title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Hispaania 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/81

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Hispaania 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
   2012/C 219/24
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitusi,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (3) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (4) Hispaania 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Hispaania ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Hispaaniat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles lisama täiendavad kohustused, milles keskendutakse mõnele olulisele, õigeaegsele ja mõõdetavale reformile pakti eesmärkide saavutamiseks.

               (9)

               Hispaania esitas 30. aprillil 2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Hispaaniat mõjutab negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus järeldusele, et Hispaanias on tasakaalustamatus, mis ei ole ülemäärane, kuid millega tuleb kiiresti tegeleda.

               (10)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et stabiilsusprogrammi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2012. aasta suhtes üldiselt realistlik ja edaspidi optimistlik. Komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks SKP kasv jõudma 2012. aastal – 1,8 protsendini ja 2013. aastal – 0,3 protsendini, samal ajal kui stabiilsusprogrammis on need prognoosid vastavalt – 1,7 % ja 0,2 %. Kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega on stabiilsusprogrammi strateegias kirjeldatud eelarve-eesmärk viia valitsemissektori eelarvepuudujääk aastaks 2013 alla kontrollväärtuse 3 % SKPst, tehes seda peamiselt kulude piiramise, aga ka teatavate tulusid suurendavate meetmete abil. (Ümberarvutatud) struktuurse eelarveseisundi (5) põhjal paraneb stabiilsusprogrammis kavandatud struktuurne eelarveseisund aastatel 2011-2013 keskmiselt 2,6 % SKPst, mis on suurem kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames soovitatud keskmine eelarve kohandamine üle 1,5 % SKPst aastatel 2010-2013. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist jääb stabiilsusprogrammi keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks (KPEE) eelarveseisundi struktuurne tasakaal, mis peaaegu saavutatakse aastaks 2015, mil struktuurne eelarvepuudujääk on 0,2 % SKPst. KPEEs on asjakohaselt arvesse võetud stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Struktuursete kohanduste kavandatud tempo aastatel 2012-2013 kujutab endast piisavaid edusamme KPEE suunas ja valitsemissektori kulude kasvutempo, võttes arvesse kaalutlusõiguse raames võetavaid tulumeetmeid, on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kohase kulude võrdlusalusega.
               Stabiilsusprogrammi prognooside kohaselt tipneb valitsemissektori võla suhe aastal 2013 ja hakkab seejärel langema. Aastatel 2014 ja 2015 on Hispaanias üleminekuperiood ja stabiilsusprogrammis esitatud kavad tagavad piisava edu stabiilsuse ja kasvu pakti kohase võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Puudujäägi ja võla kohandamiskavasid mõjutavad olulised riskid.
               Makromajanduslik areng võib osutuda oodatust vähem soodsaks. Lisaks ei ole pärast 2013. aastat võetavaid meetmeid piisavalt täpsustatud. Eelarvestrateegiale avalduvad ka sellised ohud nagu piirkondlike valitsuste kinnipidamine eelarvest, pidades silmas neil viimasel ajal seni esinenud raskusi seda teha, samuti tulude suurem tundlikkus toimuvate struktuursete kohanduste suhtes, maksuamnestia ebakindel mõju tuludele ja võimalikud täiendavad finantsasutuste päästeoperatsioonid. Selliste finantsasutuste päästeoperatsioonide mis tahes mõju eelarvepuudujäägile on ühekordne. Eelarve tasakaalu seaduse range kohaldamine ja tugevate fiskaalmeetmete võtmine piirkondlikul tasandil leevendaks piirkondliku tasandi riske kavast kõrvale kalduda. Arvestades Hispaania rahanduse detsentraliseeritust, on väga oluline tugev fiskaalne ja institutsionaalne raamistik. Nõukogu tervitab komisjoni kavatsust esitada lähinädalatel ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist käsitleva nõukogu soovituse rakendamise kohta põhjalik hindamine, võttes arvesse ka väljakuulutatud mitmeaastast eelarvekava aastateks 2013-2014.

               (11)

               Hispaania võttis 2011. aastal vastu pensionireformi, mis kujutab endast olulist sammu riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tugevdamise suunas. Siiski piirab Hispaania majanduslike väljavaadete halvenemine reformi mõju vanusega seotud prognoositud avaliku sektori kuludele. Lisaks tuleb reformi täiendada konkreetsete meetmetega, mis toetavad eakate töötajate üldist tööhõivestrateegiat 2012–2014.

               (12)

               Kuigi Hispaania maksude suhe SKPsse on ELis üks madalamaid, saab maksusüsteemi tõhusust parandada, suurendades majanduskasvu paremini soodustavate kaudsete maksude osakaalu. Eelkõige on ruumi käibemaksubaasi laiendamiseks, vaadates läbi maksuvabastuste ja vähendatud maksumäärade laialdase kohaldamise. Hispaania maksusüsteemiga soodustatakse ka suurte võlgu olemist ja eluaseme ostmist, mitte üürimist, kuna hüpoteeklaenude intressid saab maksustatavast tulust maha arvata.

               (13)

               Hispaania on teinud olulisi edusamme finantssektori restruktureerimisel. Restruktureerimist tuleb jätkata jätkusuutlikult ja konkurentsi üleliia moonutamata, et tagada iga elujõuetu panga saneerimine ja elujõuliste pankade võime täita oma ülesannet reaalmajandusele laenuandjana. Võttes arvesse halvenevaid makromajanduslikke väljavaateid, võib olla vajalik pankade kapitalibaasi täiendav tugevdamine.

               (14)

               2012. aasta veebruaris kiitis valitsus heaks tööhõive kaitse ja kollektiivsete palgaläbirääkimiste süsteemi põhjaliku reformi, et võidelda kõrge töötuse määraga ja tööturu terava killustatusega. Reformi mõjusid on vaja jälgida, eelkõige palkade arengu ja killustatuse vähenemise osas. Selleks et probleem täielikult lahendada, tuleb reformi täiendada aktiivse tööturupoliitika põhjalikuma läbivaatamisega, et parandada tööalast konkurentsivõimet ja töövahendust.

               (15)

               Selleks et võidelda noorte suure tööpuudusega Hispaanias, tuleks viivitamata rakendada noorte tegevuskava, sealhulgas praktika- ja koolituslepinguid. Kuigi Hispaania on võtnud meetmeid koolist väljalangevuse vastu, on selle tase endiselt kõrge ja piirkonniti on erinevused märkimisväärsed.

               (16)

               Vaesus on suurenenud 1 miljoni vaesusriskis elava inimese võrra 2010. aastal ja laste vaesuse tase on ohtlikult kõrge – 26,2 %. Töölkäivate inimeste vaesusmäär on ajutiste töötajate puhul enam kui kaks korda kõrgem kui alaliste töötajate puhul.

               (17)

               Kutseteenused on Hispaanias endiselt konkurentsi eest kaitstud. Kutseteenuste reform võiks suurendada potentsiaalset SKPd, võttes arvesse, et need on muude majandusvaldkondade jaoks olulised. Erilist tähelepanu tuleks pöörata põhjendamatute ja ebaproportsionaalsete takistuste kõrvaldamisele mõnede tugevalt reguleeritud ametite puhul (nt insenerid, notarid, kinnistusregistri töötajad ja seaduslikud esindajad). Lisaks võtab äritegevuseks loa saamine liidus kõige kauem aega Hispaanias. Kooskõlastatuse puudumine kohaliku, piirkondliku ja riigi haldustasandi vahel on andnud tulemuseks mõnikord kattuvate eeskirjade vohamise ja Hispaania siseturu killustatuse. Suure välise tasakaalustamatuse kohandamine nõuab ekspordi hõlbustamist. Hispaanial on ka mitmeid keerulisi probleeme energeetikasektoris, mis takistavad olulisel määral toote- ja teenusteturgude tõhusat toimimist.

               (18)

               Hispaania on laiendatud euroala pakti raames võtnud mitmeid kohustusi. Kõnealused kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime parandamise, riigi rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamise ja finantsstabiilsuse tugevdamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist ning leiab, et üldiselt on nende rakendamine osaline. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.

               (19)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Hispaania majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Hispaania fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused on väljendatud allpool 1.–8. soovituses.

               (20)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud stabiilsusprogrammi ja nõukogu arvamus (6) selle kohta on väljendatud eelkõige 1. soovituses.

               (21)

               Võttes arvesse komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hindamise tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Nõukogu soovitused, mis on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, on väljendatud eelkõige 1., 3., 4., 5., ja 8. soovituses,

         SOOVITAB Hispaanial võtta ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:

               1.

               Kohandada aastas eelarvet struktuurselt keskmiselt üle 1,5 % SKPst aastatel 2010-2013, nagu nõutud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu soovituses, rakendades 2012. eelarves vastu võetud meetmeid ja võttes 2012. aasta juuli lõpuks vastu väljakuulutatud mitmeaastase eelarvekava aastateks 2013-2014. Võtta ja rakendada meetmeid piirkondlikul tasandil kooskõlas heakskiidetud tasakaalustamiskavadega ja kohaldada rangelt uue eelarve tasakaalu seaduse sätteid, mis käsitlevad eelarve täitmise läbipaistvust ja kontrolli ning jätkata eelarvealase aruandluse õigeaegsuse ja õigsuse parandamist kõigil valitsemissektori tasanditel. Luua sõltumatu fiskaalinstitutsioon, mis tegeleks analüüside koostamise, nõustamise ja fiskaalpoliitika järelevalvega. Rakendada avaliku sektori reforme, et parandada avaliku sektori kulude tõhusust ja kvaliteeti kõigil valitsemissektori tasanditel.

               2.

               Tagada pensioniea tõus kooskõlas keskmise eeldatava elueaga, kui reguleeritakse hiljutise pensionireformiga ette nähtud jätkusuutlikkuse tegurit, ning toetada eakate töötajate üldist tööhõivestrateegiat konkreetsete meetmetega, millega arendatakse edasi elukestvat õpet, parandatakse töötingimusi ja hõlbustatakse selle rühma naasmist tööturule.

               3.

               Võtta kasutusele maksustamissüsteem, mis on kooskõlas eelarve konsolideerimiseks tehtavate jõupingutustega ja toetab enam majanduskasvu, sealhulgas nihet tööjõu maksustamiselt tarbimis- ja keskkonnamaksude suunas. Eelkõige tuleb tegeleda madala käibemaksutulu osakaaluga, laiendades käibemaksubaasi. Tagada, et maksusoodustused soodustaksid vähem võlgu olemist ja eluaseme omamist (alternatiivina üürimisele).

               4.

               Rakendada finantssektori reformi, eelkõige täiendada käimasolevat pangandussektori restruktureerimist, tegeledes ülejäänud nõrkade finantsasutuste olukorraga, koostada terviklik strateegia, mille alusel tegeleda pankade bilanssides olevate n-ö päritud varadega, ja määratleda selge poliitika kaitsemehhanismide rahastamiseks ja kasutamiseks.

               5.

               Rakendada tööturureforme ja võtta täiendavaid meetmeid aktiivse tööturupoliitika tõhustamiseks, parandades selle suunatust, suurendades koolituse, nõuande- ja töövahendusteenuste kasutamist, tugevdades nende seost passiivse poliitikaga, ning kooskõlastades paremini riiklike ja piirkondlike avalike tööturuasutuste tegevust, sealhulgas teabe jagamist vabade töökohtade kohta.

               6.

               Vaadata läbi kuluprioriteedid ja paigutada vahendid ümber, et toetada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEde) juurdepääsu rahastamisele, teadustegevust, innovatsiooni ja noori. Rakendada noorte tegevuskava, eelkõige seoses kutseõppe ja hariduse kvaliteediga ja selle vastavusega tööturu nõuetele, samuti tugevdada jõupingutusi koolist väljalangevuse vähendamiseks ning kutsehariduses ja -õppes osalemise suurendamiseks ennetus-, sekkumis- ja kompensatsioonimeetmete abil.

               7.

               Parandada haavatavate rühmade tööalast konkurentsivõimet koostoimes lastehoiu- ja peretoetusteenuste tulemusliku osutamisega, mille eesmärgiks on parandada vaesuse ja/või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste olukorda ning seeläbi saavutada laste heaolu.

               8.

               Võtta täiendavaid meetmeid kutseteenuste liberaliseerimiseks, sealhulgas tugevalt reguleeritud ametite puhul, vähendada viivitusi äritegevuseks lubade andmisel ja kaotada ettevõtlusega tegelemiselt piirangud, mis on eri valitsustasanditel vastu võetud kattuvate eeskirjade vohamise tulemus. Täiendada gaasi- ja elektrivõrkude vastastikust ühendamist naaberriikidega ja tegeleda elektrienergia tariifipuudujäägiga terviklikul viisil, eelkõige parandades elektritarneahela kulutõhusust.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (4)  ELT C 212, 19.7.2011, lk 1.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Saksamaa 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/18

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Saksamaa 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/05)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Saksamaad ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Saksamaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Saksamaa tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Saksamaa kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Saksamaa edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017. Komisjoni analüüsi põhjal võis järeldada, et Saksamaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on riigis endiselt suur jooksevkonto ülejääk, millel on piiriülene mõju ja mis osutab – lisaks riigi väga konkurentsivõimelise ja tulemusliku tööstuse tugevale lõimitusele rahvusvahelisse tööjaotusse – üleliia suurele säästule ja tagasihoidlikele investeeringutele nii era- kui ka avalikus sektoris. Jooksevkonto ülejääk suurenes 2015. aastal veelgi, püsis 2016. aastal laias laastus muutumatuna ja jääb ka edaspidi eeldatavasti kõrgele tasemele püsima. Ülejäägi vähendamine võib aidata suurendada ülejäänud euroala ja liidu tasakaalustamisväljavaateid, sest dünaamilisem sisenõudlus Saksamaal võib leevendada finantsvõimenduse vähendamise vajadust suure võlakoormusega liikmesriikides. Hoolimata madalatest intressimääradest, mis on loonud soodsad rahastamistingimused, on ettevõtlussektori investeeringute osakaal SKPs endiselt tagasihoidlik. Ehkki eratarbimine on järjepidevalt elavnenud, on kodumajapidamiste säästud saavutanud liidu rekordtaseme. Eriti oluline on võtta meetmeid, millega vähendatakse kahjuliku mõju riski Saksamaa majanduse ning – Saksamaa majanduse suurust ja piiriülest tähtsust arvestades – kogu majandus- ja rahaliidu jaoks.

               (4)

               Saksamaa esitas oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 13. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta riikliku reformikava 28. aprillil 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artiklis 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Saksamaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Valitsuse 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks eelarveülejääk jääma 2017.–2021. aastal ¼ % ja ½ % vahele SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk (struktuurne puudujääk 0,5 % SKPst) täidetakse varuga kogu programmiperioodi kestel. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema ja jõudma 2021. aastal 57 %-ni. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium, mida ükski sõltumatu asutus ei ole kinnitanud, on usutav.

               (7)

               Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist lähtuvalt peaks struktuurne eelarvepositsioon olema ülejäägis – 2017. aastal 0,6 % SKPst ja 2018. aastal 0,3 % SKPst – ning ületama seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Valitsemissektori võlg peaks endiselt tugevalt vähenema ja võlareegel peaks saama täidetud probleemideta. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Saksamaa täidab 2017. ja 2018. aastal prognoosi kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded. Samas on riigil veel piisavalt ruumi toetada sisenõudlust eelarvepoliitika kaudu, eelkõige et saavutada investeeringute püsiv suurenemine, ja luues tingimused reaalpalkade tõusuks.

               (8)

               Avaliku sektori investeeringute maht võrreldes SKPga on üldjoones püsinud ühtlasel tasemel, mis jääb alla euroala keskmise. Avaliku sektori investeeringute mahajäämust on eriti märgata omavalitsuste tasandil, kus netoinvesteeringute maht oli 2016. aastal negatiivne. Seda hoolimata paaril viimasel aastal võetud meetmetest ja asjaolust, et avaliku sektori investeeringud keskvalitsuse tasandil suurenesid 2015. ja 2016. aastal märkimisväärselt. 2016. aastal võeti täiendavaid meetmeid, mis peaksid avaliku sektori investeeringute ulatust suurendama, sh nii liidumaade kui ka omavalitsuste tasandil. Nende meetmete hulgas on föderaalsete eelarvesuhete reform, mille mõju peaks vastuvõtmise korral hakkama ilmnema 2020. aastal. Lisaks peaks omavalitsuste tasandi taristuinvesteeringute kavandamist ja rakendamist aitama parandada taristuinvesteeringute kavandamise alaste nõustamisteenuste laiendamine nii, et neid saaksid kasutada ka omavalitsused. See näib eriti asjakohane seetõttu, et taristuinvesteeringute projekte rakendatakse liidumaades ja omavalitsustes ainult piiratud ulatuses ning neid mõjutavad mahu- ja planeerimispiirangud. Soodne eelarvepositsioon osutab üldiselt eelarvepoliitilisele manööverdamisruumile, mida saaks kasutada näiteks täiendavate vahendite eraldamiseks, et suurendada avaliku sektori investeeringuid kõikidel valitsustasanditel.

               (9)

               Nii era- kui ka avaliku sektori haridusse ja teadustegevusse tehtud kogukulutuste maht võrrelduna SKPga on püsinud viimastel aastatel võrdlemisi stabiilne, ent hariduse puhul allpool liidu keskmist. Kombineeritud kogukulutused haridusse ja teadustegevusse olid 2015. aastal 9,1 % ning riiklik eesmärk – 10 % SKPst – jäi seega saavutamata. Saksamaal on väga oluline investeerida täiendavalt haridusse, teadusuuringutesse ja innovatsiooni, et tagada majanduse tulevane edu ja eelkõige lõimida edukalt hiljuti saabunud varjupaigataotlejad, pagulased ja sisserändajad. Viimati nimetatu saavutamiseks on Saksamaa teinud märkimisväärseid jõupingutusi, eriti kutsehariduse ja -õppe valdkonnas. Eelolevatel aastatel on tarvis teha jõupingutusi kogu haridussektoris.

               (10)

               Saksamaa maksusüsteem on endiselt keeruline, maksude haldamise kulud suured ja mitmesugused äriühingute maksustamise sätted võivad pärssida erainvesteeringute tegemist. Hoolimata ulatuslikest kärbetest püsivad äriühingute kapitalikulud Saksamaal endiselt ELi 28 liikmesriigi suurimate hulgas. Koos ettevõtlusmaksu (Gewerbesteuer) ja solidaarsusmaksuga küündis kõrgeim seadusjärgne maksumäär 2016. aastal äriühingu tulumaksu puhul 30,2 %-ni. See ületas märkimisväärselt liidu kaalumata keskmist, mis oli 22,8 %. Keskmine tasumisele kuuluv maksumäär on 28,2 %, liidu kaalumata keskmine aga 21,1 %. Äriühingute maksustamise kallutatus laenurahastuse kasuks oli Saksamaal 2016. aastal liidus suuruselt seitsmendal kohal. Aktsionäride tasandil on olukord sarnane. See kehtib eelkõige VKEde suhtes, kelle aktsionärid on harilikult kodumaised. Kapitalikulude vähendamine võib aidata hoogustada erainvesteeringuid ja toetada Saksamaa vähe arenenud riskikapitaliturgu. Rahastamis- ja investeerimisotsuseid võivad negatiivselt mõjutada ka muud maksusüsteemi iseärasused, näiteks asjaolu, et ettevõtlusmaksu baasi on lisatud ka mittetulunduslikke elemente, samuti kahjumi ülekandmise piirangud ning maksustamisest tulenevad moonutused seoses õigusliku vormi valikuga. Maksusüsteemi investeerimissõbralikkust võivad vähendada ka muud õigusnormid, millega reguleeritakse amortisatsioonisüsteemi, mahaarvatava pensioni arvutamiseks kasutatavat intressimäära, kapitalikasumi maksustamist ja käibemaksu kassapõhist arvestamist. Maksude haldamise ajakohastamist võib aidata kiirendada föderaalsele maksuametile liidumaade maksuametite suhtes suurema üldise ja IT-spetsiifilise otsustusõiguse andmine, kui see tulemuslikult rakendatakse – selles on kokku lepitud föderaalsete eelarvesuhete reformi raames.

               (11)

               Riskikapitaliinvesteeringud on Saksamaal suurenenud, aga nende turg on rahvusvaheliste standardite kohaselt endiselt mahajäänud. 2015. aastal oli riskikapitaliinvesteeringute osakaal SKPs ligikaudu 0,03 %, mis on pisut üle liidu keskmise, aga jääb endiselt alla selliste liikmesriikide nagu Soome, Ühendkuningriigi, Rootsi, Iirimaa või Prantsusmaa näitajatele, ning seda ei anna üldse võrrelda näiteks selliste liiduväliste riikide näitajatega nagu Iisrael ja Ameerika Ühendriigid. Eelkõige tundub Saksamaa riskikapitaliturul olevat raskusi pakkuda suuremaid hilisema etapi investeeringuid. Liiduvalitsus on võtnud riskikapitaliinvesteeringute toetuseks mitmesuguseid meetmeid. Näiteks on ta lihtsustanud investeerimisfondide maksustamist, parandanud kahjumi ülekandmist äriühingute tulumaksusüsteemis ja laiendanud äriinglitele suunatud programmi INVEST.

               (12)

               Nihe taastuvenergia suurema kasutamise suunas eeldab suuri investeeringuid elektri ülekande- ja jaotusvõrkudesse. Kavandatud investeeringud sisemaisesse elektritaristusse on paraku kõvasti edasi lükkunud. 2009. aasta energiavõrkude laiendamise seaduses kindlaks määratud kõrgpingeliinide projektidest oli 2016. aasta lõpuks – peamiselt üldsuse vastuseisu tõttu – rakendatud ainult ligikaudu 35 %. 2015. aastal jõustunud riigi vajaduste kava seaduse kohaselt on kuni 2024/2025. aastani ehitada kavandatud kokku 6 100 kilomeetrist elektriliinidest heaks kiidetud ainult umbes 6 % ja välja ehitatud ainult 1 %.

               (13)

               Digiteerimise eeliste täielikul ärakasutamisel on endiselt takistusi. Näiteks ei pakuta Saksamaal piisavalt kiireid ja ülikiireid lairibaühendusi. See probleem annab eriti tunda pooleldi linnastunud piirkondades ja maapiirkondades. Arvutikasutus on noorte sakslaste seas võrdlemisi tagasihoidlik ja paljudel koolidel puudub lairibajuurdepääs. Digitaalsete avaliku sektori teenuste pakkumine jääb samuti allapoole liidu keskmist. Eelkõige peaksid digiteerimise valdkonnas järele jõudma VKEd. Ainult ühel viiendikul VKEdest on olemas digiteerimisstrateegia. VKEde digiteerimise süvendamiseks ja kiirendamiseks on moodustatud VKEde tippkeskuste võrgustik ning lisaks on loodud platvorm „Industrie 4.0“, mis ühendab kõiki asjaomaseid sidusrühmi. Ettevõtete teadus- ja arendustegevuse investeeringud on suurenemas ja Saksamaa peaks varsti saavutama strateegia „Euroopa 2020“ raames talle seatud teadus- ja arendustegevuse intensiivsuse eesmärgi, aga investeeringud on üha enam koondunud suurtesse äriühingutesse ja VKEde osakaal aina väheneb. Ettevõtlusaktiivsust võib eelolevatel aastatel mõjutada ka elanikkonna vananemine.

               (14)

               Äriteenuste sektoris ja reguleeritud kutsealadel valitsevad endiselt suured regulatiivsed takistused. Piirangute tase on liidu keskmisest kõrgem eelkõige arhitektide, inseneride, juristide ja raamatupidajate/maksunõustajate puhul. Ühtlasi on tööjõu voolavus nendel kutsealadel liidu keskmisest märgavalt väiksem, mis näib osutavat võrdlemisi vähesele dünaamikale ja konkurentsile Saksamaa kutseteenuste sektoris. Regulatiivsete takistuste hulka kuuluvad arhitektidele ja inseneridele kehtestatud osaluse ja ettevõtte õigusliku vormi piirangud ning arhitektidele, inseneridele ja juristidele kehtestatud valdkondadevaheliste ettevõtete asutamise piirangud. Piirangute vähendamine võib elavdada konkurentsi, mis tooks turule rohkem ettevõtteid ja pakuks tarbijale eeliseid madalamate hindade ja laiema valiku näol. Komisjon esitas 2017. aasta jaanuaris teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketi osana soovitused kutsealateenuste reguleerimise reformimiseks.

               (15)

               Tööhõive on jätkanud kasvamist ja töötus on jõudnud ajaloo madalaimale tasemele. Tööhõive suurenemine on aga osaliselt tingitud osalise tööajaga töötamise sagenemisest, eelkõige naiste seas, ning kajastub ainult osaliselt reaalpalkade kogutõusus, mis 2016. aastal aeglustus. Tööturu potentsiaali täielikku ärakasutamist pärsib asjaolu, et leibkonna teisel palgasaajal puudub sageli stiimul töötada, ning osalise tööajaga töö lai levik. Naiste osalust tööhõives aitaks märgatavalt suurendada kvaliteetsete ja taskukohaste täisajaga lastehoiuteenuste, pikapäevarühmadega koolide ja hiljuti reformitud pikaajalise hoolduse laiem levik. Abielupaaride sissetuleku ühismaksustamine ja mittetöötava abikaasa tasuta tervisekindlustus ei motiveeri leibkonna teist (sageli naissoost) palgasaajat tööle minema või töötundide arvu suurendama. Lisaks sellele saadab madalat tööturul osalemist suur sooline palgalõhe, mis on 22 %, samal ajal kui liidu keskmine oli 2015. aastal 16,3 %.

               (16)

               Minitöökohad on hoolimata mõningasest vähenemisest endiselt laialt levinud. 2016. aasta septembris oli minitöökoht ainuke töökoht umbes 4,8 miljonil inimesel. Renditöötajate arv on 2005. aastast saadik kolmekordistunud ja 2016. aasta juunis jõudis see ligikaudu 1 miljonini (peaaegu 3 % kogu tööhõivest). Renditöötajate ja nende töölepingute kaitse võimaliku kuritarvitamise eest eeldatavasti paraneb, aga olukorda tuleb siiski jälgida. Lisaks tundub kohandamata palgalõhe tähtajalise lepinguga ja tähtajatu lepinguga töötajate vahel olevat võrdlemisi suur.

               (17)

               Madalapalgaliste maksukiil on võrreldes teiste liikmesriikidega suur ning see piirab motivatsiooni tööle asuda, kahandab netopalka ja vähendab tarbimisvõimalusi. Saksamaa suurendas üksikisiku tulumaksuvaba miinimumi ja lapsetoetusi ning kohandas tulumaksuastmeid. Nende meetmetega toetatakse madala ja keskmise sissetulekuga elanikkonnarühmi, aga nende üldine mõju maksukiilule on piiratud. Vaatamata netotulu hiljutisele märkimisväärsele kasvule on palga ja tootlikkuse areng kulgenud pikema perioodi jooksul üksteisest lahus ning see on viinud suure lõhe tekkeni. Reaalpalkade kiirem tõus aitaks vähendada ka maksebilansi suurt tasakaalustamatust.

               (18)

               Saksamaa on teinud arvestatavaid jõupingutusi varjupaigataotlejate vastuvõtmiseks ning pagulaste ja teiste sisserändajate lõimimiseks. Olukorda oleks võimalik veelgi parandada, sest 2016. aastal kasvas tööd otsivate pagulaste osakaal ligikaudu 9 %-ni kokku kõigist tööotsijatest. Sisserändaja taustaga inimeste, eriti naiste lõimimine tööturule on ülesanne, mis vajab veel lahendamist. Sama tuleb, sh haridussüsteemi kaudu, teha ka nende laste puhul, kes on sündinud Saksamaal, aga kelle vanemad on pärit väljastpoolt liitu.

               (19)

               Paari viimase aasta üldisest positiivsest arengust majanduses ja tööturul ei ole võrdselt kasu saanud kõik ühiskonnaliikmed. Pärast kasvuperioodi hakkas sissetulekute ebavõrdsus alles hiljuti tasanduma, ent jõukuse ebavõrdne jaotus püsib endiselt euroala suurimate hulgas. Lisaks sellele ei ole hea olukord tööturul aidanud vaesuse riski vähendada. Eakate suhtelise vaesuse määr on liidu keskmisest kõrgem ja vanemas eas vaesusse sattuda riskivate inimeste arv tulevastel aastatel tõenäoliselt kasvab. Riikliku pensioniskeemi asendusmäär alaneb prognoosi kohaselt veelgi. Samal ajal ühineb teise või kolmanda samba pensioniskeemidega liiga vähe inimesi, et need suudaksid kompenseerida kõigi jaoks esimese samba asendusmäära alanemist. Kui seda ei õnnestu tasakaalustada, siis on oodata pensionide piisavuse vähenemist. Aeg näitab, kui tulemuslikult suudavad 2014. aastal kehtestatud ennetähtaegselt pensionile jäämise stiimuleid neutraliseerida hiljutised reformid hilisema pensionile jäämise (Flexi-Rente) stiimulite tugevdamiseks.

               (20)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Saksamaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Saksamaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Saksamaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (21)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, (5) et Saksamaa täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (22)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2,

         SOOVITAB Saksamaal võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Kasutada eelarve- ja struktuuripoliitikat potentsiaalse majanduskasvu ja sisenõudluse toetamiseks ning saavutada investeeringute püsiv suurenemine, pidades samal ajal kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist. Hoogustada kõikidel valitsemistasanditel avaliku sektori investeeringute tegemist, eelkõige haridusse, teadusuuringutesse ja innovatsiooni, ning kõrvaldada taristuinvesteeringute tegemist takistavad mahu- ja planeerimispiirangud. Parandada veelgi maksusüsteemi tõhusust ja investeerimissõbralikkust. Soodustada konkurentsi äriteenuste sektoris ja reguleeritud kutsealadel.

               2.

               Vähendada leibkonna teise palgasaaja tööleasumist pidurdavaid negatiivseid stiimuleid ja hõlbustada töötajate üleminekut standardtöökohtadele. Vähendada madalapalgaliste suurt maksukiilu. Luua reaalpalkade kiiremat tõusu soodustavad tingimused, võttes seejuures arvesse sotsiaalpartnerite rolli.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Rootsi 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/53

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Rootsi 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2016/C 299/13)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Rootsit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               2016. aasta aruanne Rootsi kohta avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Rootsi edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide poole liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Põhjaliku analüüsi tulemused esitas komisjon 8. märtsil 2016. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Rootsis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustab kodumajapidamiste suur ja kasvav laenukoormus, mis on seotud kõrgete ja tõusvate eluasemehindadega positiivsete krediidivoogude tingimustes, ebakorrapärase korrektsiooni riski, millel on mõju reaalmajandusele ja pangandussektorile. Makrotasandi usaldatavusnõuete valdkonnas on võetud poliitikameetmeid, kuid need ei pruugi olla piisavad. Poliitikas on jätkuvalt lünki eluasemetega seotud maksustamise, hüpoteeklaenude amortiseerimise, eluasemete pakkumise toimimise ja üürituru valdkonnas.

               (3)

               Rootsi esitas nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta lähenemisprogrammi 28. aprillil 2016. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada

               (5)

               Rootsi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et saavutatakse valitsemissektori nominaalne eelarvepositsioon –0,4 % SKPst ja kogu programmiperioodi vältel järgitakse jätkuvalt keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurset eelarvepuudujääki 1 % SKPst. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2016. aastal 42,5 %-ni ja jätkama langust, jõudes 2019. aastal 39,1 %-ni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2016. aastani usutav ja edaspidi ettevaatlik. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2016. aastal –0,5 % SKPst ja 2017. aastal –0,9 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Võimalikke tulevasi kõrvalekaldeid hinnatakse lähtudes nõudest hoida struktuurne eelarvepositsioon keskpika perioodi eelarve-eesmärgi juures. Tuginedes lähenemisprogrammi hindamisele ja võttes arvesse komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et Rootsi täidab eeldatavasti stabiilsuse ja kasvu pakti sätted.

               (6)

               Kodumajapidamiste võlatase on Rootsis väga kõrge ja selle kasvutempo on viimase aastakümne jooksul olnud liidu üks kiiremaid. Kodumajapidamiste võla suhe aastasesse kasutatavasse tulusse oli Riksbanki (Rootsi keskpanga) hinnangul 2015. aastal 175 % ning võla suhe SKPsse 87 %. Tänu suhteliselt madalatele omandimaksudele ja ulatuslikele hüpoteeklaenude intresside maksustatavast tulust mahaarvamise võimalustele on Rootsis üks liidu suuremaid maksusoodustusi eluaseme omamisele. Kodumajapidamiste suur võlakoormus kujutab endast riski makromajanduslikule stabiilsusele. Valitsus on astunud mõningaid samme, et pidurdada kodumajapidamiste võlakoormust, sealhulgas koostanud õigusakti, millega seatakse uutele hüpoteeklaenudele kohustuslikud amortisatsiooninõuded; parlament võttis selle akti vastu 23. märtsil 2016. Selle otsustava tähtsusega meetme vastuvõtmine viibis oluliselt, sest tõstatati küsimus, kas Rootsi makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutusel on seaduse alusel mandaat kehtestada selline nõue. On oht, et edasised meetmed, mida võib olla vaja Rootsi kasvava tasakaalustamatuse piiramiseks, viibivad samuti, juhul kui makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse volitusi käsitlevat õigusraamistikku ei muudeta. Samuti ei ole valitsus teinud midagi maksusoodustuste kohandamiseks, näiteks vähendanud hüpoteeklaenude intressimaksete maksustatavast tulust mahaarvamise võimalusi või muutnud omandi maksustamist.

               (7)

               Rootsi eluasemeturg on endiselt võimalik ebastabiilsuse allikas. Eluasemehinnad on viimase 20 aasta jooksul peaaegu pidevalt tõusnud, eelkõige suurlinnapiirkondades Stockholmis ja Göteborgis. Eluasemehindade jätkuvat kasvu ei tingi mitte ainult tugevad majanduse põhinäitajad, nagu kasutatava tulu kasv, vaid ka eluasemeturu struktuurne ebatõhusus. Eluasemete pakkumist takistab asjaolu, et olemasolevaid elamispindu ei kasutata efektiivselt, üürihinnad on tugeva kontrolli all, konkurents ehitussektoris on nõrk, uusehitiste jaoks ei ole piisavalt kättesaadavat maad ning planeerimismenetlused on pikad ja keerukad. Praegune kinnisvara müügist saadava kapitalikasumi tehingumaksu ülesehitus piirab võimalust kasutada juba olemasolevaid elamispindu tõhusamalt. Struktuurne ebatõhusus toob kaasa ebapiisavad eluasemeinvesteeringud ja ulatusliku elamispindade nappuse ning soodustab eluasemehindade jätkuvat kasvu. Kättesaadavate ja taskukohaste eluasemete puudus piirab ka liikuvust tööturul ja takistab sisserändajate edukat tööturule integreerimist. Valitsus on võtnud mõningaid meetmed, sealhulgas suurendanud avaliku sektori vahendeid eluasemesektorisse investeerimiseks ja lihtsustanud mõningaid planeerimismenetlusi. Detsembris 2015 selgitati ehitussektoris valitseva konkurentsi uuringus välja rida võimalikke meetmeid, nagu läbipaistvuse suurendamine sotsiaalmajutuslepingute valdkonnas. Valitsus ei ole aga üürihindade kehtestamise süsteemi reformimisel mingeid edusamme teinud.

               (8)

               Vaatamata suhteliselt headele investeerimistulemustele on Rootsil probleeme, mis võivad mõjutada riigi pikaajalist konkurentsivõimet negatiivselt. Eelkõige võib struktuurne ebatõhusus eluasemeturul takistada investeeringuid selles valdkonnas. Arvestades eluasemepuudusest põhjustatud kitsendusi, on linnasiseste ja linnadevaheliste transpordiühenduste parandamiseks tehtavad taristuinvesteeringud ebapiisavad.

               (9)

               PISA uuringu kohaselt oli Rootsis viimase aastakümne jooksul OECD riikide hulgas kõige järsem langus 15-aastaste õppeedukuses ja praegu jäävad sealsed tulemused allapoole nii ELi kui ka OECD keskmist. Halvenevad tulemused koolihariduses võivad pikas perspektiivis seada surve alla Rootsi konkurentsi- ja innovatsioonivõime. Suur lõhe sisserändetaustaga ja sellise taustata õpilaste tulemustes raskendab haridusprobleeme veelgi. See lõhe väärib erilist tähelepanu, arvestades suurt hulka äsja saabunud noori sisserändajaid, kes tuleb integreerida haridussüsteemi. Ebaselged koolide rahastamise mehhanismid koos rahakasutuse korrapäratu järelevalvega koolisüsteemi eri tasanditel pärsivad ressursside tõhusat kasutamist. Valitsus on teinud kättesaadavaks lisarahastamist, et parandada koolide haridustulemusi ja võrdseid võimalusi, ning astub samme, et integreerida äsja saabunud sisserändajad haridussüsteemi.

               (10)

               Viimasel aastal toimunud suur pagulaste sissevool on toonud Rootsis kaasa mitmeid sotsiaalseid ja majanduslikke tagajärgi. Kui lühikeses perspektiivis suurendab pagulaste sissevool avaliku sektori kulutusi ja loob täiendavat sisenõudlust, suurendades nõnda SKPd, siis keskpikas perspektiivis sõltub selle mõju tööhõivele ja majanduskasvule pagulaste edukast tööturualasest ja sotsiaalsest integreerimisest, sealhulgas haridusliku toe kaudu. See küsimus on poliitilises tegevuskavas tähtsal kohal nii ELi kui ka liikmesriigi tasandil ning seda jälgitakse ja analüüsitakse hoolikalt, sh 2017. aasta riigiaruandes.

               (11)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Rootsi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Rootsi 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Rootsile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovituses 1.

               (12)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, (4) et Rootsi täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (13)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Rootsil võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Ohjeldada kodumajapidamiste võlakoormuse kasvu maksusoodustuste kohandamise teel, eelkõige piirates järk-järgult hüpoteeklaenude intressimaksete maksustatavast tulust mahaarvamise võimalusi või tõstes korduvaid omandimaksusid. Tagada, et makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutusel oleks seadusest tulenev mandaat rakendada aegsasti meetmeid finantsstabiilsuse kaitseks. Soodustada eluasemeinvesteeringuid ja parandada eluasemeturu tõhusust, sealhulgas muuta üürihindade kehtestamine paindlikumaks ja vaadata üle kapitalikasumi maksu ülesehitus, et soodustada eluasemega seotud tehingute hulga kasvu.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 3. märts 2008 , millega kohandatakse soovitust 98/376/EÜ puuetega inimeste parkimiskaardi kohta seoses Bulgaaria Vabariigi, Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Rumeenia, Sloveenia Vabariigi ja Slovakkia Vabariigi ühinemisega

text:
               7.3.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 63/43

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   3. märts 2008,
   millega kohandatakse soovitust 98/376/EÜ puuetega inimeste parkimiskaardi kohta seoses Bulgaaria Vabariigi, Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Rumeenia, Sloveenia Vabariigi ja Slovakkia Vabariigi ühinemisega
   (2008/205/EÜ)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse 2003. aasta ühinemisakti, eriti selle artiklit 57,
   võttes arvesse 2005. aasta ühinemisakti, eriti selle artiklit 56,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Teatavate õigusaktide jaoks, mis jäävad jõusse pärast 1. jaanuari 2007 ning nõuavad ühinemise tõttu kohandamist, ei ole ühinemisaktides vajalikke kohandusi sätestatud.

               (2)

               Vastavalt 2003. aasta ühinemisakti artiklile 57 ning 2005. aasta ühinemisakti artiklile 56 võtab sellised kohandused alati vastu nõukogu, kui nõukogu on vastu võtnud esialgse õigusakti.

               (3)

               Nõukogu 4. juuni 1998. aasta soovitust 98/376/EÜ puuetega inimeste parkimiskaardi kohta (1) tuleks seetõttu vastavalt muuta,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   Soovitust 98/376/EÜ muudetakse vastavalt lisas sätestatule.

      Brüssel, 3. märts 2008

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. PODOBNIK

      (1)  EÜT L 167, 12.6.1998, lk 25.

      LISA
      Soovitust 98/376/EÜ puuetega inimeste parkimiskaardi kohta muudetakse järgmiselt:

                  1.

                  lisa punkti D seitsmendas taandes asendatakse eralduskoodide loetelu järgmisega:

                              „B

                              :

                              Belgia

                              BG

                              :

                              Bulgaaria

                              CZ

                              :

                              Tšehhi Vabariik

                              DK

                              :

                              Taani

                              D

                              :

                              Saksamaa

                              EST

                              :

                              Eesti

                              IRL

                              :

                              Iirimaa

                              EL

                              :

                              Kreeka

                              E

                              :

                              Hispaania

                              F

                              :

                              Prantsusmaa

                              I

                              :

                              Itaalia

                              CY

                              :

                              Küpros

                              LV

                              :

                              Läti

                              LT

                              :

                              Leedu

                              L

                              :

                              Luksemburg

                              H

                              :

                              Ungari

                              M

                              :

                              Malta

                              NL

                              :

                              Madalmaad

                              A

                              :

                              Austria

                              PL

                              :

                              Poola

                              P

                              :

                              Portugal

                              RO

                              :

                              Rumeenia

                              SLO

                              :

                              Sloveenia

                              SK

                              :

                              Slovakkia

                              FIN

                              :

                              Soome

                              S

                              :

                              Rootsi

                              UK

                              :

                              Ühendkuningriik”;

                  2.

                  lisa punkti E teine lõik asendatakse järgmisega:
                  „Kui liikmesriik soovib teha neid kandeid riigikeeles, mis ei ole bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, iiri, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi või ungari keel, siis koostab ta kaardi kahes keeles, kasutades üht eespool nimetatud keeltest, ilma et see piiraks muude käesoleva lisa sätete kohaldamist.”.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 27. märts 2015, Euroopa Liidu Nõukogule Deutsche Bundesbank'i välisaudiitorite kohta (EKP/2015/14)

text:
               6.5.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 149/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   27. märts 2015,
   Euroopa Liidu Nõukogule Deutsche Bundesbank'i välisaudiitorite kohta
   (EKP/2015/14)
   (2015/C 149/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja liikmesriikide, mille rahaühik on euro, keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Deutsche Bundesbank'i praeguste välisaudiitorite Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft'i volitused lõppesid 2014. majandusaasta auditeerimisega. Seetõttu on vaja määrata välisaudiitorid alates 2015. majandusaastast.

               (3)

               Majandusaastateks 2015 kuni 2020 on Deutsche Bundesbank valinud oma välisaudiitoriks KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft'i,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Deutsche Bundesbank'i välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2015 kuni 2020 määrata KPMG AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft.

      Frankfurt Maini ääres, 27. märts 2015

            EKP president

         Mario DRAGHI


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 5. detsember 2008 , Euroopa Liidu Nõukogule, Malta keskpanga välisaudiitorite kohta (ECB/2008/19)

text:
               17.12.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 322/1

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   5. detsember 2008,
   Euroopa Liidu Nõukogule, Malta keskpanga välisaudiitorite kohta
   (ECB/2008/19)
   (2008/C 322/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurosüsteemi riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Seniste Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta (Malta keskpanga) välisaudiitorite volitused lõpevad pärast 2008. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb välisaudiitorid ametisse määrata alates 2009. majandusaastast.

               (3)

               Majandusaastateks 2009 kuni 2013 on Malta keskpank valinud oma välisaudiitoriks KPMG,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   soovitatakse KPMG määramist Malta keskpanga välisaudiitoriks majandusaastateks 2009 kuni 2013.

      Frankfurt Maini ääres, 5. detsember 2008

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET


title: Komisjoni soovitus, 19. oktoober 2009 , kinnipeetava maksu vähendamise korra kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               24.10.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 279/8

      KOMISJONI SOOVITUS,
   19. oktoober 2009,
   kinnipeetava maksu vähendamise korra kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2009/784/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Paljud liikmesriigid kohaldavad kinnipeetavat maksu väärtpaberitulu suhtes. Kinnipeetava maksu peab kinni kas väärtpaberite emitent või finantsvahendaja, kes on kaasatud tulu maksmisse.

               (2)

               Paljudel juhtudel on maksustamisõigus jagatud tuluallikariigi ja residendiriigi vahel ning seega võib mitteresidentidest investorite kinnipeetava maksu määr olla madalam või nad võivad saada tuluallikariigis maksuvabastuse vastavalt topeltmaksustamise vältimise konventsioonile või siseriiklikule õigusele, kuid kinnipeetava maksu määra vähendamise või kinnipeetud maksu tagasinõudmise kord on tihti keeruline ja liikmesriigiti üsna erinev.

               (3)

               Paljudes liikmesriikides võivad maksu kinnipidaja teenuseid osutada üksnes nende jurisdiktsioonis asuvad finantsvahendajad.

               (4)

               Selline keeruline olukord takistab kapitaliturgude toimimist ning suurendab piiriüleste vaidluste lahendamise kulusid. Giovannini rühma 2001. aasta aruandes Cross-border clearing and settlement arrangements in the European Union
                   (1) („Piiriülese kliiringu ja arvelduse kohta Euroopa Liidus”) ja 2003. aasta aruandes Second Report on EU Clearing and Settlement
                   (2) („Teine aruanne piiriülese kliiringu ja arvelduse kohta Euroopa Liidus”) leiti, et selline olukord takistab piiriülest investeerimist väärtpaberitesse.

               (5)

               Maksualase eeskirjade täitmise ekspertide töörühma (FISCO) (3) kahes aruandes – Fact-Finding Study on Fiscal Compliance Procedures Related to Clearing and Settlement within the EU („Uuring kliiringu ja arveldusega seotud maksukohustuste täitmise korra kohta ELis”) (2006. aasta) ja Solutions to Fiscal Compliance Barriers Related to Post-Trading within the EU („Lahendused maksukohustuste täitmisega seotud probleemidele kauplemisjärgses sektoris ELis”) (2007. aasta) uuriti kehtivat kinnipeetava maksu vähendamise korda ning esitati soovitusi selle tõhustamiseks.

               (6)

               Nagu kõnealustes aruannetes osutati, aitaks kinnipeetava maksu vähendamise korda märkimisväärselt lihtsustada see, kui kinnipeetavat maksu vähendataks, mitte ei kohaldataks tagasimaksmise korda.

               (7)

               Selline lihtsustamine ei peaks hõlmama väärtpaberitulu, mis kuulub ühenduse muude selliste õigusaktide reguleerimisalasse nagu nõukogu 23. juuli 1990. aasta direktiiv 90/435/EMÜ eri liikmesriikide emaettevõtjate ja tütarettevõtjate suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (4) ning nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiiv 2003/49/EÜ eri liikmesriikide sidusühingute vaheliste intressimaksete ja litsentsitasude suhtes kohaldatava ühise maksustamissüsteemi kohta (5). Samuti ei ole vaja lihtsustada kinnipeetavat maksu, mida mõned liikmesriigid koguvad teabe vahetamise asemel üleminekuperioodil vastavalt nõukogu 3. juuni 2003. aasta direktiivi 2003/48/EÜ (hoiuste intresside maksustamise kohta) (6) artiklile 11.

               (8)

               Kui erandjuhul ei ole võimalik kinnipeetavat maksu vähendada, saaksid tuluallikaliikmesriigid praegust olukorda parandada, kehtestades kiire tagasimaksmise korra.

               (9)

               Selleks et tagada ühenduse finantsvahendajatele neutraalsed konkurentsitingimused, on asjakohane lubada, et muus liikmesriigis kui tuluallikaliikmesriik asuvad finantsvahendajad, kes on vahendajateks väärtpaberite emitendi ja tegeliku tulusaaja vahel, saaksid osaleda kinnipeetava maksu menetluses kas teabevahendajana või maksu kinnipidajana.

               (10)

               Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikides asutatud finantsvahendajaid tuleks kohelda samuti kui liikmesriikides asutatud finantsvahendajaid, niivõrd kui kõnealused riigid annavad haldusabi samas ulatuses, kui on ette nähtud nõukogu 19. detsembri 1977. aasta direktiiviga 77/799/EMÜ liikmesriikide pädevate asutuste vastastikuse abi kohta otsese maksustamise valdkonnas (7) ja nõukogu 26. mai 2008. aasta direktiiviga 2008/55/EÜ vastastikuse abi kohta teatavate lõivude, tollimaksude, maksude ja muude meetmetega seotud nõuete sissenõudmisel (8).

               (11)

               Liikmesriikidel on seaduslik õigus kaitsta oma maksutulu ja seega peaks neil olema võimalik nõuda, et finantsvahendajatel oleks eelnev luba või heakskiit tegutseda teabevahendajana või maksu kinnipidajana.

               (12)

               Kui finantsvahendajatel lubataks edastada hoiulevõtuahela järgmisele finantsvahendajale üksnes koondteavet kinnipeetava maksu määra kohta, tähendaks see olulist kokkuhoidu kõigile osalistele ning sellega kaotataks andmekaitse- ja konkurentsiprobleemid, mis tekivad, kui finantsvahendajad edastavad üksteisele teavet klientide kohta.

               (13)

               Täiendav lihtsustamine oleks võimalik, kui lisaks residentsustõenditele lubataks kasutada muid tõendeid selle kohta, et investoritel on õigus saada maksuvähendust, nt vastavusdeklaratsioonid ja identifitseerimist hõlmav teave, mis on finantsvahendajate käsutuses kooskõlas kohustustega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta direktiivis 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta (9).

               (14)

               Halduskoormuse vähendamiseks tuleks finantsvahendajatel lubada dokumente elektrooniliselt arhiveerida.

               (15)

               Liikmesriigid peaksid kasutama ühenduse õiguse ja kahepoolsete maksulepete kohaseid teabevahetuse võimalusi ning viima ellu ühiseid või iseseisvaid kontrolle, et kontrollida, kas finantsvahendajad täidavad oma kohustusi. Nad peaksid ka kasutama direktiivi 2008/55/EÜ ja muid tulevasi samaväärseid vahendeid, et nõuda makse sisse teisest liikmesriigist või Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riigist.

               (16)

               Komisjonile alluvas otsese maksustamise IV töörühmas ja Euroopa väärtpaberikomitee töös osalevad liikmesriikide esindajad on seda küsimust põhjalikult arutanud. Samal ajal tehakse kinnipeetava maksu vähendamise korra valdkonnas tööd ka Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioonis (OECD),

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   1.   Sisu ja reguleerimisala

   1.1.   Käesolevas soovituses keskendutakse sellele, kuidas lihtsustada korda, mille alusel liikmesriigid vähendavad ühenduse residentidest investorite teenitud piiriüleselt väärtpaberitulult kinnipeetavat maksu vastavalt topeltmaksustamise vältimise konventsioonidele või siseriiklikule õigusele.
   1.2.   Käesolev soovitus hõlmab liikmesriigis teenitud väärtpaberitulu, mis makstakse ühenduses asutatud ühe või mitme finantsvahendaja kaudu, või mis on teenitud Euroopa Vabakaubanduse Assotsiatsiooni riikides, mis annavad haldusabi ulatuses, mis vastab direktiivi 77/799/EMÜ ja direktiivi 2008/55/EÜ kohase abi ulatusele.
   1.3.   Käesolev soovitus ei hõlma väärtpaberitulu, mis kuulub direktiivi 90/435/EMÜ või direktiivi 2003/49/EÜ reguleerimisalasse, ega kinnipeetavat maksu, mida mõned liikmesriigid koguvad üleminekuperioodil vastavalt direktiivi 2003/48/EÜ artiklile 11.
   2.   Mõisted

   Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „väärtpaberitulu”– dividend, intress või muu tulu, mida väärtpaberid võivad toota ja millelt tuluallikaliikmesriigis peetakse maksu kinni;
   b)   „tuluallikaliikmesriik”– see liikmesriik, kus tulu tootvate väärtpaberite emitent on maksuresident;
   c)   „residendiliikmesriik”– see liikmesriik, kus väärtpaberitulu tegelik saaja on maksuresident;
   d)   „finantsvahendaja”– väärtpaberite keskdepositoorium, krediidiasutus või muu volitatud või järelevalve all olev majandusüksus hoiulevõtuahelas, alates väärtpaberite emitendist kuni tegeliku tulusaajani;
   e)   „tegelik tulusaaja”– investor, kes on väärtpaberitulu tegelik saaja;
   f)   „teabevahendaja”– finantsvahendaja, keda tuluallikaliikmesriik on volitanud võtma kohustuse kontrollida, kas investoril on õigus saada maksuvähendust, ning edastada see teave järgmisele finantsvahendajale hoiulevõtuahelas, nii et teave jõuab lõpuks maksu kinnipidajani;
   g)   „maksu kinnipidaja”– teabevahendaja, keda tuluallikaliikmesriik on volitanud ka võtma kohustuse pidada maks nõuetekohase määraga kinni ning maksta kinnipeetud maks tuluallikaliikmesriigi asjaomasele maksuhaldurile;
   h)   „koondteave maksu määra kohta”– teave, mis esitatakse selliselt, et väärtpaberitulu on rühmitatud kinnipeetava maksu määra alusel ilma väärtpaberite omanikku identifitseerimata.
   3.   Kinnipeetava maksu vähendamine

   Tuluallikaliikmesriike kutsutakse üles vähendama kinnipeetavat maksu väärtpaberitulu maksmise ajal, tingimusel et kogu vajalik teave on kättesaadav.
   4.   Ühtlustatud ja kiire tagasimaksmise kord

   Kui erandjuhul ei ole võimalik kinnipeetavat maksu vähendada, kutsutakse tuluallikaliikmesriike üles kehtestama ühtlustatud ja kiire tagasimaksmise kord. See kord peaks hõlmama järgmist:

               a)

               teabevahendaja või maksu kinnipidaja luba esitada investori nimel tagasimaksetaotlus tuluallikaliikmesriigi maksuhaldurile;

               b)

               ühe kontaktpunkti kasutamine kõigi tagasimaksetaotluste töötlemiseks ja tagasimaksmise korda käsitleva asjakohase teabe avaldamiseks veebisaidil vähemalt ühes keeles, mis on rahvusvahelises rahanduses üldiselt kasutatav;

               c)

               tagasimaksetaotluse jaoks ühise elektrooniliselt täidetava vormi kasutamine;

               d)

               tagasimakse tegemine mõistliku aja jooksul ja tavaliselt hiljemalt kuue kuu jooksul alates ajast, mil asjaomane maksuhaldur saab tagasimaksetaotluse, tingimusel et kogu vajalik teave on kättesaadav.

         5.   Teabevahendaja ja maksu kinnipidaja osa

   5.1.   Investorile kõige lähem teabevahendaja peaks tavaliselt ka kõige paremini sobima maksu kinnipidaja ülesandeid täitma.
   5.2.   Kui see ei ole nii ja hoiulevõtuahel koosneb mitmest teabevahendajast, siis:

               a)

               peaks investorile kõige lähem teabevahendaja kontrollima, kas investoril on õigus saada maksuvähendust, ning ta peaks säilitama saadud dokumendid;

               b)

               investorile kõige lähem teabevahendaja peaks teatama investorit hõlmava teabe tuluallikaliikmesriigile kas igal aastal või taotluse korral;

               c)

               hoiulevõtuahela iga teabevahendaja peaks edastama kinnipeetava maksu määra hõlmava koondteabe järgmisele teabevahendajale ahelas, nii et see jõuaks lõpuks maksu kinnipidajani, ning

               d)

               maksu kinnipidaja peaks vähendama kinnipeetavat maksu saadud koondteabe alusel.

         6.   Finantsvahendajatele seatud tingimused

   6.1.   Tuluallikaliikmesriike kutsutakse üles sätestama proportsionaalsed ja mittediskrimineerivad tingimused ja kohustused, et finantsvahendajat saaks volitada tegutsema teabevahendajana või maksu kinnipidajana.
   6.2.   Tuluallikaliikmesriike kutsutakse üles tühistama antud volitus, kui teabevahendaja või maksu kinnipidaja ei täida talle seatud tingimusi ja kohustusi.
   7.   Maksuvähenduse saamise õigust tõendavad dokumendid

   7.1.   Tuluallikaliikmesriike kutsutakse üles lisaks residendiliikmesriigi väljastatud residentsustõenditele aktsepteerima muid tõendeid selle kohta, et investoritel on õigus saada maksuvähendust. Kõnealused muud tõendid võivad hõlmata tegeliku tulusaaja vastavusdeklaratsiooni ja dokumente, mis teabevahendajad on kogunud kooskõlas kohustustega, mis on sätestatud direktiivis 2004/39/EÜ finantsinstrumentide turgude kohta.
   7.2.   Punktis 7.1 osutatud muude tõendite kindlaksmääramisel võivad tuluallikaliikmesriigid arvesse võtta kaasneva riski taset, kehtestades näiteks kergemini täidetavad eeskirjad alla 1 000 euro suuruste tagasinõuete puhul.
   8.   Elektrooniline teave ja elektroonilised dokumendid

   Tuluallikaliikmesriike kutsutakse üles lubama teabevahendajatel ja maksu kinnipidajatel edastada ja arhiveerida teavet ja dokumente elektrooniliselt.
   9.   Järelevalve

   Liikmesriike kutsutakse üles kehtestama menetlus, et kontrollida, kas teabevahendajad ja maksu kinnipidajad täidavad käesolevast soovitusest tulenevaid kohustusi. See võib hõlmata iseseisvaid või ühiseid auditeid, mille viivad läbi tuluallikaliikmesriigi maksuhaldur, selle liikmesriigi maksuhaldur, kus teabevahendaja või maksu kinnipidaja on asutatud, või välisaudiitorid.
   10.   Järelmeetmed

   10.1.   Liikmesriike julgustatakse kehtestama käesoleva soovitusega ettenähtust paindlikumad eeskirjad, et lihtsustada korda, mille alusel vähendatakse ühenduse residentidest investorite teenitud piiriüleselt väärtpaberitulult kinnipeetavat maksu.
   10.2.   Liikmesriike kutsutakse üles uurima, mil määral käesolev soovitus võimaldab rakendada uusi vähekoormavaid teabevahetuse kanaleid, mille eesmärk on anda nii tuluallikaliikmesriigile kui ka residendiliikmesriigile teavet investori kohta. Eeskujuks võiksid sobida ühenduse õiguse, eriti direktiivi 2003/48/EÜ kohaselt koostatud meetmed.
   10.3.   Liikmesriike kutsutakse üles uurima võimalust ja tingimusi, mille alusel maksu kinnipidajad saaksid arvata tagastatavad maksusummad maha maksudest, mida tuleb tuluallikaliikmesriigi maksuhalduritele üle kanda.
   10.4.   Liikmesriike kutsutakse üles arendama välja ühiseid tingimusi ja kohustusi, mis kehtivad käesoleva soovituse eesmärgil finantsvahendajate heakskiitmise suhtes.
   10.5.   Liikmesriike kutsutakse üles jätkama tööd komisjoni vastavates töörühmades, et täiustada kinnipeetava maksu vähendamise korda ning võtta vastu kooskõlastatud seisukoht OECDga peetavates vastavates aruteludes.
   11.   Adressaadid

   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 19. oktoober 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Charlie McCREEVY

      (1)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/first_giovannini_report_en.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/docs/clearing/second_giovannini_report_en.pdf

      (3)  http://ec.europa.eu/internal_market/financial-markets/clearing/compliance_fr.htm#reports

      (4)  EÜT L 225, 20.8.1990, lk 6.

      (5)  ELT L 157, 26.6.2003, lk 49.

      (6)  ELT L 157, 26.6.2003, lk 38.

      (7)  EÜT L 336, 27.12.1977, lk 15.

      (8)  ELT L 150, 10.6.2008, lk 28.

      (9)  ELT L 145, 30.4.2004, lk 1.