               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.9.2017
            COM(2017) 472 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Austraaliaga vabakaubanduslepingu sõlmimise üle
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               ·Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Liidul (EL) on Austraaliaga väga head poliitilised suhted ning küpsed kaubandus- ja investeerimissuhted, mis põhinevad ühistel väärtustel – demokraatial ja inimõigustel. Austraalia on sõlminud teiste riikidega mitmeid vabakaubanduslepinguid. Kuna EL ei ole sõlminud Austraaliga kahepoolset vabakaubanduslepingut, on ELi ettevõtjatel Austraalia turule pääsemiseks suhteliselt vähem soodsad tingimused.

               Liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ja komisjoni asepresident ning Austraalia välisminister rõhutasid 22. aprilli 2015. aasta ühisavalduses
                  1
                vajadust täiendavalt tugevdada kahepoolseid kaubandus- ja investeerimissuhteid. Sellele järgnes 15. novembril 2015
                  2
                ELi ja Austraalia juhtide ühisavaldus, milles lepiti kokku alustada tööd vabakaubanduslepingut käsitlevate läbirääkimiste alustamiseks.

                  Käesoleva ettepaneku peamine eesmärk on luua soodsamad tingimused ELi ja Austraalia vahelise kaubanduse ja investeeringute täiendavaks kasvuks. Ettepaneku üldised eesmärgid on järgmised:

               ·edendada kaubavahetuse laiendamise kaudu arukat, säästvat ja kaasavat majanduskasvu;

               ·toetada töökohtade ja töötamisvõimaluste loomist ning heaolu kasvu;

               ·suurendada tarbijate kasu;

               ·parandada Euroopa konkurentsivõimet maailmaturul ja

               ·tihendada kaubandusküsimustes tehtavat koostööd ELi seisukohti jagava partneriga.

                  See on kooskõlas komisjoni teatisega „Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika poole“
                     3
                  . Teatises rõhutatakse vajadust edendada ELi kahepoolseid suhteid teiste riikidega, et luua töökohti ja elavdada majanduskasvu, võideldes laiapõhjaliselt kaubandus- ja investeerimistõketega. Samal ajal tuleb tagada ELis kõrgetasemeline sotsiaal- ja keskkonnakaitse ning aidata kaasa muude kaubandusega seotud poliitiliste eesmärkide, sealhulgas jätkusuutliku arengu ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtjate (SMEde) erivajaduste saavutamisele.

                  Eelkõige on teatises „Kaubandus kõigile“ rõhutatud, et Austraalia ja Uus-Meremaa on Euroopa lähedased partnerid, nad jagavad paljudes küsimustes Euroopa väärtusi ja vaateid ning neil on tähtis osa Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas ja mitmepoolsetes suhetes. Tugevamad majanduslikud sidemed nende riikidega loovad kindla aluse sügavamaks lõimumiseks Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna ulatuslikumate väärtusahelatega. Nende suhete tugevdamine peaks olema esmatähtis.

                  Eespool nimetatud eesmärgid on kooskõlas ka nõukogu 21. novembri 2014. aasta järeldustega kaubanduse kohta,
                     4
                   milles rõhutati, et kauba- ja teenustevahetus ning investeeringud võivad anda märkimisväärse panuse dokumendi „Liidu strateegiline tegevuskava muutuste aegadel“ keskmes olevate eesmärkide saavutamisse. Lisaks on järeldustes märgitud, et tuginedes ELi kahepoolsete kaubandussuhete vallas saavutatud reaalsetele edusammudele, tuleks kõik jõupingutused suunata sellele, et sõlmida lepingud peamiste partneritega. Kõnealune eesmärk on kooskõlas ka nõukogu 27. novembri 2015. aasta järeldustega kaubanduse ja investeeringute kohta,
                     5
                   milles toetatakse ambitsioonikate, laiaulatuslike ja vastastikku kasulike kaubandus- ja investeerimislepingute sõlmimist ning kutsutakse komisjoni üles tegema jõupingutusi, et edendada läbirääkimisi Aasia ja Vaikse ookeani piirkonnas.

               ·Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega

               Eespool kirjeldatud eesmärgid on täielikult kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepinguga, milles on sätestatud, et Euroopa Liidul tuleks ergutada kõikide riikide integreerimist maailmamajandusse, muuhulgas rahvusvahelise kaubanduse tõkete järkjärgulise kaotamise kaudu
                  6
               .

               Need eesmärgid on kooskõlas ka teatisega „Euroopa 2020. aastal. Aruka, jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu strateegia“,
                  7
                milles on märgitud, et Euroopa kaubandusstrateegia hõlmab ettepanekuid kõrgetasemeliste strateegiliste dialoogide pidamiseks peamiste partneritega, et arutada strateegilisi probleeme alates turulepääsust, õigusraamistikust, ülemaailmsest tasakaalustamatusest, energeetikast ja kliimamuutusest ning tooraine kättesaadavusest kuni ülemaailmse vaesuse, hariduse ja arenguküsimusteni.

               Lisaks on eesmärgid on täielikus kooskõlas eesmärkidega, mis on sätestatud Euroopa komisjoni teatises Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act for Europe“
                  8
                kohta (2008) ja teatises „Väike ettevõte, suured ideed“
                  9
                (2011). VKEde ELi-välise majandustegevuse toetamine on sätestatud ka liidu konkurentsivõime alases üldstrateegias, mis on esitatud teatises „Euroopa tööstuse taassünd“
                  10
                (2014).

               Eesmärgid vastavad ka ELi lepingus sätestatud põhimõtetele, mille kohaselt ELi poliitikasuundumuste ja meetmetega tuleks tugevdada ja toetada inimõigusi
                  11
                ning aidata töötada välja rahvusvahelisi meetmeid keskkonna seisundi säilitamiseks ja parandamiseks ning maailma loodusvarade säästvaks majandamiseks
                  12
               .

               Eesmärgid on kooskõlas ELi muude poliitikasuundumuste ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga.

               Lõpuks on eesmärgid kooskõlas ka Junckeri komisjoni prioriteediga suunata Euroopa taas majanduskasvu teele ja suurendada uusi laene võtmata töökohtade arvu (investeerimiskava või Euroopa Strateegiliste Investeeringute Fond)
                  13
                ning komisjoni 2017. aasta tööplaanis sätestatud konkreetsete prioriteetidega
                  14
               .

               Käesolevas soovituses käsitletakse lepingut, mis hõlmaks kaubavahetuse, teenustekaubanduse, riigihangete ja välismaiste otseinvesteeringute liberaliseerimist ning muu hulgas näiteks intellektuaalomandiõigusega seotud lisaeeskirju.

               ·Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ettepaneku kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega on kirjeldatud eespool pealkirja „Kooskõla poliitikavaldkonnas kehtivate sätetega“ all.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               ·Õiguslik alus

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               ·Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ei kohaldata subsidiaarsuse põhimõtet valdkondades, mis kuuluvad ELi ainupädevusse. Ühine kaubanduspoliitika on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 3 loetletud valdkonnana, mis kuulub liidu ainupädevusse. See poliitika hõlmab kaubanduslepingute üle läbirääkimiste pidamist muu hulgas ELi toimimise lepingu artikli 207 kohaselt.

               ·Proportsionaalsus

               Kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega kaaluti kõiki mõistlikke poliitilisi valikuid, et hinnata selliste poliitiliste meetmete tõenäolist tulemuslikkust, nagu on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangu aruandes.

               ·Vahendi valik

                  Euroopa Liidu Nõukogu otsus.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               ·Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               ·Konsulteerimine sidusrühmadega

               Komisjon suhtles aktiivselt huvirühmadega ning korraldas ulatusliku veebipõhise avaliku konsultatsiooni,
                  15
                et koguda üksikasjalikke arvamusi ELi ja Austraalia kavandatavate kaubandus- ja majandussuhete kohta
                  16
               .

               Veebipõhine avalik konsultatsioon kestis 11. märtsist kuni 3. juunini 2016. Konsultatsioon avaldati kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil ja EU Survey keskkonnas (komisjoni avalike veebikonsultatsioonide vahend). Huvitatud isikuid nii ELis kui ka väljaspool ELi kutsuti üles vastama küsimustele paljudel eri teemadel seoses ELi ja Austraalia vahelise kaubanduse ja investeeringutega.

               Komisjon sai paljudelt eri vastajatelt 108 vastust. Vastuste kokkuvõte on esitatud mõjuhinnangu aruandes ning individuaalsed vastused avaldati, kui vastaja ei olnud märkinud teisiti.

               ·Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Väliskonsultandilt telliti vabakaubanduslepingu kavandatud stsenaariumide võimaliku mõju eelanalüüs.

                  Komisjon on olnud kontaktis ka erinevate huvirühmadega, kes avaldasid arvamust konkreetsete turulepääsu ja muude kaubandustõkete kohta, millega nad on kokku puutunud Austraaliaga sõlmitud kaubandus- ja investeerimissuhete raames.

               ·Mõjuhinnangud

                  Ehkki kaubandust, investeeringuid ja muid küsimusi hõlmav mõjuhinnang käsitles käesoleva soovitusega võrreldes laiemat valdkonda, kehtivad sellega seotud järeldused ka käesoleva soovituse suhtes.

                  Mõjuhinnangu aruanne ja selle kommenteeritud kokkuvõte ning õiguskontrollikomitee reservatsioonidega positiivne arvamus avalikustatakse.

                  Lisaks mõjuhinnangule uuritakse vabakaubanduslepingu võimalikku mõju majandusele, sotsiaalsetele õigustele, inimõigustele ja keskkonnale sõltumatu jätkusuutlikkuse mõjuhinnanguga, mille koostavad väliskonsultandid. Jätkusuutlikkuse mõjuhinnangu koostamine toimub samaaegselt vabakaubanduslepingu sõlmimiseks peetavate läbirääkimistega ning tugineb ulatuslikule konsulteerimisele huvirühmadega, eelkõige kodanikuühiskonnaga. Jätkusuutlikkuse mõjuhinnang valmib enne vabakaubanduslepingu parafeerimist ja selle järeldusi võetakse arvesse läbirääkimiste käigus.

               ·Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  VKEd peaksid vabakaubanduselepingu sõlmimise tulemusel saama kasu uutest ärivõimalustest ja kulude vähenemisest seoses liberaliseerimise ja tõhustatud õigusraamistikuga, samuti tolliprotseduure parandavatest ja regulatiivset läbipaistvust suurendavatest sätetest. Mõjuhinnangu aruanne sisaldab üksikasjalikku teavet mõju kohta, mida vabakaubanduslepingu sõlmimine võib avaldada sidusrühmadele ja majandussektoritele.

               ·Põhiõigused

                  Mõjuhinnangu aruandes käsitletakse põhiõiguste küsimusi sotsiaalsest, keskkonnaalasest ja inimõiguste aspektist.

                  Lisaks peaks vabakaubandusleping sisaldama peatükki kaubanduse ja säästva arengu kohta vastavalt ELi väljakujunenud poliitikale.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Vabakaubanduslepingul on piiratud negatiivne mõju ELi eelarvele tariifide liberaliseerimisest tingitud tollimaksude näol. Oodata on kaudset positiivset mõju seoses käibemaksu ja kogurahvatuluga seotud vahendite suurenemisega.

               5.MUU TEAVE

               ·Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Kooskõlas 2015. aasta teatises „Kaubandus kõigile“ võetud kohustusega korraldatakse Austraaliaga sõlmitava vabakaubanduslepingu mõju järgnev süvahindamine, kui selle jõustumisest on möödunud piisav aeg, et tagada sisuliste andmete kättesaadavus. Mõjuhinnangu aruanne sisaldab üksikasjalikku teavet kavandatud järelevalve- ja hindamiskorra kohta.

               ·Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

                  •
                        Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Ei kohaldata.

               ·Menetluslikud aspektid

               ELi nimel peab läbirääkimisi komisjon.

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 4 kohaselt tehakse ettepanek, et Euroopa Liidu Nõukogu määrab kaubanduspoliitika komitee, kellega konsulteerides tuleb läbirääkimisi pidada.

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 10 kohaselt tuleb Euroopa Parlamenti kõigil menetluse etappidel teavitada.

               Komisjon väljendab heameelt, et Euroopa Liidu Nõukogu liikmed osalevad koos oma parlamentidega ja kooskõlas institutsionaalsete tavadega üha aktiivsemalt kaubandusläbirääkimiste varastes etappides. Komisjon kutsub Euroopa Liidu Nõukogu liikmeid üles käituma samuti ka nõukogu otsuse kohta tehtud käesoleva soovituse puhul, võttes nõuetekohaselt arvesse nõukogu otsust 2013/488/EL ELi salastatud teabe kaitseks vajalike julgeolekueeskirjade kohta
                  17
               .

               Komisjon teavitab Austraaliat läbipaistvust käsitlevatest ELi-sisestest eeskirjadest ning Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlamendi juurdepääsust läbirääkimisdokumentidele.

               Komisjon avaldab käesoleva soovituse ja selle liite kohe pärast nende vastuvõtmist.

               Komisjon soovitab läbirääkimisjuhised avaldada vahetult pärast nende vastuvõtmist.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Austraaliaga vabakaubanduslepingu sõlmimise üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               NING ARVESTADES, et tuleks alustada läbirääkimisi vabakaubanduslepingu sõlmimiseks Austraaliaga,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse käesolevaga luba pidada liidu nimel läbirääkimisi, et sõlmida Austraaliaga vabakaubandusleping.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud liites.

               Artikkel 3

               Läbirääkimisi peetakse konsulteerides kaubanduspoliitika komiteega.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus ja selle liide avaldatakse vahetult pärast nende vastuvõtmist.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                  http://eeas.europa.eu/statements-eeas/2015/150422_04_en.htm

                     (2)

                  http://europa.eu/rapid/press-release_STATEMENT-15-6088_en.htm

                     (3)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2015/october/tradoc_153846.pdf

                     (4)

                  http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/145908.pdf

                     (5)
                  http://www.consilium.europa.eu/en/meetings/fac/2015/11/st14688_en15_pdf/

                     (6)
                  ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt e.

                     (7)

                  http://ec.europa.eu/eu2020/pdf/COMPLET%20EN%20BARROSO%20%20%20007%20-%20Europe%202020%20-%20EN%20version.pdf

                     (8)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52008DC0394

                     (9)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/en/ALL/?uri=CELEX:52011DC0702

                     (10)
                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52014DC0014

                     (11)
                  ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt b.

                     (12)
                  ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt f.

                     (13)

                  http://ec.europa.eu/priorities/jobs-growth-and-investment/investment-plan_et

                     (14)
                  https://ec.europa.eu/info/publications/work-programme-commission-key-documents-2017_en

                     (15)
                  http://trade.ec.europa.eu/consultations/index.cfm?consul_id=195

                     (16)
                  Veebipõhine avalik konsultatsioon hõlmas ka ELi ning Uus-Meremaa kavandatavaid kaubandus- ja majandussuhteid.

                     (17)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:32013D0488

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.9.2017
            COM(2017) 472 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Austraaliaga vabakaubanduslepingu sõlmimise üle
            {SWD(2017) 292}{SWD(2017) 293}

               LIIDE

               LÄBIRÄÄKIMISJUHISED VABAKAUBANDUSLEPINGU SÕLMIMISEKS AUSTRAALIAGA

               A. LEPINGU LAAD JA ULATUS

               Leping peaks sisaldama vaid kaubandusega ja välismaiste otseinvesteeringutega seotud valdkondi käsitlevaid sätteid, mida lepinguosalised omavahel kohaldavad.

               Leping peaks olema laiahaardeline ja ulatuslik ning täielikult kooskõlas Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) eeskirjade ja kohustustega. Läbirääkimiste käigus ja lõpuleviimisel tuleks arvesse võtta WTO lepingutest tulenevaid kohustusi. Lepingul peaksid olema kõrged eesmärgid, mis ulatuvad WTO kohustustest kaugemale.

               Lepinguga peaks olema ette nähtud kauba- ja teenustevahetuse ning välismaiste otseinvesteeringute järkjärguline ja vastastikune liberaliseerimine. Leping sisaldab kaubandusega seotud muid valdkondi käsitlevaid eeskirju, et edendada, hõlbustada või reguleerida asjaomast kaubandust ja välismaiseid otseinvesteeringuid. Kõik lepingust tulenevad kohustused võetakse eesmärgiga saavutada otsene ja viivitamatu mõju kaubandusele, vajaduse korral ELi ühiseeskirjade kohaldamisalas.

               Leping peaks sisaldama kohustusi valdkondades, mis kuuluvad mõlema lepinguosalise kõikide asjaomaste ametiasutuste ja üksuste kompetentsi.

               B. LEPINGU KAVANDATAV SISU

               Preambul, üldpõhimõtted

               Preambulis tuleks meenutada, et partnerlussuhted Austraaliaga rajanevad ühistel põhimõtetel ja väärtustel, mis kajastuvad ELi ja Austraalia raamlepingus. Leping peaks moodustama osa raamlepingus
                  1
                kindlaks määratud üldistest poliitilistest suhetest ja institutsionaalsest raamistikust.

               Selleks et liberaliseerida kahepoolset kaubandust ja välismaiseid otseinvesteeringuid, tuleks lepingus muu hulga käsitleda ka järgmist:

               ·ELi välistegevuse põhimõtted ja eesmärgid;

               ·lepinguosaliste valmisolek tagada kestlik areng ja rahvusvahelise kaubanduse panus kestliku arengu majanduslikku, sotsiaalsesse ja keskkonnaalasesse mõõtmesse, mis muu hulgas hõlmab majandusarengut, vaesuse vähendamist, täielikku ja tootlikku tööhõivet ning kõigile inimväärse töö tagamist, samuti keskkonna, loodusvarade kaitsmist ja säilitamist;

               ·lepinguosaliste valmisolek pidada kinni kõikidest WTO liikmesusest tulenevatest õigustest ja kohustustest;

               ·lepinguosaliste valmisolek suurendada tarbijate heaolu poliitikameetmete kaudu, millega tagatakse tarbijate kaitsmise kõrge tase ja nende majanduslik heaolu;

               ·õigus reguleerida majandustegevust avalikes huvides, et saavutada selliseid õiguspäraseid avaliku poliitika eesmärke, nagu rahvatervise kaitse ja edendamine, sotsiaalteenused, üldharidus, ohutus, keskkonnakaitse, avalik kord, sotsiaal- või tarbijakaitse, eraelu puutumatus, andmekaitse ning kultuurilise mitmekesisuse edendamine ja kaitse;

               ·eesmärk luua lepinguga lepinguosaliste vaheliste majandussuhete ja eelkõige kaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute arendamiseks uus raamistik;

               ·lepinguosaliste ühine eesmärk võtta arvesse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) ees seisvaid raskusi kaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute arengusse panustamisel;

               ·lepinguosaliste valmisolek suhelda kõikide huvitatud isikutega, kaasa arvatud erasektor ja tsiviilühiskonna organisatsioonid/esindajad.

               Eesmärgid

               Leping peaks kinnitama ühist eesmärki, milleks on kogu kaubavahetuse, teenustekaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute järkjärguline ja vastastikune põhjalik liberaliseerimine täielikus kooskõlas WTO eeskirjadega, eelkõige üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) XXIV artikliga ja teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) V artikliga.

               Lepinguga tuleks tagada hea turulepääs riigihangete valdkonnas ja kaubandusega seotud intellektuaalomandiõiguste, sealhulgas geograafiliste tähiste kaitse ning tõhustada dialoogi ja koostööd tehnilistes ja õigusküsimustes.

               Lepinguga tuleks tunnustada, et kestlik areng on lepinguosaliste peamine eesmärk, tagada kaubanduse edendamist silmas pidades rahvusvaheliste keskkonna- ja sotsiaallepingute ja -standardite kaitse ning hõlbustada nende täitmist. Kestliku arengu põhimõtteid tuleks arvesse võtta kogu lepingu ulatuses nii sotsiaalsete kui ka keskkonnaalaste küsimuste puhul. Lepinguga tuleks välistada, et lepinguosalised toetavad kaubandust või välismaiseid otseinvesteeringuid, madaldades siseriiklike õigusaktide nõudeid keskkonna, tööõiguse või töötervishoiu ja -ohutuse valdkonnas või muutes leebemaks tööõiguse põhieeskirju, mille eesmärk on kaitsta ja edendada kultuurilist mitmekesisust.

               Kaubavahetus

               Impordi- ja eksporditollimaksud ning mittetariifsed meetmed

               Lepingu eesmärk on tagada kaubanduse liberaliseerimine võimalikult suures ulatuses. Leping peaks hõlmama kogu lepinguosaliste vahelist kaubavahetust. Lepingu jõustumisel peaks enamik tollitariife olema kaotatud. Lepingu eesmärk peaks olema likvideerida mõlemapoolselt imporditollid ja samaväärse mõjuga maksud reeglina mitte hiljem kui seitsme aasta jooksul. Erandeid peaks olema võimalikult vähe ja kõige probleemsemate toodete suhtes tuleks kehtestada erisätted. Näiteks tuleks teatavate põllumajandustoodete puhul kaaluda tariifikvootide, pikemate üleminekuperioodide või muude kokkulepete kohaldamist.

               Läbirääkimiste pidamisel tariifide vähendamise üle tuleks lähtuda läbirääkimiste alustamise kuupäeval ELi poolt erga omnes kohaldatavatest tariifikvootidest ja läbirääkimiste alustamise kuupäeval Austraalia poolt erga omnes kohaldatavatest tariifikvootidest.

               Kõik ekspordi suhtes kehtivad tollimaksud või maksud või muud samaväärsed meetmed tuleks kaotada ning uusi sellelaadseid meetmeid ei tohiks võtta.

               Päritolureeglid

               Päritolureeglid ja halduskoostööd käsitlevad sätted peaksid lihtsustama kaubandust, olema arusaadavamad ning arvesse võtma ELi standardseid sooduspäritolureegleid ja ELi tootjate huvisid.

               Pettusevastased meetmed

               Lepingus sisalduvas haldusalase koostöö tõhustamise klauslis tuleks kindlaks määrata kord ja asjakohased meetmed, mida lepinguosalised peavad järgima juhul, kui ilmneb halduskoostöö puudumine tolliküsimustes, eeskirjade eiramine või pettus.

               Haldusvigade käsitlemine

               Ühtlasi tuleks lepingus sätestada, et asjakohaste meetmete võtmise võimalust uuritakse ühiselt juhul, kui pädevad asutused on teinud sooduspäritolureeglite kohaldamisel vigu.

               Tollimenetluse ja kaubanduse lihtsustamine

               Leping peaks sisaldama sätteid lepinguosaliste vahelise kaubanduse lihtsustamise kohta, tagades samas tõhusa kontrolli. Selleks peaks leping sisaldama mõlema lepinguosalise kohustusi seoses importi, eksporti ja transiiti käsitlevate eeskirjade, nõuete, formaalsuste ja protseduuridega.

               Leping peaks edendama rahvusvaheliste eeskirjade ja standardite tõhusat rakendamist ning kohaldamist tollivaldkonnas ja muudes kaubandusega seotud menetlustes, kaasa arvatud WTO eeskirjad, WTO kaubanduse lihtsustamise leping, Maailma Tolliorganisatsiooni eeskirjad ning muudetud Kyoto konventsioon.

               Leping peaks sisaldama sätteid, millega soodustatakse parimate tavade ja kogemuste tihedamat vahetust ühist huvi pakkuvates konkreetsetes valdkondades. Need valdkonnad võivad hõlmata selliseid küsimusi nagu eeskirjade ja menetluste ajakohastamine ja lihtsustamine, standarditud dokumendid, tariifne klassifitseerimine, läbipaistvus, vastastikune tunnustamine ja ametite vaheline koostöö.

               Lepinguga tuleks edendada õigusnormide lähendamist kaubanduse lihtsustamise valdkonnas, tuginedes vajaduse korral asjakohastele rahvusvahelistele standarditele ja instrumentidele.

               Lepinguga tuleks edendada intellektuaalomandi õiguskaitse tõhusat ja mõjusat jõustamist tolliasutuste poolt kõikide tollikontrolli alla kuuluvate kaupade suhtes.

               Lepingus sisalduvates kaubanduse lihtsustamise sätetes tuleks arvesse võtta VKEde ees seisvaid raskusi võrdsete tingimuste tagamisel kõikide ettevõtjate jaoks.

               Lepinguga tuleks koostada tolliküsimustes toimuva koostöö ja vastastikuse haldusabi protokoll, mis hõlmab tolli pettusevastaste juurdluste korraldamisel antavat abi (sealhulgas taotluse alusel antav abi, omal algatusel antav abi ja konfidentsiaalsus).

               Mittetariifsed tõkked

               Lepingus tuleks käsitleda kaubandusega seotud õigusalaseid küsimusi ja mittetariifseid tõkkeid. Seepärast tuleks lepinguga keelata kõik kaubanduse keelud, piirangud või muud mittetariifsed tõkked, mis ei ole õigustatud allpool sätestatud üldiste eranditega ning mis võiksid kujuneda suvalise diskrimineerimise vahenditeks või pooltevahelise kaubanduse varjatud piiranguteks. Esmajärjekorras tuleks tähelepanu pöörata sätetele ja menetlustele, mis lisatakse selleks, et tagada kaubandusega seotud põhjendamatute mittetariifsete piirangute kõrvaldamine. Lepinguga tuleks ette näha ka asjakohased menetlused mittetariifsete tõkete ja muude tarbetute kaubandustõkete vältimiseks. Lepingus tuleks käsitleda ka asukohanõudeid.

               Tootepõhiste mittetariifsete tõkete küsimus tuleks lahendada nõudmise ja pakkumise alusel paralleelselt vastastikuste tariifsete soodustuste võimaldamisega. Pidades silmas vajadust edendada lepingu eesmärke ja parandada turulepääsu sellisel tasemel, mis on suurem horisontaalsete eeskirjade abil saavutatud tasemest, peaks leping sisaldama valdkondlikke kohustusi mittetariifsete tõkete suhtes.

               Leping peaks sisaldama riiklikke kaubandusettevõtteid käsitlevaid sätteid, milles hinnatakse konkurentsi võimalikku moonutamist ja sellest tingitud kaubandustõkkeid.

               Tehnilised eeskirjad, standardid ja vastavushindamismenetlused

               Lisaks WTO tehniliste kaubandustõkete lepingu sätete kinnitamisele peaksid lepinguosalised kehtestama ka sätted, mis tuginevad eespool nimetatud sätetele ja täiendavad neid, et lihtsustada pääsu üksteise turule.

               Leping peaks sisaldama mitmeid üldisi põhimõtteid (proportsionaalsuse, põhjendamatute piirangute, läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtted) ning sätteid, mis tuginevad WTO eeskirjadele ja täiendavad neid. Lepingu eesmärgid peaksid muu hulgas hõlmama läbipaistvuse suurendamist, hea õigusloome tava edendamist, asjakohaste rahvusvaheliste standardite vastuvõtmist, tehniliste eeskirjade kooskõlastamise ja ühtlustamise poole püüdlemist rahvusvaheliste standardite põhjal, katsetamis- ja sertifitseerimisnõuete ühtlustamist, kohaldades näiteks riskipõhist lähenemist vastavushindamisele (kaasa arvatud enesehindamine valdkondades, kus see on võimalik ja asjakohane) ning sätteid, mille eesmärk on ühtlustada katsetusnõudeid mitmes prioriteetses valdkonnas ning edendada akrediteerimise kasutuselevõttu.

               Ühtlasi peaks leping sisaldama sätteid, mille eesmärk on parandada teabe levitamist importijate ja eksportijate hulgas.

               Läbirääkimiste käigus tuleks käsitleda uue lepingu ja olemasoleva vastastikuse tunnustamise lepingu vahelisi suhteid, et parandada selle rakendamist ja luua võimalused veelgi tõhusamaks koostööks.

               Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed

               Lepinguosalised peaksid tuginema sanitaar- ja fütosanitaarmeetmeid käsitlevale WTO lepingule, et lihtsustada pääsu üksteise turule, kaitstes seejuures inimeste, loomade ja taimede elu ja tervist. Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmeid käsitlevas peatükis tuleks käsitleda selliseid teemasid nagu läbipaistvus, proportsionaalsus, põhjendamatud viivitused, ühtlustamine, samaväärsuse tunnustamine ja alternatiivsed meetmed, piirkondadeks jaotamine, kontroll, inspekteerimis- ja heakskiitmismenetlused, auditid, impordikontroll, erakorralised meetmed, asutuste heakskiitmine eelneva kontrollita, püüded kohaldada kogu ELi hõlmavaid loamenetlusi (üks üksus), õigusalane koostöö, tõhusam koostöö loomade heaolu ja antimikrobiootikumiresistentsuse valdkonnas ning sellise mehhanismi loomine, millega lahendatakse kiirkorras sanitaar- ja fütosanitaarmeetmetega seotud konkreetseid kaubandusprobleeme.

               Läbirääkimiste käigus tuleks järgida nõukogus 20. veebruaril 1995 vastu võetud läbirääkimisjuhiste sätteid (nõukogu dokument 4976/95).

               Loomade heaolu

               Lepinguga tuleks jätkuvalt edendada loomade heaoluga seotud koostööd ja teabevahetust, mis võimaldaks osapooltel arutada muu hulgas võimalike kohustuste võtmist loomade heaolu samaväärsuse küsimustes.

               Kaitsemeetmed

               Lepingus peaks olema klausel kaitsemeetmete kohta, mille kohaselt võib kumbki lepinguosaline võtta asjakohaseid meetmeid kooskõlas WTO lepinguga 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) XIX artikli rakendamise kohta või WTO kaitsemeetmete lepinguga. Lisaks tuleks lepinguga tagada, et selliste kaitsemeetmete moonutav mõju kahepoolsele kaubandusele oleks võimalikult väike.

               Liberaliseerimiskohustuste maksimaalseks täitmiseks ja vajaliku kaitse tagamiseks ning võttes arvesse probleemsete valdkondade spetsiifikat, peaks leping põhimõtteliselt sisaldama kahepoolset kaitseklauslit, mille abil kumbki lepinguosaline võib soodustused osaliselt või täielikult tühistada, kui teise lepinguosalise toote impordi kasv, mis on tingitud lepingu jõustumisest, tekitab või ähvardab tekitada märgatavat kahju omamaisele tööstusele.

               Dumpinguvastased ja tasakaalustusmeetmed

               Lepingus peaks olema klausel dumpinguvastaste ja tasakaalustusmeetmete kohta, mille kohaselt kumbki lepinguosaline võib võtta asjakohaseid meetmeid dumpingu ja/või tasakaalustavate subsiidiumide vastu kooskõlas WTO lepinguga 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) VI artikli rakendamise kohta või WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga. Leping peaks hõlmama kõnealuses valdkonnas ka WTO eeskirjades ette nähtud kohustustest ulatuslikumaid kohustusi vastavalt ELi õigusele ja varasematele lepingutele.

               Lepingus tuleks sätestada, et nn rohelise kasti maksed ei moonuta kaubandust ja seega ei tohiks neid põhimõtteliselt dumpinguvastaste ja tasakaalustusmeetmetega reguleerida.

               Teenustekaubandus, välised otseinvesteeringud ja digikaubandus

               Kooskõlas teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) V artikliga peaks lepingul olema laialdane valdkondlik ulatus ja leping peaks hõlmama kõiki tarneviise. Lepingu kohaldamisalast ei tohiks jätta midagi välja a priori, v.a audiovisuaalteenused ning valitsuse tasandil osutatavad teenused ja toimuv tegevus. Läbirääkimiste eesmärk peaks olema teenustekaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute järkjärguline ja vastastikune liberaliseerimine, mille käigus kõrvaldatakse turulepääsu ja võrdse kohtlemise piirangud ning mis ulatuks kaugemale WTO raames võetud kohustustest ja teenustekaubanduse lepingu sõlmimiseks peetud läbirääkimiste raames esitatud ettepanekutest. Leping peaks sisaldama õigusnorme välismaiste otseinvesteeringutega seotud tulemuslikkusnõuete kohta.

               Peale selle peaks leping sisaldama reguleerimispõhimõtteid. Selleks tuleks läbirääkimistel käsitleda järgmisi küsimusi:

               ·õigusnormid läbipaistvuse ja vastastikuse tunnustamise kohta;

               ·siseriiklikku õigust käsitlevad horisontaalsed sätted, näiteks need, millega tagatakse erapooletus ja nõuetekohane menetlemine seoses litsentsimis- ja kvalifikatsiooninõuete ning -menetlustega; ning

               ·õigusnormid konkreetsete valdkondade kohta, sealhulgas telekommunikatsiooniteenused, finantsteenused, tarneteenused ning rahvusvahelised mereveoteenused.

               Arvestades kaubanduse üha laiemat digiteerumist, peaksid läbirääkimiste tulemusel valmivad eeskirjad hõlmama digikaubandust, piiriüleseid andmevoogusid, elektroonilisi usaldus- ja autentimisteenuseid, mittetellitud sidet otseturunduse eesmärgil ning käsitlema põhjendamatuid andmete lokaliseerimise nõudeid, muutmata ega mõjutamata ELi isikuandmete kaitse eeskirju

               Leping võib sisaldada menetluslikke kohustusi füüsiliste isikute riiki sisenemise ja seal viibimise kohta ärilisel eesmärgil vastavalt lepinguosaliste poolt 4. etapis võetud kohustustele. Samal ajal ei tohiks miski lepingus takistada lepinguosalisi rakendamast oma siseriiklikke õigusnorme ja nõudeid riiki sisenemise ning seal viibimise kohta, tingimusel et nad ei muuda seejuures olematuks ega vähenda lepingust saadavat kasu. Jätkuvalt tuleks kohaldada ELis kehtivaid õigusnorme ja nõudeid töötingimuste ning töötajate õiguste kohta.

               Lepingus tuleks veel kord rõhutada õigust reguleerida majandustegevust avalikes huvides, et saavutada selliseid õiguspäraseid avaliku poliitika eesmärke, nagu rahvatervise kaitse ja edendamine, sotsiaalteenused, üldharidus, ohutus, keskkonnakaitse, avalik kord, sotsiaal- või tarbijakaitse, eraelu puutumatus, andmekaitse ning kultuurilise mitmekesisuse edendamine ja kaitse. ELi avalike teenuste kõrget kvaliteeti tuleks säilitada vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingule ja eelkõige protokollile nr 26 üldhuviteenuste kohta ning võttes arvesse ELi sellekohaseid reservatsioone, kaasa arvatud teenustekaubanduse üldleping.

               Kapitali liikumine ja maksed

               Lepingu eesmärk peaks olema kõrvaldada piirangud käesoleva lepingu alusel liberaliseeritud tehingutega seotud jooksvatelt maksetelt ja kapitali liikumiselt, samuti peaks leping sisaldama sillaklauslit. Leping peaks sisaldama kaitsesätteid ja erandolukordade sätteid (näiteks seoses liidu majandus- ja rahapoliitika ning maksebilansiga), mis peaksid olema kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega kapitali vaba liikumise kohta.

               Intellektuaalomandi õigused

               Leping peaks täiendama ja edasi arendama TRIPS-lepingut, püüdes tagada intellektuaalomandi õiguste piisava ja tõhusa kaitse ning täitmise tagamise.

               Intellektuaalomandi õigusi käsitlev peatükk peaks hõlmama selliseid küsimusi nagu autoriõigus ja sellega kaasnevad õigused, kaubamärgid, disainilahendused, patendid, sordiaretus, avalikustamata teave, sh ärisaladuste kaitse, geograafilised tähised ning tõhustatud täitmise tagamine. Lepinguga tuleks püüda edendada intellektuaalomandi õiguste tõhusat täitmise tagamist, kaasa arvatud digikeskkonnas ja piiridel (mis hõlmab ka eksporti).

               Lepinguga tuleks lepinguosaliste vahel luua sobiv koostöömehhanism, et toetada intellektuaalomandi õigusi käsitleva peatüki rakendamist, ning regulaarne intellektuaalomandi alane dialoog, et soodustada teabevahetust vastavasisulise õigusloome arengu kohta, täitmisega seotud kogemuste vahetamist ning konsulteerimist seoses kolmandate riikidega.

               Geograafilised tähised

               Leping peaks sisaldama sätteid, millega tagatakse geograafilise tähisega toodete (veinid, kange alkohol, põllumajandustooted ja toiduained) loetelu otsene, kõrgetasemelise ja TRIPS-lepingu artiklile 23 tuginev kaitse, mis muu hulgas hõlmab seoste tekitamist, paremat täitmise tagamist, kooseksisteerimist varasemate heausksete kaubamärkidega, kaitset hilisema üldmõistelisuse eest ning uute geograafiliste tähiste lisamise võimalust. Käsitleda tuleks varasemate isiklike õiguste küsimusi, mis on seotud näiteks taimesortide, kaubamärkide ja üldise või muu õiguspärase varasema kasutusega. Ühtlasi peaksid läbirääkimised hõlmama sätteid geograafiliste päritolunimede kaitse kohta kolmandate riikide turgudel.

               Läbirääkimistel tuleks käsitleda seoseid asjaomase lepingu ning ELi ja Austraalia vahelise veinikaubanduslepingu vahel.

               Riigihanked

               Lepingu eesmärk peaks olema tagada laiaulatuslik ja parem pääs riigihanketurgudele, võttes arvesse olukorda seoses Austraalia ühinemisega WTO riigihangete lepinguga (GPA). Juurdepääsu tagamine peaks hõlmama laiaulatuslikult ja mõlemale lepinguosalisele vastuvõetaval viisil kõikide haldustasandite riigihankeid, riigi osalusega ettevõtete ja eri- või ainuõiguse saanud ettevõtetega seotud hankeid ning kaupade, teenuste ja ehitustöödega seotud riigihankeid. Seejuures võtavad mõlemad lepinguosalised arvesse oma riigihankevaldkonna iseärasusi ja probleeme. Lepingus tuleks kaaluda ka avaliku ja erasektori partnerluse kohustuste / kontsessioonide hõlmamist kooskõlas asjaomases valdkonnas kohaldatavate õigusaktidega. Lepinguosalised tunnustavad võrdse kohtlemise põhimõtte tähtsust, et tagada kohalike tarnijatega või teenuseosutajatega vähemalt võrdselt soodne kohtlemine.

               Menetluslikud kohustused peaksid põhinema WTO riigihangete lepinguga kehtestatud eeskirjadel, korral ja nõuetel. Kohustustega tuleks eelkõige tagada asjaomase hanke nõuetekohane menetlemine (nt tõhusate kontrollimehhanismide olemasolu) ja läbipaistvus. Tuleks kaaluda konkreetset keelelist läbipaistvust, et tagada kohaldatavate riigihanke-eeskirjade ja olemasolevate hankevõimaluste selgus ning anda ettevõtjatele kergesti kättesaadavat teavet.

               Kaubandus ja konkurents

               Leping peaks sisaldama konkurentsi käsitlevaid sätteid, mis hõlmavad konkurentsieeskirju ja nende täitmise tagamist.

               Leping peaks sisaldama subsiidiume käsitlevaid sätteid. Lisaks sellele peaks leping hõlmama ka riigiettevõtteid, tunnustatud monopole ja eri- või eelisõiguse saanud ettevõtteid.

               Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad

               Leping peaks sisaldama spetsiaalset peatükki VKEde kohta. Leping peaks aitama VKEdel täielikult ära kasutada lepingu pakutavaid kaubandusvõimalusi, muu hulgas näiteks turulepääsu nõudeid käsitleva teabe jagamist ja nõuetekohast institutsioonilist ülesehitust.

               Kaubandus ja kestlik areng

               Leping peaks sisaldama sätteid kaubanduse ja kestliku arengu tööjõu ja keskkonnakaitse aspektide kohta, mis oleksid kaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute kontekstis asjakohased. Nende hulgas peaksid olema sätted, mis aitaksid järgida ja tõhusalt rakendada asjaomaseid rahvusvahelisi põhimõtteid ja eeskirju, kaasa arvatud tööõiguse põhieeskirjad, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhikonventsioonid ja mitmepoolsed keskkonnakokkulepped, sealhulgas kliimamuutustega seotud kokkulepped.

               Lepingus tuleks kinnitada lepinguosaliste õigusi võtta vastu tööjõu- ja keskkonnaalaseid õigusakte kooskõlas nende rahvusvaheliste kohustustega ja kõrgetasemelise kaitse eesmärgil. Lepingus tuleks sätestada, et omamaise tööjõu kaitse ja keskkonnakaitse taset ei tohi langetada kaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute soodustamise eesmärgil. See peaks hõlmama kohustust mitte jätta jõustamata tööjõu- ja keskkonnaalaseid õigusakte ega teha nende suhtes erandeid.

               Lepinguga tuleks soodustada kaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringute suuremat panust kestlikku arengusse, muu hulgas selliste teemade käsitlemisega, nagu keskkonna- ja kliimasõbralike kaupade ja teenustega kauplemise lihtsustamine ning vabatahtlike jätkusuutlikkuse tagamise kavade ja ettevõtja sotsiaalse vastutuse edendamine, võttes arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud õigusakte.

               Samuti peaks leping sisaldama kohustusi, mille abil edendada kauplemist õiguspäraselt omandatud ja säästvalt majandatud loodusvaradega, eelkõige seoses bioloogilise mitmekesisuse, eluslooduse ning metsandus- ja kalandustoodetega, ning käsitlema asjaomaseid rahvusvahelisi õigusakte ja tavasid. Ühtlasi tuleks lepingus edendada vähesaastavat ja kliimamuutustele vastupanuvõimelist arengut soodustavat kaubandust.

               Lepingus tuleks sätestada eespool nimetatud sätete tõhus rakendamine ja järelevalve nende täitmise üle ning lepinguosaliste vaheliste võimalike vaidluste lahendamise kord; samuti tuleks lepingus sätestada kodanikuühiskonna osalemine.

               Energia ja toorained

               Leping peaks sisaldama sätteid energia ja toorainete nende aspektide kohta, mis on seotud kaubanduse ja välismaiste otseinvesteeringutega. Leping peaks seadma eesmärgiks tagada avatud, läbipaistev, mittediskrimineeriv ja prognoositav ettevõtluskeskkond ning piirata konkurentsivastast tegevust neis valdkondades. Leping peaks hõlmama ka eeskirju, millega toetatakse ja soodustatakse kaubandust ja välismaiseid otseinvesteeringuid taastuvenergia valdkonnas. Ühtlasi peaks leping edendama koostööd eespool nimetatud valdkondades.

               Õigusaktide läbipaistvus

               Leping peaks sisaldama sätteid järgmise kohta:

               ·avaldamine, sealhulgas üldkohaldatavate meetmete üldsusele kättesaadavaks tegemine mittediskrimineerival viisil ja piisavalt vara, et üldkohaldatavate meetmete kohta oleks võimalik esitada märkusi;

               ·päringud ja kontaktpunktid ning mehhanismid, mille abil oleks võimalik vastata huvitatud isikute küsimustele kavandatavate või kehtivate meetmete kohta;

               ·õigusaktidel põhinevad ja nendega kooskõlas olevad haldusmenetlused, millega tagatakse, et teave üldkohaldatavate meetmete toimimise kohta on huvitatud isikutele kättesaadav ning et menetlusest mõjutatud isikutel on enne lõplikku haldustoimingut piisavalt võimalusi oma seisukoha esitamiseks;

               ·asjakohased võimalused lepinguga hõlmatud valdkondadega seotud haldustoimingute läbivaatamiseks ja edasikaebamiseks;

               ·kvaliteetsete õigusaktide ja heade haldustavade edendamine.

               Õigusalane koostöö

               Leping peaks kaubanduse hõlbustamist silmas pidades sisaldama valdkonnaüleseid põhimõtteid õigusliku sidususe ja läbipaistvuse kohta, et töötada välja, võtta vastu ja rakendada kaupu ja teenuseid käsitlevad õigusaktid, mis oleksid toimivad, kulutõhusad ja paremini ühitatavad. Leping peaks sisaldama sätteid teabevahetuse soodustamise, heade reguleerimistavade laiema kasutamise ning õigusalase koostöö tugevdamise kohta.

               Selleks tuleks kaaluda võimalust võtta teatavates praeguse raamistikuga hõlmamata valdkondades kasutusele õigusalast koostööd käsitlevad sätted ja mehhanismid selliste võimalike tõkete kindlakstegemiseks, mida saab kõrvaldada õigusalase koostöö kaudu.

               Institutsioonilised ja lõppsätted

               Lepingu ja raamlepingu vahel tuleks luua selge õiguslik ja institutsionaalne side. See peaks tagama välise kooskõla eelkõige asjakohaste sätete olemasolu, kohaldamise ning kohaldamise peatamise ja lõpetamise vahel.

               Lepinguga tuleks luua konkreetne katuseorganisatsioon, kes kontrolliks lepingu rakendamist. Konkreetsete valdkondade komiteesid või töörühmi võib asutada vastavalt vajadusele ja need peaksid tegutsema katuseorganisatsiooni raames.

               Vaidluste lahendamine ja vahendus

               Leping peaks sisaldama tõhusat ja siduvat vaidluste lahendamise mehhanismi koos kiirendatud menetlusega, eelkõige vahekohtu koosseisu ja -menetluse puhul. Vaidluste lahendamise mehhanism peaks olema läbipaistev, avatud ja innovaatiline. See peaks sisaldama sätteid paindliku ja kiire vahendusmehhanismi kohta.

               Ülderandid

               Leping peaks sisaldama selle eri osade suhtes kohaldatavaid ülderandeid, mis muu hulgas hõlmavad turvalistust, maksebilanssi, usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet ja maksustamist.

               Autentsed keeled

               Leping, mis peaks olema kõikides ELi ametlikes keeltes võrdselt autentne, peaks sisaldama asjakohast keeleklauslit.

               Muud küsimused

               Lepingus tuleks rõhutada tarbijakaitseküsimuste tähtsust ja toetada tõhusa tarbijakaitse rakendamist muu hulgas ka digikeskkonnas.

               Pärast komisjoni analüüsi, enne konsulteerimist kaubanduspoliitika komiteega ja kooskõlas ELi aluslepingutega võib leping sisaldada sätteid, mis käsitlevad muid kaubandus- ja majandussuhetega seotud valdkondi, mille vastu on läbirääkimiste käigus näidatud üles vastastikust huvi.

                     (1)

                  http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52016JC0051


title: Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, milles käsitletakse Monaco Vürstiriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimise korda

text:
|

52011DC0023

		ETBrüssel 31.1.2011KOM(2011) 23 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse Monaco Vürstiriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimise kordaSELETUSKIRIEuroopa Liidu ning Monaco, San Marino ja Vatikani vahelised rahanduskokkulepped sõlmiti selleks, et tagada nende kokkulepete õiguslik järjepidevus, mis kehtisid ühelt poolt nimetatud riikide ning teiselt poolt Prantsusmaa ja Itaalia vahel enne euro kasutuselevõttu.Kümme aastat pärast seda, kui Monacos, San Marinos ja Vatikanis käibel olnud Itaalia ja Prantsusmaa valuutad asendati euroga, palus nõukogu komisjonil rahanduskokkulepete toimimine läbi vaadata [1]. Komisjon avaldas osutatud hindamise tulemused teatises „Aruanne Monaco, San Marino ja Vatikaniga sõlmitud rahanduskokkulepete toimimise kohta” [2].Komisjon leidis, et kõnealuseid rahanduskokkuleppeid tuleb muuta, et tagada suurem ühtlus rahanduskokkuleppe sõlminud riikide ja ELi vaheliste suhete kujundamisel. Sellest lähtuvalt võttis nõukogu 16. oktoobril 2009 vastu kaks otsust, millega ta volitas Euroopa Komisjoni ja Itaalia Vabariiki kehtivate kokkulepete muutmiseks läbirääkimisi pidama. Vatikani Linnriigiga sõlmiti uus rahanduskokkulepe 17. septembril 2009 [3] ning läbirääkimised San Marino Vabariigiga alles kestavad.Käesolevas soovituse eelnõus nõukogu otsuse kohta määratletakse Monaco Vürstiriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimise kord.Kui Vatikani ja San Marinoga sõlmitud kokkulepetesse oli vaja teha palju muudatusi, siis Monaco Vürstiriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimised peaksid olema palju väiksema ulatusega, sest Monaco Vürstiriigis kohaldatakse juba praegu kõiki asjakohaseid pangandus- ja rahandusalaseid ELi õigusakte. Seepärast taotleb komisjon järgmiste sätete muutmist.· Euromüntide emiteerimise ülemmäärAjaloolistel põhjustel määrati Monacos, San Marinos ja Vatikanis aastas emiteeritavate müntide ülemmäärad kindlaks kahel erineval viisil (Monacol on praegu õigus emiteerida euromünte koguses kuni 1/500 Prantsusmaal vermitud müntidest, samal ajal kui Vatikanile ja San Marinole oli/on ette nähtud kindlaksmääratud kvoodid), millel on väga erinevad tulemused.Kõikide rahanduskokkuleppe sõlminud riikide õiglaseks kohtlemiseks teeb komisjon ettepaneku kehtestada euromüntide emiteerimise mahu ülemmäära arvutamiseks uus ühtne meetod, mida tuleb kasutada kõigis kokkulepetes. Ühtlasi teeb komisjon ettepaneku suurendada rahanduskokkuleppe sõlminud riikide emiteerimise mahu ülemmäära, et soodustada nende riikide müntide ringlust. Väikeses koguses vermitud müntide järele on kollektsionääride hulgas suur nõudlus. Seetõttu ei täida mündid oma algset eesmärki maksevahendina, vaid neid kasutatakse üksnes kollektsiooniesemetena.Monacole kehtestatavad uued ülemmäärad peaksid olema vastavuses Vatikaniga sõlmitud uue kokkuleppega ja San Marinoga sõlmimisel oleva kokkuleppega ning hõlmama kindlaksmääratud ja muutuvat osa.(1) Kindlaksmääratud osa peaks rahuldama kollektsionääride nõudluse. Üldiste arvutuste kohaselt peaks kollektsionääride nõudluse rahuldamiseks piisama kogusest, mille koguväärtus on ligikaudu 2 340 000 eurot.(2) Muutuv osa arvutatakse Monaco puhul Prantsusmaal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arvu põhjal. Prantsusmaal n-1 aastal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arv korrutatakse Monaco Vürstiriigi elanike arvuga.· Vaidluste lahendaja määramineKehtivate rahanduskokkulepete raames ei saa EL võtta meetmeid juhul, kui rahanduskokkuleppe sõlminud riigid ei täida oma kohustusi (nt nad ei ole asjakohaseid ELi õigusakte õigel ajal üle võtnud), välja arvatud äärmuslik – ja seetõttu ebatõenäoline – abinõu kokkuleppest ühepoolselt taanduda. Seepärast teeb komisjon ettepaneku määrata kokkulepete kohaldamisel tekkinud vaidluste lahendamise eest vastutavaks asutuseks Euroopa Liidu Kohtu.· Kokkuleppe vormRahanduskokkuleppe vormi tuleks kohandada.· Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse Monaco Vürstiriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimise kordaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 219 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust, [4]võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust [5]ning arvestades järgmist:(1) Alates euro kasutuselevõtu kuupäevast kuuluvad rahandus- ja vahetuskursiküsimused ELi pädevusse.(2) Nõukogu peaks kindlaks määrama raha- või välisvaluutarežiimi küsimusi käsitlevate kokkulepete läbirääkimise ja sõlmimise korra.(3) Prantsuse Vabariik sõlmis Euroopa Ühenduse nimel 26. detsembril 2001. aastal rahanduskokkuleppe Monaco Vürstiriigiga.(4) Prantsusmaal on Monaco Vürstiriigiga pikaajalised rahalised suhted, millest annavad tunnistust mitmesugused õigusaktid. Monaco Vürstiriigis asuvatel finantsasutustel on õigus kasutada Banque de France’i refinantseerimisvahendeid ja nad osalevad mõnes Prantsusmaa maksesüsteemis Prantsusmaa pankadega samadel tingimustel.(5) Nõukogu jõudis 10. veebruaril 2009. aastal järeldusele, et komisjon peaks kehtivate kokkulepete toimimise läbi vaatama ja kaaluma müntide emiteerimise ülemmäärade võimalikku suurendamist.(6) Komisjon leidis teatises „Aruanne Monaco, San Marino ja Vatikaniga sõlmitud rahanduskokkulepete toimimise kohta”, [6] et kehtivat rahanduskokkulepet Monaco Vürstiriigiga tuleb muuta, et rahanduskokkuleppe sõlminud riikide ja ELi vahelised suhted oleksid järjekindlamad.(7) Seepärast tuleks pidada Monacoga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimisi müntide emiteerimise ülemmäära kohandamiseks, võimalike vaidluste lahendamise jurisdiktsiooni määramiseks ning kokkuleppe vormi kohandamiseks uue ühise vormiga. Praegune kokkulepe peaks kehtima niikaua, kuni pooled on sõlminud uue kokkuleppe.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Prantsuse Vabariik teatab Monaco Vürstiriigile võimalikult kiiresti, et Prantsuse Vabariigi poolt Euroopa Liidu nimel ja Monaco Vürstiriigi vahel sõlmitud rahanduskokkulepet on vaja muuta, ning teeb talle ettepaneku pidada läbirääkimisi kõnealuse kokkuleppe asjakohaste sätete muutmiseks.Artikkel 2EL taotleb Monaco Vürstiriigiga sõlmitud rahanduskokkuleppe muutmise läbirääkimistel järgmisi muudatusi.(a) Kokkulepe sõlmitakse ELi (keda esindavad Prantsuse Vabariik ja Euroopa Komisjon) ning Monaco Vürstiriigi vahel.(b) Monacos emiteeritavate euromüntide ülemmäära kindlaksmääramise meetod vaadatakse läbi. Uue ülemmäära arvutamiseks kasutatakse kindlaksmääratud osa, millega rahuldatakse kollektsionääride nõudlus, et vältida liigset numismaatilist hangeldamist Monaco müntidega, koos muutuva osaga, mille arvutamiseks korrutatakse Prantsusmaal n-1 aastal inimese kohta keskmiselt emiteeritud müntide arv Monaco elanike arvuga. Ilma et see piiraks meenemüntide emiteerimist, sätestatakse kokkuleppes, et Monacos nimiväärtuses emiteeritavate euromüntide väikseim osa on 80 %.(c) Kokkuleppe kohaldamisel tekkinud vaidlused lahendab Euroopa Liidu Kohus. Kui EL või Monaco leiab, et teine pool ei ole täitnud rahanduskokkuleppe kohast kohustust, võib ta anda asja Euroopa Kohtusse. Kohtu otsus on poolte jaoks siduv ja nad võtavad selle täitmiseks vajalikud meetmed ajavahemiku jooksul, mille kohus on otsuses kindlaks määranud. Juhul kui EL või Monaco ei võta otsuse täitmiseks vajalikke meetmeid kindlaksmääratud ajavahemiku jooksul, võib teine pool kokkuleppe viivitamata lõpetada.(d) Rahanduskokkuleppe vormi kohandatakse.Artikkel 3Monaco Vürstiriigiga peavad ELi nimel läbirääkimisi Prantsuse Vabariik ja komisjon. Euroopa Keskpank kaasatakse täiel määral neisse läbirääkimistesse ja ta lepib kokku küsimustes, mis kuuluvad tema pädevusvaldkonda. Prantsuse Vabariik ja komisjon esitavad kokkuleppeprojekti arvamuse saamiseks majandus- ja rahanduskomiteele.Artikkel 4Prantsuse Vabariigil ja komisjonil on õigus sõlmida leping ELi nimel, kui majandus- ja rahanduskomitee või Euroopa Keskpank ei pea vajalikuks lepingu esitamist nõukogule.Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile, komisjonile ja Euroopa Keskpangale.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja[1] Nõukogu järeldused euro käibemüntide rahvuslikke külgi ja selliste müntide emiteerimist käsitlevate ühiste suuniste kohta, majandus- ja rahandusnõukogu (ECOFIN) 2922. kohtumine 10. veebruaril 2009.[2] KOM(2009) 359, 14.7.2009.[3] ELT C 28, lk 13–18, 4.2.2010.[4] ELT C , , lk .[5] ELT C , , lk .[6] KOM(2009) 359.--------------------------------------------------


title: Soovitus: Nõukogu otsus Euroopa 2011. aasta kultuuripealinna kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0636

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.10.2007KOM(2007) 636 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUSEuroopa 2011. aasta kultuuripealinna kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIEuroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 2006. aasta otsuses 1622/2006/EÜ (millega kehtestatakse kultuurisündmusega Euroopa kultuuripealinn seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019)[1] sätestatakse Euroopa kultuuripealinna nimetamise kord. Kooskõlas selle otsuse artikliga 2 nimetatakse alates 2009. aastast Euroopa kultuuripealinnaks kaks linna kahest liikmesriigist otsuse I lisas esitatud kronoloogilise järjestuse alusel.Artikli 14 kohaselt toimub 2011. aasta Euroopa kultuuripealinna nimetamine üleminekusätete alusel järgmiselt:Asjaomane liikmesriik teavitab kandidaatlinna ülesseadmisest Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja regioonide komiteed hiljemalt neli aastat enne kõnealuse kultuurisündmuse kavandatavat algust.Komisjon moodustab valikukomisjoni, kes meetme eesmärke ja omadusi arvesse võttes esitab kandidaatide ülesseadmise kohta aruande. Valikukomisjon koosneb sõltumatutest juhtivatest isikutest, kes on kultuuriala asjatundjad. Valikukomisjon edastab aruande komisjonile, Euroopa Parlamendile ja nõukogule.Euroopa Parlament võib edastada komisjonile ülesseadmise kohta oma arvamuse hiljemalt kolm kuud pärast aruande kättesaamist.Nõukogu nimetab valikukomisjoni aruande põhjal koostatud komisjoni soovituse alusel asjaomased linnad ametlikult Euroopa kultuuripealinnadeks selleks aastaks, milleks need on üles seatud.Kooskõlas artikliga 2 ja lisaga on enne 2006. aasta lõppu teatanud Soome Turu ning Eesti Tallinna ülesseadmisest kandidaatlinnadena 2011. aastaks.Valikukomisjon kogunes 4. juulil 2007, et ülesseadmised läbi vaadata. Nimetatud läbivaatamine hõlmas kõikide kandidaatlinnade esindajate ärakuulamist. Valikukomisjon esitas komisjonile oma aruande 11. juunil 2007. Valikukomisjoni nõudel edastas komisjon aruande teistele institutsioonidele.Taotluste üldise hindamise alusel on valikukomisjon (tehes mõningaid parandusettepanekuid) kokku leppinud, et Euroopa Liidu institutsioonidele soovitatakse 2011. aasta Euroopa kultuuripealinnadena Turut ja Tallinna.Pärast valikukomisjoni aruande saamist edastas Euroopa Parlamendi kultuuri- ja hariduskomisjon 13. septembril kirja hariduse ja kultuuri peadirektoraadile, et esile tõsta olulisi aspekte arvamuste vahetamiseks nimetatud küsimuse kohta. Komisjon edastab kooskõlas otsuse 1622/2006/EÜ artikliga 14 nõukogule järgneva soovituse Turu ja Tallinna ametliku nimetamise kohta 2011. aasta Euroopa kultuuripealinnadeks.Soovitus:NÕUKOGU OTSUSEuroopa 2011. aasta kultuuripealinna kohtaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust 1622/2006/EÜ, millega kehtestatakse kultuurisündmusega „Euroopa kultuuripealinn” seotud ühenduse meede aastateks 2007 kuni 2019,[2] eriti selle artiklit 14,võttes arvesse komisjonile, Euroopa Parlamendile ja nõukogule 2007. aasta septembris otsuse 1622/2006/EÜ artikli 14 lõike 2 kohaselt esitatud valikukomisjoni aruannet,arvestades, et otsuse nr 1622/2006/EÜ artiklis 14 lõikes 3 osutatud tingimused on täielikult täidetud,võttes arvesse komisjoni  2007. aasta soovitust,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Vastavalt otsuse 1622/2006/EÜ artiklile 14 nimetatakse Turu ja Tallinn 2011. aasta Euroopa kultuuripealinnadeks.Artikkel 2Nimetatud linnad võtavad vajalikud meetmed, et tagada otsuse 1622/2006/EÜ artikli 3 tõhus rakendamine.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […] [1] ELT L 304, 3.11.2006, lk 1.[2] ELT L 304, 3.11.2006, lk 1.


                               RESTREINT UE
                                                 Brüssel, 12.2.2014
                                                 COM(2014) 68 final
                                       Soovitus:
                                 NÕUKOGU OTSUS,
 millega antakse volitused alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Aserbaidžaani
Vabariigi vahelise lepingu üle, mis käsitleb SOCARi poolt DESFA üle omandatavat
                       kontrolli reguleerivat õigusraamistikku
                                                                declassiflľ;
                                                                le 2 9 JUIN 2015
                                 RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                         RESTREINT UE
                                           SELETUSKIRI
1.       SOOVITUSE TAUST
1.1      Käesoleva soovituse otsene põhjus
Kreeka ümberkorraldamiskava raames erastab Kreeka Vabariigi varade arendamise fond
(Hellenic Republic Asset Development Fund - HRADF) teatavaid praegu Kreeka Vabariigile
kuuluvaid varasid. Nende varade hulka kuuluvad Kreeka gaasi ülekandesüsteemi halduri
(Hellenic Gas Transmission System Operator S.A. - DESFA) aktsiad, mis praegu kuuluvad
HRADFi kaudu Kreeka Vabariigile.
HRADF on DESFA üle omandatava kontrolli eelistatud pakkujaks valinud Aserbaidžaani
Vabariigi naftakompanii (State Oil Company of the Azerbaijan Republic - SOCAR), mis on
Aserbaidžaanis asutatud äriühing ja mis on Aserbaidžaani Vabariigi kontrolli all. HRADFil ja
SOCARil on kavas sõlmida aktsiaostuleping, mille kohaselt omandab SOCAR, kui kõik
eeltingimused1 on täidetud, pärast aktsiaostulepingu sõlmimist 66 % DESFA aktsiakapitalist
ja hääleõigusest. Mis puutub õigustesse, mille Kreeka Vabariik säilitab SOCARi ja Kreeka
Vabariigi vahel sõlmitava aktsionäride lepingu kohaselt, omandab SOCAR pärast
aktsiaostulepingu sõlmimist DESFA üle ainukontrolli.
1.2      Kehtiv õigusraamistik
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/73/EÜ, mis käsitleb
 maagaasi siseturu ühiseeskirju ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2003/55/EÜ,2 on
 sätestatud maagaasi siseturu ühiseeskirjad. Käesolevas direktiivis on sätestatud
 õigusraamistik, mis võimaldab ELi gaasiturgude täielikku liberaliseerimist, eelkõige gaasi
 tootmise ja tarnimise osas. Selles direktiivis on sätestatud ka ühiseeskirjad teatavate
 väärtusahela łiberaliseerimata osade suhtes, et liberaliseeritud osades toimiks konkurents
 võrdsetel alustel. Viimati nimetatud kategooriasse kuuluvad ühiseeskirjad, mida kohaldatakse
 teatavat liiki gaasitaristute, sealhulgas ülekandesüsteemide ja nende omanike ja haldurite (nt
 DESFA) suhtes.
 Gaasi ülekandesüsteemide suhtes kohaldatavad ühiseeskirjad hõlmavad direktiivi 2009/73/EÜ
 artikli 9 kohast eraldamiskorda, mille eesmärk on tagada, et ülekandesüsteemi haldurid on
 sõltumatud oma omanike huvidest tootmis- ja/või jaemüügietapis. Selleks et tagada
 ülekandesüsteemi haldurite suhtes kohaldatavate ühiseeskirjade järgimine, on direktiivi
 2009/73/EÜ artikliga 10 ette nähtud sertifitseerimine, mille kohaselt riiklik energiaturu
 reguleerija kontrollib, kas ülekandesüsteemi haldurid täidavad direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 9
          Direktiivi 2009/73/EÜ artiklites 10 ja 11 sätestatud eeltingimused ühinemise heakskiitmise ja
          sertifitseerimise kohta.
  2
          ELT L 211,14.8.2009, lk 94.
                                                                           le 2 9 JUIN 2015
                                                    2
                                         RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                        RESTREINT UE
sätestatud nõudeid. Juhul kui ülekandesüsteemi haldurit hakkab kontrollima kolmandast
riigist pärit (juriidiline) isik või isikud, on direktiivi 2009/73/EÜ artikliga 11 ette nähtud, et
lisaks direktiivi 2009/73/EÜ artikli 9 sätete täitmisele tuleb teha sertifitseerimise ajal kindlaks,
et sertifitseerimine ei ohusta asjaomase liikmesriigi ega Euroopa Liidu energiavarustuse
kindlust, ja võtta samal ajal arvesse muu hulgas Euroopa liidu õigusi ja kohustusi, mis
tulenevad rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas ühe või rohkema kolmanda riigiga sõlmitud
rahvusvahelisi lepinguid, mille osaline Euroopa Liit on ja mis käsitlevad energiavarustuse
kindlusega seotud küsimusi.
Komisjon esitab arvamuse esialgse sertifitseerimisotsuse kohta, mille on koostanud riiklik
reguleerija, kes seejärel võtab vastu lõpliku sertifitseerimisotsuse, mille järel saab määrata
ülekandesüsteemi halduri.
 1.3      Õigusraamistiku kohaldamine käesoleva juhtumi suhtes
 Direktiivi 2009/73/EÜ artiklis 9 on sätestatud eraldamise ühised põhimõtted, mille kohaselt ei
 saa samad ülekandesüsteemi kontrollivad (juriidilised) isikud otseselt ega kaudselt kontrollida
 gaasi ja/või elektri tootmise või tarnimisega seotud ülesandeid täitvat ettevõtjat. SOCAR on
 äriühing, mis muu hulgas toodab ja tarnib maagaasi.
 Artikliga 9 on siiski ette nähtud võimalus kohaldada alternatiivseid eraldamise mudeleid
 tingimusel, et artikli 9 lõikes 8 sätestatud tingimused on täidetud, nagu DESFA puhul on
 tehtud. Seepärast soovib DESFA direktiivi 2009/73/EÜ IV peatükis sätestatud eraldamise
 tingimuste kohaldamist, st tal on kavas kohaldada nn ülekandesüsteemi sõltumatu halduri
 mudelit. Selle mudeli kohaldamine tähendab, et SOCAR, hoolimata sellest, et ta tegeleb gaasi
 tootmise ja tarnimisega, saab omandada kontrolli DESFA üle tingimusel, et sertifitseerimise
 ajal tehakse kindlaks, et ta vastab kõikide ülekandesüsteemi sõltumatu halduri mudeli
 tingimustele ja on nendele vastavuses kuni DESFA on tema omanduses.
 Direktiivi 2009/73/EÜ artikli 10 lõike 3 kohaselt peab ülekandesüsteemi haldur teavitama
 riiklikku energiaturu reguleerijat igast kavandatavast tehingust, mille puhul võib tekkida
 vajadus läbi vaadata selle ettevõtja vastavus nimetatud direktiivi artiklis 9 sätestatud nõuetele.
 Seepärast on käesoleval juhul, kus SOCAR omandab kontrolli DESFA üle, vaja läbi vaadata
 DESFA vastavus eelkõige kõikidele ülekandesüsteemi sõltumatu halduri mudeli tingimustele.
 SOCAR on asutatud Aserbaidžaanis ja on Aserbaidžaani Vabariigi kontrolli all. Sellisel juhul
  näeb direktiivi 2009/73/EÜ artikkel 11 ette, et riiklik energiaturu reguleerija (artikli 11 lõige
  4) ja komisjon (artikli 11 lõige 7) hindavad lisaks sellele, kas ülekandesüsteemi haldur vastab
  artiklile 9, ka seda, kas sertifitseerimine seab ohtu asjaomase liikmesriigi ja Euroopa Liidu
  energiavarustuse kindluse.
  Artiklis 11 on sätestatud, et sertifitseerimisest keeldutakse, kui ei ole tõendatud, et kolmandast
  riigist pärit isiku poolne kontroll ei sea ohtu asjaomase liikmesriigi ja Euroopa Liidu
  energiavarustuse kindlust. Seda asjaolu kontrollides võtavad riiklik energiaturu reguleerija ja
                                                                             declassifie
                                                    3                        le 2 9 JUIN 2015
                                        RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                           RESTREINT UE
komisjon arvesse kõnealuse kolmanda riigiga seotud Euroopa Liidu õigusi ja kohustusi, mis
tulenevad rahvusvahelisest õigusest, sealhulgas ühe või rohkema kolmanda riigiga sõlmitud
lepingust, mille osaline Euroopa Liit on ning mis käsitleb energiavarustuse kindluse küsimust.
Direktiivi 2009/73/EÜ põhjenduses 22 on selgitatud: Energiavarustuse kindlus on avaliku
julgeoleku oluline osa ning seega tihedalt seotud gaasi siseturu tõhusa toimimisega [...].
Toimivad avatud gaasiturud ning eelkõige gaasivõrgud ning muud gaasiga varustamisega
seotud varad on avaliku julgeoleku [...] seisukohalt võtmetähtsusega. Seetõttu tuleks
kolmandatest riikidest pärit isikutel lubada omada kontrolli ülekandesüsteemi või
ülekandesüsteemi halduri üle üksnes siis, kui nad täidavad ühenduses kohaldatavaid tegeliku
eristamise nõudeid. Ilma et see piiraks ühenduse rahvusvaheliste kohustuste täitmist, leiab
ühendus, et gaasi ülekandesüsteemide sektor on ühenduse jaoks väga oluline, ning seepärast
on vaja täiendavaid kaitsemeetmeid seoses ühenduse energiavarustuse kindluse tagamisega,
et hoida ära ohtu ühenduse avalikule korrale ja julgeolekule ühenduses ning liidu kodanike
heaolule. Ühenduse energiavarustuse kindluse tagamine nõuab eelkõige võrgu haldamise
 sõltumatuse hindamist, ühenduse ja üksikute liikmesriikide sõltuvuse hindamist kolmandatest
 riikidest pärit energiatarnest ning konkreetse kolmanda riigi sise- ja väliskaubanduse ning
 energiasektori investeeringute käsitlemist. Seetõttu tuleks varustuskindlust hinnata vastavalt
 iga konkreetse juhtumi tegelikele asjaoludele ning samuti rahvusvahelisest õigusest, eelkõige
 ühenduse ja asjaomase kolmanda riigiga sõlmitud rahvusvahelistest lepingutest tulenevatele
 õigustele ja kohustustele. Vajaduse korral julgustatakse komisjoni esitama ühenduse
 energiavarustuse kindlust puudutavaid soovitusi kolmandate riikidega läbirääkimiste
 pidamiseks asjaomaste lepingute üle või lisama vajalikud küsimused kõnealuste kolmandate
 riikidega peetavate muude läbirääkimiste päevakorda. "
 Praegu ei kehti ühelt poolt Aserbaidžaani Vabariigi ja teiselt poolt Euroopa Liidu ja/või
 Kreeka vahel sõlmitud lepingut, mis käsitleb energiavarustuse kindlusega seotud küsimusi.3
 1.4      Probleemid, mis tuleks valitsustevahelise lepinguga lahendada
 DESFA omab ja haldab gaasi ülekandevõrku Kreekas, selle võrgu ühenduslülisid muude
  naabruses asuvate riikidega, nagu Türgi ja Bulgaaria, ning Revithoussa LNG terminali. Lisaks
  sellele võib DESFA gaasi ülekandevõrk tulevikus olla ühendatud (selline ühendamine on juba
  praegu kavandatud) muude taristutega, mis on seotud gaasi transpordiga Kreekasse, aga ka
  muudesse ELi liikmesriikidesse ja energiaühenduse liikmesriikidesse. Seoses sellega võib
  osutada kavandatavale Trans-Aadria torujuhtmele (Tans Adriatic Pipeline - TAP), mis
           Praegu kehtivad õiguslikud vahendid on i) Kreeka Vabariigi ja Aserbaidžaani Vabariigi vaheline leping
           investeeringute edendamise ja vastastikuse kaitsmise kohta (alla kirjutatud 21.6.2004, jõustus 3.9.2006),
           ii) ühelt poolt Euroopa Ühenduste ja nende liikmesriikide ja teiselt poolt Aserbaidžaani Vabariigi
           vaheline partnerlus- ja koostööleping (alla kirjutatud 18.5.2004, jõustus 1.11.2005). Kumbki neist ei
           hõlma valitsustevahelise lepingu kavandatavat reguleerimiseset.
                                                                                le 29 JUIN 2015
                                                          4
                                            RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                        RESTREINT UE
ühendab DESFA ülekandevõrgu Itaalia ja Albaaniaga, ja tugevdab ühendusi Türgiga, aga ka
varasemas kavandamisjärgus olevatele ühendustele, nagu Kreeka ja Bulgaaria vaheline
ühendus (Interconnector Greece Bulgaria - IGB), mis tõstab gaasi ülekandevõimsust Kreekast
Bulgaariasse. Sellised ühendused mõjutavad ELi liikmesriike ja energiaühenduse liikmesriike,
kes on DESFA võrguga vahetult ühendatud, aga ka riike, kellele tarnitakse kõnealuste riikide
kaudu gaasi või kellele saab seda tarnida, nagu ELi liikmesriigid Rumeenia ja Ungari ning
energiaühenduse liikmesriigid.
Seega on DESFAI keskne roll gaasi importimisel ELi ja selle transportimisel muudesse ELi ja
energiaühenduse liikmesriikidesse ja DESFA kujutab endast seega strateegilist vara, mis
mõjutab Euroopa Liidu energiavarustuse kindlust.
Kreeka on praegu Türgi ühenduslüli kaudu ainus Aserbaidžaanis, sealhulgas SOCARi
toodetava gaasi ELi sisenemise punkt. Kavandatav Trans-Aadria torujuhe ja tootmisega
seotud ühendused tõstavad märkimisväärselt sellise Aserbaidžaani gaasi mahtu, mida saab
importida ELi. DESFA võrgu kaudu on aga võimalik gaasi importida ka muudest allikatest,
sealhulgas Venemaa gaasi (Bulgaaria kaudu), veeldatud maagaasi (Revithoussa LNG
terminali kaudu) ja tulevikus mitmest allikast Itaaliast (Trans-Aadria torujuhtme kaudu, mille
kaudu pakutakse tulevikus kaubanduslikke ja füüsilisi gaasivoo tagasisuunamise võimalusi).
Direktiivi 2009/73/EÜ sätted eraldamise kohta peaksid tagama ülekandesüsteemi haldamise
sõltumatult asjaomaste ettevõtjate tootmis- ja tarnehuvidest ning kolmandate riikide puhul
 kehtestatud tingimus näeb ette lisakontrolli juhul, kui ülekandesüsteemi haldurit kontrollib
 isik või isikud kolmandast riigist. Selle kontrolli eesmärk on tagada, et ei seata ohtu
 asjaomase liikmesriigi ja ELi energiavarustuse kindlust.
 Praegusel juhul võib kõnealune oht tekkida, kui:
 (1)      Aserbaidžaani Vabariik võtab vastu akte, mis muudavad SOCARil või DESFAI
          võimatuks järgida kolmanda paketi nõudeid, muid asjakohaseid ELi Õigusnorme4 ja
          aluslepingust tulenevaid kohustusi või muudab nende järgimise väga raskeks, luues
          seega õigusliku ebakindluse või Aserbaidžaani ja ELi õiguse vahelised vastuolud;
 (2)      tekitatakse õiguslik ebakindlus või kehtestatakse vastuolulised õigusnormid, mis
          muudavad nõuete rikkumise korral tegeliku Õigusnormide täitmisele pööramise, muu
          hulgas ELi energiaturu reguleerijate või ELi kohtute poolt raskeks või võimatuks;
 (3)      Aserbaidžaani Vabariik kasutab omandiõigust SOCARi üle, mille tõttu SOCAR või
          DESFA ei täida kolmanda paketi nõudeid, muid asjaomaseid ELi õigusnorme või
          aluslepingu kohustusi;
         Näiteks seoses andmete töötlemisega ja esmatähtsa infrastruktuuri kaitsmisega.
                                                                                DECLASSIFY
                                                      5                         le 29 JUIN 2015
                                        RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                         RESTREINT UE
(4)       Aserbaidžaani Vabariik võtab vastu akte, mis otseselt või kaudselt takistavad
          SOCARi või DESFA suhtes ELi õigusnormide täitmisele pööramist, või ähvardab
          neid vastu võtta, sealhulgas meetmed ELile maagaasi tarnimise kohta või selle
          tarnimise suhtes kehtivad tingimused.
1.5     Vajadus valitsustevahelise lepingu järele
Eespool nimetatud võimalikke ohte arvesse võttes on vaja sõlmida valitsustevaheline leping,
mille eesmärk on teha võimalikuks DESFA sertifitseerimine direktiivi 2009/73/EÜ artikli 11
kohaselt ülekandesüsteemi sõltumatu haldurina, mida SOCARi kaudu kontrollib
Aserbaidžaani Vabariik. Valitsustevahelise lepinguga, mis on rahvusvahelise õiguse alusel
täitmisele pööratav, tuleks tagada, et DESFA lõppomanik, Aserbaidžaani Vabariik, tegutseb
suveräänse riigi pädevuses ja SOCARi suhtes omandiõigust kasutades täielikult kooskõlas
ELi õigusraamistikuga5.
Käesoleva nõukogu otsuse ettepaneku eesmärk on kehtestada meetmed „seoses ühenduse
 energiavarustuse kindluse tagamisega, et hoida ära ohtu ühenduse avalikule korrale ja
 julgeolekule ühenduses ning liidu kodanike heaolule."6 Seega on kavandatava meetme
eesmärk vältida võimalikku negatiivset mõju, mis võib tuleneda SOCARi poolt kavandatavast
 DESFA omandamisest.
 2.      SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG
 2.1     Euroopa Liidu pädevus valitsustevahelise lepingu sõlmimisel
 Kavandatava valitsustevahelise lepingu reguleerimisese kuulub täielikult rahvusvaheliste
 ühiseeskirjade reguleerimisalasse.
 (1)       Direktiiv 2009/73/EÜ kuulub kolmandasse energiapaketti. Selles on sätestatud
           eeskirjad gaasiturgude suhtes üldiselt ja täpsemalt ülekandesüsteemide haldurite
           suhtes.
           Üldiselt on direktiivis 2009/73/EÜ sätestatud ELi gaasiturgude õigusraamistik,
           sealhulgas avalike teenuste osutamise kohustus, turulepääsu lubamine,
           ülekandesüsteemi haldurite ja jaotussüsteemi haldurite eraldamine, uus taristu, turu
           avamine, regulatiivne järelevalve, turuosaliste õigused ja kohustused ning
           ülekandesüsteemi haldurite õigused ja kohustused, nt seoses eraldamisega,
           kolmandate isikute juurdepääs ja investeeringud võrkudesse.
           Eelkõige seoses ülekandesüsteemi haldurite eraldamisega on direktiivi 2009/73/EÜ
           artiklis 9, artiklites 14-16 ja IV peatükis (artiklid 17-23) sätestatud üksikasjalikud
         Niivõrd kui see on asjakohane, võib sarnaseid tingimusi kehtestada SOCARi suhtes sertifitseerimiseks
         muude õiguslike vahendite abil.
         Direktiivi 2009/73/EÜ põhjendus 22.
                                                                                DECLASSIFIE
                                                                                le 29 JUIN 2015
                                                      6
                                         RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                         RESTREINT UE
         eraldamiseeskirjade kohaldamise tingimused. Lisaks on direktiivi 2009/73/EÜ
         artiklis 10 sätestatud sertifitseerimise kord, mis tagab eraldamiseeskirjade järgimise.
          Artikliga 11 on ette nähtud lisamenetlus juhuks, kui võrgu omanik on pärit
          kolmandast riigist, mistõttu on vaja hinnata, kas sertifitseerimine seab ohtu
          energiavarustuse kindluse;
(2)       Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 715/2009
          (maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta ning millega
          tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 1775/2005 (edaspidi „gaasituru määrus"))7
          artikli 8 lõikega 6 on ette nähtud võrgueeskirjad, millega reguleeritakse
          üksikasjalikult mitmeid ülekandesüsteemi haldurite tegevusega seotud küsimusi,
          ning artiklis 3 on sätestatud sertifitseerimise kord;
(3)       Nõukogu 8. detsembri 2008. aasta direktiivis 2008/114/EÜ Euroopa elutähtsate
          infrastruktuuride identifitseerimise ja määramise ning nende kaitse parandamise
          vajaduse hindamise kohta (edaspidi „direktiiv 2008/114")8 on sätestatud
          ühiseeskirjad meetmete kohta, mille eesmärk on kaitsta elutähtsat
          energiainfrastruktuuri.
Kavandatava valitsustevahelise lepingu reguleerimisese kuulub rahvusvaheliste ühiseeskirjade
 reguleerimisalasse - kriteerium, mille alusel kuulub rahvusvahelise lepingu sõlmimine
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 kohaselt Euroopa Liidu ainupädevusse ja
mida on tõlgendanud ka Euroopa Kohus Euroopa maanteeveo alase kokkuleppega (ERTA)
seotud kohtulahendis9. Seepärast kuulub Aserbaidžaani Vabariigiga valitsustevahelise lepingu
sõlmimine Euroopa Liidu ainupädevusse. Kõnealuse lepingu eesmärk on tagada, et
 Aserbaidžaani Vabariik, tegutseb suveräänse riigi pädevuses ja SOCARi suhtes omandiõigust
 kasutades täielikult kooskõlas ELi gaasiturgude õigusraamistikuga.
 Peale selle on kavandatava valitsustevahelise lepingu eesmärk tagada, et ELi
 õigusraamistikku kohaldatakse ELis nõuetekohaselt ja et see on täitmisele pööratav. Seepärast
 võib rahvusvahelise lepingu sõlmimist pidada Euroopa Liidu sisepädevuse teostamise jaoks
 vajalikuks. Lepingu sõlmimise lisapõhjendus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3
 lõige 2, mille kohaselt kuulub rahvusvahelise lepingu sõlmimine Euroopa Liidu
 ainupädevusse.
 2.2     Soovitatava valitsustevahelise lepingu sisu
 Valitsustevaheline leping peaks sisaldama Aserbaidžaani Vabariigi tagatisi järgmise kohta.
         ELT L 211,14.8.2009, lk 36.
         ELT L 345, 23.12.2008, lk 75-82.
         Kohtulahend 22/70 komisjon vs nõukogu [1971] EKL lk 263, Euroopa Maanteeveo alane kokkulepe
         (ERTA). Vt ka kohtulahend C-471/98, komisjon vs Belgia („avatud taevas"); arvamus 1/03 [2006] EKL
         lk 1150, Lugano konventsioon, alates punktist 116; kohtuasi C-45/07, komisjon vs Kreeka, 12.
         veebruari 2009. aasta kohtuotsus, punktid 16 ja 17.
                                                                              DECLASSIFIE
                                                                              íe 29 JUIN 2015
                                                        7
                                          RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                     RESTREINT UE
(1)      SOCARi omandiõigust         DESFA üle       reguleeritakse   ainult  ELi  ja  Kreeka
         õigusnormidega.
(2)      Aserbaidžaani      Vabariik    tunnustab    ELi     kohtute     ainupädevust   seoses
         eraldamiseeskirjade kohaldamisega ja muude seaduslike õiguste ja kohustustega,
         mida DESFA suhtes kohaldatakse Kreeka ja ELi õigusnormide kohaselt.
(3)      Aserbaidžaani Vabariik ei võta vastu seadusandlikke meetmeid, mis mõjutavad
         SOCARit ja/või Aserbaidžaani Vabariigi poolt SOCARi üle kontrolli teostamist,
         mille tõttu SOCAR või DESFA ei täida ELi õigusest tulenevaid kohustusi, eelkõige
         riikliku reguleerija õiguste kasutamist ELi õiguse kohaselt, et jälgida DESFA ja
         SOCARi poolt seadusjärgsete kohustuste täitmist ja tagada nende täitmine;
(4)      Aserbaidžaani Vabariik ei tee ega luba SOCARil teha või püüda tal teha ELile
         maagaasi tarnimist või selle tarnimise tingimusi sõltuvaks asjaoludest, mis on seotud
         Kreeka või ELi õigusnormide kohaldamisega DESFA suhtes.
(5)      Aserbaidžaani Vabariik tunnustab täielikult DESFA suhtes kohaldatavate ELi ja
         Kreeka õigusnormide täielikku järgimist ja tagab nende täieliku järgimise, sealhulgas
         ELi siseturu eeskirjad ja ELi õigusaktid, mis käsitlevad andmete töötlemist ja
         esmatähtsate taristute kaitsmist.
 3.     MÕJU EELARVELE
 Soovituslikul tegevussuunal ei ole mõju eelarvele.
                                                                    MECLASSIFIÜ
                                                                    íe 29 JUIN 2015
                                                8
                                     RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                      RESTREINT UE
                                            Soovitus:
                                      NÕUKOGU OTSUS,
     millega antakse volitused alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Aserbaidžaani
   Vabariigi vahelise lepingu üle, mis käsitleb SOCARI poolt DESFA üle omandatavat
                            kontrolli reguleerivat õigusraamistikku
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võtte arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Aserbaidžaani Vabariigi naftakompaniil (edaspidi „SOCAR"), mis on
          Aserbaidžaanis asutatud äriühing ja mis on Aserbaidžaani Vabariigi kontrolli all, on
          kavas omandada kontroll Kreeka gaasi ülekandesüsteemi halduri Hellenic Gas
          Transmission System Operator S.A. (edaspidi „DESFA") üle.
(2)       Direktiivi 2009/73 artiklis 11 on sätestatud, et sellisel juhul on vaja hinnata, kas
          kolmandast riigist või kolmandatest riikidest pärit isiku või isikute poolne kontroll
          gaasi ülekandesüsteemi omaniku või halduri üle seab ohtu Euroopa Liidu
          energiavarustuse kindluse.
(3)       Käesoleva juhtumi asjaolud osutavad sellele, et i) DESFA hallatav võrk kujutab
          endast strateegilist vara, mis mõjutab Euroopa Liidu energiavarustuse kindlust, ja ii)
          et Aserbaidžaani Vabariigil ja SOCARil on strateegilised huvid, mis ei ole tingimata
          kooskõlas gaasi ülekandevõrkude suhtes kohaldatavate ELi õigusaktide
          eesmärkidega. See tekitab energiavarustuse kindlusega seotud probleeme, mis tuleb
          lahendada.
(4)       DESFAt hakkab lõpuks SOCARi kaudu kontrollima Aserbaidžaani Vabariik ja
          seepärast on käesoleval juhul probleemide lahendamiseks asjakohane õiguslik
          vahend valitsustevaheline leping.
 (5)      Kõnealuse valitsustevahelise lepingu reguleerimisese kuulub täielikult ELi
          õigusaktide reguleerimisalasse. Lisaks on valitsustevaheline leping vajalik selleks, et
          võimaldada Euroopa Liidul teostada oma sisepädevust. Seega kuulub kõnealuse
          valitsustevahelise lepingu sõlmimine Euroopa Liidu ainupädevusse.
 (6)      Seepärast tuleks alustada läbirääkimisi, et sõlmida Euroopa Liidu ja Aserbaidžaani
          Vabariigi vahel leping, mis käsitleb SOCARi poolt DESFA üle omandatavat
           kontrolli reguleerivat õigusraamistikku, tagamaks, et kavandatav omandamine ei sea
          ohtu Euroopa Liidu energiavarustuse kindlust,
                                                                       DECLASSIFY;
                                                                       le 2 9 JUIN 2015
                                                 9
                                      RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                    RESTREINT UE
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                          Artikkel 1
Komisjonile antakse volitused pidada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Euroopa Liidu ja
Aserbaidžaani Vabariigi vahelise lepingu üle, mis käsitleb SOCARi poolt DESFA üle
omandatavat kontrolli reguleerivat õigusraamistikku.
                                          Artikkel 2
Läbirääkimisjühised on esitatud lisas.
                                          Artikkel 3
Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse erikomiteena toimiva [nime lisab nõukogu].
                                          Artikkel 4
Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.
Brüssel,
                                            Nõukogu nimel
                                            eesistuja
                                            [•••]
                                                                DECLASSIFY
                                                                le 29 JUIN 2015
                                               io
                                    RESTREINT UE
 ---documentbreak---                             RESTREINT UE
                      EUROOPA
                      KOMISJON
                                             Brüssel, 12.2.2014
                                             COM(2014) 68 final
                                             ANNEX 1
                                     LISA
  Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega antakse volitused alustada läbirääkimisi
Euroopa Liidu ja Aserbaidžaani Vabariigi vahelise lepingu üle, mis käsitleb SOCARi
      poolt DESFA üle omandatavat kontrolli reguleerivat õigusraamistikku
                                                       DECLASSIFIE
                                                       le 29 JUIN 20)5
                             RESTREINT UE
 ---pagebreak---                                    RESTREINT UE
LÄBIRÄÄKIMISJUHISED EUROOPA LlIDU JA ASERBAIDŽAANI VABARIIGI VAHELISE LEPINGU
SÕLMIMISEKS SEOSES SOCARl POOLT DESFA ÜLE OMANDATAVAT KONTROLLI
REGULEERIVA ÕIGUSRAAMISTIKUGA
Leping peaks tagama,
et SOCARi ja Aserbaidžaani Vabariigi kontroll DESFA üle ei sea ohtu Euroopa Liidu
energiavarustuse kindlust,
(1)      tagades, et DESFA suhtes kohaldatavaid ELi ja Kreeka õigusnorme ning mis tahes
         võimalikke tulevasi muudatusi kohaldatakse täielikult ja
(2)      et need on DESFA, SOCARi ja Aserbaidžaani Vabariigi suhtes täielikult täitmisele
         pööratavad.
                                                                      DECLASSIFIE
                                                                     le 29 JUIN 2015
                                    RESTREINT UE


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0839(01)

Soovitus Nõukogu otsus, milles käsitletakse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise 23. juuli 1990. aasta konventsiooniga  /* KOM/2007/0839 lõplik - CNS 2007/0283 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 20.12.2007KOM(2007) 839 lõplik2007/0283 (CNS)SoovitusNÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise 23. juuli 1990. aasta konventsioonigaEttepanekNÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti I lisa(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIBulgaaria ja Rumeenia 2005. aasta ühinemisaktiga[1] nähakse ette lihtsustatud süsteem Bulgaaria ja Rumeenia ühinemiseks konventsioonidega (ja protokollidega), mille liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 (varem Euroopa Liidu lepingu artikkel K.3) või EÜ asutamislepingu artikli 293 alusel. Erinevalt varasemast ei ole enam vaja pidada läbirääkimisi ega sõlmida ühinemisprotokolle nende konventsioonidega (mis tähendaks ratifitseerimist 27 riigis): ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega ühinemisakti kaudu.Ühinemisakti artikli 3 lõigetes 3 ja 4 on selleks sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, alates millest kõnealused konventsioonid jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia suhtes, ning teha neis konventsioonides kõik kahe uue liikmesriigi ühinemise tõttu vajalikud kohandused (mille hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine bulgaaria ja rumeenia keeles, et need versioonid saaks olla võrdselt autentsed). Nõukogu tegutseb komisjoni soovitusel, olles konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.Ühinemisakti I lisas on loetletud asjakohased konventsioonid ja protokollid.Loetelu hõlmab seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise 23. juuli 1990. aasta konventsiooni 90/436/EMÜ (nn „vahekohtu konventsioon”), 21. detsembri 1995. aasta konventsiooni Austria, Soome ja Rootsi ühinemise kohta vahekohtu konventsiooniga ning 25. mai 1999. aasta protokolli, millega muudetakse vahekohtu konventsiooni.Enne Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga allkirjastasid liikmesriigid 8. detsembril 2004 konventsiooni Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemise kohta vahekohtu konventsiooniga.Seetõttu on asjakohane näha ette Bulgaaria ja Rumeenia ühinemine vahekohtu konventsiooniga, mida on muudetud 8. detsembri 2004. aasta konventsiooniga ning see konventsioon tuleks lisada ühinemisakti I lisasse. Selleks on komisjon on ühinemisakti artikli 3 lõike 6 kohaselt valmistanud ette ettepaneku nõukogu otsuse kohta, millega lisatakse loetellu 8. detsembri 2004. aasta konventsioon kümne uue liikmesriigi ühinemise kohta konventsiooniga 90/436/EMÜ.Komisjoni soovitus nõukogu otsuse kohta on suunatud kohanduste tegemisele Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise tõttu eespool nimetatud konventsiooniga vastavalt ühinemisakti artikli 3 lõikele 4.2007/0283 (CNS)SoovitusNÕUKOGU OTSUS,milles käsitletakse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise 23. juuli 1990. aasta konventsioonigaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu asutamislepingut,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti, eriti selle artikli 3 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni soovitust[2],võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:(1) Seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise 23. juuli 1990 aasta konventsioon 90/436/EMÜ[4] (edaspidi „vahekohtu konventsioon”) allkirjastati Brüsselis 23. juulil 1990 ning see jõustus 1. jaanuaril 1995.(2) Vahekohtu konventsiooni muudeti protokolliga,[5] mis allkirjastati 25. mail 1999 ning jõustus 1. novembril 2004.(3) Austria, Soome ja Rootsi ühinesid vahekohtu konventsiooniga 21. detsembril 1995. aastal allkirjastatud konventsiooniga[6].(4) Tšehhi Vabariik, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinesid vahekohtu konventsiooniga 8. detsembril 2004. aastal allkirjastatud konventsiooniga[7].(5) 2005. aasta ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega, mis on sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud ühinemisakti I lisas, sealhulgas vahekohtu konventsiooniga. Need jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia puhul nõukogu määratud kuupäeval.(6) 2005. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 4 kohaselt teeb nõukogu kõik asjakohased kohandused, mis on tingitud kõnealuste konventsioonide ja protokollidega ühinemisest,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Vahekohtu konventsiooni muudetakse järgmiselt:1) artikli 2 lõike 2 punktid a–y asendatakse järgmise tekstiga:i) Belgias:a) impôt des personnes physiques/personenbelastingb) impôt des sociétés/vennootschapsbelastingc) impôt des personnes morales/rechtspersonenbelastingd) impôt des non-résidents/belasting der niet-verblijfhouderse) taxe communale et la taxe d'agglomération additionnelles à l'impôt des personnes physiques/aanvullende gemeentebelasting en agglomeratiebelasting op de personenbelastingii) Bulgaarias:a) данък върху доходите на физическите лицаb) корпоративен данъкiii) Tšehhi Vabariigis:a) daň z příjmů fyzických osobb) daň z příjmů právnických osobiv) Taanis:a) indkomstskat til statenb) den kommunale indkomstskatc) den amtskommunale indkomstskatv) Saksamaal:a) Einkommensteuerb) Körperschaftsteuerc) Gewerbesteuer, kui kõnealune maks põhineb ettevõtte kasumilvi) Eestis:a) tulumaksvii) Kreekas:a) foros eisodimatos fysikon prosoponb) foros eisodimatos nomikon prosoponc) eisfora yper ton epicheiriseon ydrefsis kai apochetefsisviii) Hispaanias:a) Impuesto sobre la Renta de las Personas Físicasb) Impuesto sobre Sociedadesc) Impuesto sobre la Renta de no Residentesix) Prantsusmaal:a) impôt sur le revenub) impôt sur les sociétésx) Iirimaal:a) Income Taxb) Corporation Taxxi) Itaalias:a) imposta sul reddito delle persone fisicheb) imposta sul reddito delle societàc) imposta regionale sulle attività produttivexii) Küprosel:a) Φόρος Εισοδήματοςb) Έκτακτη Εισφορά για την Άμυνα της Δημοκρατίαςxiii) Lätis:a) uzņēmumu ienākuma nodoklisb) iedzīvotāju ienākuma nodoklisxiv) Leedus:a) Gyventojų pajamų mokestisb) Pelno mokestisxv) Luksemburgis:a) impôt sur le revenu des personnes physiquesb) impôt sur le revenu des collectivitésc) impôt commercial, kui kõnealune maks põhineb ettevõtte kasumilxvi) Ungaris:a) személyi jövedelemadób) társasági adóc) osztalékadóxvii) Maltal:a) taxxa fuq l-incomexviii) Madalmaades:a) inkomstenbelastingb) vennootschapsbelastingxix) Austrias:a) Einkommensteuerb) Körperschaftsteuerxx) Poolas:a) podatek dochodowy od osób fizycznychb) podatek dochodowy od osób prawnychxxi) Portugalis:a) imposto sobre o rendimento das pessoas singularesb) imposto sobre o rendimento das pessoas colectivasc) derrama para os municípios sobre o imposto sobre o rendimento das pessoas colectivasxxii) Rumeenias:a) impozitul pe venitb) impozitul pe profitc) impozitul pe veniturile obținute din România de nerezidențixxiii) Sloveenias:a) dohodninab) davek od dobička pravnih osebxxiv) Slovakkias:a) daň z príjmov právnických osôbb) daň z príjmov fyzických osôbxxv) Soomes:a) valtion tuloverot/de statliga inkomstskatternab) yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfundc) kunnallisvero/kommunalskattend) kirkollisvero/kyrkoskattene) korkotulon lähdevero/källskatten å ränteinkomstf) rajoitetusti verovelvollisen lähdevero/källskatten för begränsat skattskyldigxxvi) Rootsis:a) statlig inkomstskattb) kupongskattc) kommunal inkomstskattxxvii) Ühendkuningriigis:a) Income Taxb) Corporation Tax;2) artikli 3 lõikele 1 lisatakse järgmised taanded:-  Bulgaarias:Министъра на финансите или негов упълномощен представител,-  Rumeenias:Agenția Naționala de Administrare Fiscala.Artikkel 2Vahekohtu konventsioon (muudetud 25. mai 1999. aasta protokolli, 21. detsembri 1995. aasta ja 8. detsembri 2004. aasta konventsioonide ning käesoleva otsusega), mis on koostatud bulgaaria ja rumeenia keeles ning lisatud käesolevale otsusele, on autentne samadel tingimustel kui vahekohtu konventsiooni ja protokolli muud tekstid.Artikkel 3Vahekohtu konventsioon (muudetud 25. mai 1999. aasta protokolli, 21. detsembri 1995. aasta ja 8. detsembri 2004. aasta konventsioonide ning käesoleva otsusega), jõustub 1. jaanuaril 2007 Bulgaaria, Rumeenia ja teiste liikmesriikide puhul, kelle suhtes vahekohtu konventsioon kehtib. See jõustub Bulgaarias, Rumeenias ja kõigis teistes liikmesriikides päeval, kui vahekohtu konventsioon jõustub teises asjaomases liikmesriigis.Artikkel 4Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja[…]LISASeotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise konventsiooni, mida on muudetud 25. mai 1999. aasta protokolli, 21. detsembri 1995. aasta ja 8. detsembri 2004. aasta konventsioonidega, bulgaaria- ja rumeeniakeelne tekst.EttepanekNÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti I lisaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti, eriti selle artikli 3 lõiget 6,võttes arvesse komisjoni ettepanekut[8],ning arvestades järgmist:(1) 2005. aasta ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega, mis on sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud selle I lisas.(2) Enne Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga allkirjastasid liikmesriigid 8. detsembril 2004 konventsiooni Tšehhi Vabariigi, Eesti, Küprose, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia ühinemise kohta seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise 23. juuli 1990. aasta konventsiooniga[9] (edaspidi „vahekohtu konventsioon”).(3) On asjakohane näha ette Bulgaaria ja Rumeenia ühinemine vahekohtu konventsiooniga, mida on muudetud 8. detsembri 2004. aasta konventsiooniga. Seetõttu tuleks kõnealune konventsioon lisada 2005. aasta ühinemisakti I lisasse,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 12005. aasta ühinemisakti I lisa muudetakse järgmiselt.Punkti 2 lisatakse järgmine taane:« - 8. detsembri 2004. aasta konventsioon Tšehhi Vabariigi, Eesti Vabariigi, Küprose Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Ungari Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Sloveenia Vabariigi ja Slovaki Vabariigi ühinemise kohta seotud ettevõtjate kasumi korrigeerimisel tekkiva topeltmaksustamise kõrvaldamise konventsiooniga (ELT C 160, 30.6.2005, lk 1). »Artikkel 2Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja [1] ELT L 157, 21.6.2005, lk 203.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] EÜT L 225, 20. 8.1990, lk 10.[5] EÜT C 202, 16.7.1999, lk 1.[6] EÜT C 26, 31.1.1996, lk 1.[7] ELT C 160, 30.6.2005, lk 1.[8] ELT C […], […], lk […].[9] EÜT L 225, 20. 8.1990, lk 10.