title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Küprose 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/13

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Küprose 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
   2012/C 219/04
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (3) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (4) Küprose 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Küprose ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta („nõukogu 2011. aasta soovitus”).

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Küprost ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed üles esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               Samuti kutsus Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama õigel ajal kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.

               (9)

               Küpros esitas 7. mail 2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja 10. mail 2012 oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Küprost mõjutab negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus järeldusele, et Küprosel valitseb sisemine tasakaalustamatus, mida põhjustab pangandussektor ning ettevõtlussektori võlakoorem, ning väline ja sisemine tasakaalustamatus eelarvesuundumuste ja konkurentsivõime valdkonnas, kuigi mitte ülemäärane tasakaalustamatus.

               (10)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele 2012. aasta stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu arvamusel, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium näib ajavahemikul 2012–2014 olevat optimistlik. Kuigi majanduskasvu väljavaadet on korrigeeritud oluliselt allapoole, on stabiilsusprogrammis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium avatud negatiivsetele riskidele, mis on eelkõige seotud sisenõudluse arenguga aastatel 2012–2013. Stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2012. aastaks, saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2014. aastaks ning 2015. aastal püsida keskpika perioodi eelarve-eesmärgi tasemel. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse eelmist struktuurset keskpika perioodi eelarve-eesmärki, mis asjakohaselt kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Ülemäärase eelarvepuudujäägi kavandatud kõrvaldamine on kooskõlas tähtajaga, mille nõukogu kehtestas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames 13. juulil 2010 esitatud soovituses. Võttes aluseks (ümber arvutatud) struktuurse eelarvetasakaalu, (5) on ajavahemikuks 2011–2012 kavandatud iga-aastane keskmine eelarve konsolideerimine 1,5 % SKPst, mis on võrdne nõukogu poolt soovitatud konsolideerimisega. 2013. aastaks kavandatud areng keskpika perioodi eelarve-eesmärkide täitmise suunas on piisav, kuna see on suurem kui stabiilsuse ja kasvu pakti võrdlusalus 0,5 % SKPst nii komisjoni 2012. aasta kevadprognoosi kui ka stabiilsusprogrammi kohaselt.
               Valitsemissektori kulutuste kasvumäär on kaalutlusõigusel põhinevaid tulumeetmeid arvesse võttes aastatel 2013–2014 kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kohase kulude võrdlusalusega, kuid mitte 2015. aastal. Stabiilsusprogrammi eelarve-eesmärkidega kaasnevad riskid, mis tulenevad asjaolust, et aastate 2012–2014 makromajanduslik stsenaarium näib olevat optimistlik ning 2013. aastaks kavandatud eelarve konsolideerimine põhineb osaliselt meetmetel, mis ei ole täielikult täpsustatud. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2011. aastal moodustas 71,6 %, suurenema 2012. aastal 72,1 protsendini enne, kui järk-järgult väheneb 65,4 protsendini 2015. aastal. Stabiilsuse ja kasvu pakti kohase valitsemissektori võla vähendamise võrdlusaluse puhul on Küprosel aastatel 2013–2015 üleminekuperiood ning stabiilsusprogrammis esitatud kavad tagaksid piisava arengu võla vähendamise võrdlusaluse täitmise suunas. Selle prognoosiga on siiski seotud riskid, mis tulenevad finantseerimisasutuste võimalikest päästmistoimingutest.

               (11)

               Maksuhalduse tõhusust on vaja märkimisväärselt parandada, sest maksutulude kogumisega seotud halduskulud on Küprosel väga kõrged. Maksude kogumine on suhteliselt madal. Eelkõige on kõrged maksuhalduse kulud osakaaluna SKPst ja halduskulud maksutulude netolaekumisega võrreldes ning need on veelgi tõusmas. Vaja on meetmeid, mis soodustaksid mitteametlikult töötamise vähenemist ja aitaksid võidelda maksudest kõrvalehoidumise vastu. Lisaks tuleks tugevdada algatusi, millega muudetakse maksude kogumine tõhusamaks.

               (12)

               Kuna Küprose pangad on tihedalt seotud Kreeka majandusega, mõjutab tema pankade varade tootlust, kasumlikkust, kapitali ja likviidsuspuhvreid negatiivselt Kreeka valitsemissektori võla ümberkorraldamine ja halbade laenude osatähtsuse suurenemine Kreeka laenuvõtjatele antud laenude seas. Kreeka mõju Küprose pangandussektorile on väga suur. Parlament võttis 14. detsembril 2011 vastu kaks eelnõud finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamiseks panganduskriisi olukorras. Ühistupankadesse on koondunud ligikaudu 40 % kodumaistest hoiustest, kuid nende pankade järelevalvet ei ole piisavalt tugevdatud.

               (13)

               Küprose ees seisab keeruline ülesanne tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus, eelkõige pensionide valdkonnas. Küprosel on pensionisüsteemi ümberkujundamiseks rakendatud kaks olulist struktuurimeedet. Need meetmed on küll asjakohased ja usaldusväärsed, kuid neist ei piisa selleks, et tagada Küprose pensionisüsteemi jätkusuutlikkus ja otstarbekus ning muuta süsteem aja jooksul õiglasemaks. Jätkuvalt on vaja meetmeid, et viia töötajate oskused vastavusse ettevõtjate vajadustega ja otsustavamalt suurendada tegelikku pensionile jäämise vanust. Küpros on ainult osaliselt hakanud lahendama eakate elanike vaesusesse sattumise ohu probleemi. Võetud meetmed ei ole piisavad selleks, et tõsta vaesusesse sattumise ohtu sattunud pensionäride sissetulek piisavale tasemele juba lühemas perspektiivis.

               (14)

               Tervishoiusektoris valitseva ebavõrdsuse ja sektori vähese tõhususe probleeme ei ole sihipäraselt lahendama asutud. Hoolimata nõukogu 2011. aasta soovitusest (selle soovitus 3), ei ole seni esitatud selget ajakava riigi tervisekindlustussüsteemi ümberkorraldamiseks. See aga seab ohtu riigi rahanduse üle kontrolli saavutamise ja selle jätkusuutlikkuse tagamise eesmärkide täitmise pikemas perspektiivis, samuti tervishoiuteenuste kvaliteedi.

               (15)

               2011. aastal esitatud palkade indekseerimist (elukallidust kompenseerivat toetust) käsitleva soovituse alusel on valitsus kaheks aastaks külmutanud avaliku sektori palgad. Valitsus ja sotsiaalpartnerid leppisid ka kokku, et alustavad dialoogi eesmärgiga vaadata elukallidust kompenseeriva toetuse küsimused läbi 2012. aasta juuni lõpuks. Selleks et tugevdada tegeliku palga ja tööviljakuse muutumise vahelist seost ning muuta süsteemi õiglasemaks, tuleb süsteem koostöös sotsiaalpartneritega riigis valitsevaid tavasid järgides põhjalikult ümber korraldada. See aitaks parandada Küprose konkurentsivõimet ja soodustaks tööjõu otstarbekat jaotumist. Kuigi Küpros on astunud oma esimesed sammud õiges suunas, sõltub nende asjakohasus ja usaldusväärsus peamiselt sellest, kui ambitsioonikad on palkade indekseerimise süsteemi käsitleva sotsiaalse dialoogi tulemused, ning nende tulemuste rakendamisest.

               (16)

               Makromajandusliku väljavaate halvenemine on mõjunud raskelt Küprose tööturule. Tõusnud on töötuse määr ja märkimisväärselt on suurenenud noorte tööpuudus. Nende probleemide lahendamiseks on Küpros astunud mitmeid vajalikke samme. Need meetmed on asjakohased, kuid ebapiisavalt ambitsioonikad, eelkõige hariduse ja kutsehariduse valdkonnas, kus meetmete rakendamist tuleks kiirendada. Täiendavaid meetmeid tuleb võtta noorte tööpuuduse vähendamise ning töötajate ümberõppe ja nende oskuste parandamise valdkonnas, et toetada vajalikke muutusi tööturul, pöörates eelkõige tähelepanu rühmadele, kes vaid vähesel määral osalevad pidevõppes, näiteks madala kvalifikatsiooniga ja eakamatele töötajatele.

               (17)

               Mis puudutab teenustesektorit, siis võttis Küpros Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (6) („teenuste direktiiv”) üle horisontaalse õigusaktina koos mitme valdkondlikke seadusi muutva seaduse ja määrusega. Kuid mõnes sektoris (nt jaekaubandus, turism ja ehitusteenused) on valdkondlike õigusaktide vastuvõtmine alles pooleli. Kuigi Küpros on kutsealade reguleerimise osas ELi keskmisega võrreldes soodsamal positsioonil, kus 90 reguleeritud kutsealast Küprosel on üksnes neli äriteenuste sektoris, on mõned reguleeritud kutsealad, kus eksisteerivad endiselt kindlad või miinimumtariifid, näiteks juristid ja arhitektid.

               (18)

               Põhjaliku läbivaatamise käigus tehtud analüüsi alusel saab järeldada, et Küprosel esineb tasakaalustamatus. Hoolikat jälgimist ja kiiret majanduspoliitilist tähelepanu vajavad eelkõige jooksevkonto makromajanduslikud suundumused, riigi rahandus ja finantssektor, et ära hoida mis tahes ebasoodne mõju majanduse ning majandus- ja rahaliidu toimimisele. Küprose majandus on kogenud püsivat ja mahukat jooksevkonto puudujääki, mille põhjuseks on kaubanduse mahu puudujääk tulenevalt hinna- või kulupõhise konkurentsivõime järkjärgulisest kaotusest, tasakaalustamatused riigi rahanduses, mis on muutunud aastapuudujääkideks, mis on suurenenud isegi pärast seda, kui majandus taastus majanduslangusest, ning erasektori suurenev võlgnevus. Väga haavatavad on eelkõige mittefinantsettevõtted, arvestades nende suurt võlakoormust ja vähest kasumlikkust, mistõttu on selles sektoris märgatavalt suurenenud probleemsete laenude osakaal. Samuti on väga riskantne pangandussektori suur riskipositsioon seoses Kreeka riigivõlakirjade ja Kreeka majandusega. Lisaks on majanduskasvu väljavaated ähmased, mis veelgi takistab suhteliselt aeglast tasakaalustamatuste vähenemist.

               (19)

               Küpros on võtnud mitmeid kohustusi laiendatud euroala pakti alusel. Need kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud konkurentsivõime edendamise, tööhõive määra parandamise ning riigi rahanduse ja finantsilise jätkusuutlikkuse tugevdamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.

               (20)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Küprose majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Küprose eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad 1. kuni 7. soovituses.

               (21)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Küprose 2012. aasta stabiilsusprogrammi ja tema arvamus (7) selle kohta on väljendatud eelkõige 1. soovituses.

               (22)

               Võttes arvesse komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hindamise tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud Küprose 2012. aasta riikliku reformikava ja tema stabiilsusprogrammi. Nõukogu soovitused, mis on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad eeskätt soovitustes 1, 2 ja 7,

         SOOVITAB Küprosel võtta 2012.–2013. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Võtta täiendavaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi püsivaks kõrvaldamiseks 2012. aastal. Rangelt rakendada 2013. aastal ja hiljem eelarvestrateegiat, mida toetatakse piisavalt täpsustatud meetmetega, et tagada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamine 2014. aastaks ja kulude võrdlusaluse järgimine ning et tagada piisav areng seoses võla vähendamise võrdlusalusega. Kiirendada sellise kohustusliku mitmeaastase eelarveraamistiku järkjärgulist kasutuselevõttu, millel on siduv õiguslik alus ja korrektiivmehhanism. Võtta meetmeid kulude rangeks kontrollimiseks ning esimesel võimalusel võtta kasutusele programmi- ja tulemuspõhine eelarvestamine. Parandada maksude laekumist ja võitlust maksudest kõrvalehoidumise vastu.

               2.

               Ühtlustada edasi ühistupankade järelevalve- ja õigusraamistikku kooskõlas kommertspankade järelevalve nõuetega. Tugevdada õigusnorme, et võimaldada finantseerimisasutuste rekapitaliseerimist finantssektori kaitsmiseks väliste vapustuste vastu.

               3.

               Veelgi parandada pensionisüsteemi jätkusuutlikkust ja piisavust ning vähendada eakate inimeste kõrget vaesusriski määra. Tagada tegeliku pensioniea tõus, sealhulgas ühtlustades ametliku pensioniea keskmise eeldatava eluea tõusuga.

               4.

               Tegevuskava alusel töötada viivitamata välja ja rakendada riikliku tervishoiusüsteemi ümberkorraldamise kava, mis peaks tagama riikliku tervishoiusüsteemi rahalise jätkusuutlikkuse ja tervishoiuteenuste üldise kättesaadavuse.

               5.

               Parandada tööjõu oskusi, et suurendada nende kutsealast liikuvust valdkondadesse, mis toetavad paremini majanduskasvu ja kus luuakse suuremat lisaväärtust. Võtta uusi meetmeid võitlemiseks noorte tööpuudusega, luues ettevõtetes praktikavõimalusi ja edendades tegutsemist füüsilisest isikust ettevõtjana. Võtta nõudluse poolel poliitilisi meetmeid innovatsiooni edendamiseks ettevõtluses.

               6.

               Kõrvaldada põhjendamatud takistused teenuste turgudel, eelkõige parandades teenuste direktiivi rakendamist suurima kasvupotentsiaaliga teenustesektorites (sealhulgas turism) ja liberaliseerides kutsealad.

               7.

               Parandada sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riiklike tavadega konkurentsivõimet, sealhulgas palkade indekseerimise süsteemi reformi abil, et paremini arvesse võtta tootlikkuse arengut. Võtta meetmeid majanduse struktuuri mitmekesistamiseks. Parandada eelarve tasakaalu, piirates selleks kulutusi.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (4)  ELT C 210, 16.7.2011, lk 12.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (6)  ELT L 376, 27.12.2006, lk 36.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


				|

		52011SC0816

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Sloveniaand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Slovenia 2011-2014

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Sloveenia 2011. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus
Sloveenia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega,
ning arvestades järgmist:
(1)
26. märtsil 2010 nõustus Euroopa Ülemkogu Euroopa
Komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia
„Euroopa 2020. aastal”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub võtmetähtsusega valdkondadele, kus on vaja
võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
potentsiaali suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse
liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2010–2014) ning
21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta,[3] mis moodustavad koos „koondsuunised”.
Liikmesriike kutsuti üles oma riiklikus majandus- ja tööhõivepoliitikas
koondsuuniseid arvesse võtma.
(3)
12. jaanuaril 2011 võttis komisjon vastu esimese
iga-aastase majanduskasvu analüüsi, millega algab ELi majanduse juhtimise uus
tsükkel ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise „Euroopa
poolaasta”, mis omakorda on koostatud kooskõlas Euroopa 2020. aasta
strateegiaga.
(4)
25. märtsil 2011 kinnitas Euroopa Ülemkogu eelarve
konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15.
veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järeldustega ja komisjoni iga-aastase
majanduskasvu analüüsi alusel). Selles rõhutati vajadust anda prioriteet
eelarvete tasakaalu taastamisele ja eelarve jätkusuutlikkusele, tööpuuduse
vähendamisele tööturu reformide abil ja uutele jõupingutustele majanduskasvu
suurendamiseks. Selles soovitati liikmesriikidel võtta nimetatud prioriteetide
alusel konkreetseid meetmeid, mida kaasata nende stabiilsus- või
lähenemisprogrammidesse ning riiklikesse reformikavadesse.
(5)
25. märtsil 2011 kutsus Euroopa Ülemkogu lisaks
liikmesriike üles osalema laiendatud euroala paktis, et esitada aegsasti oma
kohustused nende kaasamiseks stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ning
riiklikesse reformikavadesse.
(6)
18. ja 19. aprillil 2011 esitas Sloveenia oma 2011.
aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2010–2014 ja 2011. aasta
riikliku reformikava. Et võtta arvesse nende seoseid, hinnati neid kahte
samaaegselt.
(7)
Kriisile eelnenud aastatel oli Sloveenia
majanduskasv kiire eelkõige ekspordi ja investeeringute suurenemise tõttu.
Sloveenia kaotas siiski kriisi mõju all 2008.–2010. aastal 10 % oma SKPst,
mis nullis osa Euroopa arenenud majandustega riikidele järelejõudmise
protsessist. Automaatsete stabilisaatorite, majanduse elavdamise meetmete ja
kulude tugeva loomuliku dünaamika vastasmõju tõstis valitsussektori eelarve
puudujäägi 2008. aasta tasemelt 1,8 % SKPst 2009. aastal tasemele
6,0 % SKPst (valitsemissektori võla tase oli vastavalt 21,9 % ja
35,2 % SKPst). Tööturg reageeris märkimisväärse viivitusega ja praegu
jätkub tööhõive vähenemine. Ehkki töötuse määr on jätkuvalt ELi keskmisest
väiksem, tõusis see 2010. aastal kriisieelselt 4,4 % tasemelt järsult
7,3 %le. Majanduse taastumine on olnud üsna aeglane ja selle kiirenemist
oodatakse alles 2012. aastal, mil kasvuks prognoositakse 2,5 % SKPst.
(8)
Ajakohastatud stabiilsusprogrammi hindamise alusel
vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) 1466/97 on nõukogu arvamusel, et programmi
aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on lühikeses perspektiivis
usaldusväärne, kuid programmiperioodi lõpu poole liiga optimistlik. Programmi
kohaselt kavatsetakse vähendada valitsussektori eelarve puudujääki 2010. aasta
tasemelt 5,6 % SKPst 2013. aastaks allapoole kontrollväärtust 3 %
SKPst esmaste kulude laialdase piiramise teel. Programmis nähakse pärast
ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist ette tagasihoidlikku liikumist keskpika
perioodi eesmärgi – struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsiooni – suunas,
seda siiski saavutamata. Ehkki keskpikaks perioodiks võetud eesmärk on
ambitsioonikam kui eelmises programmis, ei saa seda pidada praegusel etapil
piisavaks, sest ei ole selge, kas see tagab küllalt kiire liikumise riigi
rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse suunas. Vastavalt
komisjoni talituste arvutustele, mis põhinevad ühiselt kokkulepitud metoodikal
ja lähtuvad programmis esitatud teabest, moodustab 2011—2013. aastaks
kavandatud iga-aastane eelarve konsolideerimine umbes 0,5 protsendipunkti
SKPst, mis on vähem kui nõukogu soovitatud tase. Samuti
ei pruugita saavutada puudujäägi ja võla vähendamise eesmärke. 2011. aasta eelarvepuudujäägi eesmärgi
saavutamiseks on oodata täiendavate meetmete võtmist lisaeelarve raames. Programmis ei täpsustada 2011. aasta järgseid kulude
piiramise meetmeid ning ei saa välistada täiendavaid finantssektori päästmise
meetmeid, mis mõjutavad puudujääki ja võlataset.
(9)
Samal ajal, kui valitsussektori eelarve puudujääk
on võrreldes 2009. aasta tipptasemega vähenenud, seisab Sloveenia ees oluline
väljakutse konsolideerida täiendavalt eelarvet, et korrigeerida ülemäärane
puudujääk 2013. aastaks ja saavutada seejärel keskpika perioodi eesmärk.
Kooskõlas viimaste aastate konsolideerimisstrateegiaga mõjutab 2011.–2014.
aasta stabiilsusprogrammis ettenähtud täiendav kulukokkuhoid peamiselt avaliku
sektori palku, sotsiaaltoetusi (sh pensionid) ja riiklikke investeeringuid.
Samal ajal ei paku stabiilsusprogramm üksikasjalikku teavet pärast 2011. aastat
kavandatud meetmete kohta. 2011. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks paistab
vaja olevat täiendavaid korrigeerimismeetmeid. Keskpika perioodi
konsolideerimisstrateegia usaldusväärsust suurendaks täiendavate struktuursete
kulupiiramismeetmete vastuvõtmine ajutiste meetmete asemel, mis iseloomustasid
hiljutisi konsolideerimisi, ning siduvam keskpika perioodi eelarveraamistik.
Stabiilsusprogramm kinnitab kulueeskirjade kasutuselevõtmist, kuid nende
peamisi sätteid, ei ole veel välja töötatud (näiteks on määratlemata eeskirjade
täitmata jätmine). Lisaks tähendab suhteliselt madal kulutõhusus, näiteks
tervishoiu ja hariduse valdkonnas, et Sloveenia saaks eelarvet kulupõhiselt
veelgi konsolideerida, ilma et avalike teenuste kvaliteet sellest kannataks.
Stabiilsusprogrammis on välja kuulutatud algatused avalike teenuste, toetuste
ja subsiidiumide ratsionaliseerimiseks ning ühtse riigihangete süsteemi
kasutuselevõtmiseks, kuid mõnede algatuste üksikasjad ei ole esitatud piisava
täpsusega.
(10)
Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele
on Sloveenias märgatavalt suurem kui ELis keskmiselt. Peale selle on eakate
töötajate tööjõus osalemise ja tööhõive määr väga madal (vastavalt 36,5 %
ja 35 %, samal ajal kui ELi keskmine on vastavalt 49,7 % ja
46,3 %). Seda põhjustab peamiselt madal pensioniiga ja ebapiisav motivatsioon
aktiivsena vananemiseks. Parlament võttis hiljuti vastu pensionireformi, mille
eesmärk on tõsta pensioniiga, säilitades samal ajal pensionide piisava taseme.
Stabiilsusprogrammi kohaselt stabiliseeriks see vananemisega seotud kulud 2030.
aastani ja oleks seega oluline esimene samm pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse
suunas. Reformikava esitati 5. juunil 2011. aastal rahvahääletusele ja lükati
tagasi. Pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse probleem aga jääb ja seega on vaja
otsida muid võimalusi selle lahendamiseks.
(11)
Tööturg on eri lepinguvormide tõttu suhteliselt
killustatud: tähtajatu lepinguga töötajate töökaitse on tähtajalise lepinguga
töötajate omaga võrreldes suhteliselt range. Ajutiste lepingutega töötavate
15–24 aastaste noorte osatähtsus on ELi suurim (2009. aastal 67 %) ning
ajutiste lepingute tähtajatuks muutmine on suhteliselt keeruline. Varasemad
pingutused selle probleemi lahendamiseks on osutunud ebapiisavaks. Valitsus
kavatseb pidada läbirääkimisi sotsiaalpartneritega töösuhteseaduse läbivaatamise
üle, et ühtlustada eri liiki töölepingutega kaasnevad õigused ja kohustused.
Tudengite töö moodustab suure, üsnagi reguleerimata ja maksusoodsa paralleelse
tööturu. Seda olulist küsimust ei käsitle riiklik reformikava üldse.
(12)
Peale killustatuse on Sloveenia tööturu
struktuuriprobleemide põhjuseks ka oskuste mittevastavus tööturu vajadustele,
mida riiklikus reformikavas tunnistatakse. Riiklikus reformikavas nähakse ette
investeerimist väljaõppesse oskuste parandamiseks ja tööalase konkurentsivõime
tõstmiseks. Selles kirjeldatakse edasisi plaane parandada üleminekut õpingutelt
tööturule, rõhuga kutsesuunitlusteenuste pakkumisel kogu haridussüsteemis.
Reformikavas nähakse ette tööturuteenuse ajakohastamist eesmärgiga suurendada
oskuste vastavust tööturu vajadustele. Nimetatud reformide edukaks
elluviimiseks on aga vaja parandada süsteemi tööturu praeguste ja tulevaste
vajaduste õigeaegseks tuvastamiseks.
(13)
Majanduslangus mõjutab laenuportfelle hilinemisega
ning halbade laenude kasvav osatähtsus on suurendanud pankade kulusid vara
väärtuse languse kompenseerimiseks ja eraldistele kahjureservide loomiseks.
Kaks peamist riigile kuuluvat panka on rekapitaliseeritud, mis oli hädavajalik.
Valitsus on teinud ka ettepaneku võtta meetmed nõuete laekumise kiirendamiseks ja
tootliku tegevuse jaoks antavate laenude stimuleerimiseks, millest ei pruugi
täielikult piisata krediidivoo taastamiseks reaalmajandusse ja mistõttu võib
vaja minna lisameetmeid.
(14)
Teenustesektori teatavad segmendid on kaitstud
konkurentsisurve eest ning neid iseloomustavad kõrged hinnalisandid ja suur
kontsentreeritus, mis suurendab kulusid kogu majanduses. Sellele lisanduv riigi
ulatuslik osalemine majanduses hoiab potentsiaalselt kasulike välismaiste
otseinvesteeringute taseme madalana. Sloveenia kavatseb kiirendada
teenustedirektiivi märkimisväärselt veninud rakendamist. Samuti kavatseb
Sloveenia anda konkurentsi kaitse büroole täieliku iseseisvuse ja tuvastada
müügikõlblikud riiklikud kapitaliinvesteeringud. Neid kavasid ei ole
üksikasjalikult kindlaks määratud ja nende rakendamisega on seotud ohud.
(15)
Ehkki Sloveenia on ühinenud laiendatud euroala
paktiga ja Sloveenia riiklikus reformikavas osutatakse võimalikele kohustustele
ja eesmärkidele neljas laiendatud euroala pakti valdkonnas – konkurentsivõime
ja tööhõive edendamine, töö riigi rahanduse jätkusuutlikkuse nimel ja
rahandusliku stabiilsuse edendamine – ei teatatud komisjonile 7. juuniks
ühestki konkreetsest kohustusest.
(16)
Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi ja
riiklikku reformikava[4].
Komisjon on võtnud arvesse nende olulisust Sloveenia jätkusuutlikule eelarve-
ja sotsiaalmajanduspoliitikale ning nende vastavust ELi eeskirjadele ja
suunistele, arvestades vajadust tugevdada Euroopa Liidu majanduse üldist
juhtimist, pakkudes tulevastele riiklikele otsustele ELi tasandi sisendit. Seda
arvestades on komisjon seisukohal, et stabiilsusprogrammis sätestatud 2011.
aasta puudujäägieesmärgi saavutamine nõuab täiendavate meetmete võtmist. Pärast
2011. aastat on märkimisväärne oht puudujäägi- ja võlaeesmärgi saavutamisele,
sest stabiilsusprogrammis ei ole täpsustatud jätkusuutlikke meetmeid kulude
piiramiseks. Riiklik reformikava sisaldab meetmeid finantssektori
parandamiseks, kuid need ei pruugi olla piisavalt ulatuslikud. Hindamine näitab
ka, et tuleb tugevdada riigisiseseid majanduskasvu allikaid, eelkõige
suurendades noorte ja eakate töötajate osalemist tööturul selle killustatuse
vähendamise ja oskuste mittevastavuse kõrvaldamise teel. Peale selle on vaja
tugevdada konkurentsi ja laiendada investeerimis- ja majanduskasvu võimalusi
teenustesektoris ja võrgutööstustes.
(17)
Võttes arvesse kõnealust hindamist ja nõukogu 2.
detsembril 2009. aastal Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7
alusel antud soovitust, vaatas nõukogu läbi Sloveenia 2011. aasta ajakohastatud
stabiilsusprogrammi. Nõukogu seisukohta[5]
peegeldavad eriti tema soovitused 1 ja 2 allpool. Võttes arvesse Euroopa
Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu vaadanud läbi Sloveenia
riikliku reformikava,
SOOVITAB KÄESOLEVAGA, et Sloveenia
peaks võtma ajavahemikul 2011−2012 meetmeid selleks, et:
(1)
Saavutada 2011. aasta puudujäägieesmärk, toetada
2012. aasta puudujäägieesmärki konkreetsete meetmetega ja viia jõuliselt läbi
vajalik konsolideerimine, olles valmis võtma lisameetmeid võimalike kõrvalekallete
ärahoidmiseks. Toetada vajalikku kohandusprotsessi kogu programmiperioodi
jooksul, et saavutada asjakohane keskpika perioodi eesmärk kulusid piiravate
struktuurimeetmete abil ja kõrvaldada tuvastatud ebatõhususe ilmingud siduvama
keskpika perioodi eelarveraamistiku abil.
(2)
Astuda samme pensionisüsteemi pikaajalise
jätkusuutlikkuse tagamiseks, säilitades samal ajal pensionide piisava taseme.
Suurendada eakate töötajate tööhõive määra, võttes kasutusele stiimulid
pensionilejäämise edasilükkamiseks ning arendades edasi aktiivset
tööturupoliitikat ja elukestva õppe meetmeid.
(3)
Võtta lisameetmeid laenukahju piisavaks
kajastamiseks ja bilansside korrastamiseks kogu pangandussektoris.
(4)
Astuda samme, konsulteerides sotsiaalpartneritega
ja kooskõlas riiklike tavadega, tähtajatute ja ajutiste töölepingutega tagatud
õiguste ja kohustuste ebavõrdsuse vähendamiseks. Teha täiendavaid jõupingutusi
tudengite tööst tuleneva paralleelse tööturu kaotamiseks.
(5)
Luua paindliku tööturu saavutamiseks vajalike
oskuste ja pädevuste prognoosimise süsteem. Hinnata riikliku tööhõivetalituse
tõhusust, eelkõige karjäärisuunamis- ja nõustamisteenuste valdkonnas, et
parandada oskuste sobivust tööturu vajadustega.
(6)
Ühtlustada reguleeritud kutsealad ja suurendada
konkurentsi kaitse büroo haldussuutlikkust, et parandada ärikeskkonda ja
meelitada ligi investeeringuid.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT C , , lk .
[3]               Kehtivust pikendati 2011. aastaks nõukogu 19. mai 2011.
aasta otsusega 2011/308/EL.
[4]               SEK(2011) 732.
[5]               Nähtud ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikes 3.


				|

		52011SC0827

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of the United Kingdomand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of the United Kingdom, 2011-2014

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2011.
aasta riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus
Ühendkuningriigi 2011.–2014. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia
– Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse
liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014
ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[3]
mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.
(3)
Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese
iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue
tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa
poolaasta algust; majanduspoliitika parem koordineerimine on ette nähtud
Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
(4)
Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks
eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu
15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase
majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks
eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist,
tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste
tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete
ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või
lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(5)
Ühendkuningriik esitas 28. aprillil 2011 oma
ajakohastatud lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2011–2014 ja oma riikliku reformikava
2011. aastaks. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati neid kaht programmi
üheaegselt.
(6)
Ühendkuningriiki tabas rahvusvaheline finantskriis
eriti tugevalt tema suure, üleilmselt integreeritud finantssektori ja
kodumajapidamiste suure võlakoormuse tõttu. SKP langes 2008. aastal 0,1 %
ning 2009. aastal 4,9 %. Ühendkuningriigi valitsus sekkus aktiivselt, et
toetada pangandussektorit ning eraldas kogu sektorile erakorraliselt
lisalikviidsust. Valitsemissektori eelarve puudujääk kasvas kahe aastaga 8,5
protsendipunkti, jõudes 2009. aastal 11,2 %ni SKPst. Töötuse määr tõusis 5,3 %-lt
2007. aastal 7,6 %-le 2009. aastal. Majandus hakkas uuesti kasvama 2009.
aasta neljandas kvartalis, kuigi SKP jäi alla selle kriisieelset haripunkti.
Lähiperspektiivis kasvab majandus tänu ettevõtete suurtele investeeringutele
ning tugevale vahetuskursile seoses netoekspordi elavnemisega. Kuid
majanduskasvu hoiab tagasi kodumajapidamiste ja valitsemissektori tarbimise
vähene või negatiivne kasv. Inflatsioon peaks jääma tublisti alla 2 %, mis
on 2011. aasta ametlik eesmärk ning mis kajastab käibemaksu ning impordi- ja
energiahindade tõusu; seejärel see aeglustub 2012. aastal. Kõrge inflatsioon
halvendab tõenäoliselt reaalset sissetulekut, kuna palgakasv on väike. Peamine
risk eelarve halvenemiseks on see, et ettevõtete investeeringute või
netoekspordi suurenemist ei toimu ning püsiv kõrge inflatsioon võib takistada
rahapoliitika kasutamist, et kompenseerida valitsemissektori madalaid kulutusi.
(7)
Nõukogu, kelle arvamus põhineb ajakohastatud
lähenemisprogrammi hindamisel kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97, on
seisukohal, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium
tundub olevat realistlik, välja arvatud 2012. aasta suhtes, kui see on veidi
liiga optimistlik. Programm ei hõlma tegevusjuhendiga ettenähtud keskpika
perioodi eesmärki, kuigi seda saab tuletada selles esitatud eesmärkidest.
Eelarvestrateegia eesmärk on viia puudujääk peamiselt kulude piiramisega
9,9 %-lt 2010.–2011. aastal 1,7 %-le aastatel 2015–2016. Programmis
on kavandatud viia puudujääk alla 3 % kontrollväärtuse aastateks
2014–2015, mis on nõukogu määratud tähtaeg. Kui aastatel 2010–2011 oli võlasuhe
78,7 %, siis programmis esitatud eelarveprognoosi kohaselt suureneb
võlasuhe aastatel 2013–2014 87,2 %ni, enne kui see hakkab aeglaselt
vähenema. Aastatel 2010–2011 kuni 2014–2015 on eelarve konsolideerimine aastas
keskmiselt 1,6 %. See on veidi vähem kui nõukogu detsembris 2009 soovitas
(1,75 % SKPst), kuid on siiski piisav, kui arvestada, et aastate 2009–2010
eelarvepuudujääk on oodatust märkimisväärselt väiksem ning see toetab
valitsemissektori eelarve puudujäägi vähendamist aastateks 2014–2015 oluliselt
alla kontrollväärtuse. Riigi rahanduse jätkusuutlikkus on Ühendkuningriigis
tugevasti ohustatud. Elanikkonna vananemisega seotud pikaajalised kulud
ületavad ELi keskmist ning praegune eelarvepositsioon suurendab vananemisega
seotud kulusid. Praeguse eelarvepositsiooni põhjal suureneks võlg 2020. aastaks
128 %ni SKPst. Programmi täielik rakendamine oleks siiski piisav, et võlg
hakkaks vähenema, kuid see oleks 2020. aastaks ikkagi üle 80 %.
(8)
Eelarve kavandatud konsolideerimise rakendamine on
jätkuvalt keeruline ülesanne. Jätkusuutliku eelarvepositsiooni taastamiseks on
väga oluline, et avaldatud kulukavadest ei kaldutaks kõrvale. Sellega seoses
tähendab ajalooliselt madal infrastruktuuri tehtavate riiklike investeeringute
tase, eelkõige transpordi puhul seda, et prioriteetsed peaksid olema kasvu
toetavad kulud. Esmase eelarveülejäägi tagamine keskpika perioodi jooksul, nagu
on programmis kavandatud, parandaks riigi rahanduse pikaajalist
jätkusuutlikkust.
(9)
Ühendkuningriigi paindlik tööturg võimaldas kriisi
ajal SKP erakordse vähenemisega piisavalt hästi toime tulla. Kuid tööpuuduse
oluline suurenemine mõjutas tugevasti eelkõige noori: Aastatel 2008–2010
suurenes tööpuudus noorte hulgas 15 %-lt peaaegu 20 %-le. Noorte
jaoks kehvad tööturunäitajad on seotud üldisemate ja struktuursete puudustega
vajadustele vastavate oskuste omandamisel. Ühendkuningriigis moodustab 18–24aastaste
seas varakult õpingud või koolituse katkestanud isikute osa 15,7 %, mis on
suurem kui ELi keskmine 14,4 %. Kuigi Ühendkuningriigis on kõrge
oskustasemega 25–64aastaste inimeste tase eriti kõrge, on vajaka kesktaseme
oskustega inimestest, kelle osakaal jääb hetkel ELi keskmisest allapoole. Veel
on Ühendkuningriigi tööturu jaoks oluline probleem töötutes leibkondades
elavate laste märkimisväärselt suur osakaal, mis on 17,5 %ga ELi
kõrgemaid, kui üldine keskmine on 10,2 %. Probleem on eriti tõsine
üksikvanemaga leibkondades, andes tunnistust vähestest rahalistest
soodustustest ja sobivate lastehoiuvõimaluste puudumisest: üle 32 %
perekohustustega inimestest ei tööta või töötavad osalise tööajaga, kuna napib
hooldusasutusi (see on neli protsendipunkti suurem kui ELi keskmine).
(10)
Ühendkuningriiki tabas kinnisvarabuum kümmekond
aastat enne kriisi. Kriisi ajal langesid hinnad järsult, kuid need on osaliselt
taastunud ja jäävad varasemale kõrgele tasemele. Tehingute hulk vähenes ja on
jäänud väga madalale tasemele. Kinnisvarabuum suurendas kodumajapidamiste
võlakoormust ning eratarbimise jätkusuutmatut kasvu kriisieelsel kümnendil.
Kinnisvaratehingute vähenemine põhjustas kinnisvaratehingutelt saadavate
maksude vastavat väiksemat laekumist, mis omakoda halvendas Ühendkuningriigi
eelarvepositsiooni. Eluasemeturu puudused on aidanud selgitada Ühendkuningriigi
suuri kulusid eluasemetoetustele ning nende inimeste suurt osakaalu, kes elavad
riigi toetust saavates elamutes. Ühendkuningriik on teatanud oma
plaanimissüsteemi ja hüpoteegi reguleerimise reformidest. Selle ülesande
tähtsust kõigi Ühendkuningriigi majandussektorite jaoks kinnitab vajadus
toetuda nendele meetmetele, et töötada välja laiaulatuslikum reformide pakett,
mis hõlmaks ka hüpoteegiturgu ja omandi maksustamist kõnealuste probleemide
lahendamiseks.
(11)
Erainvesteeringute taastumine on olulise
tähtsusega, et majandust vajalikul määral hoolimata kodumaisest tarbimisest
tasakaalustada, ning see aitaks tootlikkust suurendada. Uuringute kohaselt
piiravad laenuvõimalused ja -kulud märkimisväärselt investeeringuid ja
laienemiskavasid erasektoris, eelkõige pangalaenu võtnud väikeettevõtete puhul.
VKEdele antava laenu iga-aastane kasv on alates 2009. aasta lõpust olnud
negatiivne ning väikeettevõtetele antav laen on vähenenud isegi veelgi rohkem.
Samal ajal kui baasintressimäärad on keskmise suurusega ettevõtete puhul
stabiliseerunud, on need mõnevõrra tõusnud väikeettevõtete jaoks.
Ühendkuningriik võttis hiljuti hulga meetmeid VKEde finantseerimisvõimaluste
parandamiseks, sealhulgas riiklikud investeerimisvahendid, ning saavutas
kokkuleppe Ühendkuningriigi pankadega, et need suurendaksid VKEdele antavaid
kogulaene. Selleks et leida lahendus, mis toimiks ilma valitsuse pideva
sekkumiseta, on vaja reformi pangasektori konkurentsivõime suurendamiseks ning
VKEdele kättesaadavate pangandusväliste vahendite rahastamise arengu
hõlbustamiseks.
(12)
Komisjon hindas lähenemisprogrammi ja riiklikku
reformikava[4]. Hindamisel on arvesse
võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Ühendkuningriigi fiskaal- ja
sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning ka seda,
kuidas neis järgitakse ELi eeskirju ja juhiseid, pidades silmas vajadust
tugevdada ELi majanduse üldist juhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu
tulevastesse riigi tasandi otsustesse. Komisjoni hinnangul on programmidega
ette nähtud meetmed eelarvepuudujäägi vähendamiseks paljutõotavad ning ta
kutsub valitsust kava kohaselt tegutsema. Tuleks võtta ka täiendavaid meetmeid
eluasemeturu reformimiseks, noorte töötuse ja õpingute katkestamise
vähendamiseks, töötutes leibkondades elavate laste olukorra leevendamiseks ning
erasektoris laenuvõimaluste parandamiseks.
(13)
Võttes arvesse komisjoni hinnangut ja nõukogu 2.
juuni 2010. aasta soovitust, mis koostati Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikli 126 lõike 7 kohaselt, on nõukogu läbi vaadanud Ühendkuningriigi 2011.
aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi ning tema arvamus[5]
peegeldub eelkõige allpool numbrite 1 ja 2 all esitatud soovitustes. Võttes
arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi
vaadanud Ühendkuningriigi riikliku reformikava,
SOOVITAB, et Ühendkuningriik võtaks
ajavahemikus 2011–2012 järgmisi meetmeid.
(1)
Rakendama eelarve kavandatud konsolideerimise
põhimõtteid, et saavutada aastatel 2012–2013 puudujääk 6,2 % SKPst ning
vältima kõrvalekaldumist kindlast eesmärgist vähendada kulusid, tugevdades
seejuures pikaajalist jätkusuutlikkust. Sellega seoses seadma prioriteediks
majanduskasvu soodustavad kuluvaldkonnad, sealhulgas teadus- ja arendustegevus
ning innovatsioon, ning infrastruktuuri tehtavad investeeringud.
(2)
Töötama välja reformikava, milles käsitletakse
kinnisvarahindade tsükli destabiliseerivat mõju riigi rahandusele,
finantssektorile ja majandusele, võttes arvesse hinnaprobleemide leevendamist
ning vajadust eluasemele antava riigitoetuse järele. See peaks hõlmama ka
hüpoteegituru, omandi maksustamise ning plaanimissüsteemi reforme.
(3)
Võtma meetmeid tegelemaks noorte tööpuudusega ja
võtma 2012. aasta lõpuks vastu laiaulatusliku strateegia kooli poolelijätmise
vähendamiseks. Tegelema oskustöötajate vähesuse probleemiga, suurendades
kooskõlas tööturu vajadustega keskmise kvalifikatsiooniga töötajate arvu.
(4)
Võtma meetmeid vähendamaks töötute leibkondade
suurt osakaalu, suurendades lastehoiuvõimalusi, et hõlbustada üksikvanemate ja
leibkonna teise palgasaaja osalemist tööturul.
(5)
Parandada märkimisväärselt pankadepoolse
rahastamise ja pangandusväliste rahastamisvahendite kättesaadavust erasektoris
ja eelkõige VKEdele. Soodustama konkurentsi pangandussektoris ja leidma
võimalusi parandada pangandusväliste rahastamisvahendite kättesaadavust, nagu
riskikapital ja riiklikud võlakirjad.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT C , , lk .
[3]               Jätkuvalt ette nähtud 2011.
aastaks nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL.
[4]               SEK(2011) 736.
[5]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 3.


title: Soovitus Nõukogu otsusele ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Poolas

text:
Avis juridique important

|

52004SC0827

Soovitus nõukogu otsusele ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Poolas  /* SEK/2004/0827 lõplik */

Soovitus NÕUKOGU OTSUSELE ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Poolas(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI7. aprillil 2004.a. avaldas komisjon 2004. aasta kevade prognoosid [1] Prognooside kohaselt, milles võeti arvesse Poola poolt 2004.a. märtsis esitatud andmed, kasvas üldine valitsemissektori eelarvepuudujääk Poolas 3.6%-lt SKT-st 2002. [2] aastal 4.1%-le SKT-st 2003. aastal, ületades seega asutamislepingu kontrollväärtust 3% SKT-st[1]  Komisjoni 2004.aasta kevade prognoosid on saadaval järgmisel veebilehel:  http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.[2]  Poola ametivõimude poolt 17. mail esitatud lähenemisprogrammi kohaselt korrigeeriti 2002.aasta puudujääki 4.0%-ni SKT-st.Esmapilgul usutavat tõendit aluseks võttes algatas komisjon 12.mail 2004.a. menetluse ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta Poolas, koostades ka ettekande, mis on ette nähtud asutamislepingu artikliga 104(3) [3] . 17.mail 2004.a. sai komisjon Poola lähenemisprogrammi, mis kinnitas puudujäägi suuruseks 2003.aastal 4.1% SKT-st.[3]  Selle ettekande täistekst on saadaval järgmisel veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust reguleerivad asutamislepingu artikkel 104 ja nõukogu määrus (EN ) nr 1467/97" ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta", mis on osa Stabiilsuse ja kasvu paktist [4]. Riigid, mis ühinesid Euroopa Liiduga (EL) 1.mail 2004.a. on mööndustega liikmesriigid ning peavad vältima ülemäärast eelarvepuudujääki, kuid sanktsioone artiklite 104 (9) ja (11) kohaselt ei saa neile rakendada.[4]  OÜT L 209, 2.8.1997.Vastavalt asutamislepingu artiklile 104(3) koostatud komisjoni ettekandest järeldus, et Poola eelarvepuudujäägi ülemäär 2003.aastal üle asutamislepingu kontrollväärtuse 3% SKT-st ei tulenenud väljaspool Poola ametivõimude kontrolli toimunud ebaharilikust sündmusest ega olnud tõsise majandusliku languse tulemus Stabiilsuse ja kasvu pakti mõistes, kuna reaalse SKT kasv ulatus 3.7%-ni 2003.aastal. Käsitledes arenguid 2004.aastal, järeldus ettekandest, et üldine valitsemissektori eelarvepuudujääk tõenäoliselt suureneb ja jääb püsima tasemel, mis ületab 3% SKT-st. Eelkõige ennustab komisjon 2004.aasta kevade prognoosis üldise valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 6.0% SKT-st 2004.a., mis on suurem kui Poola ametivõimude poolt lähenemisprogrammis prognoositud 5.7% SKT-st.Võttes aluseks komisjoni 2004. aasta kevade prognoosid, järeldub samuti komisjoni ettekandest, et riigivõla suhe sisemajanduse kogutoodangusse, mis ulatus 45.4%-ni SKT-st 2003.a., jääb 2004.a. jätkuvalt alla asutamislepingu kontrollväärtuse 60%. Eelkõige ennustab komisjon 2004. aasta kevade prognoosis riigivõla suhteks sisemajanduse kogutoodangusse 49.1% SKT-st 2004.a., mis vastab Poola ametivõimude poolt lähenemisprogrammis prognoositud 49% SKT-st. Puudujäägi ja võla näitajaid tuleb korrigeerida ülespoole juhul, kui avatud pensionifondid jäetakse välja üldisest valitsemissektorist lähtudes EUROSTAT otsusest pensionifondide skeemide klassifikatsiooni kohta.Asutamislepingu artikkel 104(4) sätestab, et "artiklis 114 ettenähtud komitee (s.o. Majandus-ja rahanduskomitee) sõnastab komisjoni ettekande kohta arvamuse". Komitee avaldas oma arvamuse 24. mail 2004.a., väljendades nõusolekut komisjoni ettekandes oleva hinnanguga. Eelkõige järeldas komitee, et Poola eelarveseisund viitab ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolule, võttes aluseks artikli 104(2) kahest kriteeriumist esimese puudujäägi identifitseerimise kohta. Teiste asjakohaste tegurite arvestamine, eriti keskmise tähtajaga eelarve positsioon ja avaliku sektori investeeringute määr, ei põhjustanud muudatusi kriteeriumitel põhinevas hinnangus. Komitee pidas ka tõenäoliseks, et üldine valitsemissektori eelarvepuudujääk ületab jätkuvalt asutamislepingu kontrollväärtust 2004.aastal ja et üldine bruto riigivõlg jääb alla asutamislepingu kontrollväärtuse tasemele 60% SKT-st 2004.aastal.Komisjon, olles uurinud ettekandes kajastatud asjakohaseid tegureid ning võtnud arvesse komitee arvamust, on arvamusel, et Poolas eksisteerib ülemäärane eelarvepuudujääk. See arvamus, võetud vastu komisjoni poolt 24.juunil 2004.a., on esitatud nõukogule vastavalt asutamislepingu artiklile 104(5). Komisjon soovitab, et nõukogu teeb vastava otsuse, kooskõlas artikliga 104(6), mille läbi esitab otsuse tegemiseks soovituse selle saavutamiseks. Lisaks esitab komisjon nõukogule soovituse nõukogu soovituse esitamiseks Poolale ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorra lõpetamiseks kooskõlas asutamislepingu artikliga 104(7).Soovitus NÕUKOGU OTSUSELE ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta PoolasEUROOPA LIIDU NÕUKOGUVõttes arvesse Euroopa Ühenduste Asutamislepingut, eriti selle artiklit 104(6),võttes arvesse komisjoni soovitusi,võttes arvesse Poola Vabariigi poolt tehtud tähelepanekuid,arvestades, et:(1) asutamislepingu artikli 104 järgi peavad liikmesriigid vältima ülemäärast eelarvepuudujääki; see laieneb ka mööndustega liikmesriikidele, antud juhul kõik riigid, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1.mail 2004.a.;(2) Stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärgiks on usaldusväärne riigirahandus kui vahend hinnastabiilsuse tingimuste tugevdamiseks ja kindlaks pidevaks kasvuks tööhõive loomise soodustamiseks;(3) artiklis 104 sätestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse käigus tehakse otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta ning ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse protokollis, mis on lisatud asutamislepingule, kajastatakse meetmed, mis on seotud menetluse rakendamisega. Nõukogu (EN) määrus nr 3605/93 [5], muudetud nõukogu (EN) määrusega nr 475/2000 [6] ja komisjoni määrusega nr 351/2002 [7], kajastab mainitud protokolli tingimuste kohaldamise üksikasjalikke reegleid ja definitsioone;[5]  OÜT L 332, 31.12.1993, lk. 7.[6]  OÜT L 58, 3.3.2000, lk. 1.[7]  OÜT L 55, 26.2.2002 lk. 23.(4) asutamislepingu artikkel 104(5) nõuab, et komisjon esitaks nõukogule arvamuse juhul, kui komisjon leiab, et liikmesriigis on või võib tekkida ülemäärane eelarvepuudujääk. Olles uurinud kõiki asjakohaseid tegureid, võttes neid arvesse oma ettekandes vastavalt artiklile 104(3), ja võttes arvesse Majandus- ja rahanduskomitee arvamust vastavalt artiklile 104(4), jõudis komisjon oma 24. juuni 2004.a. otsuses järeldusele, et Poolas on ülemäärane eelarvepuudujääk;(5) asutamislepingu artikkel 104(6) sätestab, et nõukogu peab arvestama enne otsuse tegemist kõigi tähelepanekutega, mida asjassepuutuv liikmesriik soovib teha, seda peale kõikehõlmava hinnangu andmist ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta;(6) kõikehõlmava hindamise tulemusena jõuti järgmiste järeldusteni. Üldine valitsemissektori eelarvepuudujääk Poolas ulatus 2003. aastal 4.1%-ni SKT-st, mis ületab asutamislepingu kontrollväärtust 3% SKT-st. Valitsemissektori ülemäärane eelarvepuudujäägi osa, mis ületab kontrollväärtust, ei tulenenud väljaspool Poola ametivõimude kontrolli toimunud ebaharilikust sündmusest ega olnud tõsise majandusliku languse tulemus Stabiilsuse ja kasvu pakti mõistes. Üldine valitsemissektori eelarvepuudujääk püsib tõenäoliselt üle 3% SKT-st 2004.aastal. Eelkõige prognoositakse komisjoni 2004. aasta kevade ennustuste kohaselt puudujäägi kasvu 6.0%-ni SKT-st 2004.a., samal ajal kui Poola prognoosib lähenemisprogrammis puudujäägiks 5.7% SKT-st. Riigivõla suhe sisemajanduse kogutoodangusse, mille näiduks oli 45.4% aastal 2003, püsib tõenäoliselt allpool asutamislepingu kontrollväärtust 60% SKT-st 2004. aastal. Puudujäägi ja võla näitajaid tuleb korrigeerida ülespoole juhul, kui avatud pensionifondid jäetakse välja üldisest valitsemissektorist lähtudes EUROSTAT otsusest pensionifondide skeemide klassifikatsiooni kohta.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Kõikehõlmavast hinnangust järeldub, et Poolas eksisteerib ülemäärane eelarvepuudujääk.Artikkel 2Käesolev otsus on esitatud Poola Vabariigile.Koostatud Brüsselis, [5.juuli] 2004Nõukogu nimeleesistuja[...]


title: Nõukogu soovitus, 12. juuni 2007 , terroristide sooritatud inimröövide alase teabe jagamise kohta

text:
               17.8.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 214/9

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuni 2007,
   terroristide sooritatud inimröövide alase teabe jagamise kohta
   (2007/562/EÜ)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   arvestades järgmist:

               (1)

               Nende rühmituste/isikute sooritatud inimröövid, keda on võimalik asetada rahvusvahelise terrorismi konteksti, kujutavad endast liikmesriikidele suurt väljakutset.

               (2)

               Selliste olukordade lahendamiseks peavad liikmesriigid koguma taustteavet, looma kontakte ja algatama konfidentsiaalselt arutelusid.

               (3)

               Asjaomase liikmesriigi võimekust tugevdaks märgatavalt see, kui ta saaks kasutada teiste liikmesriikide poolt sarnastes olukordades omandatud kogemusi.

               (4)

               Selleks peaks iga liikmesriik esitama teistele liikmesriikidele teabelehe, mis sisaldab minevikus toimunud inimröövide kohta põhiteavet, edastades üksnes salastamata teavet pärast juhtumi lahendamist ja piirdudes rahvusvahelise terrorismiga seotud sündmustega,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA:

               1.

               Liikmesriikidel:

                           a)

                           edastada pärast inimröövijuhtumi lahendamist järgmised andmed: (1)

                                       —

                                       riik ja piirkond, kus inimrööv toimus;

                                       —

                                       pantvangi(de) arv ja kodakondsus;

                                       —

                                       inimröövi toimumise aeg ja kuupäev;

                                       —

                                       juhtumi lõpu aeg ja kuupäev;

                                       —

                                       toimepanijad/vastutav terrorirühmitus;

                                       —

                                       inimröövi toimepanemise viis;

                                       —

                                       inimröövi motivatsioon;

                                       —

                                       vahendaja kaasamine jah/ei;

                                       —

                                       kontaktisik asjaomases liikmesriigis;

                                 kõnealune teave tuleks edastada 1. lisas esitatud kujul;

                           b)

                           edastada vajadusel ka järgmine täiendav teave:

                                       —

                                       pantvangide riigis viibimise põhjus, keelteoskus, pantvangi sugu;

                                       —

                                       toimepanijate ideoloogia, kodakondsus, keelteoskus;

                                       —

                                       vahendid, mida toimepanijad kasutasid avalikkuse poole pöördumiseks;

                                       —

                                       toimepanijate töömeetodite üksikasjad;

                                 kõnealune teave tuleks edastada 2. lisas esitatud kujul.

               2.

               Kui hõlmatakse isikuandmeid, tuleb need esitada vastavalt riiklikele õigusaktidele.

               3.

               Liikmesriikidel koguda kokku teave kõikidest pärast 1. jaanuari 2002 toimunud juhtumitest ja edastada nimetatud kokkuvõte teistele liikmesriikidele.

               4.

               Liikmesriikidel jagada eespool nimetatud põhimõtete alusel teavet BdL võrgustiku kaudu terrorijuhtumeid käsitleva teabe jagamiseks terves ELis.

               5.

               Liikmesriikidel jagada võimalikult palju teavet ka Europoliga ning jagatud andmete hulga ja liigi alusel kaaluda ühe aasta pärast seda, kas oleks soovitav luua andmebaas Europoli juurde.

               6.

               Liikmesriikidel koostada kontaktandmete nimekiri ja vahetada neid nimekirju omavahel, et hõlbustada otsest sidet kontaktpunktide vahel.

      (1)  Inimröövi korral aitaks nimetatud teave teha kiiresti kindlaks, kas mõnel teisel liikmesriigil on juba kogemusi seoses ELi kodanike inimröövidega samas piirkonnas, sama terrorirühmituse poolt või sarnastel asjaoludel. Asjaomane liikmesriik võib seejärel võtta ühendust märgitud kontaktisikuga. Täiendavat teavet ja kogemusi tuleks jagada kahepoolselt vastavalt riiklikele õigusaktidele.

      1 LISA
      Notification of terrorist kidnap
      (or suspected terrorist kidnap)

         Please complete all fields in this box

      2 LISA
      Completion of the following information is optional in accordance with national law


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2013 , eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta

text:
               30.7.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 217/97

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   9. juuli 2013,
   eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta
   2013/C 217/24
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Eurorühmal on eriline vastutus euroala majanduse juhtimise eest. Majandus- ja finantskriis paljastas selgelt euroala läbipõimunud sisesuhted, rõhutades vajadust ühtse kooskõlastatud poliitilise lähenemisviisi järele, mille puhul võetakse arvesse tugevat mõjude ülekandumist liikmesriikide, mille rahaühik on euro („euroala liikmesriigid”) vahel ning mis võimaldab operatiivseks majanduskeskkonna muutustele reageerimiseks poliitikat tõhusalt kooskõlastada.

               (2)

               Euroalaliikmesriigid kirjutasid 2. märtsil 2012 alla majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingule, kohustudes ellu viima täiendavaid ulatuslikke poliitikareforme ja oma poliitikat koordineerima. 2013. aastal jõustuvad teise majanduse juhtimise paketi määrused (3) („teise paketi määrused”), mis süvendab eelarve- ja majanduspoliitika koordineerimist euroalal.

               (3)

               Praegu tehakse tööd majandus- ja rahaliidu edasiseks tihendamiseks. Komisjon esitas 28. novembril 2012 teatise tiheda ja toimiva majandus- ja rahaliidu loomise tegevuskava kohta. Kavas on kindlaks määratud tõelise majandus- ja rahaliidu põhimõtted ja eesmärgid ning nende saavutamise vahendid ja meetmed. Kava eesmärk on algatada üleeuroopaline arutelu. 12. septembril 2012 esitas komisjon tegevuskava pangandusliidu poole liikumiseks. Selle ettepanekuga koos esitati ühtse järelevalvemehhanismi loomiseks vajaliku kahe määruse ettepanekud. 5. detsembril 2012 esitas Euroopa Ülemkogu eesistuja aruande, milles on esitatud konkreetne ja tähtajaline tegevuskava tõelise majandus- ja rahaliidu saavutamiseks. Aruande töötasid omavahelises tihedas koostöös välja komisjoni president, eurorühma esimees ja Euroopa Keskpanga president. Aruanne keskendus integreeritud rahandus-, eelarve ja majanduspoliitika raamistiku loomisele ning demokraatliku õiguspärasuse ja aruandekohustuse põhimõtte elluviimisele.
               14. detsembril 2012 määrasid liikmesriikide riigipead või valitsusjuhid kindlaks, mil viisil liigutakse edasi majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimisel, tunnistades euroala liikmesriikide majanduse vastastikust sõltuvust ning eeliseid, mida euroala stabiilsus pakub selle liikmetele ja liidule tervikuna.

               (4)

               Euroopa Parlament osaleb nõuetekohaselt Euroopa poolaasta eluviimisel ja ta esitas oma 20. novembri 2012. aasta resolutsioonis „Tõelise majandus- ja rahaliidu suunas” oma seisukoha majandus- ja rahaliidu tihendamise kohta.

               (5)

               Kriisiohjamine euroalal on olnud sihikindel. Kõik liikmesriigid ja ELi institutsioonid on kindlalt ja kahtlusteta tegutsenud euroala terviklikkuse tagamise nimel. Sellele vaatamata tuleb eurorühmapoolset kriisiohjet veelgi parandada, et täielikult tagada euroala tõhus koordineerimine. Koordineerimist tuleb tugevdada ka selleks, et euroalas kujuneks välja järjekindel ja terviklik lähenemisviis, ning selleks, et tagada vajalike poliitikameetmete rakendamine. Nende eesmärkide saavutamine aitaks tugevdada kodanike ja turgude kindlustunnet ning seega toetaks euroala majanduse elavdamist ja finantsstabiilsuse suurendamist.

               (6)

               Teise paketi määruste rakendamine tugevdab veelgi eelarvejärelevalvet euroalal. Teise paketi määruste kohaselt on eurorühma ülesanne arutada läbi liikmesriikide eelarveprojektid ja kogu euroala eelarveperspektiiv, et tagada nõuetekohane eelarvepoliitika seisund. Arutelu aluseks on komisjoni arvamus euroala liikmesriikide esialgsete eelarvekavade kohta ning komisjoni üldhinnang euroala esialgsete eelarvekavade ja nende vastastikuse mõju kohta. Euroala eelarve konsolideerimise käigus on raskeimaks ülesandeks püsivalt vähendada avaliku sektori võla suhet SKPsse. Selleks tuleb ühteaegu teostada diferentseeritud, majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimise poliitikat ning suurendada euroala kasvupotentsiaali.
               Stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osaga ettenähtud eelarve struktuurse kohandamise puhul nominaalse kontrollväärtuse suunas võetakse arvesse riikide jätkusuutlikkusega seotud riski erinevust lühikeses ja keskpikas perspektiivis ning võimaldatakse kogu kohandamise jooksul rakendada automaatset tasakaalustusmehhanismi. Sama pakti ennetava osaga nähakse ette järkjärguline kohandamine vastavalt keskpika perioodi eesmärkidele, kusjuures struktuurne eelarvepositsioon peaks paranema 0,5 % aastas. Seda võib riigiti kohandada, võttes arvesse tsükliliste tingimuste ja võla jätkusuutlikkusega seotud riske. Keskpika perspektiivi eelarvepoliitika usaldusväärsust aitaks suurendada ka see, kui valitsemissektori kulude ja tulude struktuur kajastaks paremini eri kuluartiklite ja tuluallikate mõju majanduskasvule. Lisaks saaks majanduse kasvupotentsiaali parandada täiendavate struktuurireformidega ning kasutades ära ELi olemasolevate eelarveraamistike pakutavaid võimalusi tasakaalustada tulutoovad avaliku sektori investeeringud eelarvedistsipliini eesmärkidega stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavates sätetes.

               (7)

               Enamik ELi finantsturgudega seotud riskinäitajaid ja turul valitsevad meeleolud on võrreldes 2012. aastaga paranenud ning üha süvenev ja halvav usalduse allakäigu tendents on peatunud. Kuid turud on endiselt üsna killustatud. Pankade rahastamistingimused on küll paranenud, kuid see ei avaldu veel reaalmajandusele laenuandmine hoogustumises; pankade laenamistegevuse ja erasektori rahastamise kulukus on liikmesriigiti väga erinev. Praeguse konjunktuuri puhul on olulisimateks eesmärkideks pangandussektori ja erasektori (ilma finantssektorit arvesse võtmata) finantsvõimenduse kavakohane vähendamine, säilitades reaalmajandusele, eriti väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele („VKEd”) tootlikel eesmärkidel laenusaamise võimalused.

               (8)

               Laenusaamise võimalusi aitaks parandada pangabilansside parandamine ja vajaduse korral pankade omakapitali edasine tugevdamine. Sellega seoses aitavad ühtse järelevalvemehhanismi ja Euroopa Pangandusjärelevalve teostatavad varade kvaliteedi hinnangud ja stressitestid suurendada pangabilansside läbipaistvust, välja selgitada allesjäänud riskitegurid ning kokkuvõttes parandada usaldust sektori kui terviku suhtes. Kuna püsib oht, et finantsturgude killustumine süveneb ning finantsturud jäävad heitlikuks, on oluline kiirendada euroalal pangandusliidu loomist ja vältida pangakriiside lahendamiseks juhtumipõhiste lahenduste otsimist.

               (9)

               Toote- ja tööturgude toimimise parandamiseks tuleks kogu euroalal teostada struktuurireforme. See võimaldaks parandada konkurentsivõimet, kiirendada kohandamist ja tagada ressursside püsiv ümberjaotamine. Lisaks aitavad struktuurireformid olulisel määral kaasa tasakaalustamisele ja finantsvõimenduse vähendamisele. Puudujäägiga liikmesriikide puhul võimaldab konkurentsivõime parandamine suurendada netoeksporti, mis omakorda soodustab orienteerumist tootlikumatel, vähem tööjõumahukatel avatud sektoritel põhinevale kasvumudelile ning toetab majanduse elavdamist ja võimaldab vähendada võlasuhet. Samal ajal peaksid jooksevkonto ülejäägiga liikmesriigid ellu viima reforme oma konkurentsivõime parandamiseks. See aitaks kaasa ressursside ümberjaotamisele ja soodustaks investeerimist suletud sektorites, mis toetaks majanduskasvu sisenõudluse suurendamise teel ning ühtlustaks kohandamist terve euroala ulatuses. Samal ajal avaldab kriis laias laastus asümmeetrilist mõju euroala liikmesriikide tööhõivele, mis on enim langenud liikmesriikides, kus sisenõudlus on vähenenud kõige rohkem ja kus jooksevkonto tasakaalustamatust on vähendatud kõige suuremal määral. Kuna tsükliline töötus ei ole märkimisväärselt ja kiiresti vähenenud, võib ilmneda hüstereesimõju, mille puhul töötus muutub krooniliseks ega olene otseselt palgataseme muutustest. Seetõttu on eriti oluline teostada struktuurireforme tööturul, et leevendada ohte, mis võivad kahjustada euroala sotsiaalset ühtekuuluvust ja majanduskasvu väljavaateid. Kirjutades 2. märtsil 2012 alla majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingule, võtsid liikmesriigid endale kohustuse arutada eelnevalt ja vajaduse korral kooskõlastada omavahel riikide peamisi majandusreformide kavu selleks, et õppida parimatest tavadest, ning kohustuse teha tööd majanduspoliitika koordineerimise suurendamiseks. Selleks et stimuleerida vajalike meetmete võtmist ning innustada läbi viima reforme kooskõlas riigipõhiste soovitustega, peaks vastuvõetud meetmete rakendamise mõju jälgima ka eurorühm,

         SOOVITAB euroala liikmesriikidel võtta ajavahemikus 2013–2014 üksikult ja üheskoos, ilma et see piiraks nõukogu pädevust liikmesriikide majanduspoliitika koordineerimisel, kuid eelkõige eurorühmas kooskõlastatava majanduspoliitika raamistikus järgmisi meetmeid:

               1.

               Võtta vastutus kooskõlastatud poliitilise lähenemisviisi kohaldamise eest euroalal, et tagada euroala hea toimimine, suurendada majanduskasvu ja tööhõivet ning jätkata tööd majandus- ja rahaliidu tugevdamiseks. Anda eurorühmale keskne roll euroala liikmesriikide suhtes kohaldatava järelevalveraamistiku tugevdamisel nii, et ta saaks koordineerida ja jälgida euroala stabiilsuse ja tugevuse kindlustamiseks vajalike reformide elluviimist riikide tasandil ja euroala tasandil eesmärgiga suurendada poliitika sidusust, ning euroala tippkohtumiste ettevalmistamisel.

               2.

               Tagada, et eurorühm jälgib ja koordineerib euroala liikmesriikide eelarvepoliitikat ja kogu euroala eelarvepoliitika seisundit, et tagada eelarvepoliitika majanduskasvu soosiv ja diferentseeritud teostamine. Selleks peaksid eurorühm ja komisjon omavahel läbi arutama arvamused, mille komisjon koostab iga euroala liikmesriigi esialgsete eelarvekava kohta, ning kogu euroala eelarveseisundi ja -väljavaated vastavalt komisjoni üldhinnangule euroala esialgsete eelarvekavade ja nende vastastikuse mõju kohta. Koordineerimine peaks aitama tagada seda, et euroala liikmesriigi eelarve konsolideerimise kiirus oleneb tema eelarve- ja majanduslikust olukorrast, kusjuures eelarve struktuurse kohandamise puhul kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga võetakse arvesse struktuurimuutuste vajadust, et võimaldada kogu kohandamise vältel rakendada automaatset tasakaalustusmehhanismi. Lisaks võimaldaks koordineerimine suurendada eelarvepoliitika usaldusväärsust keskpikas perspektiivis, tagades, et konsolideerimisega kaasneb üldiselt tõhus ja majanduskasvu soodustav kulude ja tulude kombinatsioon ning viiakse ellu majanduskasvu potentsiaali võimendavad struktuurireformid.

               3.

               Eurorühma raames tuleks analüüsida, mis põhjusel erinevad euroala liikmesriigiti eelkõige VKEdele antavate laenude intressimäärad, uurida euroala finantsturgude killustatuse mõju ja toetada killustatuse kõrvaldamist.

               4.

               Tuginedes viimaste aastate rekapitaliseerimis- ja ümberkorraldamismeetmete tulemustele tuleks jätkata pankade bilansi parandamist, et vähendada ühtse turu killustumist ja parandada krediidivoogu reaalmajandusse, eriti VKEdele. Sel eesmärgil tuleks a) tagada, et ühtse järelevalvemehhanismi raames ja Euroopa Pangandusjärelevalve osalusel teostatavad bilansihindamised ja stressitestid viidaks lõpule vastavalt kokkulepitud ajakavale; b) tagada, et pankade rekapitaliseerimisel peetaks kinni koormuse võrdsetel tingimustel jagamise nõuetest; c) tagada usaldusväärsete eelarvepõhiste kaitsevahendite kättesaadavus bilansihindamiste ja stressitestide kontekstis; d) kõrvaldada pangandusjärelevalvest tulenevad stiimulid pankadele varade ja kohustuste tasakaalustamiseks vaid oma riigi piires ning e) läbida kiiremini pangandusliidu loomiseks vajalikud etapid vastavalt Euroopa Ülemkogu poolt ettenähtule.

               5.

               Euroala liikmesriikide peamisi majandusreformikavu tuleks eelnevalt kooskõlastada. Eelkõige tuleks jälgida töö- ja tooteturu struktuurireformide elluviimist ning reformide mõju euroalale, võttes arvesse nõukogu soovitusi igale euroala liikmesriigile. Tuleks edendada täiendavat kohandamist euroalal, mis tagab sisemise ja välise tasakaalustamatuse korrigeerimise, viies muu hulgas täielikult lõpule reformid, mille eesmärk on kõrvaldada jooksevkonto puudujäägiga ja jooksevkonto ülejäägiga liikmesriikides esinevad moonutused säästmis- ja investeerimiskäitumises. Tuleks astuda vajalikud sammud makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse tõhusaks rakendamiseks, eelkõige hinnates ülemäärase tasakaalustamatuse käes kannatavate liikmesriikide edusamme võetud reformikohustuste täitmisel ja reformide elluviimist neis liikmesriikides, kus tasakaalustamatus nõuab otsustavat tegutsemist, et vältida kogu euroalale avalduvat negatiivset mõju.

               6.

               2013. aasta majanduskasvu analüüsi kohaselt ning võttes kollektiivseid ja olulisi meetmeid kriisi, tegeleda sotsiaalsete tagajärgedega ja suureneva töötusemääraga. Eriti murettekitav on töötute noorte olukord ning soovitatakse võtta majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe ning ELi noortegarantii kohaseid julgeid meetmeid. Samuti soovitatakse viia läbi täiendavaid reforme tööleidmise võimaluste parandamiseks, tööturult enneaegse lahkumise ärahoidmiseks, tööturu killustatuse vastu võitlemiseks ja innovatsiooni toetamiseks.

      Brüssel, 9. juuli 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel (ELT L 140, 27.5.2013, lk 1); Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).


title: Komisjoni soovitus, 19. detsember 2008 , mis käsitleb ühiseid suuniseid euro käibemüntide liikmesriike tähistavate külgede ja kõnealuste müntide emiteerimise kohta (teatavaks tehtud numbri K(2008) 8625 all)

text:
               14.1.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 9/52

      KOMISJONI SOOVITUS,
   19. detsember 2008,
   mis käsitleb ühiseid suuniseid euro käibemüntide liikmesriike tähistavate külgede ja kõnealuste müntide emiteerimise kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2008) 8625 all)
   (Ainult hollandi-, inglis-, soome-, prantsus-, saksa-, kreeka-, itaalia-, malta-, portugali-, hispaania-, sloveeni- ja rootsikeelne tekst on autentne)
   (2009/23/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt asutamislepingu artikli 106 lõikele 2 võivad liikmesriigid emiteerida münte tingimusel, et Euroopa Keskpank on emissiooni koguse heaks kiitnud.

               (2)

               Kooskõlas asutamislepingu artikli 106 lõike 2 teise lausega on nõukogu selles valdkonnas vastu võtnud ühtlustavad meetmed nõukogu 3. mai 1998. aasta määrusega (EÜ) nr 975/98 ringlusse lastavate euromüntide nimiväärtuste ja tehniliste näitajate kohta. (1)

               (3)

               Vastavalt nõukogu 3. mai 1998. aasta määruse (EÜ) nr 974/98 (euro kasutuselevõtu kohta) (2) artiklile 11 peaksid nimiväärtusele ja tehnilistele tingimustele vastavad euros ja sendis vääringustatud mündid kehtima seadusliku maksevahendina kõigis osalevates liikmesriikides, nagu on määratletud kõnealuses määruses.

               (4)

               Osalevate liikmesriikide üldise tava kohaselt lastakse euro käibemündid, sealhulgas mälestusmündid ringlusse nimiväärtusega. See ei välista võimalust, et väike osa käibele lastavate euromüntide koguväärtusest müüakse kõrgema hinnaga, kui kõnealused mündid on valmistatud eriti kvaliteetselt või antakse välja eripakendis.

               (5)

               Euromündid ei ole ringluses mitte ainult selles liikmesriigis, kus nad emiteeritakse, vaid kogu euroalal ja isegi sellest väljaspool. Seda arvesse võttes tuleks liikmesriiki tähistaval küljel selgelt märkida mündi käibele lasknud liikmesriik, et huvitatud kasutajad saaksid mündi päritoluliikmesriigi hõlpsasti kindlaks teha.

               (6)

               Euromüntidel on ühine Euroopa külg ja liikmesriiki äratuntavalt tähistav külg. Euromüntide ühisel Euroopa küljel on nii ühisraha nimetus kui ka mündi nimiväärtus. Liikmesriiki tähistaval küljel ei tohiks korrata ei ühisraha nimetust ega mündi nimiväärtust.

               (7)

               Euromüntide liikmesriiki tähistava külje kujunduse määrab kindlaks iga osalev liikmesriik, kuid kõnealust kujundust peaksid täielikult ümbritsema Euroopa lipu 12 tähte.

               (8)

               Seoses euromüntide liikmesriiki tähistaval küljel tehtavate muudatustega peaksid osalevad liikmesriigid järgima ühiseid eeskirju. Ringlusse lastavate euro tavamüntide liikmesriiki tähistava külje kujundust ei saa põhimõtteliselt muuta, välja arvatud juhul, kui vahetub mündil osutatud riigipea.

               (9)

               Mälestusmündid on ringlusse lastavad erimündid, millel liikmesriiki tähistava külje tavakujundus on asendatud erikujundusega, et jäädvustada teatavat teemat. 2-eurone münt on selleks kõige sobivam, pidades silmas mündi suurt läbimõõtu ja teatavaid tehnilisi omadusi, mis pakuvad piisavalt kaitset võltsimise vastu.

               (10)

               Ringlusse lastavatel mälestusmüntidel tuleks jäädvustada ainult olulisemaid riiklikke või üleeuroopalisi teemasid, kuna sellised mündid on ringluses kogu euroalal. Vähem oluliste teemade jäädvustamiseks tuleks emiteerida euro meenemündid, mida ei lasta ringlusesse ja mida võib lihtsalt eristada ringluses olevatest euromüntidest. Mälestusmüntidel, mille emiteerivad ühiselt kõik osalevad liikmesriigid, tuleks jäädvustada kõige olulisemaid üleeuroopalisi teemasid.

               (11)

               On kehtestatud piirang, mille kohaselt võib liikmesriik aastas emiteerida ühe uue kujundusega ringlusse lastava mälestusmündi, kusjuures kõnealune piirang on olnud tõhus ja peab alles jääma, koos täiendava võimalusega emiteerida kõigi osalevate liikmesriikidega ühiselt üks uue kujundusega ringlusse lastav mälestusmünt. Liikmesriik võib emiteerida ringlusse lastava mälestusmündi, kui riigipea ametikoht on ajutiselt täitmata või riigipea ülesandeid täidetakse ajutiselt.

               (12)

               Ringlusse lastavate mälestusmüntide koguse suhtes tuleb kehtestada teatavad piirangud, tagamaks, et sellised mündid moodustaksid väikese osa ringluses olevate 2-euroste müntide koguhulgast. Samas peaksid kõnealused piirangud võimaldama lasta käibele piisaval hulgal münte, et tagada mälestusmüntide tõhus ringlus.

               (13)

               Kuna euromündid on ringluses kogu euroalal, on liikmesriiki tähistavad kujunduselemendid ühist huvi pakkuv küsimus. Münte käibele laskvad liikmesriigid peaksid aegsasti enne kavandatud käibele laskmise kuupäeva teavitama üksteist uuest liikmesriiki tähistava külje kujundusest. Selleks edastavad münte emiteerivad liikmesriigid uute euromüntide kujunduse kavandid komisjonile, kes kontrollib nende vastavust käesolevale soovitusele.

               (14)

               Liikmesriikidega on arutatud käesolevas soovituses esitatud suuniseid, et võtta arvesse liikmesriikide erinevaid riiklike tavasid ja eelistusi selles valdkonnas.

               (15)

               Ühendus on sõlminud rahanduskokkulepped Monaco Vürstiriigi, San Marino Vabariigi ja Vatikani Linnriigiga, lubades neil emiteerida teatava koguse euromünte. Ühiseid suuniseid tuleks kohaldada ka nende riikide poolt ringlusse lastavate euromüntide suhtes.

               (16)

               Käesolev soovitus tuleb läbi vaadata enne 2015. aasta lõppu, et teha kindlaks, kas suuniseid tuleks muuta.

               (17)

               Käesoleva soovitusega tuleks asendada komisjoni 29. septembri 2003. aasta soovitus, mis käsitleb euro käibemüntide liikmesriiki tähistava esikülje kujunduse muutmise üldist tava (3) ning komisjoni 3. juuni 2005. aasta soovitus ühiste suuniste kohta euro käibemüntide liikmesriike tähistavate külgede jaoks, (4)

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   1.   Euromüntide ringlusse laskmine
   Euro käibemündid tuleks lasta ringlusse nimiväärtusega. See ei välista võimalust, et väike osa emiteeritud euromünte müüakse kõrgema hinnaga juhul, kui see on põhjendatud, nt kõrge kvaliteet või eripakend.
   2.   Emiteeriva liikmesriigi kindlakstegemine
   Mis tahes nimiväärtusega euro käibemüntide liikmesriiki tähistaval küljel peab olema märge mündi käibele lasknud riigi kohta kas liikmesriigi nime või selle lühendi kujul.
   3.   Vääringu nimetuse ja nimiväärtuse puudumine

               1.

               Euro käibemündi liikmesriiki tähistaval küljel ei tohiks korrata märget vääringu nimiväärtuse või selle ükskõik millise osa kohta ega ühtse vääringu või selle alajaotuse nime, välja arvatud juhul, kui see tuleneb liikmesriigis kasutusel olevast erinevast tähestikust.

               2.

               2-eurose mündi serval olev kiri võib viidata mündi nimiväärtusele ainult juhul, kui kasutatakse numbrit „2” või sõna „euro” või mõlemat.

         4.   Liikmesriiki tähistava külje kujundus
   Euro käibemüntide liikmesriiki tähistava küljel peaksid olema kujutatud 12 Euroopa tähte, mis täielikult ümbritsevad liikmesriiki tähistavat kujundust, sealhulgas aastaarvu ja märget käibelelaskva liikmesriigi nime kohta. Euroopa tähed tuleks kujutada nii nagu need on esitatud Euroopa lipul.
   5.   Käibele lastavate euro tavamüntide liikmesriiki tähistava külje muutmine
   Ilma et see piiraks punkti 6 kohaldamist ei saa põhimõtteliselt muuta ringlusse lastavate euros ja sendis vääringustatud euromüntide liikmesriiki tähistava külje kujundust, välja arvatud juhul, kui vahetub mündil osutatud riigipea. Käibelelaskval liikmesriigil tuleks lubada ajakohastada riigipea kujutisega euromüntide kujundust iga viieteist aasta järel, et võtta arvesse vajadust muuta riigipea kujutist. Käibelelaskval liikmesriigil tuleks võimaldada ajakohastada euromüntide liikmesriiki tähistava külje kujundust, et täielikult järgida käesolevat soovitust.
   Asjaolu, et riigipea ametikoht on ajutiselt täitmata või riigipea ülesandeid täidetakse ajutiselt, ei tohiks anda õigust muuta ringlusse lastavate euro tavamüntide liikmesriiki tähistavat külge.
   6.   Ringlusse lastavate euro mälestusmüntide emiteerimine

               1.

               Ringlusse lastavatel euro mälestusmüntidel, mille kujundus erineb ringlusse lastavate euro tavamüntide kujundusest, tuleks jäädvustada ainult olulisemaid riiklikke või üleeuroopalisi teemasid. Ringlusse lastavatel euro mälestusmüntidel, mille ühiselt emiteerivad kõik määruse (EÜ) nr 974/98 artiklis 1 määratletud osalevad liikmesriigid (edaspidi „osalevad liikmesriigid”), tuleks jäädvustada ainult kõige olulisemaid üleeuroopalisi teemasid ja müntide emissiooni peaks heaks kiitma nõukogu.

               2.

               Ringlusse lastavate euro mälestusmüntide emiteerimisel tuleb järgida järgmiseid eeskirju:

                           a)

                           liikmesriik võib aastas korraldada ühe emissiooni, välja arvatud juhul kui:

                                       i)

                                       kõik osalevad liikmesriigid emiteerivad ühiselt ringlusse lastavad euro mälestusmündid;

                                       ii)

                                       ringlusse lastav mälestusmünt emiteeritakse seoses sellega, et riigipea ametikoht on ajutiselt täitmata või riigipea ülesandeid täidetakse ajutiselt.

                           b)

                           emiteeritakse ainult 2-euro nimiväärtusega münte;

                           c)

                           iga emissiooni käigus ringlusse lastavate müntide arv ei tohiks ületada ühte kahest järgmisest ülemmäärast:

                                       i)

                                       0,1 % kõigist 2-eurostest müntidest, mille on kõik osalevad liikmesriigid lasknud ringlusse mälestusmündi emiteerimise aastale eelneva aasta alguse seisuga. Kõnealust ülemmäära võib suurendada 2,0 %-ni kõigist osalevate liikmesriikide poolt ringlusse lastud 2-eurostest müntidest, kui jäädvustatakse ühist ja väga sümboolset teemat, ning sel juhul ei peaks emiteeriv liikmesriik nelja järgneva aasta jooksul emiteerima kõnealuse suurema ülemmäära alusel uut mälestusmünti ja ta peaks põhjendama punkti 7 kohase teabe esitamisel suurema ülemmäära kasutamise vajadust;

                                       ii)

                                       5,0 % kõigist 2-eurostest müntidest, mille on asjaomased emiteerivad liikmesriigid lasknud ringlusse mälestusmündi emiteerimise aastale eelneva aasta alguse seisuga.

                           d)

                           ringlusse lastava euro mälestusmündi serval olev kiri peaks olema sama nagu ringlusse lastava euro tavamündi puhul.

         7.   Teavitamise kord ja tulevaste muudatuste avaldamine
   Liikmesriigid peaksid üksteist teavitama uute euromüntide liikmesriiki tähistava külje kujunduse kavandist, sealhulgas mündi serval olevast kirjast ning emissioonimahust, enne kui nad selle kujunduse ametlikult kinnitavad. Selleks edastab emiteeriv liikmesriik komisjonile euromüntide uue kujunduse kavandi reeglina vähemalt kuus kuud enne kavandatud emissiooni kuupäeva. Komisjon peaks kontrollima kavandi vastavust käesolevas soovituses esitatud suunistele ning viivitamata teavitama teisi liikmesriike majandus- ja rahanduskomitee asjakohase allkomitee kaudu. Juhul kui komisjoni arvates ei ole käesolevas soovituses esitatud suuniseid järgitud, peaks majandus- ja rahanduskomitee asjakohane allkomitee otsustama, kas kujundus heaks kiita või mitte.
   Majandus- ja rahanduskomitee asjakohane allkomitee peaks heaks kiitma selliste ringlusse lastavate euro mälestusmüntide kujunduse, mille emiteerivad ühiselt kõik osalevad liikmesriigid.
   Kogu asjakohane teave liikmesriikide uute euromüntide kujunduse kohta avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas.
   8.   Soovituse kohaldamisala
   Käesolevat soovitust tuleks kohaldada nii ringlusse lastavate euro tava- kui ka mälestusmüntide liikmesriiki tähistava külje ja mündi serval oleva kirja suhtes. Seda ei kohaldada selliste ringlusse lastud euro tava- ja mälestusmüntide liikmesriiki tähistava külje ja mündi serval oleva kirja suhtes, mis emiteeriti või kiideti heaks enne käesoleva soovituse vastuvõtmist kehtinud teavitamise korra kohaselt.
   9.   Eelmise soovituse kehtetuks tunnistamine
   Soovitused 2003/734/EÜ ja 2005/491/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
   10.   Adressaadid
   Käesolev soovitus on adresseeritud kõigile osalevatele liikmesriikidele.

      Brüssel, 19. detsember 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Joaquín ALMUNIA

      (1)  EÜT L 139, 11.5.1998, lk 6.

      (2)  EÜT L 139, 11.5.1998, lk 1.

      (3)  ELT L 264, 15.10.2003, lk 38.

      (4)  ELT L 186, 18.7.2005, lk 1.


Soovitus Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7 juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005-2009