title: 2011/856/EL: Komisjoni soovitus, 15. detsember 2011 , pärandi topeltmaksustamise vähendamise kohta

text:
               20.12.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 336/81

         KOMISJONI SOOVITUS,
   15. detsember 2011,
   pärandi topeltmaksustamise vähendamise kohta
   (2011/856/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Enamik liikmesriike kohaldab pärast isiku surma makse, eriti pärandi- ja varamakse, samas kui mõned liikmesriigid võivad pärandit ja vara maksustada muude maksuliikide, näiteks tulumaksu all. Kõiki isiku surma järgselt kohaldatavaid makse nimetatakse järgnevalt pärandimaksudeks.

               (2)

               Enamik pärandimakse kohaldavatest liikmesriikidest kohaldavad ka elusate isikute kingituste makse.

               (3)

               Liikmesriigid võivad maksustada pärandit erinevate nn ühendavate tegurite alusel. Nad võivad seda teha isikliku sideme, nt surnud isiku või pärija või nende mõlema asukoha, elukoha või kodakondsuse alusel. Mõned liikmesriigid võivad kohaldada rohkem kui üht sellist tegurit või nad võivad kohaldada kuritarvituste vastaseid meetmeid, mis kätkevad elu- või asukohajärgse maksukohustuse laiendatud mõistet.

               (4)

               Lisaks isikliku sideme alusel maksustamisele võivad liikmesriigid kohaldada pärandimaksu enda jurisdiktsiooni all asuvate varade suhtes. Maksu võib sellel alusel kohaldada isegi siis, kui ei surnud isikul ega pärijal ei ole isiklikku sidet vara asukohariigiga.

               (5)

               Järjest rohkem ELi kodanikke liigub elamise, õppimise, töötamise ja pensionipõlve veetmise eesmärgil oma eluajal ühest ELi riigist teise ning ostab kinnisvara ja investeerib varadesse mujal kui oma päritoluriigis.

               (6)

               Kui selle tulemusel saadakse isiku surma järgselt pärandust teisest riigist, võib rohkem kui ühel liikmesriigil olla õigus kohaldada nende annakute suhtes pärandimaksu.

               (7)

               Liikmesriikide vahel on sõlmitud vähe kahepoolseid konventsioone pärandi topelt- või mitmekordse maksustamise vähendamiseks.

               (8)

               Enamik liikmesriike on õigusaktidega või ühepoolselt siseriiklikul tasandil vastuvõetud haldustavadega ette näinud topeltmaksustamise vähendamise välimaise pärandimaksu korral.

               (9)

               Siiski seatakse sellistes välismaise pärandimaksu vähendamise siseriiklikes süsteemides üldjuhul piiranguid. Eelkõige võib nende reguleerimisala olla piiratud seoses maksude ja hõlmatud isikutega. Nendes võidakse mitte lubada sama pärandi pealt eelnevalt tasutud kinkemaksude või pigem kohalikul või piirkondlikul kui riigi tasandil kohaldatud maksude või teiste riikide poolt isiku surma järgselt sissenõutud kõigi maksude krediiti kandmist. Nad võivad vaid anda maksusoodustust teatavalt välismaiselt omandilt tasutud välismaiste maksude suhtes. Nad ei või anda maksusoodustust muus kui pärija või surnud isiku riigis asuvalt omandilt tasutud välismaise maksu suhtes. Nad võivad välja arvata maksusoodustust andva liikmesriigi territooriumil asuvatelt varadelt tasutud välismaise maksu. Siseriiklikud maksusoodustuste süsteemid võivad ka mitte toimida, kuna need ei võta arvesse lahknevusi teiste liikmesriikide pärandimaksueeskirjadega, eelkõige selle osas, mida tuleb lugeda kohalikuks ja mida välismaiseks varaks, ning varade ülemineku ajastuse ning maksu tasumise tähtaja osas. Lisaks võib maksusoodustus olla pädeva asutuse otsustada ning seepärast ei pruugi see olla tagatud.

               (10)

               Sobivate võimaluste puudumine pärandi kumulatiivse maksustamise vähendamiseks võib viia selliste üldiste maksustamismääradeni, mis on märkimisväärselt kõrgemad kui need, mida kohaldatakse ühes või teises asjaomases liikmesriigis üksnes siseriiklikus olukorras.

               (11)

               See võib takistada ELi kodanikel täielikult kasutada oma õigust liidus vabalt piiriüleselt liikuda ja tegutseda. See võib ka tekitada raskusi väikeettevõtete ülemineku korral pärast omaniku surma.

               (12)

               Kuigi pärandimaksust saadavad tulud moodustavad üsnagi väikese osa liikmesriikide üldisest maksutulust ja piiriülesed juhtumid eraldi võetuna omavad veel palju vähem kaalu, võib pärandite topeltmaksustamine avaldada suurt mõju asjaomastele üksikisikutele.

               (13)

               Pärandite topeltmaksustamise probleemi ei ole praegu siseriiklikul või kahepoolsel tasandil ega ka liidu õiguse alusel täielikult lahendatud. Siseturu tõrgeteta toimimise tagamiseks tuleks toetada põhjalikumat piiriülestel juhtudel pärandi topeltmaksustamise vähendamise süsteemi.

               (14)

               Kui kaks või enam liikmesriiki kohaldavad ühe ja sama pärandi suhtes pärandimaksu, tuleks ette näha maksustamisõiguse või, vastupidi, maksusoodustuste andmise tähtsusjärjekord.

               (15)

               Üldiselt ja kooskõlas rahvusvahelisel tasandil valdavalt järgitud praktikaga peaks liikmesriikidel, kus asuvad püsiva tegevuskoha kinnisvara ja äriomandiks olev vara, olema esmane õigus kohaldada pärandimaksu sellise omandi suhtes, kuna see on riik, millega surnud isikul või pärijal on kõige tihedam side.

               (16)

               Kuna püsiva tegevuskoha äriomandisse mittekuuluva vallasvara asukohta on võimalik kergesti muuta, on selle side liikmesriigiga, kus see surma ajal sattub olema, üldjuhul oluliselt nõrgem kui isiklikud sidemed, mis surnud isikul või pärijal võivad olla mõne muu liikmesriigiga. Liikmesriik, kus selline vallasvara asub, peaks seepärast vabastama pärandi oma pärandimaksust, kui sellist maksu kohaldab liikmesriik, millega surnud isikul ja/või pärijal on isiklikud sidemed.

               (17)

               Pärandid on tihti kogunenud surnud isiku eluaja jooksul. Lisaks asub pärandvara tõenäolisemalt liikmesriigis, millega surnud isikul oli isiklik side, kui liikmesriigis, millega pärijal on selline side, juhul kui need riigid on erinevad. Maksustades pärandeid isiklike sidemete alusel nende territooriumiga, osutab enamik riike pigem surnud isiku kui pärija sidemetele, kuigi mitmed neist maksustavad ka või ainult juhul, kui pärijal on isiklik side nende territooriumiga. Surnud isiku isiklike sidemete kõnealuse laadi ja tähtsuse tõttu ning samuti praktilistel kaalutlustel peaks topeltmaksustamise korral, mis on toimunud asjaolu tõttu, et surnud isikul ja pärijal on isiklikud sidemed eri liikmesriikidega, maksusoodustust andma see liikmesriik, millega pärijal on isiklikud sidemed.

               (18)

               Vastuolusid, mis on tingitud isiklikust sidemest mitme liikmesriigiga, saaks lahendada vastastikuse kokkuleppemenetluse alusel, mis hõlmaks kõige tihedama isikliku sideme määramise reeglit.

               (19)

               Kuna pärandimaksu kohaldamise ajastus võib olla asjaomastes liikmesriikides erinev ja piiriüleste elementidega juhtumid võivad võrreldes siseriiklike pärandimaksu juhtumitega vajada lahendamiseks oluliselt rohkem aega, kuna on vaja tegelda rohkem kui ühe õigus- ja/või maksusüsteemiga, peaksid liikmesriigid võimaldama teha maksusoodustuse taotlusi mõistliku ajavahemiku jooksul.

               (20)

               Käesoleva soovitusega edendatakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud õigusi, nagu õigus omandile (artikkel 17), millega tagatakse konkreetselt õigus pärandada oma seaduslikul teel saadud omandit, ettevõtlusvabadus (artikkel 16) ja ELi kodanike vabadus liikuda vabalt ELi piires (artikkel 45),

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   1.   Sisu
   1.1.   Käesoleva soovitusega nähakse ette, kuidas liikmesriigid võivad kohaldada meetmeid või parandada olemasolevaid meetmeid, mis aitavad vähendada topelt- või mitmekordset maksustamist, mille on põhjustanud pärandimaksude kohaldamine kahe või enama liikmesriigi poolt (edaspidi „topeltmaksustamine”).
   1.2.   Käesolev soovitus kehtib analoogia alusel ka kinkemaksude kohta, kui kingitusi maksustatakse samade või sarnaste eeskirjade alusel kui pärandit.
   2.   Mõisted
   Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „pärandimaks”– siseriiklikul, föderaalsel, piirkondlikul või kohalikul tasandil pärast isiku surma kogutud mis tahes maks, olenemata sellest, kuidas seda maksu nimetatakse või arvestatakse või olenemata isikust, kelle suhtes seda maksu kohaldatakse, sh eelkõige varamaks, pärandimaks, vara ülemineku maks, vara ülemineku lõiv, tempelmaks, tulumaks ja kapitalikasumi maks;
   b)   „maksusoodustus”– õigusaktides ja/või üldistes haldusjuhendites või suunistes sisalduv säte, mille kohaselt liikmesriik teeb soodustusi teises liikmesriigis tasutud pärandimaksu suhtes, arvestades välismaise maksu maha kõnealuses liikmesriigis tasuda tulevast maksust, vabastades pärandi või osa sellest kõnealuses liikmesriigis maksustamisest, tunnustades välismaal makstud maksu, või muul viisil pärandimaksu kehtestamisest loobudes;
   c)   „varad”– mis tahes vallas- ja/või kinnisvara ja/või pärandimaksuga seotud õigused;
   d)   „isiklik side”– surnud isiku või pärija side liikmesriigiga, mis võib põhineda elukohal, asukohal, püsival elukohal, eluliste huvide keskusel, peamisel elukohal, kodakondsusel või juhtimise tegelikul keskusel.
   Punkti a kohaldamisel loetakse samalt varalt eelnevalt tasutud kinkemaksu maksusoodustuse eesmärgil pärandimaksuks.
   Mõistete „püsiv tegevuskoht”, „kinnisvara”, „vallasvara”, „resident”, „elukoht/elukohta omav”, „riiklik/kodakondsus”, „peamine elukoht” ja „püsiv elukoht” tähendus on mõisteid kohaldava liikmesriigi siseriiklikus õiguses kohaldatav tähendus.
   3.   Üldine eesmärk
   Soovitatud meetmete eesmärk on lahendada topeltmaksustamise juhtumid, nii et konkreetse pärandi üldine maksustamismäär ei oleks kõrgem kui määr, mida kohaldataks siis, kui kõik pärandi osad kuuluksid selle liikmesriigi maksustamispädevuse alla, kelle maksumäär on asjaomaste liikmesriikide seas kõige kõrgem.
   4.   Maksusoodustuse tegemine
   Pärandimaksu kohaldamisele peaksid liikmesriigid tegema maksusoodustusi vastavalt punktidele 4.1–4.4.
   4.1.   Püsiva tegevuskoha kinnis- ja vallasvara suhtes kohaldatav maksusoodustus
   Pärandimaksude kohaldamisel peaks liikmesriik võimaldama maksusoodustust teise liikmesriigi poolt järgmiste varade suhtes kohaldatud pärandimaksule:

               a)

               kõnealuses teises liikmesriigis asuv kinnisvara;

               b)

               kõnealuses teises liikmesriigis asuva püsiva tegevuskoha äriomandiks olev vallasvara.

         4.2.   Muud liiki vallasvara suhtes kohaldatav maksusoodustus
   Liikmesriik, millega nii surnud isikul kui ka pärijal isiklikud sidemed puuduvad, peaks hoiduma kohaldamast muu kui punkti 4.1 alapunktis b osutatud äriomandis oleva vallasvara suhtes pärandimaksu, eeldusel et mõni teine liikmesriik on sellist maksu juba kohaldanud põhjusel, et surnud isikul oli ja/või pärijal on isiklik side kõnealuse teise liikmesriigiga.
   4.3.   Maksusoodustus juhul, kui surnud isikul oli isiklik side muu liikmesriigiga kui liikmesriik, millega pärijal on isiklik side
   Punkti 4.1 kohaselt peaks teine liikmesriik juhul, kui rohkem kui üks liikmesriik võib taotleda pärandi maksustamist selle alusel, et surnud isikul olid isiklikud sidemed ühe liikmesriigiga ja pärijal on isiklikud sidemed teise liikmesriigiga, andma maksusoodustust maksu eest, mis on pärandilt makstud liikmesriigis, millega surnud isikul olid isiklikud sidemed.
   4.4.   Maksusoodustus üksikisiku mitme isikliku sideme korral
   Kui isikut peetakse eri liikmesriikide õigusaktide alusel isiklikult seotuks rohkem kui ühe maksustava liikmesriigiga, peavad asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused vastastikuse kokkuleppe teel punktis 6 sätestatud korra kohaselt või muul viisil määrama liikmesriigi, kes peab maksusoodustust andma, kui pärandimaksu kohaldatakse riigis, millega isik on isiklikult tihedamalt seotud.

               4.4.1.

               Füüsilise isiku tihedamaid isiklikke sidemeid võib määratleda järgnevalt:

                           a)

                           teda võib lugeda isiklikult tihedamalt seotuks liikmesriigiga, kus on tema käsutuses olev püsiv elukoht;

                           b)

                           kui punktis a osutatud liikmesriik teda ei maksusta või kui isikul on mitu tema käsutuses olevat püsivat elukohta, võib teda lugeda isiklikult tihedamalt seotuks liikmesriigiga, millega tema isiklikud ja majanduslikud sidemed on tihedamad (eluliste huvide keskus);

                           c)

                           kui punktis b osutatud liikmesriik teda ei maksusta või kui ei ole võimalik määrata liikmesriiki, kus asub füüsilise isiku eluliste huvide keskus, või kui tal ei ole tema käsutuses olevat püsivat elukohta üheski liikmesriigis, võib teda lugeda isiklikult tihedamalt seotuks liikmesriigiga, kus on tema peamine elukoht;

                           d)

                           kui punktis c osutatud liikmesriik teda ei maksusta või kui füüsilisel isikul on peamine elukoht rohkem kui ühes liikmesriigis või ei ole seda üheski liikmesriigis, võib teda lugeda isiklikult tihedamalt seotuks liikmesriigiga, mille kodanik ta on.

               4.4.2.

               Kui tegemist on muu kui füüsilise isikuga, nt heategevusorganisatsiooniga, võib teda pidada isiklikult tihedamalt seotuks liikmesriigiga, kus on tema organisatsiooni tegeliku juhtimise koht.

         5.   Maksusoodustuse kohaldamise ajastus
   Liikmesriigid peaksid võimaldama maksusoodustust mõistliku ajavahemiku jooksul, nt kümme aastat alates tähtajast, mille jooksul nende kohaldatavad pärandimaksud peavad olema makstud.
   6.   Vastastikuse kokkuleppe menetlus
   Kui see on punktis 3 sätestatud üldeesmärgi saavutamiseks vajalik, peaksid liikmesriigid võimalike topeltmaksustamisega seotud vaidluste (sh vastukäivad vallas- ja kinnisvara või varade asukoha määratlused või selle liikmesriigi määramine, kes peaks konkreetsel juhul maksusoodustust andma) lahendamiseks kasutama vastastikuse kokkuleppe menetlust.
   7.   Järelmeetmed
   7.1.   Liikmesriigid peaksid jätkama tööd, leidmaks võimalusi maksuasutuste koostöö parandamiseks nii kohalikul kui ka piirkondlikul tasandil, et abistada maksumaksjaid, kelle suhtes kohaldatakse topeltmaksustamist.
   7.2.   Samuti peaksid liikmesriigid vastu võtma kooskõlastatud seisukoha Majandusliku Koostöö ja Arengu Organisatsioonis (OECD) pärandimaksude üle peetavate arutelude korral.
   7.3.   Komisjon kontrollib koos liikmesriikidega soovituse järgimist ja avaldab kolm aastat pärast soovituse vastuvõtmist aruande piiriüleste pärandimaksusoodustuste olukorra kohta.
   8.   Adressaadid
   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 15. detsember 2011

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Algirdas ŠEMETA


title: 2013/637/EL: Komisjoni soovitus, 4. november 2013 , millega muudetakse soovitust 2006/576/EÜ seoses toksiinide T-2 ja HT-2 esinemisega kassitoidus  EMPs kohaldatav tekst

text:
               6.11.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 294/44

         KOMISJONI SOOVITUS,
   4. november 2013,
   millega muudetakse soovitust 2006/576/EÜ seoses toksiinide T-2 ja HT-2 esinemisega kassitoidus
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2013/637/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Toksiinid T-2 ja HT-2 on mükotoksiinid, mida toodavad mitmesugused Fusarium i liigid. Toksiin T-2 lagundatakse ainevahetuses kiiresti ja sellest tekib palju ainevahetussaadusi, millest peamine on toksiin HT-2.

               (2)

               Toiduahelas olevate saasteainete teaduskomisjon (edaspidi „CONTAM”), mis kuulub Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „toiduohutusamet”) juurde, koostas komisjoni palvel arvamuse ohtudest, mida põhjustab inimeste ja loomade tervisele toksiinide T-2 ja HT-2 esinemine toidus ja söödas (1).

               (3)

               Loomade terviseohtude osas jäi CONTAM seisukohale, et mäletsejaliste, küülikute ja kalade praegune hinnanguline kokkupuude toksiinidega T-2 ja HT-2 ei põhjusta tõenäoliselt terviseprobleemi. Sigade, kodulindude, hobuste ja koerte puhul leitakse, et hinnangulise kokkupuute põhjal toksiinidega T-2 ja HT-2 on kahjuliku mõju oht väike. Kassid on loomade seas kõige tundlikumad. Kuna andmeid on vähe ja ka väikeste annuste korral esineb tõsiseid terviseprobleeme, ei ole olnud võimalik määrata NOAELi (täheldatavat kahjulikku toimet mitteavaldav doos) ega LOAELi (vähim täheldatavat kahjulikku toimet avaldav doos).

               (4)

               Võttes arvesse teaduslikus arvamuses esitatud järeldusi, tuleb teha uuringuid, et koguda andmeid selle kohta, millised tegurid põhjustavad toksiinide T-2 ja HT-2 suurt sisaldust teraviljas ja teraviljatoodetes ning milline on toidu ja sööda töötlemise mõju. Seepärast võeti vastu komisjoni soovitus 2013/165/EL, (2) milles soovitati teha vastavad uuringud.

               (5)

               Arvestades toksiinide T-2 ja HT-2 mürgisust kasside jaoks, on asjakohane kehtestada kassitoidu jaoks eraldi summaarne toksiinide T-2 ja HT-2 kogus, mille alusel hinnata, kas toksiinide T-2 ja HT-2 sisaldus kassitoidus on aktsepteeritav. Seepärast tuleks komisjoni soovitust 2006/576/EÜ (3) vastavalt muuta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Soovituse 2006/576/EÜ lisas lisatakse kande „Fumonisiin B1 + B2” järele järgmine kanne:

                  „Mükotoksiin

                  Loomasöödaks ettenähtud tooted

                  Piirnorm (mg/kg (ppm)) söötade puhul, mille niiskusesisaldus on 12 %

                  Toksiin T-2 + toksiin HT-2

                  Kassitoit

                  0,05”

      Brüssel, 4. november 2013

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Tonio BORG

      (1)  Toiduahelas olevate saasteainetega tegelev Euroopa Toiduohutusameti teaduskomisjon (CONTAM); Scientific Opinion on risks for animal and public health related to the presence of T-2 and HT-2 toxin in food and feed. EFSA Teataja (2011); 9(12):2481. [187 lk] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Kättesaadav internetis: www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  Komisjoni soovitus 2013/165/EL, 27. märts 2013, toksiinide T-2 ja HT-2 esinemise kohta teraviljas ja teraviljatoodetes (ELT L 91, 3.4.2013, lk 12).

      (3)  Komisjoni soovitus 2006/576/EÜ, 17. august 2006, desoksünivalenooli, zearalenooni, ohratoksiin A, T-2 ja HT-2 ja fumonisiinide esinemise kohta loomasöödaks ettenähtud toodetes (ELT L 229, 23.8.2006, lk 7).


Tähtis õiguslik teade

|

52006SC1135

Komisjoni soovitus Nõukogule Euroopa Ühenduse osalemise kohta läbirääkimistel geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamise Cartagena bioohutuse protokolli kohaste rahvusvaheliste eeskirjade ja menetluste üle  /* SEK/2006/1135 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 15.09.2006SEK(2006) 1135 lõplikKOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULEEuroopa Ühenduse osalemise kohta läbirääkimistel geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamise Cartagena bioohutuse protokolli kohaste rahvusvaheliste eeskirjade ja menetluste üleA. SELETUSKIRI1. Bioloogilise mitmekesisuse konventsiooni Cartagena bioohutuse protokoll jõustus 11. septembril 2003. Protokollis on sätestatud ettevaatuspõhimõttel põhinev raamistik selliste kaasaegse biotehnoloogia abil saadud geneetiliselt muundatud elusorganismide ohutuks transportimiseks, käitlemiseks ja kasutamiseks, mis võivad kahjustada bioloogilise mitmekesisuse kaitset ja säästvat kasutamist või kujutada ohtu inimeste tervisele. Protokollis keskendutakse eelkõige piiriülesele liikumisele.2. Nõukogu võttis 25. juunil 2002 vastu otsuse protokolli sõlmimise kohta Euroopa Ühenduse nimel. Ühenduse ratifitseerimiskiri anti hoiule 27. augustil 2002.3. Protokolli artikli 27 kohaselt kehtestab osaliste konverents, mis täidab osaliste koosoleku ülesandeid, oma esimesel koosolekul geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamise rahvusvaheliste eeskirjade ja menetluste asjakohase väljatöötamise protsessi, mille käigus analüüsitakse ja arvestatakse nende küsimustega seotud rahvusvahelises õiguses toimuvaid protsesse, ning püüab lõpetada kõnealuse protsessi nelja aastaga. Artikli 27 täitmiseks loodi 2004. aastal esimesel osaliste konverentsil, mis täidab osaliste koosoleku ülesandeid, õigus- ja tehnikaekspertide ajutine avatud töörühm.4. Töörühma ülesanne on uurida teavet ja analüüsida üldisi teemasid, mis on seotud geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamisega, ning töötada välja vastutust ja hüvitamist käsitlevate eeskirjade ja menetluste osade variandid. Õigus- ja tehnikaekspertide ajutine avatud töörühm kohtus Kanadas Montrealis kaks korda, 25.–27. mail 2005 ja 20.–24. veebruaril 2006. Pärast teabe läbivaatamist ja üldiste teemade analüüsimist on töörühm asunud koostama vastutust ja hüvitamist käsitlevate eeskirjade ja menetluste erinevate osade tegelikku teksti. Töörühma kolmas, neljas ja viies koosolek toimuvad 2007. ja 2008. aastal, nii et töörühm saaks esitada oma lõpparuande, mis sisaldab kavandatud rahvusvahelisi vastutuse ja hüvitamise eeskirju ja menetlusi, 2008. aastal Saksamaal korraldataval neljandal osaliste konverentsil, mis täidab osaliste koosoleku ülesandeid.5. EÜ asutamislepingu artikli 174 lõike 1 kohaselt on ühenduse keskkonnapoliitika üks eesmärk meetmete edendamine rahvusvahelisel tasandil, et tegelda piirkondlike ja ülemaailmsete keskkonnaprobleemidega. Selle eesmärgi saavutamiseks võib ühendus sõlmida kolmandate isikutega lepinguid vastavalt artiklitele 175 ja 300.6. Vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 300 lõikele 1 esitab komisjon ühenduse ja ühe või mitme riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vaheliste lepingute sõlmimiseks soovitused nõukogule, kes volitab komisjoni alustama vajalikke läbirääkimisi. Komisjon peab läbirääkimisi, konsulteerides erikomiteedega, mille nõukogu määrab selle ülesande täitmiseks komisjoni abistama, ning niisuguste läbirääkimissuuniste raames, mida nõukogu peab vajalikuks komisjonile anda. Nõukogu teeb kõnealuse lõikega antud volituste kasutamisel otsused kvalifitseeritud häälteenamusega, välja arvatud juhud, mille puhul lõike 2 esimese lõiguga nähakse ette nõukogu ühehäälne otsus.7. Vastutust ja hüvitamist käsitlevate rahvusvaheliste eeskirjade ja menetluste teksti, mis esitatakse 2008. aastal vastuvõtmiseks neljandale osaliste konverentsile, mis täidab osaliste koosoleku ülesandeid, arutatakse õigus- ja tehnikaekspertide ajutise avatud töörühma kolmel järgmisel kohtumisel. Kõnealused eeskirjad ja menetlused on seotud keskkonnakaitsega ja moodustavad lepingu EÜ asutamiselepingu artikli 300 lõike 1 tähenduses. Geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasnevat vastutust ja kahju hüvitamist on käsitletud mitmes EÜ õigusaktis.[1] Liikmesriigid ei või võtta väljapoole ühenduse õigusaktide raame jäävaid kohustusi, mis võivad mõjutada ühenduse eeskirju või muuta nende reguleerimisala.8. Seetõttu on komisjonil vaja anda soovitusi nõukogule, kes volitab komisjoni alustama kõnealustes küsimustes läbirääkimisi vastutuse ja hüvitamise õigus- ja tehnikaekspertide ajutise avatud töörühma järgmistel koosolekutel 2007. ja 2008. aastal ning neljandal osaliste konverentsil, mis täidab osaliste koosoleku ülesandeid, 2008. aastal.B. SOOVITUSKomisjon soovitab eelneva põhjal järgmist.1.  Nõukogu volitab komisjoni osalema Euroopa Ühenduse nimel ühenduse pädevusse kuuluvates küsimustes geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamise Cartagena bioohutuse protokolli kohaste rahvusvaheliste eeskirjade ja menetluste üle peetavatel läbirääkimistel vastutuse ja hüvitamise õigus- ja tehnikaekspertide ajutise avatud töörühma kolmandal, neljandal ja viiendal koosolekul ning neljandal osaliste konverentsil, mis täidab protokolliosaliste koosoleku ülesandeid.2.  Komisjon esindab nendel läbirääkimistel Euroopa Ühendust ühenduse pädevusse kuuluvates küsimustes, konsulteerides liikmesriikide esindajate erikomiteega ja järgides lisatud läbirääkimissuuniseid.3.  Kui eeskirjades ja menetlustes käsitletakse küsimusi, mis jäävad ühenduse ja liikmesriikide jagatud pädevusse, peaksid komisjon ja liikmesriigid tegema läbirääkimiste käigus tihedat koostööd, seades eesmärgiks Euroopa Ühenduse rahvusvahelise esindamise ühtsuse.4.  Nõukogu annab välja lisatud läbirääkimissuunised.LISALÄBIRÄÄKIMISSUUNISED1. Komisjon tagab, et geneetiliselt muundatud elusorganismide piiriülese liikumisega tekitatud kahjuga kaasneva vastutuse ja kahju hüvitamise rahvusvahelised eeskirjad ja menetlused, mis tuleb vastu võtta Cartagena bioohutuse protokolli kohaselt, on kooskõlas ühenduse asjaomaste õigusaktidega ning et kõnealuste eeskirjade ja menetluste üle läbirääkimisi pidades arvestatakse arengumaade võimalusi.2. Komisjon tagab, et kui eeskirjad ja menetlused või nende osad sätestatakse õiguslikult siduva lepinguna, sisaldab viimane sätteid, mis võimaldavad ühendusel saada lepinguosaliseks.3. Komisjon esitab nõukogule aruande läbirääkimiste tulemuste ning vajaduse korral mis tahes probleemi kohta, mis läbirääkimistel tõstatatakse. [1] Muu hulgas direktiiv 2004/35/EÜ keskkonnavastutusest keskkonnakahjustuste ärahoidmise ja parandamise kohta, ELT L 143, 21.4.2004, lk 56; direktiiv 85/374/EMÜ liikmesriikide tootevastutust käsitlevate õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta, EÜT L 210, 7.8.1985, lk 29, nagu seda on muudetud; määrus (EÜ) nr 44/2001 kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, EÜT L 12, 22.12.2000, lk 1.


title: Nõukogu soovitused – „Piiriüleste videokonverentside kasutamise ja nendega seotud parimate tavade jagamise edendamine õigusvaldkonnas liikmesriikide ja ELi tasandil”

text:
               31.7.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 250/1

         Nõukogu soovitused
   „Piiriüleste videokonverentside kasutamise ja nendega seotud parimate tavade jagamise edendamine õigusvaldkonnas liikmesriikide ja ELi tasandil”
   (2015/C 250/01)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   TULETADES MEELDE

               1.

               Euroopa e-õiguskeskkonna strateegiat (2014–2018), mille nõukogu (justiits- ja siseküsimused) võttis vastu 6. detsembril 2013 (1);

               2.

               Euroopa e-õiguskeskkonna strateegia (2014–2018) punkti 59, mille kohaselt „võivad vajaduse korral kohtuda konkreetsete projektidega seotud liikmesriikide mitteametlikud rühmad, et teha edusamme kõnealustes töövaldkondades […]”;

               3.

               Euroopa e-õiguskeskkonna mitmeaastast tegevuskava (2014–2018), mille nõukogu (justiits- ja siseküsimused) võttis vastu 6. juunil 2014 (2);

               4.

               nõukogu (justiits- ja siseküsimused) poolt 4. detsembril 2014 kinnitatud suuniseid Euroopa e-õiguskeskkonna mitmeaastase tegevuskava (2014–2018) rakendamise kohta, (3) milles sätestati konkreetsed sammud, mida e-õiguse töörühm (e-õiguskeskkond) peaks tegema tegevuskava järelmeetmete võtmisel, sealhulgas piiriüleseid videokonverentse käsitleva mitteametliku töörühma loomine;

               5.

               piiriüleseid videokonverentse käsitleva mitteametliku töörühma tulemusi, mis sisalduvad e-õiguse töörühmale (e-õiguskeskkond) esitatud lõpparuandes (4);

         TUNNISTAB, ET

               6.

               videokonverentsid on kasulik vahend, millel on suur potentsiaal mitte ainult riigisisesel tasandil, vaid ka eelkõige piiriülestes olukordades, mis hõlmavad erinevaid liikmesriike ja isegi kolmandaid riike. Piiriüleste juhtumite puhul on liikmesriikide õigusasutuste vaheline sujuv suhtlus määrava tähtsusega. Videokonverentsid on üks võimalik viis lihtsustada ja toetada sellist suhtlust. Videokonverentside eeliseid on tunnustatud liidu õiguses, millega toetatakse nende kasutamist muu hulgas tõendite piiriülese kogumise puhul tsiviil- ja kaubandusasjades (5) ning Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetluse puhul (6) või reguleeritakse nende kasutamise korda kriminaalmenetluses (7);

               7.

               videokonverentsitehnoloogiat võib kasutada igat liiki kohtumenetlustes (nii kriminaalasjades kui ka tsiviil-/kaubandusasjades) ja see annab kohtutele ja prokuratuuridele suurema paindlikkuse võtta ohvritelt ja tunnistajatelt tunnistusi, saada ekspertide arvamusi ning kahtlustatavatelt ja kohtualustelt ütlusi. Videokonverents võib aidata vähendada haavatavate tunnistajate (näiteks laste) stressi. Sellega välditakse ka reisimist, kui muudest liikmesriikidest pärinevad ohvrid, tunnistajad või eksperdid peavad andma tunnistusi. See võimaldab pakkuda ka vahetuid ja tõhusaid kaitsevahendeid, nagu õigus suulisele tõlkele, õigus saada teavet, kahtlustatava õigus kasutada kaitsjat, kui vahistamine toimub kauges kohas (näiteks vahistamine avamerel). Sellise tehnoloogia kasutamine vähendab ka kohtuistungite maksumust riikide ametiasutuste jaoks. Kulude ja julgeoleku osas võib saavutada märkimisväärset kasu, vältides vahi all olevate isikute transporti;

               8.

               ELi liikmesriigid on juba alustanud Euroopa e-õiguskeskkonna raames koostööd, et edendada videokonverentside kasutamist ja vahetada kogemusi ja parimaid tavasid. Selline töö toimub ELi tasandil muu hulgas e-õiguse töörühma (e-õiguskeskkond) raames;

               9.

               seni siseriiklikul ja ELi tasandil Euroopa e-õiguskeskkonna esimese mitmeaastase tegevuskava (2009–2013) raames videokonverentside alal tehtud töö on juba andnud olulisi tulemusi. E-õiguskeskkonna portaal annab teavet videokonverentsisüsteemide kasutamise kohta piiriüleseid olukordi käsitlevates kohtumenetlustes kõigis ametlikes keeltes ning hõlmab käsiraamatut ja enamike liikmesriikide puhul asjakohaseid kontaktandmeid;

               10.

               Euroopa e-õiguskeskkonna teise mitmeaastase tegevuskava (2014–2018) eesmärk on jätkata juba tehtud tööle tuginedes seda positiivset arengut riikide ja Euroopa tasandil. Seda tööd tuleks vaadelda ka osana üldisemast arengust õigussüsteemi kaasajastamisel ELis, võttes arvesse olemasolevat õigusraamistikku selles konkreetses valdkonnas ja vajadust järgida liikmesriigi ja ELi tasandil kehtivaid menetluslikke tagatisi;

         RÕHUTAB, ET

               11.

               nagu on välja toodud Euroopa e-õiguskeskkonna mitmeaastases tegevuskavas (2014–2018), peaks kohtu poole pöördumist ja kohtuväliste menetluste algatamist hõlbustama elektroonilise suhtluse kättesaadavus kohtute ja menetlusosaliste, samuti tunnistajate, ohvrite, ekspertide ja muude osalejate vahel;

               12.

               lisaks tuleks videokonverentside, telekonverentside või muude asjakohaste kaugsidevahendite kasutamist suulisteks aruteludeks vajaduse korral laiendada, et kaotada vajadus sõita kohtumenetluses osalemiseks kohtusse, eelkõige piiriüleste juhtumite puhul, ning aidata seega kulude ja jõupingutuste vähendamise kaudu parandada õiguskaitse tõhusat kättesaadavust;

               13.

               nagu nähtub Euroopa e-õiguskeskkonna mitmeaastasest tegevuskavast (2014–2018), tuleks tulevast tööd selles valdkonnas laiendada, et aidata veelgi enam kaasa piiriüleste videokonverentside korraldamisele ja läbiviimisele kõigis liikmesriikides, edendades infotehnoloogiliste vahendite kasutamist videokonverentside toetamiseks ja korraldamiseks ning parandades videokonverentside koostalitlusvõimet. See töö peaks hõlmama ka ühise vormi väljatöötamist piiriülese videokonverentsi taotlemiseks/kinnitamiseks. Tuleks kaaluda ka võrgustiku loomist videokonverentse käsitlevate kogemuste vahetamiseks ja parimate tavade jagamiseks, mis hõlmaks ka koolitusi. Arvesse tuleks võtta õigusala töötajate (nt kohtunike, prokuröride, kaitsjate, lepitajate ja õigustõlkide) osalemist selles töös;

         TERVITAB

               14.

               piiriüleste videokonverentside eksperdirühma tööd, mida tehakse selleks, et aidata parandada e-õiguskeskkonna süsteemide üldist toimimist liikmesriikides ja Euroopa tasandil. Eksperdirühm loodi 2014. aasta jaanuaris Austria juhtimisel, eesmärgiga edendada piiriüleste videokonverentside praktilist kasutamist ning jagada parimaid tavasid ja ekspertteadmisi organisatsiooniliste, tehniliste ja õiguslike aspektide kohta;

               15.

               eksperdirühma 2015. aasta märtsis esitatud lõpparuannet, mis sisaldab konkreetseid soovitusi tulevaseks tööks selles valdkonnas;

         VÕTAB TEADMISEKS järgmised asjaolud:
   a)   eksperdirühm

               16.

               eksperdirühm tõi oma lõpparuandes välja rea tehnilisi, organisatsioonilisi ja õiguslikke takistusi videokonverentsisüsteemide kasutamisel liikmesriikide poolt piiriülestes olukordades. Tulemused näitasid, et kuigi olemasolevaid õiguslikke nõudeid tuleb järgida, on suurem osa piiriülestes olukordades tekkivatest vahetutest probleemidest pigem organisatsioonilist ja tehnilist laadi. Just need küsimused tuleks lühikeses või keskmises perspektiivis eelisjärjekorras lahendada;

         b)   e-õiguskeskkonna portaal

               17.

               lisaks tuleks ajakohastada ja täiendada e-õiguskeskkonna portaalis juba kättesaadavat teavet. Eelkõige võiks tulevikukavades ette näha, et lisatakse lingid videokonverentside kasutamist reguleerivatele ELi ja liikmesriikide õigusaktidele; konsolideeritud teave liikmesriikide kõigi kohtute kohta, kus on videokonverentsisüsteemid; vahendid videokonverentside praktilise korraldamise jaoks (elektroonilised vormid, kaugemas tulevikus võib-olla broneeringusüsteem); olemasolu korral lingid siseriiklikele juhenditele või käsiraamatutele; jaotis näidetega videokonverentside kasutamise kohta piiriülestes kohtumenetlustes ja kogutud parimate tavadega; teave koolituste ja internetipõhiste koolitusmoodulite kohta ning olemasolu korral link tõlkide omavahel ühendatud andmebaasidele;

         c)   sünergia muude projektidega

               18.

               arvesse tuleks võtta ka võimalikke sünergiaid muude projektidega, nagu e-CODEX, projekt AVIDICUS (tõlge videokonverentsi ajal) ja Euroopa õigusalase koolituse võrgustik. Lisaks e-õiguskeskkonna portaalis juba kättesaadavale teabele tuleks võimalikult palju kasutada ka olemasolevaid kasulikke materjale muudest allikatest, sh liikmesriigid ja Eurojust;

         d)   õiguslikud aspektid

               19.

               videokonverentsid on saanud õigusliku tunnustuse rahvusvaheliste konventsioonide ja mitme ELi õigusakti kaudu, nagu määrus tõendite kogumise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades, määrus, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus, ning viimati direktiiv, mis käsitleb Euroopa uurimismäärust kriminaalasjades;

               20.

               kuigi videokonverentsid suurendavad kahtlusaluste, ohvrite, tunnistajate ja haavatavate isikute kaitset, tuleks tagada, et videokonverentside pidamine ei kahjustaks kaitse õigusi; eriti hoolikalt tuleb tagada vahetu suhtlemise, poolte võrdsete võimaluste ja vastuväidete esitamise põhimõtete järgimine. See nõuab ajakohase varustuse kasutamist, et saavutada piisav pildi ja heli kvaliteet ning tagada turvalisus proportsionaalselt juhtumi tundlikkusega;

               21.

               seega tuleb hinnata õigusalaste arengute mõju (sh eriti Euroopa uurimismäärus, milles sätestatakse üksikasjalik menetlus videokonverentside kasutamiseks kriminaalasjades) erinevatele menetluseeskirjadele ja tagatistele, mida kohaldatakse taotluse esitanud ja seda täitvas liikmesriigis. Muud videokonverentsidega seotud õiguslikud küsimused hõlmavad ka pädevate asutuste kindlakstegemist;

         KUTSUB LIIKMESRIIKE ÜLES

               22.

               kaaluma liikmesriikide vahelise koostalitlusvõime parandamiseks järgmiste meetmete rakendamist riigisisesel tasandil:

         a)   korralduslikud aspektid

               a)

               võtta igas riigis vastavalt vajadusele kasutusele riiklik videokonverentsi kontaktpunkt või kontaktpunktid. Sellest tulenevalt parandada ja ajakohastada (vajaduse korral tihedas koostöös komisjoniga) e-õiguskeskkonna portaalis sisalduvat teavet (Euroopa kohtute andmebaasi kaudu) riiklike videokonverentsisüsteemide, riiklike videokonverentsi kontaktpunktide ja asjakohaste pädevate kohtute kohta. Parandada kontaktpunktide korraldust riiklikul ja kohtute tasandil;

               b)

               leppida konkreetsete videokonverentside puhul vajaduse korral kokku ühises keeles, ja asjakohastes kirjaliku ja suulise tõlke teenustes ning selles, millist ajavööndit kasutatakse videokonverentsi alguse kindlaksmääramiseks. Kui videokonverentsi jaoks on vaja tõlgi abi, peaksid liikmesriigid olema teadlikud projektist AVIDICUS saadud nõuannetest ja neid võimalikult suures ulatuses järgima;

               c)

               pakkuda tõhusat koolitust võimalikele kasutajatele, sealhulgas kohtunikele ja prokuröridele, et suurendada nende kindlust ja võimet pidada piiriülest videokonverentsi, ilma et see mõjutaks kohtunike sõltumatust ja olenemata liidu kohtusüsteemide ülesehituse erinevustest;

         b)   tehnilised aspektid

               d)

               luua tõhusad mehhanismid, sh muutuvate ja/või konfidentsiaalsete videokonverentsi parameetrite tõhusa vahetamise parem viis ning iga riigi videokonverentsisüsteeme puudutav avalik ja staatiline teave, mis avaldatakse Euroopa e-õiguskeskkonna portaalis;

               e)

               koostada soovitatavate tehniliste standardite kohta praktilised suunised kasutajatele ning tehnilist kavandamist teostavatele ja tugiteenuseid pakkuvatele töötajatele;

               f)

               parandada liikmesriikidevahelist koostalitlusvõimet, tehes paarikaupa liikmesriikide vahel süstemaatiliselt praktilisi katseid, et dokumenteerida tööparameetreid. Neid saab hiljem uuesti kasutada, et seada liikmesriikide vahel sisse piisava heli- ja pildikvaliteediga töökindlamad videokonverentsid;

               g)

               rakendada videokonverentsisessioonide kvaliteedi parandamiseks vähemalt järgmisi tehnilisi standardeid:

                           —

                           riistvarapõhise videokonverentsisüsteemi kasutamine (H.323/videokonverentsi SIP);

                           —

                           IP-põhine videokonverentsisessioon;

                           —

                           tulemüüri läbiva taristu kasutamine;

                           —

                           krüpteeritud side kasutamine (AES-128);

                           —

                           esitluse saamine kahe videopildiga (H.239) (8);

         c)   õiguslikud aspektid

               h)

               hinnata vastuvõetud ELi õigusaktide, näiteks Euroopa uurimismääruse mõju seoses kehtivate menetluseeskirjadega;

         PALUB E-ÕIGUSE TÖÖRÜHMAL (E-ÕIGUSKESKKOND)

               23.

               alustada praktiliste võimaluste ja lahenduste uurimist koordineeritud lähenemisviisi leidmiseks, et alustada videokonverentside alal koostööd kolmandate riikidega, lisaks kahepoolsetele kontaktidele, mis liikmesriigid on selles valdkonnas juba sisse seadnud;

               24.

               jätkata piiriüleste videokonverentside eksperdirühma raames tehtud tööd, luues liikmesriikide vahel e-õiguse töörühmas (e-õiguskeskkond) egiidi all koostöövõrgustiku, et eksperdirühma ettepaneku alusel vahetada kogemusi ja jagada parimaid tavasid videokonverentside pidamise kohta (sh koolitused). Selle võrgustiku raames tuleks:

                           a)

                           kaaluda videokonverentsisüsteemide kasutamise parandamist Euroopa tasandil, luues turvalised nn virtuaalsed videokonverentside koosolekuruumid, millega osalevad liikmesriigid võiksid ühendust võtta;

                           b)

                           koostada videokonverentside ettevalmistamiseks ja läbiviimiseks selge sammsammuline kirjeldus („protokoll”), mis sobiks kokku tüüpiliste kohtuvaldkonna kasutusolukordadega ning kus oleksid ühendatud vajalikud organisatsioonilised, tehnilised ja kohtulikud elemendid;

                           c)

                           Juhendada kasutajaid tüüpiliste kohtuvaldkonna kasutusolukordade osas, mille puhul oleks kõige rohkem kasu piiriüleste videokonverentside laialdasemast ja paremast kasutamisest.

                           d)

                           parandada piiriülese vastastikuse õigusabi taotluse vormide elektroonilist saatmist, ühendades Euroopa e-õiguskeskkonna portaali dünaamiliste vormide funktsioonid e-CODEXiga, näiteks vormid tõendite vahetuks kogumiseks ja tõendite kaudseks kogumiseks;

                           e)

                           luua vahendid, mis aitaksid õigusasutustel kindlaks määrata konkreetse videokonverentsi korraldamisele kohaldatava õigusakti;

                           f)

                           luua vahendid, mis aitaksid õigusasutustel kindlaks määrata konkreetse videokonverentsi korraldamiseks pädeva asutuse;

                           g)

                           määrata kindlaks kord, mida tuleks järgida selleks, et tagada menetluslikud tagatised kaitseõiguste kasutamisel, ning

                           h)

                           tagada töö jätkusuutlikkus,

                                       —

                                       jälgides parandusmeetmete ja -projektide rakendamist;

                                       —

                                       olles kursis uute videokonverentsitehnoloogiatega;

                                       —

                                       soovitades uusi meetmeid ja projekte edasiste paranduste tegemiseks;

         KUTSUB EUROOPA KOMISJONI ÜLES

               25.

               avaldama piiriüleste videokonverentside eksperdirühma lõpparuande e-õiguskeskkonna portaalis, et levitada seda laiemalt õigusala töötajate ja muude huvitatud poolte seas;

               26.

               toetama rahaliselt selliste punktis 22 esitatud meetmete rakendamist riigisisesel tasandil, mille eesmärk on tagada videokonverentsisüsteemide piiriülene koostalitlusvõime, kui see annab Euroopale kooskõlas asjakohaste rahastamisvahenditega lisaväärtust.

      (1)  ELT C 376, 21.12.2013, lk 7.

      (2)  ELT C 182, 14.6.2014, lk 2.

      (3)  Dokument 15771/14.

      (4)  Dokument 8364/15 + ADD.

      (5)  Nõukogu 28. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 1206/2001 liikmesriikide kohtute vahelise koostöö kohta tõendite kogumisel tsiviil- ja kaubandusasjades (EÜT L 174, 27.6.2001, lk 1).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. juuli 2007. aasta määrus (EÜ) nr 861/2007, millega luuakse Euroopa väiksemate kohtuvaidluste menetlus (ELT L 199, 31.7.2007, lk 1).

      (7)  29. mai 2000. aasta konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades.

      (8)
   Märkus: varulahendusena võib olla vajalik ISDNi kasutamine, kui videokonverentsipartner ei toeta veel IPd.


title: Soovitus: Nõukogu arvamus Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2007-2011

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---            EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                           Brüssel 11.6.2008
                                           SEK(2008) 2013 lõplik
                                 Soovitus:
                         NÕUKOGU ARVAMUS
   Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2007-2011
                           (komisjoni esitatud)
ET                                                                    ET
 ---pagebreak---                                                  SELETUSKIRI
   1.        ÜLDINE TAUST
   Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid
   usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva
   ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal
   tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle
   tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.
   Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
   järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu
   paktist, on sätestatud, et iga liikmesriik peab nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või
   lähenemisprogrammi ning selle iga-aastase ajakohastatud versiooni. Ühisraha kasutusele
   võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammi ning ühisraha veel mitte
   kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammi. Belgia esitas esimese
   stabiilsusprogrammi 1998. aasta detsembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 15. märtsil
   1999 komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   programmi kohta oma arvamuse. Määrusega nähakse ette, et komisjon peab ajakohastatud
   stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ja komitee peab neid kontrollima, samas kui
   nõukogul on õigus ajakohastatud programme eespool nimetatud sama menetluse kohaselt
   vajaduse korral kontrollida.
   2.        AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUST
   Komisjon on kontrollinud Belgia stabiilsusprogrammi viimast ajakohastatud versiooni, mis
   esitati 21. aprillil 2008, ning esitab soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt
   hinnangus käsitletud põhipunktid).
   Asjaolud, mille põhjal on eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis hinnatud, on
   kokkuvõtlikult järgmised:
   (1)     viimane hinnang riigi eelarveseisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete
           alusel (nõukogu arvamuse kokkuvõte stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud
           versiooni kohta);
   (2)     eurogrupi kohtumisel 2007. aasta aprillis vastu võetud suunised eelarvepoliitika kohta;
   (3)     2008. aasta mais ajakohastatud riigispetsiifilised majanduspoliitika üldsuunised
           eelarvepoliitika valdkonnas;
   (4)     komisjoni hinnang riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele.
   1
           EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005,
           lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel:
           http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm
ET                                                       2                                                  ET
 ---pagebreak---    2.1.      Programmi eelmisele ajakohastatud versioonile nõukogu arvamuses antud
             hinnang
   Stabiilsusprogrammi eelmisele ajakohastatud versioonile, mis hõlmas ajavahemikku 2006–
   2010, andis nõukogu 27. märtsi 2007. aasta arvamuses järgmise kokkuvõtliku hinnangu.
   „Nõukogu leiab, et jätkuv võla suure suhte vähendamise strateegia on näide paktiga kooskõlas
   olevast eelarvepoliitikast. Kuigi pärast nominaalse eelarvetasakaalu saavutamist on
   programmiga ette nähtud järk-järguline ülejäägi loomine (eelkõige vähendades
   intressikulusid), on eelarve-eesmärkide täitmisel teatavad riskid. Siiski peaks keskpika
   perioodi eesmärk saavutatama programmiperioodi jooksul.”
   Eeltoodud hinnangut silmas pidades kutsub nõukogu Belgiat üles: „tagama 2007. aasta
   eelarve-eesmärgi saavutamine ning kiirendama seejärel eelarve kohandamist keskpika
   perioodi eesmärgi suunas, kasutades selleks vähem ühekordseid meetmeid” ja „arvestades
   kõrget võlataset ning elanikkonna vananemisega seotud kulutuste prognoositud suurenemist,
   parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, saavutades vähemalt keskpika perioodi
   eelarve-eesmärgi ning rakendades reforme.”
   2.2.      Eurogrupi kohtumisel 2007. aasta aprillis vastu võetud suunised eelarvepoliitika
             kohta
   Selleks et parandada eelarvepoliitika kooskõlastamist euroalal, arutasid eurogrupi ministrid
   20. aprillil 2007 riikide eelarvemuutusi 2007. aastal ja esialgseid poliitilisi väljavaateid 2008.
   aastaks ning nende mõju euroalale.
   Veelkord kinnitades oma toetust läbivaadatud stabiilsuse ja kasvu pakti rangele
   eelarvepoliitikale ning riikide eelarvekorrale, võtsid ministrid kohustuse i) lähtuda 2006. aasta
   oodatust parematest eelarvetulemustest, et seada stabiilsusprogrammide 2006. aasta lõpus
   ajakohastatud versioonides sätestatust veelgi ambitsioonikamad eelarve-eesmärgid; ii)
   rakendada 2007. aasta eelarveid kavakohaselt, vältides ülekulusid ja kasutades ootamatuid
   lisatulusid riigieelarve puudujäägi ja valitsuse võlgade vähendamiseks; ja iii) hoolikalt
   kavandada 2008. aasta eelarvekavasid, et kiirendada eelarve kohandamist keskpika perioodi
   eesmärgi suunas kõnealuseid eesmärke mittetäitvate liikmesriikide puhul ja hoida ära
   makromajandusliku tasakaalutuse üldine suurenemine kõnealuseid eesmärke täitvates
   liikmesriikides.2
   2.3.      2008. aasta mais ajakohastatud riigispetsiifilised majanduspoliitika üldsuunised
             eelarvepoliitika valdkonnas
   Nõukogu võttis 14. mail 2007 vastu soovituse liikmesriikide ja ühenduse majanduspoliitika
   üldsuuniste ajakohastamise kohta 2008. aastal ja liikmesriikide tööhõivepoliitika rakendamise
   kohta.3 Eelarvepoliitika valdkonnas soovitati Belgial „tugevdada eelarve tasakaalustamise
   meetmeid” ning julgustati keskenduma „riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse
   tagamisele suunatud strateegia täies mahus rakendamisele, mis hõlmab muuhulgas kulude
   piiramist, eelarveülejäägi loomist ja valitsemissektori võla pidevat vähendamist.” Lisaks
   soovitati kõigil euroala liikmesriikidel „jätkata eelarveseisundi parandamist keskpika perioodi
   2
           Kogu teatis on kättesaadav veebilehel:
           www.gouvernement.lu/salle_presse/actualite/2007/04/20pm_krecke_berlin/MTBR_EG_conclusions-
           finalCLEAN.rtf
   3
           ELT L 139, 29.5.2008, lk 59.
ET                                                     3                                              ET
 ---pagebreak---    eesmärkide suunas vastavalt stabiilsus- ja kasvupaktile ning seega üritada saavutada iga-
   aastast struktuurset kohandamist vähemalt 0,5 % SKTst,” ja „riiklike kulutuste ja maksude
   läbivaatamise ning avaliku halduse ajakohastamise teel parandada riigi rahanduse kvaliteeti,
   et suurendada tootlikkust ja innovatsiooni ning sedasi toetada majanduskasvu ja eelarve
   jätkusuutlikkust.”
   2.4.     Komisjoni        hinnang      riikliku     reformikava        2007.     aasta      oktoobri
            rakendusaruandele
   Komisjon võttis 11. detsembril 2007 vastu strateegilise aruande majanduskasvu ja tööhõivet
   käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kohta, kusjuures aruandes antakse hinnang Belgia
   riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele4 ja kõnealune hinnang on
   kokkuvõtlikult järgmine:
   Belgia riiklikus reformikavas on kindlaks määratud järgmised peamised prioriteedid
   majanduskasvu ja tööhõive valdkonnas: riigi rahanduse jätkusuutlikkus, tööjõukulude
   vähendamine, paindlikuma tööturu loomine, majanduse ergutamine investeeringute ja
   reformidega, sotsiaalkindlustussüsteemi tugevdamine ning keskkonnakaitse ja majanduskasvu
   sünergia tugevdamine. Komisjoni hinnangul on Belgia aastatel 2005–2007 olnud riikliku
   reformikava rakendamisel väga edukas vaatamata reformide mõningasele aeglustumisele
   2007. aastal.
   Tuvastatud tugevusi ja nõrkusi ning tehtud edusamme arvesse võttes soovitas komisjon, et
   Belgia pööraks eelkõige tähelepanu tööjõuga seotud suure maksukoormuse vähendamisele
   ning samal ajal parandaks eelarveseisundit ja tööturu toimimist.
   Lisaks peaks Belgia keskenduma järgmistele valdkondadele: riigi rahanduse pikaajaline
   jätkusuutlikkus, konkurents gaasi- ja elektriturul, uurimis- ja arendustegevus ning
   innovatsioon ning eakamate töötajate ja haavatavate rühmade tööhõive.
   Nõukogu võttis 14. mail 2008 komisjoni strateegilise aruande alusel vastu soovituse
   liikmesriikide, sealhulgas Belgia, majanduspoliitika üldsuuniste ajakohastamise kohta.
   4
           Komisjoni teatis Euroopa Ülemkogule „Strateegiline aruanne majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva
           uuendatud Lissaboni strateegia kohta: uue tsükli käivitamine (2008–2010)”, KOM(2007) 803,
           11.12.2007.
ET                                                   4                                                     ET
 ---pagebreak---                                      Hinnangus käsitletud põhipunktid
   Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9
   lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid:
   • kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad;
   • kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava
      on asjakohased;
   • kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi
      eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad;
   • kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse
      tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja
      vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika
      perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal
      paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas;
   • keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul,
      kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise
      lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide
      rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu
      suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel
      et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund
      peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu
      pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab
      kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast;
   • kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega.
   Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2008.
   aasta kevade majandusprognoosi põhjal, kasutades ka ühiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse
   SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu hindamiseks.
   Hinnangus vaadeldakse ka:
   • võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks
      stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta
      aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12.
      oktoobri 2006. aasta teatises5 on sätestatud lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;
   • kooskõla majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud
      riikliku reformikava ja selle 2007. aasta oktoobri rakendusaruandega. Majandus- ja
      rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud
      edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud
      reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega;
   • vastavust tegevusjuhendile6, mis näeb stabiilsus- ja lähenemisprogrammide jaoks muu hulgas ette
      ühtse struktuuri ning ühtsed andmetabelid.
   5
            Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus
            Euroopa Liidus, KOM(2006) 574, 12.10.2006, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse
            peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European
            Economy nr 4/2006.
   6
            „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja
            lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, mille kinnitas majandus- ja rahandusministrite nõukogu,
            11.10.2005.
ET                                                     5                                                       ET
 ---pagebreak---                                                       Soovitus:
                                             NÕUKOGU ARVAMUS
                Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2007-2011
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,7 eriti
   selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse komisjoni soovitust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,
   ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:
   (1)     Nõukogu kontrollis [8. juulil 2008] Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis
           hõlmab aastaid 2007–2011.8
   (2)     SKT reaalkasv on viimasel kümnel aastal olnud keskmiselt 2,25 %, mis on veidi
           suurem euroala keskmisest. Suhteliselt suur SKT kasv on toetanud töötuse määra
           vähenemist, samal ajal on tööhõivemäär (eriti nooremate ja vanemate töötajate seas)
           madal ning töötundide arv väike, mis osutavad tööjõuga seotud suurele
           maksukoormusele ja tööturu jäikusele, puudulikele nõuetele otsida tööd ja madalale
           pensionieale. Eelarve on alates 2000. aastast olnud peaaegu tasakaalus (välja arvatud
           2005. aastal) ning võla suhe, mis on vähenenud 134 %-lt SKTst 1993. aastal 108 %-le
           SKTst 2000. aastal, jätkas jõudsat vähenemist ning moodustab nüüd alla 85 % SKTst.
           Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamisele aitaks kaasa tööhõive
           suurendamine ning ambitsioonikad eelarve-eesmärgid.
   (3)     Programmi makromajanduslikus lähtestsenaariumis prognoositakse, et SKT reaalkasv
           väheneb 2,8 %-lt 2007. aastal 1,9 %-le 2008. aastal ning jääb järgnevatel aastatel
           püsima 2 % tasemel. Olemasoleva teabe9 põhjal hinnates tundub, et stsenaarium 2008.
   7
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005,
            lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel:
            http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm
   8
            Ajakohastatud versioon esitati pärast täisvolitustega valitsuse ametisse astumist, seega oluliselt hiljem
            kui 1. detsembril, mis on tegevusjuhendis kehtestatud tähtpäev.
   9
            Hinnangus võetakse eelkõige arvesse komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi ja komisjoni
            hinnangut riikliku reformikava 2007. aasta oktoobri rakendusaruandele.
ET                                                         6                                                          ET
 ---pagebreak---        ja 2009. aastaks põhineb optimistlikel majanduskasvu prognoosidel, sest pärast
       programmi prognooside valmimist on välistingimused halvenenud ja inflatsioon
       kiirenenud. Kasvuprognoosid aastateks 2010–2011 on üldiselt usutavad.
       Ajakohastatud programmis oodatakse inflatsiooni kiirenemist 3 %-le 2008. aastal ning
       selle aeglustumist 1,75 %-le aastatel 2009–2011. Programmi inflatsiooniprognoos
       aastateks 2008–2009 tundub olevat tagasihoidlik, arvestades tooraine ja töödeldud
       toidu hindade märkimisväärset tõusu viimastel kuudel. Samuti tundub ajakohastatud
       programmi ligi 1 %-ne tööhõive kasvuprognoos suhteliselt optimistlik arvestades
       kasvupotentsiaalist väiksemat SKT kasvu programmiperioodi jooksul. Kuigi
       programmi palgakasvu prognoos on 2008. aastaks tagasihoidlik, näib see järgmisteks
       aastateks olevat optimistlik (3,25–3,5 %), eelkõige võrreldes prognoositud madala
       inflatsioonimääraga.
   (4) Valitsemissektori eelarve puudujääk oli 2007. aastal 0,2 % SKTst, kuigi
       stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli prognoositud eelarve
       ülejääki 0,3 % SKTst. Oodatust halvemad tulemused põhjustas kavandatust suurem
       kulutuste kasv, mida korvas üksnes osaliselt väike positiivne üldmõju, mida avaldas
       2006. aasta oodatust parem tulemus ning ootamatu tulude kasv. Kavandatust suuremad
       kulutused kajastasid eelkõige teenusevautšeri skeemi kuuluvatele ettevõtetele makstud
       toetuste olulist suurenemist ning ühekordsete meetmete oodatust väiksemat mõju.
       Ootamatu tulude kasv tulenes peamiselt oodatust suuremast sotsiaalmaksu laekumisest
       ning tekkis vaatamata sellele, et mitmeid tulusid suurendavaid kavandatud
       ühekordseid meetmeid ei rakendatud. Seega ei olnud 2007. aasta eelarve täitmine
       täielikult kooskõlas nõukogu 27. märtsi 2007. aasta arvamuses (stabiilsusprogrammi
       eelmise ajakohastatud versiooni kohta)10 esitatud soovitusega ning eurogrupi 2007.
       aasta aprilli suunistega, kuna ootamatuid lisatulusid kasutati eelarves kavandatust
       suurema kulutuste kasvu korvamiseks.
   (5) Lähtudes 2008. aasta tasakaalus eelarvest, on programmi keskpika perioodi
       eelarvestrateegia peamine eesmärk tagada võla jätkuvalt suure osatähtsuse (2007.
       aastal ligikaudu 85 % SKTst) pidev vähendamine 2011. aastaks alla 71 % SKTst,
       suurendades järk-järgult valitsemissektori eelarve ülejääki 1 %-le SKTst 2011.
       aastaks. Esmane ülejääk, mis on alates 2001. aastast vähenenud (2007. aastal 7 %-lt
       3,7 %-le) samal ajal võla vähenemisega, suureneb 2011. aastaks prognoosi kohaselt
       4,4 %-le SKTst. 2007. aasta oodatust halvema tulemuse tõttu on eelarve-eesmärgid
       (nii nominaalne kui ka struktuurne seisund) kogu programmiperioodi jooksul
       tagasihoidlikumad kui eelmises ajakohastatud versioonis. Üldiselt kokkulepitud
       metoodika alusel arvutatud struktuurne seisund peaks kavakohaselt paranema
       ligikaudu -0,25 %-lt SKTst 2007. aastal ligikaudu 2,5 %-le SKTst 2011. aastal.
       Võrreldes eelmises programmi ajakohastatud versioonis kavandatuga, on keskpika
       perioodi eesmärgi - eelarve struktuurne ülejääk 0,5 % SKTst (st tsükliliselt kohandatud
       seisund ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) – saavutamine edasi lükatud
       ühe aasta võrra, 2009. aastani. Kohandamisi tehakse nii kulude kui ka tulude poolel.
       Kavandatud nominaalne kulude kärpimine 0,7 protsendipunkti SKTst on tingitud
       peamiselt intressikulude vähenemisest, mis tuleneb prognoositavast võla suhte
       vähenemisest. Prognoositav tulude kasv on ligikaudu 0,5 % SKTst, mis tuleneb
       eeldatavast maksubaaside kasvust. Vastupidiselt eelmisele ajakohastatud versioonile,
   10
       ELT C 89, 24.4.2007, lk 2.
ET                                            7                                                ET
 ---pagebreak---        nähakse programmiga selgelt ette, et pärast 2008. aastat ühekordseid meetmeid ei
       rakendata.
   (6) Eelarvetulemused võivad osutuda programmis kavandatust halvemaks. Esiteks,
       makromajanduslik keskkond võib olla ajakohastatud programmis prognoositust
       halvem, eriti 2008. ja 2009. aastal. Eelkõige võivad maksutulud olla ülehinnatud, mis
       on tingitud optimistlikest tööhõive-, palga- ja tarbimiskasvu prognoosidest. Lisaks
       näib, et üldise maksuelastsusega seotud ootused 2008. aastaks on liiga kõrged.
       Esmaste kulutuste osas ei sisalda programm meetmeid, mis tunduvad olevat vajalikud
       kavandatud kohandamise saavutamiseks, arvestades kasvavaid elanikkonna
       vananemisega seotud kulusid ja prognoosi järgi suhteliselt jõulist palgakasvu. Kui
       intressikulude vähendamine välja jätta, on kohandamised ette nähtud ainult tulude
       poolel, mis võib vähendada kohandamise jätkusuutlikkust. Kui eelarve on viimastel
       aastatel jäänud üldiselt tasakaalu, siis eelarve ülejäägiga seotud eesmärgid on edasi
       lükatud. Olukorras, kus pärast juuni üldvalimisi ei olnud ametis täisvolitustega
       valitsust, ei suudetud vaatamata 2007. aasta headele makromajanduslikele tingimustele
       eelarve-eesmärki täita. Tundub, et 2008. aastal on vaja võtta täiendavaid meetmeid
       eesmärgi täimiseks. Arvestades makromajandusliku väljavaatega seotud riske ning
       eespool nimetatud eelarve-eesmärke, väheneb võla suhe tõenäoliselt aeglasemalt kui
       programmis prognoositud, kuid võlg väheneb jätkuvalt kindlalt.
   (7) Kõnealust riskianalüüsi arvesse võttes ei pruugi programmi eelarvepõhimõtted olla
       piisavad, et tagada 2009. aastaks keskpika perioodi eesmärgi saavutamine. Siiski tagab
       see piisava kindlusvaru tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et
       programmiperioodi jooksul ei ületataks kontrollväärtust 3 % SKTst. Selleks et tagada
       tasakaalustatud eelarve, tuleks 2008. aastal programmis esitatud keskpika perioodi
       eesmärgi suunas liikumise tempot kiirendada, rakendades täiendavaid meetmeid
       eelarve struktuurseks tasakaalustamiseks kavandatud eelarvekontrolli raames. 2009.
       aastal tuleks eelarvepoliitikat toetada täiendavate meetmetega eelkõige kulutuste
       poolel, et olla kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et
       struktuurne seisund peaks paranema vähemalt 0,5 % SKTst aastas, ning saavutada
       keskpika perioodi kavandatud eesmärgid. Nõukogu märgib samuti, et 2008. aasta
       eelarve-eesmärgid ei ole täielikult kooskõlas 2007. aasta aprilli eurogrupi
       eelarvepoliitika suunistega. Kuigi võla suhe ei pruugi väheneda programmis
       prognoositud kiirusega, tundub, et see väheneb programmiperioodi jooksul
       kontrollväärtuse suunas piisavalt.
   (8) Näib, et Belgias on riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskitase keskmine.
       Elanikkonna vananemisega kaasnev pikaajaline mõju eelarvele on Belgias kõrgem kui
       EL 27-s keskmiselt, mida põhjustab eelkõige järgmistel aastakümnetel pensionikulude
       osakaalu märkimisväärne suurenemine SKTst. Pensioniiga on Belgias üks ELi
       madalamaid ning selle tõstmine on seatud eesmärgiks põlvkondade paktis, mis tõi
       kaasa mitmeid muudatusi pensionisüsteemis. Kuigi see on samm õiges suunas,
       osutavad riiklikud prognoosid, et kõnealune reform ei vähendaks jätkusuutlikkuse
       mahajäämust. 2007. aasta eelarveseisund, mis on küll veidi halvem kui eelmise
       programmi lähtepositsioon, aitab programmis esitatud hinnangu alusel vähendada
       elanikkonna vananemise eeldatavat pikaajalist mõju eelarvele, kuid ei ole piisav, et
       tulevikus katta kulusurve täielikult. Suure esmase eelarveülejäägi säilitamine keskpika
       perioodi jooksul, võla suhte vähendamine alla asutamislepingus sätestatud
       kontrollväärtuse ja täiendavate meetmete rakendamine elanikkonna vananemisega
ET                                             8                                               ET
 ---pagebreak---            seotud kulude olulise kasvu piiramiseks aitaksid vähendada riske riigi rahanduse
           jätkusuutlikkusele.
   (9)     Stabiilsusprogramm tundub olevat teatud ulatuses kooskõlas riikliku reformikava
           2007. aasta oktoobri rakendusaruandega. Eelkõige käsitlevad nii stabiilsusprogramm
           kui ka rakendusaruanne riigi rahanduse jätkusuutlikkust arvestades elanikkonna
           vananemist, mis on Belgia majanduse suurim probleem. Stabiilsusprogramm ei hõlma
           siiski keskpika perioodi eelarvestrateegia raames riikliku reformikava 2007. aasta
           oktoobri rakendusaruande üldise mõju kvaliteedihindamist ega korrapärast teavet
           riiklikes reformikavades kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või
           kokkuhoiu kohta. Samas tundub, et programmi eelarveprognoosides on võetud arvesse
           riikliku reformikava alusel juba rakendatud meetmete mõju riigi rahandusele.
   (10)    Programmis esitatud eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas riigispetsiifiliste
           majanduspoliitika üldsuunistega ning Lissaboni strateegia raames euroala
           liikmesriikide jaoks eelarvepoliitika valdkonnas välja antud suunistega.
   (11)    Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega
           esineb programmis kohustuslike ja vabatahtlike andmete puhul teatavaid
           puudujääke11.
   Üldine järeldus on, et võla suhte olulise vähenemise järel alates 1993. aastast 85 %-le 2007.
   aastal, nähakse programmiga ette jätkuv ja kiire võla suhte vähenemine, viies 2007. aasta
   eelarveseisundi halvenemise järel valitsemissektori eelarve järk-järgult ülejääki. Peamiselt
   aitab eelarve tasakaalustamisele kaasa intressikulude vähendamine ja maksutulude
   suurendamine, samal ajal kui esmaste kulutuste vähendamisele suunatud jõupingutused on
   endiselt väikesed. Eelarve-eesmärkide saavutamine on ohus, arvestades eelkõige suhteliselt
   optimistlikke makromajanduslikke prognoose ning asjaolu, et programmis ei täpsustata
   meetmeid, mis tunduvad olevat nende eesmärkide saavutamiseks vajalikud. Tundub, et 2008.
   aasta eelarve kohandamine keskpika perioodi eesmärgi suunas ei ole piisav, ning näib
   ebatõenäoline, et kõnealune eesmärk 2009. aastal lisameetmeid rakendamata kavakohaselt
   saavutatakse.
   Võttes arvesse eespool esitatud hinnangut ja eurogrupi 2007. aasta aprilli suuniseid
   eelarvepoliitika kohta, kutsutakse Belgiat üles:
   (i)       tagama 2008. aastal tasakaalustatud eelarve ning 2009. aastal keskpika perioodi
             eesmärkide täitmise, saavutades struktuurse kohandamise, mis vastab
             kontrollväärtusele 0,5 % SKTst ning rakendades muu hulgas täiendavaid
             struktuurseid meetmeid eelkõige kulutuste poolel;
   (ii)      pidades silmas endiselt kõrget võla taset ning elanikkonna vananemisega seotud
             kulutuste prognoositavat kasvu, jätkama riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse
             parandamist, püüdes saavutada suurt struktuurset esmast ülejääki ja rakendades
             reforme, et suurendada tööhõivet ja vähendada eelarves elanikkonna vananemisega
             seotud kulutusi.
   11
           Eelkõige puuduvad andmed valdkondadevahelise seisundi kohta.
ET                                                  9                                             ET
 ---pagebreak---                        Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus
                                                        2006       2007        2008         2009         2010          2011
                                   SP apr 2008           2,8         2,7        1,9          2,0          2,0            2,0
         SKT reaalkasv
                                 KOM apr 2008            2,8         2,7        1,7          1,5       Puudub         Puudub
          (muutuse %)
                                  SP dets 2006           2,7         2,2        2,1          2,2          2,2         Puudub
                                 KOM apr 2008            2,3         1,8        3,0          1,7          1,8            1,8
       THHI inflatsioon
                                 KOM apr 2008            2,3         1,8        3,6          2,3       Puudub         Puudub
                (%)
                                  SP dets 2006           2,4         1,9        1,8          1,8          1,9         Puudub
      Prognoositav SKT           KOM apr 2008            0,1         0,3       -0,1         -0,4         -0,5           -0,8
               lõhe1             KOM apr 20082           0,1         0,3       -0,3         -1,0       Puudub         Puudub
      (% potentsiaalsest
             SKTst)               SP dets 2006          -0,3        -0,4       -0,4         -0,4         -0,3         Puudub
     Netolaenuandmine/-                               Puudu       Puudu       Puudu        Puudu
                                 KOM apr 2008                                                          Puudub         Puudub
   võtmine muu maailma                                    b           b          b            b
              suhtes             KOM apr 2008            3,4         3,2        2,6          2,4       Puudub         Puudub
           (% SKTst)              SP dets 2006           2,0         2,0        2,2          2,4          2,7         Puudub
       Valitsemissektori         KOM apr 2008            0,3        -0,2        0,0          0,3          0,7            1,0
        eelarve seisund          KOM apr 2008            0,3        -0,2       -0,4         -0,6       Puudub         Puudub
           (% SKTst)              SP dets 2006           0,0         0,3        0,5          0,7          0,9         Puudub
             Esmane              KOM apr 2008            4,3         3,7        3,7          3,8          4,1            4,3
         eelarveseisund          KOM apr 2008            4,3         3,7        3,3          2,9       Puudub         Puudub
           (% SKTst)              SP dets 2006           4,1         4,2        4,1          4,1          4,2         Puudub
           Tsükliliselt          KOM apr 2008            0,3        -0,4        0,0          0,5          1,0            1,4
     kohandatud seisund1         KOM apr 2008            0,3        -0,3       -0,2         -0,1       Puudub         Puudub
           (% SKTst)              SP dets 2006           0,2         0,5        0,7          0,9          1,1         Puudub
                                 KOM apr 2008           -0,4        -0,3        0,0          0,5          1,0            1,4
    Struktuurne seisund3
                                 KOM apr 2008           -0,6        -0,3       -0,2         -0,1       Puudub         Puudub
           (% SKTst)
                                  SP dets 20064         -0,4         0,1     Puudub        Puudub      Puudub         Puudub
       Valitsemissektori         KOM apr 2008           88,2       84,9        81,5         78,1         74,7          71,1
            koguvõlg             KOM apr 2008           88,2       84,9        81,9         79,9       Puudub         Puudub
           (% SKTst)              SP dets 2006          87,7       83,9        80,4         76,6         72,6         Puudub
      Märkused:
      1
        Programmi raames esitatud teabe alusel komisjoni talituste arvutatud tsükliliselt kohandatud seisund ja SKT lõhe.
      2
        Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 2006.–2009. aastal hinnanguliselt vastavalt 2,5 %, 2,5 %, 2,2 %
   ja 2,2 %.
      3
        Tsükliliselt kohandatud seisund, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Vastavalt kõige viimasele programmile on
   ühekordsed ja muud ajutised meetmed 2006. aastal puudujääki vähendavad 0,7 % SKTst ning 2007. aastal puudujääki
   suurendavad 0,1 % SKTst . Vastavalt kõige viimasele programmile on ühekordsed ja muud ajutised meetmed 2006. aastal
   puudujääki vähendavad 0,9 % SKTst ning 2007. aastal puudujääki suurendavad 0,1 % SKTst.
      4
        Stabiilsusprogrammi 2006. aasta detsembris ajakohastatud versiooniga ei ole ette nähtud ühekordseid meetmeid
   aastateks 2008–2010.
      Allikad:
      Stabiilsusprogramm (SP): komisjoni talituste 2008. aasta kevade majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste
   arvutused
ET                                                              10                                                             ET