protsent.
      2.   ERITEAVE ANALÜÜSITAVATE PROOVIDE KOHTA
      Proovi number: analüüsitavatest samalaadsetest toodetest võetud proovide arv. Kui proove on rohkem kui tähistatud veergusid, lisada vormi lõppu uusi nummerdatud veergusid.
      Tootmismeetod: tavapärane/mahepõllundus (võimalikult täpselt).
      Piirkond: niivõrd kui asjakohane, asula või regioon, kus proov võeti, näidates võimalusel ära, kas tegemist on maa või linnaga, tööstuspiirkonnaga, sadamaga, avamerega jne. Nt Brüssel – linn, Vahemeri – avameri.
      Osaproovide arv: liitproovide puhul näidata ära osaproovide arv (isendite arv). Kui analüüsitulemus põhineb ühel proovil, märkida number 1. Osaproovide arv liitproovis võib erineda, seega näidata see ära eraldi iga proovi kohta.
      Rasvasisaldus (%): (võimaluse korral) rasvasisalduse protsent proovis.
      Niiskusesisaldus (%): (võimaluse korral) niiskusesisalduse protsent proovis.
      3.   TULEMUSED
      Dioksiinid, furaanid, dioksiinitaolised PCBd: tulemused iga analoogi kohta tuleks märkida väljendatult miljardikes (ppt) – nanogrammi kilogrammi kohta (ng/kg).
      Mittedioksiinitaolised PCBd: tulemused iga analoogi kohta tuleks märkida väljendatult miljardikkudes (ppb) – mikrogrammi kilogrammi kohta (μg/kg).
      LOQ: kvantifitseerimispiir (limit of quantification), väljendatuna nanogrammidena kilogrammi kohta või (mittedioksiinitaoliste PCBde puhul) nanogrammidena kilogrammi kohta.
      LOD: avastamispiir (limit of detection), väljendatuna nanogrammidena kilogrammi kohta või (mittedioksiinitaoliste PCBde puhul) nanogrammidena kilogrammi kohta.
      Analüüsitud analoogide puhul, mille näitajad jäävad alla avastamispiiri, tuleks tulemuste lahtrisse kanda < LOD (LOD tuleks näidata väärtusena). Analüüsitud analoogide puhul, mille näitajad jäävad alla kvantifitseerimispiiri, tuleks tulemuste lahtrisse kanda < LOQ (LOQ tuleks näidata väärtusena).
      Lisaks PCB-7-le ja dioksiinitaolistele PCBdele analüüsitavate PCB analoogide puhul tuleb vormile lisada PCB analoogi number, nt 31, 99, 110 jne. Kui märgistatud ridadest proovis analüüsitavate PCB analoogide jaoks ei piisa, lisada vormi lõppu uusi ridasid.
      4.   MÄRKUSED
      Lisaks lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetodile tuleb seda lahtrit kasutada ka muude asjakohaste märkuste lisamiseks.
      B.   Dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde ja teiste PCBde söödas sisaldumise analüüsi tulemuste esitamise vorm


title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Eesti 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/25

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Eesti 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
   2012/C 219/07
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, (2) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (3) Eesti 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Eesti stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) (4) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Eestit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed üles esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust. Ta kutsus liikmesriike üles rakendama nõukogu riigipõhiseid soovitusi 2011. aastaks ja viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.

               (8)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 samuti üles esitama õigel ajal kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.

               (9)

               Eesti esitas 26. aprillil 2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et programmis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium aastateks 2012–2013 on realistlik, kui SKP oodatav keskmine kasv püsib ligikaudu 2,4 %. Komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt kasvab SKP 2013. aastal 3,8 %. Stabiilsusprogrammis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada tasakaalustatud majanduskasvu toetav jätkusuutlik fiskaalpoliitika struktuurse ülejäägi saavutamise teel, tagades samal ajal piisavad eelarvepuhvrid ja vähendades tööjõu maksukoormust. Samuti on strateegia eesmärk saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmine. Stabiilsusprogrammi abil püütakse ületada keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on saavutada struktuurne ülejääk alates 2013. aastast.
               Keskpika perioodi eelarve-eesmärgis on asjakohaselt arvesse võetud stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Valitsemissektori kulutuste kasvumäär vastab (ümber arvutatud) struktuurse eelarveseisundi (5) alusel ja kaalutlusõiguse alusel võetavaid tulumeetmeid arvesse võttes stabiilsuse ja kasvu paktis ette nähtud kulueesmärgile 2015. aastaks. Samal ajal on stabiilsusprogrammis seatud eesmärk saavutada valitsemissektori eelarve ülejääk alates 2014. aastast. Valitsemissektori võla suhe SKPsse on tublisti alla 60 % ning programmi kohaselt hakkab see näitaja tõenäoliselt pärast 2013. aastat vähenema, kahanedes 2015. aastal umbes 10 protsendini.

               (11)

               Eesti saavutas 2011. aastal märkimisväärse eelarve ülejäägi. 2012. aastaks ennustatav majanduskasv on komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt 2011. aasta omast tunduvalt väiksem, kahanedes 7,6 protsendist 1,6 protsendini, ja seetõttu on vaja täiendavat kontrolli kulutuste tõhususe üle. Eestil on kavas kehtestada 2012. aastal struktuurse eelarvetasakaalu nõue, et hoida kulusid kontrolli all. Niipea kui nõuet on hakatud kohaldama, peaks seda täiendama mitmeaastaste kulueesmärkide siduvamaks muutmisega. Seega on Eesti osaliselt rakendanud 2011. aasta soovituse kõnealuses valdkonnas.

               (12)

               Tööturu valdkonnas on võetud mitmeid tööjõumaksudega seonduvaid meetmeid. Töötamise stimuleerimist saab siiski parandada, piirates invaliidsustoetuste ja töövõimetuspensionide määramise kasvavat trendi ning muutes töötegemise tasuvamaks töötus- ja vanemahüvitist saavate madala- ja kõrgepalgaliste töötajate jaoks. Kuigi on tehtud paljulubavaid jõupingutusi töötuse kõrge taseme vähendamiseks, on pikaajaline ja noorte töötus endiselt suur. Selle tulemusena kasvab laste vaesusrisk tööta leibkondades ja see probleem tuleb tõhusate sotsiaalteenuste, sealhulgas peredele suunatud teenuste abil lahendada. Perede toetamist võiks muuta tõhusamaks eelarveneutraalsel viisil, näiteks parandades vanema- ja perehüvitiste suunatust ning tühistades sellised lastega seotud tulumaksuvabastused, mis ei ole otstarbekad.

               (13)

               Riikliku energiatõhususe tegevuskava meetmed on endiselt ebapiisavad, võttes arvesse praegust nihet ühistranspordilt muude transpordiviiside kasutamise suunas. Eesti uus autopark on kõige energiamahukam ELis. Kütuseaktsiisidest ei piisa, et muuta tarbimisharjumusi. Mitu ELi energeetika valdkonna direktiivi ei ole veel täielikult üle võetud. Eesti peab tegema veel jõupingutusi oma energiavarustuse mitmekesistamiseks. Elektrienergia infrastruktuuri taset võiks tõsta, et kaasata üha rohkem tuuleenergiat.

               (14)

               Kutsehariduse kvaliteet ja kättesaadavus on oluliselt paranenud ning 2012.–2013. aastaks on kavandatud veel täiendavaid moderniseerimismeetmeid. Üleminekut üldhariduselt kutseharidusele on vaja siiski parandada ning tuleks kaaluda töökohal toimuva väljaõppe kavade laiendamist. Elukestvas õppes osalemine suureneb, kuid madala kvalifikatsiooniga töötajatele ei pöörata piisavalt tähelepanu. Haridusväljundite tööturu vajadustega vastavusse viimisel esineb ikka veel probleeme. Samuti on vaja kiiresti reformida keskharidust ja veelgi parandada haridusteenuste osutamist kohalike ametiasutuste poolt. Samuti teevad ettevõtlussektor ja kõrgharidusasutused ikka veel liiga vähe koostööd ning erasektori teadmistemahukat osa tuleks edasi arendada.

               (15)

               Selleks et vastata rahvastiku vähenemise suundumusele ning tagada tasakaalustatud ja konkurentsivõimeline regionaalareng, on pikaajalisem vajadus tagada kohalike omavalitsuste rahanduslik jätkusuutlikkus ning avalike teenuste parem osutamine kohalikul tasandil ja optimeerida suhteliselt hajutatud ressursside kasutamist. Enamikul kohalikel omavalitsustel on nende väiksuse tõttu raskusi vajalike sotsiaal-, tervishoiu-, tööturu-, transpordi- ja haridusteenuste osutamisega.

               (16)

               Eesti on võtnud laiendatud euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Kõnealused kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime parandamise ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.

               (17)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Eesti majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Eesti fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1. kuni 5. soovituses.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige 1. soovituses,

         SOOVITAB Eestil võtta ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:

               1.

               Säilitada usaldusväärne eelarveseisund, rakendades väljatöötatud eelarvekavasid, tagades keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise hiljemalt 2013. aastaks ja kindlustades kulueesmärgist kinnipidamise. Täiendada kavandatud tasakaalus eelarve nõuet rohkem siduvate mitmeaastaste kulueesmärkidega keskpika perioodi eelarveraamistiku raames, jätkata avaliku sektori kulutuste tõhususe suurendamist ja meetmete rakendamist maksude laekumise parandamiseks.

               2.

               Parandada tööstiimuleid, ühtlustades sotsiaaltoetuste süsteemi ning suurendades invaliidsus-, töötus- ja vanemahüvitiste määramise paindlikkust, tagades samal ajal piisava sotsiaalkaitse. Parandada sotsiaalteenuste osutamist, suunates samal ajal paremini pere- ja vanemahüvitisi ning tühistades sellised lastega seotud tulumaksuvabastused, mis ei ole otstarbekad. Suurendada noorte ja pikaajaliste töötute osalust tööturul.

               3.

               Siduda haridus ja koolitus tõhusamalt tööturu vajadustega ning edendada ettevõtete ja haridusasutuste koostööd. Suurendada madala kvalifikatsiooniga töötajate võimalusi saada parem juurdepääs elukestvale õppele. Edendada teadustegevuse ja innovatsioonisüsteemide eelistamist ja rahvusvahelistamist.

               4.

               Parandada energiatõhusust, eelkõige hoonetes ja transpordisektoris, ning suurendada keskkonnastiimuleid seoses sõidukite ja jäätmetega, kaaludes ka selliseid stiimuleid nagu sõidukite maksustamine. Edendada taastuvenergia kasutamist, sealhulgas ajakohastades infrastruktuuri ja õigusakte. Jätkata piiriüleste ühenduste väljatöötamist, et kaotada turu suhteline isoleeritus.

               5.

               Suurendada kohalike omavalitsuste rahanduslikku jätkusuutlikkust, parandades samal ajal nende tõhusust ning tagades teenuste tõhusa osutamise, eeskätt neile tugevamate ühinemis- või koostööstiimulite pakkumise kaudu. Ettepanekud asjakohasteks reformideks tuleks teha mõistliku aja jooksul.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (3)  ELT C 213, 20.7.2011, lk 5.

      (4)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.