title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Eesti 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/23

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Eesti 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/06)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Eestit ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Eesti rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Eesti tagama allpool esitatud soovituses 1 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Eesti kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Eesti edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ning edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)

               Eesti esitas oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 28. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta riikliku reformikava 4. mail 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Eesti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Oma 2017. aasta stabiilsusprogrammis võttis valitsus struktuurse tasakaalu asemel keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks puudujäägi 0,5 % SKPst. Valitsuse kavade kohaselt langeb valitsemissektori eelarve 2016. aasta ülejäägist 0,3 % SKPst puudujääki 0,5 % SKPst 2017. aastal ja 0,8 % SKPst 2018. aastal. 2017. aasta stabiilsusprogrammi hinnangute kohaselt tähendab see 2017. aastal struktuurset ülejääki 0,2 % SKPst ja 2018. aastal struktuurset puudujääki 0,5 % SKPst, mis jääb keskpika perioodi eelarve-eesmärgi piiresse. Ümberarvutatud (5) struktuurse eelarvepositsiooni kohaselt prognoositakse siiski 2017. aastaks puudujääki 0,1 % SKPst ja 2018. aastaks 0,9 % SKPst, mis on uuest keskpika perioodi eelarve-eesmärgist halvem. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jääma 2017. ja 2018. aastal alla 10 % SKPst. 2017. ja 2018. aasta puhul on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium usutav, kuid programmi lõpuaastatel optimistlik. Mitmesugustest 2018. aastal jõustuvatest maksumeetmetest saadavate tulude kohta tehtud eeldusi mõjutavad samal ajal riskid.

               (7)

               Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne puudujääk 2017. aastal moodustama 0,3 % SKPst ning seega olema keskpika perioodi eelarve-eesmärgist parem. 2018. aastal soovitatakse Eestil keskpika perioodi eelarve-eesmärgist kinni pidada. Kui poliitikat ei muudeta, on oht sellest nõudest mõnevõrra kõrvale kalduda. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Eesti peab olema valmis võtma 2018. aastal nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid.

               (8)

               Eesti on võtnud meetmeid, et tagada kohaliku omavalitsuse reformi raames kvaliteetsete teenuste, sealhulgas sotsiaalteenuste osutamine ja kättesaadavus kohalikul tasandil. Eelkõige on Eesti võtnud vastu haldusreformi seaduse, mille eesmärk on luua elujõulised kohalikud omavalitsused, mis suudavad oma tegevust rahastada, kavandada oma arengut ja kasvu ning pakkuda kvaliteetseid teenuseid. Riik lõpetas edukalt kohalike omavalitsuste vabatahtliku ühinemise etapi ja rakendab praegu sotsiaalhoolekande seadust. Kohaliku omavalitsuse reformi lõpuleviimiseks on siiski veel vaja astuda teatavad olulised sammud. Kohalike omavalitsuste rahastamiskorra muutmine on veel pooleli. Endiselt valmistatakse ette täiendavaid õigusakte omavalitsuste ja keskvalitsuse kohustuste ja ülesannete jaotuse kohta. Nende ettepanekute vastuvõtmine on määrava tähtsusega, et tagada kvaliteetsete avalike teenuste osutamine sellistes valdkondades nagu haridus, noorsootöö, tervise edendamine ja transport.

               (9)

               Sooline palgalõhe vähenes Eestis 28,3 %-lt 2014. aastal 26,9 %-le 2015. aastal, kuid on ikka veel liidu suurim. Valitsus võtab meetmeid palgalõhe edasiseks kärpimiseks. Eelkõige on võetud vastu ja asutud rakendama heaolu arengukava aastateks 2016–2023, et võidelda soolise segregatsiooni vastu tööturul ja stereotüüpide vastu. Veel on vastu võtmata soolise võrdõiguslikkuse seaduse muudatus, millega tehakse tööinspektsioonile ülesandeks jälgida rangemalt soolist võrdõiguslikkust erasektoris. Kaalutakse ka vanemapuhkuse süsteemi muutmist, et teha vanemapuhkuse kasutamine paindlikumaks. Sellealast seadusmuudatust ei ole veel vastu võetud.

               (10)

               Sissetulekud jaotuvad Eestis ebavõrdselt. Kõige rikkama ja kõige vaesema 20 % hulka kuuluvate leibkondade sissetulekute suhe kasvas 5,4-lt 2012. aastal 6,2-le 2015. aastal ja on nüüd liidus suuruselt seitsmes. Suur palkade erinevus näib olevat peamiselt tingitud kõrgema kvalifikatsiooniga töötajate sissetulekute jõulisest kasvust. Kõige vaesema 10 % hulka kuuluvate leibkondade sissetulekud jäävad absoluutarvudes mediaansissetuleku kasvust maha, mistõttu sotsiaalne turvavõrk võib osutuda ebapiisavaks. Olukorda mõjutab ka asjaolu, et hüvitised (eriti pensionid ja sotsiaalabi) ei suuda pidada sammu turupõhiste tulude kasvuga. Ühtlasi on selle tulemusena suhtelise vaesuse määr järk-järgult tõusnud 15,8 %-lt 2010. aastal 21,6 %-le 2015. aastal. Üksikisiku tulumaksuvaba miinimumi suurendamise teel on tehtud märkimisväärseid jõupingutusi selleks, et muuta maksusüsteem alates 2018. aastast eelkõige madalapalgaliste jaoks astmelisemaks.

               (11)

               Ettevõtlussektori kulutused teadusuuringutele, tehnoloogiale ja innovatsioonile tõusid 2015. aastal 0,69 %-le, kuid nende kogutase jääb liidu keskmisest (1,3 %) maha. Kõrgtehnoloogia- ja teadmispõhiste ettevõtete osakaal on endiselt madal ja selle valdkonna doktoriõppe lõpetajate arv väike. Viimastel aastatel on palgakasv pidevalt ületanud tootlikkuse kasvu, mis mõjutab kasumlikkust ja pidurdab seetõttu investeeringute kasvu. Tagasihoidlike investeeringute tõttu tehnoloogiaarendusse võib ekspordi lisaväärtus, eriti kaupade puhul, kasvada oodatust vähem, mis ohustab majanduskasvu. Teadusasutuste ja ettevõtete vahel sõlmitud lepingutest tulenevate teadusuuringute maht suurenes 2015. aastal. Nende sektorite koostöö jäi valitsuse meetmetest hoolimata siiski piiratuks. Ettevõtluskeskkond on Eestis veelgi paranenud, kuid maksejõuetusmenetluste pikkus ja tagatud nõuete madal sissenõudmismäär takistavad endiselt investeerimist. 2016. aastal käivitati projekt maksejõuetusraamistiku parandamiseks, et kiirendada ja tõhustada seda protsessi ning tõsta taotluste rahuldamise määra. Sellealaseid muudatusi õigusraamistikus ei ole aga veel vastu võetud.

               (12)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Eesti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Eestile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Eesti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (13)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

         SOOVITAB Eestil võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Järgida oma eelarvepoliitikas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetava osa nõudeid, mis eeldab, et 2018. aastal peetakse kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist. Parandada sotsiaalse turvavõrgu piisavust. Võtta meetmeid soolise palgalõhe vähendamiseks, eelkõige palkade läbipaistvuse suurendamise ja vanemahüvitise süsteemi läbivaatamise kaudu.

               2.

               Edendada erainvesteeringuid teadusuuringutesse, tehnoloogiasse ja innovatsiooni, sealhulgas teadusasutuste ja ettevõtete koostööd tugevdavate meetmete kaudu.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, mille komisjon on arvutanud ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades, pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus, 25. mai 2000, komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääsu kohta: konkurentsi võimaldamine elektroonilise side teenuste, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti kiirühenduse kogu valiku pakkumisel (teatavaks tehtud numbri K(2000) 1259 all)EMPs kohaldatav tekst.

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32000H0417

Euroopa Liidu Teataja L 156 , 29/06/2000 Lk 0044 - 0050

		Komisjoni Soovitus,25. mai 2000,komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääsu kohta: konkurentsi võimaldamine elektroonilise side teenuste, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti kiirühenduse kogu valiku pakkumisel(teatavaks tehtud numbri K(2000) 1259 all)(EMPs kohaldatav tekst)(2000/417/EÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,ning arvestades järgmist:(1) Euroopa Ülemkogu 23. ja 24. märtsi 2000. aasta Lissaboni eriistungi järeldustes märgitakse, et selleks, et Euroopa saaks täielikult kasu digitaalse, teadmispõhise majanduse kasvust ja selle pakutavatest töövõimalustest, peab ettevõtetel ja kodanikel olema juurdepääs odavale, maailmatasemel side infrastruktuurile ja laiale teenustevalikule, mille võimaldamine esitab liikmesriikidele ja komisjonile üleskutse "töötada selles suunas, et Interneti kasutamise kulude tunduvale vähendamisele kaasaaitamiseks suurendada konkurentsi juurdepääsuvõrkudes enne 2000. aasta lõppu ja eraldada komplektist kliendiliin".(2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. juuni 1997. aasta direktiivis 97/33/EÜ telekommunikatsioonivõrkude vastastikuse sidumise kohta universaalteenuse ja koostoimevõime kindlustamiseks, mis rakendab avatud võrgu pakkumise (ONP) põhimõtteid, [1] muudetud direktiiviga 98/61/EÜ, [2] eriti selle artikli 4 lõikes 2 ning artiklites 7, 9 ja 11 sätestatakse võrkudele juurdepääs, sealhulgas kollokatsiooni põhimõtted ning antakse riikide reguleerivatele asutustele õigused selles osas oma kohuseid täita.(3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. veebruari 1998. aasta direktiivis 98/10/EÜ avatud võrgu pakkumise rakendamise kohta telefonsides ja telekommunikatsiooni universaalteenuse pakkumise kohta konkurentsitingimustele vastavas keskkonnas [3] ning eriti selle artiklis 16 määratakse kindlaks spetsiaalse juurdepääsu tingimused, selleks et kannustada uut laadi telekommunikatsiooniteenuste arengut.(4) Nõukogu 5. juuni 1992. aasta direktiivis 92/44/EMÜ avatud võrgu pakkumise rakendamise kohta püsiliinidel, [4] muudetud direktiiviga 97/51/EÜ [5] ja komisjoni 7. jaanuari 1998. aasta otsusega nr 80/98/EÜ, [6] eriti selle artikli 8 lõikes 2 määratakse kindlaks püsiliinide pakkumise tingimused.(5) Komisjoni direktiiv 90/388/EMÜ, [7] viimati muudetud direktiiviga 99/64/EÜ, [8] eriti selle artikli 4 punktis c, sätestab nõuded tariifide tasakaalustamiseks täielikult liberaliseeritud turul.(6) "Kliendiliin" viitab füüsilisele vaskjuhtmele juurdepääsuvõrgus, mis ühendab kliendi ruume operaatori kommutaatori, kontsentraatori või samaväärse seadmega. Nagu komisjoni viiendas aruandes telekommunikatsioonisektorit reguleerivate õigusaktide raamistiku rakendamise kohta märgitakse, [9] on juurdepääsuvõrk jäänud liberaliseeritud telekommunikatsioonituru üheks kõige nõrgema konkurentsiga sektoriks, sest uutel turuletulijatel ei ole laiaulatuslikke alternatiivseid võrguinfrastruktuure ja nad ei suuda traditsioonilise tehnoloogiaga saavutada sama mastaabisäästu ja katvust nagu operaatorid, kellel on tavavõrguturul oluline turuvõim (edaspidi "teavitatud operaatorid"). See johtub sellest, et need ainuõigustega kaitstud operaatorid on oma vanadel vaskjuhtmetel põhinevad juurdepääsuinfrastruktuurid üles ehitanud pika aja jooksul ja suutnud investeerimiskulusid rahastada monopoolse hinnakujunduse kaudu.(7) Uute suure läbilaskevõimega kiudoptiliste liinide otsene pakkumine peamistele kasutajatele on eraldi turg, mis areneb konkurentsi tingimustes uute investeeringute abil, ning seetõttu käesolev soovitus ei käsitle komplektist eraldatud juurdepääsu kiudoptilisele kliendiliinile.(8) Uutel turuletulijatel ei oleks majanduslikult tasuv mõistliku aja jooksul rajada turgu valitseva operaatori vaskjuhtmetel põhinevat infrastruktuuri täielikult dubleeriv infrastruktuur ning alternatiivsed infrastruktuurid (kaabeltelevisioon, satelliitside, traadita kliendiliin) ei võimalda üldiselt samasugust toimivust ja katvust.(9) Teavitatud operaatorid on oma vaskliinidel juba välja arendamas omaenda suure bitikiirusega lairiba Interneti-ühenduse teenuseid, kuid võivad kliendiliinis viivitada mõnede digitaalse kliendiliini (DSL) tehnoloogiate ja teenuste juurutamisega, kui need võiksid asendada nende olemasolevaid pakkumisi. Iga säärane viivitus toimub kasutajate arvel. Seepärast on kohane võimaldada kolmandatele osapooltele teavitatud operaatori kliendiliini komplektist eraldatud juurdepääs, eelkõige selleks, et rahuldada kasutajate vajadus püsiliinide ja kiire Interneti-ühenduse konkurentsivõimelise pakkumise järele, nagu märgitud komisjoni soovituse punktis 5 püsiliinivõrkude vastastikuse sidumise hinnakujunduse kohta. [10](10) Vastavalt direktiivi 97/33/EÜ artikli 4 lõikele 2 ja direktiivi 98/10/EÜ artiklile 16 kaaluvad teavitatud operaatorid uute turuletulijate mõistlikke võrgujuurdepääsu taotlusi, eriti vaskliinide ühiseks kasutamiseks, [11] ning peaksid püüdma kokku leppida ärilistes ja tehnilistes tingimustes. Kuna aga üksnes ühise kliendiliinijuurdepääsu kättesaadavus ei rahulda kõiki turu nõudmisi, peetakse vajalikuks, et teavitatud operaator pakuks paralleelselt ühise juurdepääsuga ka täielikult komplektist eraldatud kliendiliini, [12] toetamaks konkurentsi ja parandamaks valikut kõigi kasutajate jaoks, lastes turul otsustada, milline komplektist eraldatud juurdepääsu pakkumine klientide vajadusi enim rahuldab.(11) Teavitatud operaatorid peaksid kolmandatele isikutele pakkuma teavet ja komplektist eraldatud juurdepääsu samadel tingimustel ja sama kvaliteediga nagu oma allüksustele või tütarettevõtetele või partneritele ning seepärast aitaks läbipaistvate ja mittediskrimineerivate turutingimuste loomisele kaasa teavitatud operaatori komplektist eraldatud kliendiliini standardpakkumise avaldamine, mis toimub lühikese aja jooksul ja eelistatavalt Internetis ning riigi reguleeriva asutuse järelvalve all.(12) Kuigi eelistatud moodus kokkuleppe saavutamiseks kliendiliinijuurdepääsu tehnilistes ja hinnakujundusküsimustes on ettevõtjatevahelised läbirääkimised, näitavad kogemused, et enamasti on uue turuletulija ja teavitatud operaatori läbirääkimisõiguste tasakaalustamatuse ning muude alternatiivide puudumise tõttu vajalik reguleeriv sekkumine. Vastavalt direktiivi 97/33/EÜ artiklile 9 ja direktiivi 98/10/EÜ artikli 16 lõikele 4 võib riigi reguleeriv asutus omal algatusel sekkuda erinevate küsimuste, sealhulgas hinnakujunduse täpsustamiseks, mille eesmärgiks on kindlustada teenuste koostoimevõime, saavutada maksimaalne majanduslik tõhusus ja tuua kasu lõppkasutajale.(13) Kliendiliinide ja nendega seotud vahendite (nagu kollokatsioon ja üüritud andmeedastusmaht) kuluhindamis- ja hinnakujunduseeskirjad peaksid õigluse tagamiseks olema läbipaistvad, mittediskrimineerivad ja objektiivsed. Hinnakujunduseeskirjad peaksid kindlustama, et kliendiliini pakkuja suudab selles osas katta oma asjakohased kulutused ja teenib lisaks mõistliku kasumi. Kliendiliinile kehtivad hinnakujunduseeskirjad peaksid kindlustama, et ei tekiks konkurentsi moonutust, eelkõige liiga väikest vahe teavitatud operaatori hulgi- ja jaeteenuste hindade vahel. Sellega seoses peetakse oluliseks nõupidamist konkurentsiküsimustega tegelevate asutustega.(14) Direktiivis 98/10/EÜ nõutakse liikmesriikidelt, et nad tagaksid, et vähemalt üks operaator rahuldab kõik mõistlikud taotlused saada määratletud piirkonnas ühendus tavatelefonivõrku ja kasutada selle teenuseid. Juhul, kui klient otsustab uue turuletulijaga sõlmida ainuõigusliku lepingu teenuste saamiseks täielikult komplektist eraldatud kliendiliini kaudu, arvatakse teavitatud operaator direktiivi 98/10/EÜ artikli 5 alusel oma kohustused täitnuks. Vastavalt direktiivi 98/10/EÜ artiklile 10 tuleks kasutajaid sellistest tingimustest nende lepingutes igati teavitada, kui see ei piira tarbijakaitset käsitleva ühenduse õiguse rakendamist.(15) Litsentsimisdirektiiv 97/13/EÜ näeb telekommunikatsiooniteenuste pakkumiseks ette üldlubade kasutamise, välja arvatud teatud asjaoludel, mis on määratletud kõnealuse direktiivi artiklis 7. Äriühinguil, kes kasutavad klientidele komplektist eraldatud kliendiliini kaudu teenuseid pakkudes DSL tehnoloogiat, peaks kooskõlas direktiiviga 97/13/EÜ olema nende tegevusele vastav luba ning tehnoloogia neutraalsuse põhimõttest lähtudes ei tohiks sel viisil osutatud teenustele seada ühtegi reguleerivat piirangut. Volitatud andmesidevõrgu operaatoritel või telefonsidevõrgu operaatoritel peaks olema õigus kasutada ühist ja/või täielikult komplektist eraldatud juurdepääsu teavitatud operaatori kliendiliinile ilma lisalubade või -piiranguteta.(16) On vajalik, et komisjon vaataks käesoleva soovituse turuarenguid ja saadud kogemusi arvestades korrapäraselt läbi eelkõige hinnakujundust ja lisas esitatud standardpakkumise sisu silmas pidades.(17) Ühenduse konkurentsieeskirjad kehtivad kõrvuti siinse soovitusega,SOOVITAB JÄRGMIST:Artikkel 1Kliendiliinile juurdepääsu võimaldamine1. Käesolev soovitus käsitleb tingimusi, mida tavatelefonivõrgu operaatorid, kelle riigi reguleeriv asutus on vastavalt direktiivile 97/33/EÜ, direktiivile 92/44/EMÜ ja direktiivile 98/10/EÜ tunnistanud olulist turujõudu omavaks (edaspidi "teavitatud operaatorid"), peavad täitma uutele turuletulijatele komplektist eraldatud kliendiliinijuurdepääsu ja seotud vahendeid pakkudes, et toetada edumeelset, ühtlustatud ja konkurentsivõimelist elektronside turgu, kus pakutakse kasutajatele laia valikut kõigist sideteenustest, sealhulgas lairiba-multimeedia ja Interneti kiirühendus.2. Liikmesriikidel, kus täielikult komplektist eraldatud juurdepääs ei ole veel kättesaadav, soovitatakse, ilma et see piiraks ühenduse konkurentsieeskirjade rakendamist, võtta 31. detsembriks 2000. aastal vastu asjakohased õiguslikud ja reguleerivad meetmed, et teha täielikult komplektist eraldatud juurdepääs teavitatud operaatori kliendiliinile kohustuslikuks läbipaistvatel, ausatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel.3. Soovitus võimaldada täielikult komplektist eraldatud juurdepääs teavitatud operaatori kliendiliinile ei piira ONP direktiivide 97/33/EÜ ja 98/10/EÜ alusel teavitatud operaatori kohustusi: [13]- rahuldada vastavalt direktiivi 97/33/EÜ artikli 4 lõikele 2 ja direktiivi 98/10/EÜ artiklile 16 taotlused muud laadi juurdepääsuks, kaasa arvatud ühine juurdepääs kliendiliinile;- järgida vastavalt direktiivi 98/10/EÜ artikli 16 lõikele 7 mittediskrimineerimise põhimõtet, pakkudes tavatelefonivõrgu kaudu kolmandatele isikutele samu suure bitikiirusega teenuseid, mida oma allüksustele.Uute teenuste väljaarendamine4. Ühenduse õigusega teavitatud operaatoritele kehtestatud mittediskrimineerimise põhimõtte rakendamiseks soovitatakse riigi reguleerivatel asutustel tagada, et teavitatud operaator pakuks oma konkurentidele samu vahendeid kui iseendale ja oma tütarettevõtetele ning samadel tingimustel ja sama aja jooksul. See kehtib eriti uute juurdepääsuvõrguteenuste väljaarendamise, komplektist eraldatud kliendiliinide kasutamise, kollokatsiooniruumi kättesaadavuse, kollokatsioonikohtadele juurdepääsuks edastusmahu üürimisvõimaluse pakkumise, tellimise, üleandmise, kvaliteedi ja hoolduskorra kohta.Hinnakujundus5. Vältimaks uute turuletulijate ja teavitatud operaatorite vahel pikki vaidlusi hinnakujunduse üle, mis võib venitada kliendiliini tegelikku komplektist eraldamist, soovitatakse riigi reguleerivatel asutustel kindlaks määrata hinnakujundusmetoodika ja hindade arvutamiseks kasutatavad asjakohased näitajad. Vajaduse korral, kui see on kooskõlas ühenduse õigusega, [14] võib liikmesriik ise kehtestada hinnad ning selleks on tarvis läbi viia konkurentsianalüüs.6. Senikaua, kui konkurentsitase juurdepääsuvõrgus ei ole küllaldane, et hoida ära kliendiliini juurdepääsu ülemäärast hinda, soovitatakse, et kliendiliinide komplektist eraldamise hinnad lähtuksid kulupõhisuse põhimõttest. Põhimõtteliselt aitaks jooksval hindadel [15] põhinev tulevikku suunatud lähenemine kaasa ausale ja püsivale konkurentsile ning pakuks ajendeid alternatiivseteks investeeringuteks; juhul aga, kui see võiks kaasa tuua lühiajalise konkurentsimoonutuse, mille tulemusena teavitatud operaatori lõppkasutaja tariifid jäävad näiteks jooksva maksumuse suhtes tasakaalustamata, soovitatakse riigi reguleerival asutusel punktis 5 kirjeldatud meedet järgides määrata kindlaks mõistlik ajavahemik kliendiliinide maksumuse järkjärguliseks viimiseks kooskõlla jooksvate hindadega, pidades seejuures silmas vastavust jaeteenuste reguleerimisel kasutatavale kulusüsteemile.7. Juhul, kui teavitatud operaatorid pakuvad juba komplektist eraldatud kliendiliini abil oma kiireid digitaalse abonendiliini (DSL) teenuseid, võivad riigi reguleerivad asutused vastavalt mittediskrimineerimise põhimõttele nõuda, et konkurentidele võimaldataks kliendiliinile juurdepääs sama hinna eest, mida teavitatud operaator arvestab kaudselt oma DSL allüksustelt. See mittediskrimineeriv hinnakujunduseeskiri, mida teavitatud operaator kasutab omaenda DSL allüksuste või tütar- ja sidusettevõtete toetamiseks, kehtib uutele turuletulijatele ka juurdepääsul seotud vahenditele nagu kollokatsioon ja edastusmahu üürimine tuumvõrgus.8. Et tekitada usaldus vahendite hinnakujunduse õigluse vastu ja tõendada mittediskrimineerimise kohustustele allumist, soovitatakse asjakohane ja üksikasjalik kuluarvestusteave, sealhulgas komisjoni soovitusega 98/322 [16] kooskõlas ettevõttesisene üleandehinna kujundus, teha kättesaadavaks riigi reguleerivale asutusele, kes võib selle omakorda vaikimisnõude alusel teha kättesaadavaks huvitatud osapooltele, võttes sealjuures arvesse äritehingute konfidentsiaalset iseloomu.9. Riigi reguleerivatel asutustel soovitakse korrapäraselt läbi viia juurdepääsuturu tingimuste ülevaatusi, kohandades vastavalt vajadusele hinnakujunduspõhimõtteid ja kohustusi või tühistades hinnaregulatsiooni, kui turul on tekkinud piisav konkurents ja valikuvõimalus erinevate pakkumiste vahel. Ülevaatuse aeg tuleks varem välja kuulutada, et turul tegutsejatel ei tekiks määramatusetunnet.Tehnilised tingimused ja kollokatsioon10. Tuleb võimaldada füüsiline juurdepääs igale mõeldavale vasest kliendiliini lõpp-punktile, kommutaatoris, kontsentraatoris või samaväärses seadmes, kuhu uus turuletulija saab kollokeerida ja ühendada oma võrguseadmed ja -vahendid, et oma kliendile teenuseid osutada. Põhimõtteliselt tuleks kollokeerivatel ettevõtetel lubada paigutada olemasolevale kollokatsioonipinnale komplektist eraldatud kliendiliinile juurdepääsuks mis tahes varustust ning paigaldada või üürida sealt ülekandeliinid kuni uue turuletulija ühenduspunktini. Riigi reguleerivatel asutustel soovitatakse tagada, et kollokatsioonipinda pakutaks konkurentidele läbipaistval, ausal ja mittediskrimineerival viisil.11. Arvestades komplektist eraldatud kliendiliinis kasutatavaid tehnoloogiaid ja teenuseid, soovitatakse riigi reguleerival asutusel tagada, et mis tahes piirangud võrgu terviklikkuse ning ühise kliendiliini juurdepääsu puhul kõnekanali kaitseks oleks mittediskrimineerivad ja põhineksid eespool nimetatud objektiivsetel kriteeriumidel, kooskõlas direktiivi 98/10/EÜ artikli 13 lõike 2 punktiga b. Vastavalt vasest kliendiliinide juurdepääsu suhtes kehtivale tehnoloogia neutraalsuse põhimõttele ei tohiks äriühingutele, kes kasutavad oma klientidele teenuste osutamiseks uusi DSL tehnoloogiaid, seada reguleerivaid lisa- ega eripiiranguid.Läbipaistvus ja kooskõlastamine12. Et uute turuletulijate konkureerivate DSL teenuste paigaldamise aeg oleks minimaalne, soovitatakse riigi reguleerivatel asutustel tagada, et teavitatud operaatorid teeksid, eelistatavalt Interneti kaudu, võimalikult kiiresti teatavaks oma standardpakkumise täielikult komplektist eraldatud ja ühise juurdepääsuga kliendiliini kohta, mis sisaldaks pakkumise kirjeldust ja sellega seonduvaid tingimusi, sealhulgas hindu.Lisas on esitatud küsimuste miinimumloetelu, mis peavad komplektist eraldatud kliendiliini standardpakkumises sisalduma.13. Lisaks soovitatakse riigi reguleerivatel asutustel tagada järgneva teabe kättesaadavus, mis käsitleb komplektist eraldatud kliendiliini kasutavaid sideteenuseid:- operaatorite litsentsimistingimused,- komplektist eraldatud juurdepääsu kasutavate operaatorite teenuste tarbijatele mõeldud teave, sealhulgas kõik lepingutingimused, eritariifid, kasutaja õigused, teenuse lühim kasutusaeg ja universaalsus, teenuse lõpetamine, kaebuste esitamise ja kahjuhüvituse kord.14. Riigi reguleerivatel asutustel soovitatakse moodustada huvitatud osapooltest riiklikud koordineerimisrühmad, millesse kuuluksid kasutajate esindajad, et täpsustada punkti 12 ja 13 nõudeid ja anda pidevalt nõu, kui põhjalik teave on vaja standardpakkumises avaldada. Teavitatud operaatorid peaksid kliendiliini komplektist eraldamisest kohalikule reguleerivale asutusele korrapäraselt aru andma, andes statistilist teavet standardpakkumises nimetatud küsimuste kohta.15. Liikmesriikidel soovitatakse tagada, et riiklikud koordineerimisrühmad tutvuksid liikmesriikides ja asjakohastes rahvusvahelistes organisatsioonides toimuva samasuguse tegevusega. Tegevuse kooskõlastamiseks soovitatakse riigi reguleerivatel asutustel teha ONP komiteele korrapäraselt ettekandeid kliendiliini komplektist eraldamisega seotud küsimustes.Läbivaatamine16. Komisjon vaatab käesoleva soovitus ja eriti selle lisa läbi, pidades silmas turuarenguid, ja ajakohastab seda vastavalt vajadusele.Artikkel 2Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel, 25. mai 2000Komisjoni nimelkomisjoni liikmedErkki LiikanenjaMario Monti[1] EÜT L 199, 26.7.1997, lk 32.[2] EÜT L 268, 3.10.1998, lk 37.[3] EÜT L 101, 1.4.1998, lk 24.[4] EÜT L 165, 19.6.1992, lk 32.[5] EÜT L 295, 29.10.1997, lk 23.[6] EÜT L 14, 20.1.1998, lk 27.[7] EÜT L 192, 24.7.1990, lk 10.[8] EÜT L 175, 10.7.1999, lk 39.[9] KOM(1999) 537.[10] Avaldamata.[11] "Vaskliini ühine kasutamine" annab piiratud ADSL teenuste paigaldamiseks (st andmeedastuskiirus kuni 8 Mbitti/s) juurdepääsu mittekasutatavale kõrgsagedusribale, samas kui teavitatud operaator jätkab madalama sagedusriba kasutamist lihtkõneteenuste pakkumiseks mööda sama vaskliini. Rahvusvaheline Telekommunikatsiooni Liit (ITU) on oma soovituses 6992.1 välja töötanud ADSLi täiskiiruse tehnilised näitajad — kuni 8 Mbitti/s pärivoolu ja 1 Mbitt/s vastuvoolu. See hõlmab hulka eri riikidele omaseid variante, et arvestada kliendiliini infrastruktuuri kohalike iseärasustega. ADSLiga saavutab parima kiiruse vahemaal 4 km ja alla selle. Ühendus võimaldab sama liini põhisagedusribal ka telefonsideteenuse osutamist. Lisaks on ITU oma soovituses G.992.2 välja töötanud ka G. Lite'i nime all tuntud ADSLi variandi, mida on kliendi ruumidesse väga lihtne paigaldada, kuna see on "jaoturita" (vaja on ainult elementaarset jadafiltrit, mis eraldab kõne- ja andmeliikluse ega nõua juhtmete ümberpaigaldamist kliendi ruumides). Kiirus on kuni 1,5 Mbitti/s pärivoolu kliendi suunas ja 385 kbitti/s vastuvoolu. Mõned arvutitarnijad turustavad juba sisse ehitatud G. Lite-ADSL modemiga seadmeid, mis lubab kodutarbijaturul mastaapselt välja arendada universaalseid starndardlahendusi.[12] "Kliendiliini täielik komplektist eraldamine" annab vaskliini kogu sagedusriba uue turuletulija käsutusse, tehes seega võimalikuks kõige innovatiivsemad ja keerukamad DSL tehnoloogiad ja teenused, st VDSLi (ülikiire DSL) kasutajale andmeedastuskiiruse kuni 60 Mbitti/s. Hetkel töötatakse VDSLi standardimise kallal ITUs ja ETSIs.[13] Vt ka komisjoni teatist eraldatud kliendiliini juurdepääsu kohta (Euroopa Ühenduste Teatajas).[14] Vt 13. joonealust märkust.[15] Maksumus jooksvates hindades on kulutus, mis tehtaks tõhusa ja kaasaegse samaväärse infrastruktuuri ehitamiseks ning sellise teenuse pakkumiseks antud hetkel.[16] Vt raamatupidamise lahususe ja kuluarvestuse praeguste lähtekohtade rakendamise metoodikat komisjoni soovituses 98/322/EÜ (EÜT L 141, 13.5.1998, lk 6).--------------------------------------------------LISATEAVITATUD OPERAATORITE POOLT AVALDATAVA KOMPLEKTIST ERALDATUD KLIENDILIINIJUURDEPÄÄSU KÄSITLEVA STANDARDPAKKUMISEGA [1] HÕLMATAVATE KÜSIMUSTE MIINIMUMLOETELUA. Tingimused eraldatud juurdepääsuks kliendiliinile1. Võrguelemendid, millele juurdepääsu pakutakse:hõlmates eelkõige järgmised elemendid:- täieliku komplektist eraldamise puhul juurdepääs katmata vasest kliendiliinile (kommutaatoris lõppevale vaskjuhtmele) ja alaliinidele (kontsentraatoris või samaväärses seadmes lõppevale vaskjuhtmele),- kliendiliini ühise juurdepääsu korral juurdepääs kliendiliini kõneribavälisele sagedusspektrile,- juurdepääs teavitatud operaatori peajaotlas eraldatud ruumile DSL juurdepääsu multiplekserite (DSLAMide) ja samalaadi seadmete kinnitamiseks teavitatud operaatori kliendiliinile.2. Kättesaadavus: kõik asjakohased üksikasjad, mis käsitlevad kohtvõrgu ülesehitust, teave füüsilise juurdepääsu alade paiknemise kohta, vaskpaaride kättesaadavus juurdepääsuvõrgu eri osades.3. Tehnilised tingimused: kliendiliini vaskpaari tehnilised näitajad; pikkus, traadi läbimõõt, pikenduspoolid ja sillatud klemmid; liinitestimise ja kasutuseks ettevalmistamise meetmed. DSL vahendite, jaoturite jms tehnilised näitajad, viidetega asjakohastele rahvusvahelistele standarditele või soovitustele; sagedusriba piirangud ja elektromagnetilise sobivuse nõuded häirete vältimiseks muude süsteemidega.4. Üleandmise kord: liini sobivuse uurimine erinevate DSL tehnoloogiate jaoks, tellimis- ja üleandmiskord, kasutamispiirangud.B. Kollokatsiooniteenused5. Teave kollokatsioonialade kohta: eelkõige teavitatud operaatori asjakohaste alade täpne asukoht; [2] sealhulgas kommutaatorid, peajaotla, kontsentraatorid ning kaugjaotuspunktid nagu kaablikapid, kaablipunkrid ja kaablikaevud; veebilehekülje/külgede määratlus, kus on avaldatud asukohtade ajakohastatud nimekiri; alternatiivide olemasolu, kui füüsiline kollokatsioon ei ole kättesaadav.6. Kollokatsioonivõimalused punktis 5 nimetatud aladel: kättesaadav kollokatsiooniviis, nt ühine, kilbiga eraldatud/eraldamata, füüsiline või virtuaalne; elektrivoolu ja õhukonditsioneeri kättesaadavus kõnealustel aladel; kollokatsiooniruumi allüürimise eeskirjad.7. Seadmete omadused: võimalikud piirangud kollokatsiooniga hõlmatavate seadmete osas.8. Turvalisus: teavitatud operaatorite poolt nende asukohtades turvalisuse tagamiseks võetud meetmed, juurdepääsutingimused konkureerivate operaatorite personalile tehniliste rikete kindlaks tegemiseks ja kõrvaldamiseks.9. Ohutusnormid. (Põhimõtteliselt tuleks turgu valitseva operaatori ja sellega liitunud ettevõtete kasutatavaid ohutusnorme pidada konkureerivate operaatorite varustuse jaoks piisavaks).10. Ülevaatused: tingimused, mille kohaselt konkureerivad operaatorid ja riigi reguleerivad asutused võivad kontrollida füüsiliseks kollokatsiooniks kasutatavaid asukohti või neid alasid, kus kollokatsioonist on võimsuse puudumise tõttu keeldutud.C. Tugisüsteemid11. Juurdepääsutingimused teavitatud operaatori tugisüsteemidele, teabesüsteemidele ja andmebaasidele eeltellimise, üleandmise, tellimise, tehnilise hoolduse ja remondi taotluste ning arvelduse eesmärgil.12. Põhimõtteliselt peaksid loetletud tugisüsteemielemendid hõlmama juurdepääsu kogu teabele liini sobivuse kohta, sealhulgas teabele selle kohta, kas teatud liin on võimeline vastu võtma lisandväärtusteenuseid.D. Tarnetingimused13. Ajakavad: tähtajad teenuste ja vahendite tarnimise taotlustele vastamiseks, samuti lepingus määratud hüvitused juhuks, kui kõnealustest ajakavadest, teenusetaseme kokkulepetest ning rikete kõrvaldamise ja normaalse side taastamise korrast ei suudeta kinni pidada.14. Kõigi ülalloetletud tegurite, ülesannete ja vahendite hinnad eraldi näidatuna, kaasa arvatud ühekordsed maksed ja korduvad üürimaksed.[1] Komplektist eraldatud kliendiliini standardpakkumine sisaldab turul tegutsejatele pakutavaid põhilisi tehnilisi vahendeid, sealhulgas tingimusi ja hindu.[2] Käesoleva teabe kättesaadavust huvitatud osapooltele võib piirata ainult avaliku julgeoleku probleemide vältimiseks.--------------------------------------------------


title: Komisjoni soovitus (EL) 2015/682, 29. aprill 2015, perkloraadi toidus esinemise seire kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               30.4.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 111/32

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2015/682,
   29. aprill 2015,
   perkloraadi toidus esinemise seire kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Perkloraati esineb keskkonnas looduslikult, nitraadi ja kaaliumkarbonaadi lademetes, see võib moodustuda atmosfääris ja sattuda sademetega pinnasesse ja põhjavette. Samuti esineb seda keskkonnast tuleneva saasteainena, mis tekib lämmastikväetiste kasutamise ning reaktiivmootorikütustes, lõhkeainetes, pürotehnikas, signaalrakettides, turvapatjade täitjates ja muudes tööstusprotsessides kasutatava ammooniumperkloraadi tootmise, kasutamise ja kõrvaldamise tagajärjel. Perkloraat võib tekkida ka vee desinfitseerimiseks kasutatava naatriumhüpokloriti lagunemise käigus ja saastada vett. Toidu perkloraadiga saastumise võimalikeks allikateks peetakse vett, mulda ja väetisi.

               (2)

               Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „EFSA”) teaduskomisjon (edaspidi „CONTAM-komisjon”) on esitanud teadusliku arvamuse toidus leiduva perkloraadi tõttu rahvatervist ähvardavate riskide kohta (1). CONTAM-komisjon tegi järelduse, et pidev kokkupuude perkloraadiga toidu kaudu võib olla ohtlik, eriti nooremate elanikkonnarühmade puhul, kellel esineb kerge või mõõdukas joodipuudus. Lisaks võib lühiajaline kokkupuude perkloraadiga olla ohtlik rinnalastele ja väikelastele, kes omandavad joodi väikestes kogustes.

               (3)

               CONTAM-komisjon leidis, et kahtluste kõrvaldamiseks riskide hindamisel on vaja rohkem andmeid perkloraadi esinemise kohta Euroopa toidus, eriti köögiviljas, imikute piimasegudes, piimas ja piimatoodetes. Suures koguses perkloraati on leitud kõrvitsalistes ja lehtköögiviljas, eriti nendes, mida kasvatatakse kasvuhoones või katte all. Perkloraadi esinemise kohta toidus ei ole piisavalt andmeid. Eelkõige puudutab see toitu, millest on proove võetud pärast 1. septembrit 2013. Joogivee perkloraadisisalduse analüüse peaks võimaluse korral võtma ka sellisest joogiveest, mis ei kuulu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 178/2002 (2) esitatud toidu mõiste määratluse alla. Alates 1. septembrist 2013 on kehtestatud riskivähendusmeetmed ja hiljem võetud proovidest perkloraadisisalduse kohta saadud andmed kajastavad paremini põhimõtet, mille kohaselt peaks perkloraadisisaldus olema nii madal, kui on mõistlikult võimalik saavutada, võttes arvesse head tava (st madala perkloraadisisaldusega väetiste kasutamine) ja toidu praegust perkloraadisisaldust.

               (4)

               Seepärast on asjakohane soovitada teha perkloraadi toidus esinemise seiret,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid teostama seiret perkloraadi toidus esinemise kohta ning kaasama sellesse aktiivselt toidukäitlejad. Eelkõige tuleks kontrollida järgmiste toitude perkloraadisisaldust:

                           a)

                           puu- ja köögiviljad ning nendest valmistatud tooted, sealhulgas mahlad;

                           b)

                           Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 609/2013 (3) kohane imikute ja väikelaste eritoit;

                           c)

                           kuivatatud maitsetaimed ja vürtsid; tee; taime- ja puuviljatee;

                           d)

                           joogid, sh joogivesi.

               2.

               Selleks, et tagada proovide representatiivsus kontrollitava partii suhtes, peaksid liikmesriigid järgima proovivõtukorda, mis on lehtköögiviljade puhul sätestatud komisjoni määruse (EÜ) nr 1882/2006 (4) lisas ja komisjoni määruse (EÜ) nr 333/2007 (5) reguleerimisalasse kuuluva muu toidu puhul kõnealuse määruse lisa B osas.

               3.

               Usaldusväärseid tulemusi saab järgmise analüüsimeetodiga:
               „Quick Method for the Analysis of Residues of numerous Highly Polar Pesticides in Foods of Plant Origin involving Simultaneous Extraction with Methanol and LC-MS/MS Determination (QuPPe-Method) – Version 7.1”. Dokumendi saab alla laadida järgmiselt veebilehelt: http://www.crl-pesticides.eu/library/docs/srm/meth_QuPPe.pdf
               Lisaks tuleks tutvuda artikliga „Analysis of Perchlorate in Food Samples of Plant Origin Applying the QuPPe-Method and LC-MS/MS”, milles kirjeldatakse, kuidas eespool nimetatud meetodit kohaldada keskkonnast tuleneva saasteaine perkloraadi suhtes. Artikli saab alla laadida aadressilt http://www.analytik-news.de/Fachartikel/Volltext/cvuase2.pdf
               Imikute ja väikelaste toitude perkloraadisisalduse analüüsimisel ei tohiks määramispiir ületada 2 μg/kg, teiste toitude puhul 10 μg/kg ning kuivatatud maitsetaimede, vürtside, tee ning taime- ja puuviljatee puhul 20 μg/kg.

               4.

               Liikmesriigid peaksid koos toidukäitlejatega tegema uuringuid, et teha kindlaks, milliste tegurite tõttu perkloraati toidus esineb. Eelkõige tuleks analüüsida perkloraadi esinemist väetistes, pinnases, niisutus- ja töötlusvees, kui see on asjakohane.

               5.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et analüüsitulemusi esitatakse EFSAle regulaarselt ning hiljemalt 2016. aasta veebruari lõpuks EFSA andmevormil kooskõlas EFSA juhistega toidu ja sööda standardproovi kirjelduse kohta (6) ja EFSA täiendavate erinõuetega aruannete esitamise kohta.

      Brüssel, 29. aprill 2015

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  EFSA CONTAM Panel (EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain), 2014. Scientific Opinion on the risks to public health related to the presence of perchlorate in food, in particular fruits and vegetables. EFSA Journal 2014; 12(10):3869, 106 lk, doi:10.2903/j.efsa.2014.3869.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 178/2002, 28. jaanuar 2002, millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused (EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 609/2013, 12. juuni 2013, imikute ja väikelaste toidu, meditsiinilisel näidustusel kasutamiseks ettenähtud toidu ning kehakaalu alandamiseks ettenähtud päevase toidu asendajate kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 92/52/EMÜ, komisjoni direktiivid 96/8/EÜ, 1999/21/EÜ, 2006/125/EÜ ja 2006/141/EÜ, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/39/EÜ ning komisjoni määrused (EÜ) nr 41/2009 ja (EÜ) nr 953/2009 (ELT L 181, 29.6.2013, lk 35).

      (4)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 1882/2006, 19. detsember 2006, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid nitraatide sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes (ELT L 364, 20.12.2006, lk 25).

      (5)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 333/2007, 28. märts 2007, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadmiumi, elavhõbeda, anorgaanilise tina, 3-MCPD ja polütsükliliste aromaatsete süsivesinike ametlikuks kontrolliks toiduainetes (ELT L 88, 29.3.2007, lk 29).

      (6)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


title: EFTA järelevalveameti soovitus nr 65/04/COL 31. märts 2004, söötade ametliku kontrolli 2004. aasta kooskõlastatud programmi kohta

text:
               19.5.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 126/59

         EFTA JÄRELEVALVEAMETI SOOVITUS

   nr 65/04/COL
   31. märts 2004,
   söötade ametliku kontrolli 2004. aasta kooskõlastatud programmi kohta
   EFTA JÄRELEVALVEAMET,
   võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artiklit 109 ja protokolli 1,
   võttes arvesse EFTA riikide vahelist lepingut, millega asutatakse järelevalveamet ja Euroopa Kohus, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b ja protokolli nr 1,
   võttes arvesse EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31a viidatud seadust (nõukogu 25. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/53/EMÜ, milles määratakse kindlaks loomasöötade ametliku kontrollimise põhimõtted), (1) viimati muudetud ja kohandatud EMP lepinguga selle protokolli nr 1 alusel, eriti selle artikli 22 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Pöörates tähelepanu Euroopa Majanduspiirkonna ladusale toimimisele, on Euroopa Majanduspiirkonnas vaja koostada loomasöötade kooskõlastatud kontrolliprogrammid, et aidata EMP riikidel edendada ametlike kontrollimiste ühtlustamist.

               (2)

               Sellised programmid peaksid rõhu asetama EMP lepingu alusel kehtivatele asjaomastele õigusaktidele ning rahva- ja loomatervise kaitsele.

               (3)

               Rahvuslike programmide ja kooskõlastatud programmide üheaegse rakendamise tulemuste põhjal võidakse saada teavet ja kogemusi selles osas, millele edasised kontrollitegevused ja õigusaktid võiksid tugineda.

               (4)

               Kuigi EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 33 viidatud seadusega (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiiv 2002/32/EÜ ebasoovitavate ainete kohta loomasöödas) (2) sätestatakse aflatoksiin B1 piirmäär loomasöödas, puuduvad EMP lepingu alusel kehtivad õigusaktid, mis reguleeriksid teiste mükotoksiinide, nt ohratoksiin A, zearalenooni, deoksünivalenooli ja fumonisiinide sisaldust loomasöödas. Kasutades teabe kogumiseks mükotoksiinide esinemise kohta juhuslikku valimit, võib olukorra hindamiseks ja õigusaktide väljatöötamiseks saada kasulikke andmeid. Lisaks on teatud söödatoorained, nt teravili ja õliseemned, eriti vastuvõtlikud mükotoksiiniga saastamise suhtes saagikoristuse, ladustamise ja transporditingimuste tõttu. Kuna mükotoksiinisisaldus on aastati erinev, on asjakohane koguda andmeid järjestikustest aastatest kõigi nimetatud mükotoksiinide kohta.

               (5)

               Eelnevad kontrollid antibiootikumide ja koktsidiostaatikumide esinemise kohta teatud söötades, kus need ained ei ole lubatud, näitab, et niisuguseid rikkumisi esineb ikka veel. Niisuguste avastuste ja selle teema tundlikkus õigustab kontrollimise jätkamist.

               (6)

               Norra ja Islandi osalemist programmides käesoleva soovituse II lisa raames, mis puudutab aineid, mida pole lubatud kasutada söödalisandina, tuleb hinnata EMP lepingu I lisa II peatüki erandite kohaselt.

               (7)

               Oluline on tagada, et asjaomastes EMP õigusaktides sätestatud piiranguid loomse päritoluga söödatoorainete kasutamise kohta söödas tegelikult rakendatakse.

               (8)

               Sööda ja toiduahela saastamise juhtum medroksüprogesteroonatsetaadiga (MPA) tõstis esile varude valiku olulisuse sööda ohutuse seisukohast. Mõned loomasööda koostisained on põllumajandusliku toidutööstuse, muude tööstusharude või maavarade kaevandamise kõrvalsaadused. Tööstusliku päritoluga söödatoorained ning nende suhtes rakendatav töötlemismeetod võib olla olulise tähtsusega toodete ohutuse tagamisel. Seetõttu peaksid pädevad asutused seda asjaolu kontrollimisel arvesse võtma.

               (9)

               Käesolevas soovituses esitatud meetmed on kooskõlas EFTA taimede ja loomasööda komitee arvamusega, mis abistab EFTA järelevalveametit,

         SOOVITAB EFTA RIIKIDELE JÄRGMIST:

               1.

               2004. aastal läbi viia kooskõlastatud kontrolliprogramm, mille eesmärk on kontrollida:

                           a)

                           mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, deoksünivalenool ja fumonisiinid) sisaldust loomasöödas, näidates ära analüüsimeetodi; proovivõtumeetod peaks sisaldama nii pistelisi kui ka plaanilisi proovivõtte; plaaniliste proovivõttude puhul peaksid proovideks olema söödatoorained, mille puhul kahtlustatakse, et need sisaldavad suuremal määral mükotoksiine, nt teravili, õliseemned, õlipuuviljad, nendest valmistatud tooted ning kõrvaltooted, lisaks söödatoorained, mida on pikka aega säilitatud või transporditud pika vahemaa tagant mereteed mööda; kontrollide tulemused tuleb esitada I lisas toodud näidist kasutades;

                           b)

                           teatud raviained, kas need on lubatud või keelatud söödalisandina teatud loomaliikidele ja kategooriatele, ravimina mitte mõeldud eelsegusid ning segasöötasid, kus neid raviaineid ei tohi olla; kontrollid peavad olema suunatud nendele raviainetele eelsegudes ning segasöötades, kui pädev asutus leiab, et nende puhul on olemas suurem tõenäosus rikkumiste leidmiseks; tulemused tuleb esitada II lisas toodud näidist kasutades;

                           c)

                           piirangute rakendamist loomse päritoluga söödatoorainete tootmisel ja kasutamisel kooskõlas II lisaga;

                           d)

                           segasöötade tootjate poolt rakendatavaid IV lisas sätestatud menetluskordasid, mille alusel valida ja hinnata oma tööstusliku päritoluga söödatoorainete varusid, et tagada nimetatud koostisainete kvaliteet ja ohutus.

               2.

               Lisada lõikes 1 esitatud kooskõlastatud kontrolliprogrammi tulemused eraldi peatükina kontrollitegevuste aastaaruandesse, mis edastatakse EFTA järelevalveametile 1. aprilliks 2005 kooskõlas direktiivi 95/53/EÜ artikli 22 lõikega 2 ning ühtlustatud aruandenäidise viimase versiooniga.

      Brüssel, 31. märts 2004

            EFTA järelevalveameti nimel

         Bernd HAMMERMAN

            kolleegiumi liige

         Niels FENGER

            direktor

      (1)  EÜT L 265, 8.11.1995, lk 17. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2001/46/EÜ (EÜT L 234, 1.9.2001, lk 55).

      (2)  EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2005/8/EÜ (ELT L 27, 29.1.2005, lk 44).

      I LISA
      Teatavate mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, deoksünivalenool, fumonisiinid) sisaldus loomasöödas
      Kõigi analüüsitud proovide üksiktulemused; lõike 1 punktis a viidatud näidisaruanne

                  Loomasöödad

                  Valim (juhuslik või sihipärane)

                  Mükotoksiinide liik ja sisaldus (μg/kg loomasööda kohta, mille niiskusesisaldus on 12 %)

                  Liik

                  Päritoluriik

                  Aflatoksiin B1

                  Ohratoksiin A

                  Zearalenoon

                  Deoksünivalenool

                  Fumonisiinid (1)

            Pädev asutus peab lisaks näitama:

                  —

                  kasutusele võetud meetmed juhul, kui ületatakse aflatoksiin B1 taset,

                  —

                  kasutatud analüüsimeetodid,

                  —

                  avastamispiirid.

         (1)  Fumonisiinide sisaldus hõlmab fumonisiine B1, B2 ja B3.

      II LISA
      Teatavate söödalisandina mittelubatud ainete esinemine
      Teatavate antibiootikumide, koktsidiostaatikumide ja muude ainete esinemine lisaainetena teatud loomaliikide ja -kategooriate eelsegudes ja segasöötades on seaduslikult lubatud, kui need vastavad EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1 toodud õigusaktile (nõukogu 23. novembri 1970. aasta direktiiv 70/524/EMÜ söödalisandite kohta). (1)

      Loomasöötades esinevate lubamatute ainete olemasolu tähendab rikkumist.
      Kontrollitavad ained tuleb valida järgmiste hulgast.

                  1.

                  Ained, mis on lubatud toidulisandina ainult teatavate loomaliikide või loomakategooriate puhul:

                              avilamütsiin

                              dekokinaat

                              diklasuriil

                              flavofosfolipool

                              halofuginoonhüdrobromiid

                              naatrium-A-lasalotsiid

                              maduramütsiinammooniumalfa

                              monensiinnaatrium

                              narasiin

                              narasiin – nikarbasiin

                              robenidiinhüdrokloriid

                              salinomütsiinnaatrium

                              semduramütsiinnaatrium

                  2.

                  Ained, mille esinemine toidulisandites ei ole enam lubatud:

                              amproolium

                              amproolium/etopabaat

                              arprinotsiid

                              avopartsiin

                              karbadoks

                              dimetridasool

                              dinitolmiid

                              ipronidasool

                              metiklorpindool

                              metikloorpindool/metüülbensokaat

                              nikarbasiin

                              nifursool

                              olakvindoks

                              ronidasool

                              spiramütsiin

                              tetratsükliinid

                              tülosiinfosfaat

                              virginiamütsiin

                              tsinkbatsitratsiin

                              muud mikroobivastased ained

                  3.

                  Ained, mille esinemine toidulisandites on keelatud:
                  muud ained

            Kõigi nõuetele mittevastavate proovide üksiktulemused; lõike 1 punktis b viidatud näidisaruanne

                  Sööda liik
                  (loomaliik ja kategooria)

                  Leitud aine

                  Leitud tase

                  Rikkumise põhjus (2)

                  Kasutuselevõetud meede

            Pädev asutus peab lisaks näitama:

                  —

                  analüüsitud proovide koguarvu,

                  —

                  uuritud ainete nimetused,

                  —

                  kasutatud analüüsimeetodid,

                  —

                  avastamispiirid.

         (1)  EÜT L 270, 14.12.1970, lk 1.

         (2)  Pädeva asutuse poolt teostatud uurimise käigus tuvastatud põhjus, mis tingis keelatud aine esinemise söödas.

      III LISA
      Loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise piirangud
      Ilma et see piiraks direktiivi 95/53/EÜ artiklite 3–13 ja artikli 15 kohaldamist, peaksid liikmesriigid 2003. aastal kohaldama kooskõlastatud kontrolliprogrammi, et kindlaks määrata, kas loomse päritoluga söödatooraine tootmis- ja kasutamispiirangutest on kinni peetud.
      Eelkõige selle tagamiseks, et tõhusalt kohaldataks töödeldud loomse valgu teatavatele loomadele söötmise keeldu, nagu on sätestatud EMP lepingu I lisa I peatüki punktides 7, 1 ja 12 viidatud seaduse IV lisas (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad), (1) peaksid EFTA riigid rakendama konkreetset plaanilistel proovivõttudel põhinevat kontrolliprogrammi. Direktiivi 95/53/EÜ artikli 4 kohaselt peaks see kontrolliprogramm rajanema riskipõhisel strateegial, mis hõlmab kõiki tootmisetappe ja kõiki tegevuskohti, kus sööta toodetakse, käideldakse ja hallatakse. EFTA riigid peaksid erilist tähelepanu pöörama nende kriteeriumide määratlemisele, mis võivad olla seotud riskiga. Igale kriteeriumile omistatud kaal peaks olema võrdeline riskiga. Kontrolli sagedus ja tegevuskohas analüüsitud proovide arv peaks olema vastavuses sellele tegevuskohale määratud riskikaalude summaga.
      Kontrolliprogrammi koostamisel tuleks arvestada järgmisi näidistegevuskohti ja -kriteeriume:

                  Tegevuskoht

                  Kriteeriumid

                  Kaal

                  Söödaveskid

                              —

                              Kahe liiniga söödaveskid, mis toodavad mäletsejaliste ning muude loomade kui mäletsejaliste segajõusööta, mis erandkorras sisaldab töödeldud loomset valku

                              —

                              Söödaveskid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav

                              —

                              Söödaveskid, milles töödeldakse suurel hulgal kõrge valgusisaldusega imporditud sööta, näiteks kalajahu, sojajahu, maisigluteenjahu ja valgukontsentraate

                              —

                              Söödaveskid, mille toodangust suure osa moodustab segajõusööt

                              —

                              Ristsaastumise oht, mis tuleneb ettevõttesisesest töökorraldusest (näiteks silode kasutusotstarve, liinide tõhusa lahushoidmise kontroll, koostisainete kontroll, ettevõttesisene labor, proovivõtumeetodid jne)

                  Piiripunktid ja muud sisenemiskohad EMPsse

                              —

                              Suur/väike sööda impordimaht

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega söödad

                  Põllumajandusettevõtted

                              —

                              Paiksed segurid, milles erandkorras kasutatakse töödeldud loomset valku

                              —

                              Põllumajandusettevõtted, kus peetakse mäletsejalisi ja muid liike (ristsaastumise oht)

                              —

                              Põllumajandusettevõtted, kes ostavad pakendamata sööta

                  Vahendajad

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega sööda laoruumid ja vaheladustamine

                              —

                              Pakendamata sööda suur kaubandusmaht

                              —

                              Välismaal toodetud segasööda vahendajad

                  Teisaldatavad segurid

                              —

                              Mäletsejalistele ja muudele loomadele kui mäletsejalistele sööta tootvad segurid

                              —

                              Segurid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega sööta töötlevad segurid

                              —

                              Suuri söödakoguseid tootvad segurid

                              —

                              Suurt hulka põllumajandusettevõtteid, ka mäletsejalisi pidavaid ettevõtteid teenindavad segurid

                  Veovahendid

                              —

                              Töödeldud loomsete valkude ja söötade veoks kasutatavad sõidukid

                              —

                              Sõidukid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav

            Alternatiivina võivad EFTA riigid edastada EFTA järelevalveametile oma riskianalüüsi 30. aprilliks 2004.
      Plaanilisi proovivõtte tuleks kasutada partiide või juhtude puhul, kui ristsaastumine keelatud töödeldud valkudega on kõige tõenäolisem (nt esimene partii pärast sellise sööda vedu, mis on sisaldanud kõnealuses partiis keelatud loomset valku, tootmisliinidetehniliste probleemide või muudatuste korral, puistematerjali mahutite või silode muudatuste korral).
      EFTA riigis tuleks aastas teha vähemalt 10 kontrolli 100 000 tonni toodetud segajõusööda kohta. Ametlikke proove tuleks EFTA riigis võtta vähemalt 20 aastas 100 000 tonni toodetud segajõusööda kohta. Alternatiivsete meetodite heakskiitmiseni tuleks proovide analüüsimiseks kasutada mikroskoopuurimist, nagu on sätestatud komisjoni 13. novembri 1998. aasta direktiivis 98/88/EÜ, millega kehtestatakse mikroskoopuurimise juhised loomse päritoluga osiste kindlakstegemiseks ja määramiseks söötade ametlikul kontrollimisel. (2) Igasuguse loomse koostisosa sisaldust söödas tuleks pidada söödaga seotud keelu rikkumiseks.
      Kontrolliprogrammide tulemused tuleks EFTA järelevalveametile edastada, kasutades järgmisi vorme:
      Kokkuvõte loomse päritoluga sööda kasutamise piiranguid (keelatud loomsete valkude söötmist) käsitlevatest kontrollimistest
      A.   Dokumenteeritud kontrollimised

                  Etapp

                  Nende kontrollimiste arv, mis hõlmavad töödeldud loomse valgu sisalduse kontrollimist

                  Nende rikkumiste arv, mis ei põhine laboratoorsetel analüüsidel, vaid näiteks dokumentide kontrollimisel

                  Söödatooraine import

                  Söödatooraine ladustamine

                  Söödaveskid

                  Paiksed segurid/teisaldatavad segurid

                  Sööda vahendajad

                  Transpordivahendid

                  Põllumajandusettevõtted, kus peetakse muid loomi kui mäletsejalisi

                  Põllumajandusettevõtted, kus peetakse mäletsejalisi

                  Muud: …

      B.   Söödatoorainetest ja segasöötadest proovide võtmine ja kontrollimine töödeldud loomsete valkude sisalduse kindlakstegemiseks

                  Tegevuskoht

                  Töödeldud loomsete valkude sisalduse kontrollimiseks võetud ametlike proovide arv

                  Nõuetele mittevastavate proovide arv

                  Keelatud maismaaloomade loomsete valkude esinemine

                  Keelatud kalade loomsete valkude esinemine

                  Söödatoorained

                  Segasöödad

                  Söödatoorained

                  Segasöödad

                  Söödatoorained

                  Segasöödad

                  mäletsejalistele

                  muudele kui mäletsejalistele

                  mäletsejalistele

                  muudele kui mäletsejalistele

                  mäletsejalistele

                  muudele kui mäletsejalistele

                  Import

                  Söödaveskid

                  Vaheladustamine/ ladustamine

                  Transpordivahendid

                  Paiksed segurid/teisaldatavad segurid

                  Põllumajandus-ettevõtted

                  Muud: …

      C.   Kokkuvõte mäletsejalistele ettenähtud söötade proovidest leitud keelatud töödeldud loomsete valkude kohta

                  Proovivõtmise kuu

                  Saastatuse liik, määr ja päritolu

                  Kohaldatud karistused (või muud meetmed)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

            Lisaks peaksid EFTA riigid analüüsima söödaks mõeldud rasvu ja taimseid õlisid luujääkide suhtes ning lisama selliste analüüside tulemused käesoleva soovituse lõikes 2 viidatud aruandele.

         (1)  EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1.

         (2)  EÜT L 318, 27.11.1998, lk 45.

      IV LISA
      Tööstusliku päritoluga söödatooraine varude valiku ja hindamise kord
      Pädevad asutused peaksid kindlaks määrama ja lühidalt kirjeldama korda, mida segasöötade tootjad järgivad tööstusliku päritoluga söödatooraine varude valikul ja hindamisel. Mõned menetluskorrad võivad olla seotud tarnitavatele toodetele või tarnijatele esitatud nõuete iseärasuste eelneva kindlaksmääramisega. Teised menetluskorrad võivad olla seotud enesekontrolliga, mille viivad läbi segasööda tootjad varude vastuvõtmisel, et kindlaks teha vastavus teatavatele parameetritele.
      Iga määratletud menetluskorra (varude valiku ja hindamise korra) kohta peavad pädevad asutused näitama menetluskorra kohaldamise eelised ja puudused sööda ohutuse osas. Lõpuks peavad nad võimalikke riske arvestades hindama, kas protseduur on sööda ohutuse tagamiseks sobiv, ebapiisav või sobimatu, märkides ära põhjused, mille alusel niisuguse järelduseni jõuti.
      Menetluskordade hindamine

                  Menetlus (lühikirjeldus, sh kriteeriumid sööda tunnustamiseks/mittetunnustamiseks)

                  Eelised

                  Puudused

                  Menetluskordade vastuvõetavuse hindamine


title: Nõukogu soovitus, 19. märts 2007 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega 2005. eelarveaastal

text:
               8.5.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 103/4

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   19. märts 2007,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega 2005. eelarveaastal
   (2007/C 103/04)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse 23. juunil 2000. aastal Cotonous allakirjutatud AKV-EÜ partnerluslepingut, (1) mida on muudetud 25. juunil 2005. aastal Luksemburgis (Luksemburgi Suurhertsogiriigis) (2),
   võttes arvesse siselepingut AKV-EÜ partnerluslepingu finantsprotokolli (3) kohase ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta, millega asutati muu hulgas üheksas Euroopa Arengufond (üheksas EAF), eriti selle lepingu artikli 32 lõiget 3,
   võttes arvesse üheksanda Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat 27. märtsi 2003. aasta finantsmäärust, (4) eriti selle artikleid 96 ja 103,
   olles läbi vaadanud üheksanda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande ja 2005. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning kontrollikoja aruande 2005. eelarveaasta kohta koos komisjoni vastustega, (5)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt nimetatud siselepingu artikli 32 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu üheksanda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               2005. eelarveaastal on komisjon üheksanda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses üheksanda EAFi meetmete rakendamisega 2005. eelarveaastal.

      Brüssel, 19. märts 2007

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         H. SEEHOFER

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.

      (4)  ELT L 83, 1.4.2003, lk 1.

      (5)  ELT C 263, 31.10.2006, lk 205.


title: 2011/442/EL: Komisjoni soovitus, 18. juuli 2011 , juurdepääsu kohta põhimaksekontole  EMPs kohaldatav tekst

text:
               21.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 190/87

         KOMISJONI SOOVITUS,
   18. juuli 2011,
   juurdepääsu kohta põhimaksekontole
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2011/442/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liidu (edaspidi „EL”) tarbija jaoks juurdepääsu tagamine makseteenustele on oluline, et võimaldada tal saada täit kasu ühtsest turust ja et ühtne turg toimiks korralikult. Praegu ei ole oluliste makseteenuste kättesaadavus tagatud ei makseteenuste pakkujate ega ELi kõikide liikmesriikide poolt.

               (2)

               Makseteenuste pakkujad on kehtestanud maksekontode avamisele lisaks seadusega ettenähtud nõuetele piiravad valikunõuded, mis võivad takistada ELis isikute vaba liikumise õiguse täielikku kasutamist. Lisaks ei võimalda maksekontole juurdepääsu puudumine tarbijal kasutada peamisi finantsteenuseid ja nõrgendab sellega tema majanduslikku ja sotsiaalset kaasatust, mille tulemusel elanikkonna kõige haavatavama osa olukord sageli halveneb veelgi. Samuti raskendab see tarbija juurdepääsu olulistele kaupadele ja teenustele. Seepärast on vaja kehtestada põhimõtted põhimaksekontole juurdepääsu kohta, kuna viimane on ülivajalik sotsiaalse kaasatuse ja ühtekuuluvuse edendamiseks, et võimaldada tarbijal kasutada vähemalt tavalisi tähtsamaid makseteenuseid.

               (3)

               Oluline on tagada, et põhimaksekontole juurdepääsu põhimõtteid kohaldataks ühtmoodi kogu ELis. Kuid suurema tõhususe tagamiseks oleks selliste põhimõtete rakendamisel vaja arvesse võtta, et ELis on mitmesuguseid pangandustavasid.

               (4)

               Käesolevas soovituses on esitatud üldpõhimõtted, mida tuleks kohaldada ELis põhimaksekonto pakkumise kohta.

               (5)

               Käesolevat soovitust tuleks kohaldada koosmõjus Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. novembri 2007. aasta direktiiviga 2007/64/EÜ makseteenuste kohta siseturul (1). Vastavalt sellele peaksid põhimaksekonto suhtes kehtima tingimuste läbipaistvust ja makseteenuseid käsitleva teabe nõudeid käsitlevad eeskirjad.

               (6)

               Käesoleva soovitusega ei tuleks liikmesriigil ega makseteenuse pakkujal takistada ELi õiguse kohaste meetmete võtmist, mis on õiguslikult põhjendatud riikliku julgeoleku või avaliku korraga.

               (7)

               Tarbija, kes seaduslikult elab ELis ja kellel veel ei ole maksekontot oma residentsusliikmesriigis, peaks saama avada selles liikmesriigis põhimaksekonto ja kasutada seda. Selleks et tagada võimalikult laialdane juurdepääs põhimaksekontole, peaks liikmesriik tagama, et tarbijal oleks juurdepääs sellisele kontole, olenemata tema finantsoludest, kaasa arvatud töötus või isiklik pankrot. Igas liikmesriigis tuleks põhimaksekontole juurdepääsu õigus anda siiski vastavalt nõuetele, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. oktoobri 2005. aasta direktiivis 2005/60/EÜ (rahandussüsteemi rahapesu ja terrorismi rahastamise eesmärgil kasutamise vältimise kohta), (2) eriti seoses tarbija nõuetekohase hoolsuse menetlusega.

               (8)

               Lisaks ei peaks käesolev soovitus piirama makseteenuse pakkuja kohustust lõpetada põhimaksekonto leping eriolukorras vastavalt muudele asjakohastele ELi või siseriiklikele õigusaktidele, nagu rahapesu ja terrorismi rahastamist käsitlevad õigusaktid või kuritegude ennetamist ja uurimist käsitlevad õigusaktid.

               (9)

               Liikmesriigil peaks olema võimalik määrata läbipaistvuse, diskrimineerimisest hoidumise ja proportsionaalsuse põhimõtete alusel üks makseteenuste pakkuja või mitu sellist pakkujat või kõik pakkujad, et tagada oma riigi konkreetseid olusid arvestades juurdepääs põhimaksekontole. Ükski meede, mille liikmesriik peab selleks vastu võtma, ei tohiks moonutada konkurentsi makseteenuste pakkujate vahel ja kõik meetmed peaksid põhinema läbipaistvuse, diskrimineerimisest hoidumise ja proportsionaalsuse põhimõtetel. Seda arvestades peaks liikmesriik tegema avalikkusele kättesaadavaks põhimaksekonto võimaldamise eest vastutava teenusepakkuja õigused ja kohustused.

               (10)

               Selleks et tagada läbipaistvus ja õiglane kohtlemine ning et tarbija saaks vaidlustada makseteenuste pakkuja otsuse, peaks makseteenuste pakkuja teavitama tarbijat, miks ta keeldub põhimaksekontole juurdepääsu andmisest.

               (11)

               Igas liikmesriigis peaks olema tagatud juurdepääs oluliste makseteenuste põhivalikule. Põhimaksekontoga lahutamatult seotud teenused peaksid hõlmama raha kontole panemise ja kontolt võtmise rakendust. Need peaksid võimaldama tarbijal teha olulisi maksetehinguid, nt saada palka või hüvitist, maksta arveid või makse ning osta kaupu ja teenuseid, sealhulgas otsekorralduse, kreeditkorralduse ja maksekaardi kasutamisega. Võimalikult suure finantsalase kaasatuse tagamiseks peaksid sellised teenused võimaldama kaupade ja teenuste ostmist internetis, kui see on tehniliselt võimalik. Need peaksid andma tarbijale ka võimaluse algatada maksekorraldusi makseteenuste pakkuja e-panganduse rakenduste kaudu, kui see on tehniliselt võimalik. Põhimaksekonto ei peaks siiski võimaldama täita maksekorraldust, kui selle tulemuseks oleks konto negatiivne saldo. Krediidi saamise võimalust ei tohiks pidada põhimaksekonto loomulikuks osaks ega selle juurde kuuluvaks õiguseks.

               (12)

               Kui makseteenuse pakkuja võtab tarbijalt tasu konto avamise, teenindamise ja sulgemise ning selliste teenuste kasutamise eest, mis on kontoga lahutamatult seotud, nagu määratletud käesolevas soovituses, peaks nõutav kogusumma olema tarbija jaoks mõistlik ja selline, et see ei takistaks tarbijal konkreetseid siseriiklikke olusid arvestades põhimaksekonto avamist ja sellega seotud teenuste kasutamist. Ka iga lisatasu, mida võetakse tarbijalt lepingus sätestatud mis tahes nõude mittetäitmise eest, peaks olema mõistlik.

               (13)

               Selleks et tagada mõistliku tasu põhimõtte järjepidev ja tõhus rakendamine kogu ELis, peaks liikmesriik kindlaks määrama, mis on käesolevas soovituses esitatud soovituslike ja koos vaadeldavate kriteeriumide kohaselt mõistlik tasu.

               (14)

               Põhimaksekonto kättesaadavuse küsimuses on vaja ka tarbija teadlikkuse parandamise meetmeid, et edendada majanduslikku kaasatust. Liikmesriik ja samuti makseteenuste pakkuja peaks tarbijatele seega pakkuma üldist, selget ja kergesti mõistetavat teavet sellise konto põhiomaduste ja kasutamise tingimuste kohta, samuti praktilisi näpunäiteid, mida tarbija peaks järgima, kui ta kasutab oma õigust avada põhimaksekonto. Tarbijat tuleks teavitada ka sellest, et lisateenuste ostmine ei ole põhimaksekontole juurdepääsuks kohustuslik.

               (15)

               Käesoleva soovituse järgimiseks on vaja töödelda tarbija isikuandmeid. Selline töötlemine toimub vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivile 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta), (3) nimelt artiklitele 6, 7, 10, 11, 12 ja 17, et tagada õiglane ja seaduslik töötlemine, samuti põhiõigus isikuandmete kaitsele, eelkõige seoses vajaduse ja proportsionaalsuse üldiste nõuete ning andmesubjekti õigusega tutvuda oma andmetega, ebaõigete andmete parandamise, kustutamise või sulgemisega ning artikliga 28, milles käsitletakse direktiivi 95/46/EÜ täitmise jälgimist sõltumatu riikliku andmekaitseasutuse poolt.

               (16)

               Tarbijal peaks olema võimalik kasutada tõhusat kohtuvälist kaebuste esitamise ja kahju hüvitamise menetlust vaidluste lahendamiseks, mis tulenevad käesolevas soovituses esitatud põhimõtete kohaldamisest. Võib kasutada olemasolevaid asutusi ja kavu, näiteks selliseid, mis on loodud direktiivist 2007/64/EÜ tulenevate õiguste ja kohustustega seotud vaidluste lahendamiseks.

               (17)

               Käesolevas soovituses esitatud põhimõtete rakendamist tuleks tõhustada liikmesriigi tasandi järelevalvega. Pädev asutus peaks olema volitatud täitma oma järelevalvekohustust tõhusalt.

               (18)

               Liikmesriigil peaks olema usaldusväärne statistika vähemalt aasta jooksul avatud põhimaksekontode arvu, tagasilükatud kontoavamistaotluste arvu, suletud kontode arvu ja kontoga seotud tasude kohta. Selleks peaks liikmesriik kasutama kõiki asjakohaseid teabeallikaid. Liikmesriik peaks igal aastal teatama osutatud teabe komisjonile ja tegema seda esimene kord hiljemalt 1. juuliks 2012.

               (19)

               Liikmesriik peaks võtma vajalikud meetmed, et tagada käesoleva soovituse kohaldamine hiljemalt pärast seda, kui on möödunud kuus kuud selle avaldamisest. Liikmesriikide aruannete põhjal jälgib komisjon meetmete võtmist ja esitab nende kohta hinnangu 1. juuliks 2012. Selle jälgimise põhjal esitab komisjon vajalikud meetmed, sealhulgas vajaduse korral õiguslikud meetmed, et tagada käesoleva soovituse eesmärkide täielik saavutamine,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

      I   JAGU

      Mõisted

               1.

               Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:
               a)   „tarbija”– iga füüsiline isik, kelle tegutsemise eesmärk ei ole seotud tema kaubandus-, majandus- või kutsetegevusega;
               b)   „makseteenuse pakkuja”– direktiivi 2007/64/EÜ artikli 4 punktis 9 määratletud makseteenuse pakkuja(d), kes on vastutav(ad) punkti 3 kohase põhimaksekonto pakkumise eest;
               c)   „maksekonto”– ühe tarbija nimel olev konto, mida kasutatakse maksetehingute tegemiseks;
               d)   „maksetehing”– maksetehing direktiivi 2007/64/EÜ artikli 4 punktis 5 määratletud tähenduses;
               e)   „raha”– raha direktiivi 2007/64/EÜ artikli 4 punktis 15 määratletud tähenduses;
               f)   „leping”– raamleping direktiivi 2007/64/EÜ artikli 4 punktis 12 määratletud tähenduses.

      II   JAGU

      Juurdepääsuõigus

               2.

               Liikmesriik peaks tagama, et igal tarbijal, kes seaduslikult elab ELis, on õigus avada asjaomase liikmesriigi territooriumil tegutseva makseteenuste pakkuja juures põhimaksekonto ja kasutada seda eeldusel, et tal ei ole veel maksekontot, mis võimaldab tal kõnealuses liikmesriigis kasutada punktis 6 loetletud makseteenuseid. Sellist õigust tuleks kohaldada sõltumata tarbija finantsolukorrast.

               3.

               Liikmesriik peaks tagama, et vähemalt üks makseteenuse pakkuja peab pakkuma tema jurisdiktsiooni alas põhimaksekontot. Selleks peaks ta oma jurisdiktsioonis arvesse võtma makseteenuste pakkujate geograafilist asukohta või turuosa. Liikmesriik peaks tagama, et see ei moonuta konkurentsi makseteenuste pakkujate vahel.

               4.

               Liikmesriik peaks võtma meetmed selle tagamiseks, et makseteenuste pakkuja kasutaks läbipaistvat, õiglast ja usaldusväärset süsteemi, kui ta kontrollib, kas tarbijal on juba olemas maksekonto või mitte.

               5.

               Liikmesriik peaks tagama, et kui põhimaksekonto taotlus lükatakse tagasi, teavitab makseteenuse pakkuja kohe tarbijat kirjalikult ja tasuta sellise keeldumise põhjustest. Sellise teabe saamise õigust võidakse piirata õigusmeetmetega, kui selline piirang on hädavajalik ja proportsionaalne meede julgeoleku või avaliku korra tagamiseks.

      III   JAGU

      Põhimaksekonto tunnused

               6.

               Põhimaksekonto peaks võimaldama järgmisi makseteenuseid:

                           a)

                           teenused, mis võimaldavad teha kõiki toiminguid, mida on vaja maksekonto avamiseks, kasutamiseks ja sulgemiseks;

                           b)

                           teenused, mis võimaldavad sularaha panemist maksekontole;

                           c)

                           teenused, mis võimaldavad sularaha väljavõtmist maksekontolt;

                           d)

                           maksetehingu täitmine, sealhulgas raha ülekandmine kasutaja makseteenuse pakkuja või muu makseteenuse pakkuja juures asuvale maksekontole või asuvalt maksekontolt vastavalt

                                       i)

                                       otsearvelduskorraldusele;

                                       ii)

                                       maksetehingu täitmisele maksekaardiga, mis ei võimalda sooritada tarbija konto jääki ületavat maksetehingut;

                                       iii)

                                       kreeditkorraldusele.

               7.

               Juurdepääsu põhimaksekonto omamisele ei tohiks muuta sõltuvaks lisateenuste ostmisest.

               8.

               Makseteenuste pakkuja ei tohiks seoses põhiarvelduskontoga pakkuda ei sõnaselgelt ega vaikimisi arvelduskrediiti. Tarbija makseteenuste pakkuja ei peaks täitma maksekorraldust, kui selle tulemusena muutuks tarbija põhimaksekonto saldo negatiivseks.

      IV   JAGU

      Seotud tasud

               9.

               Liikmesriik peaks tagama, et põhimaksekontot pakutakse tasuta või mõistliku tasu eest.

               10.

               Kui makseteenuste pakkuja võtab tarbijalt tasu põhimaksekonto avamise, kasutamise ja sulgemise ning punktis 6 loetletud teenuste kasutamise eest, on tarbijalt võetava tasu kogusumma mõistlik.

               11.

               Iga lisatasu, mida makseteenuste pakkuja võib nõuda seoses põhimaksekonto lepinguga, kaasa arvatud tasu, mida ta nõuab tarbijalt lepinguliste kohustuste täitmata jätmise eest, peaks olema mõistlik.

               12.

               Liikmesriik peaks kehtestama, milline on mõistlik tasu, järgmiste kriteeriumide või neist ühe või mõne kriteeriumi alusel:

                           a)

                           riigi elanike sissetulekute tase;

                           b)

                           kõnealuses liikmesriigis maksekontoga seotud keskmised tasud;

                           c)

                           põhimaksekonto pakkumisega seotud kogukulud;

                           d)

                           riigi kehtivad tarbijahinnad.

      V   JAGU

      Üldteave

               13.

               Liikmesriik peaks käivitama kampaania üldsuse teadlikkuse parandamiseks põhimaksekonto kättesaadavuse, hinnatingimuste, konto avamise õiguse kasutamiseks vajaliku menetluse ning kaebuste ja hüvitistega seotud küsimuste kohtuvälise lahendamise mehhanismile juurdepääsu kohta.

               14.

               Liikmesriik peaks tagama, et makseteenuste pakkuja teeks tarbijale kättesaadavaks teabe pakutavate põhimaksekontode konkreetsete omaduste, kontodega seotud tasude ja kontode kasutustingimuste kohta. Tarbijale tuleks ka teatada, et põhimaksekonto avamiseks ei ole vaja osta lisateenuseid.

      VI   JAGU

      Järelevalve ning vaidluste kohtuvälise lahendamise mehhanismid

               15.

               Liikmesriik peaks määrama pädeva asutuse, kes tagaks käesolevas soovituses esitatud põhimõtete tõhusa täitmise ja jälgiks seda. Selline määratud pädev asutus peaks olema sõltumatu makseteenuste pakkujatest.

               16.

               Liikmesriik peaks tagama, et kehtestatakse sobivad ja tõhusad kaebuste läbivaatamise ja hüvitise määramise menetlused, millega kohtuväliselt lahendatakse makseteenuse pakkuja ja tarbija vaidlusi, mis tekivad käesoleva soovituse põhimõtetega seotud õigustest ja kohustustest; võimaluse korral kasutatakse selleks olemasolevaid asutusi. Liikmesriik peaks samuti tagama, et iga makseteenuste pakkuja, kes vastutab põhimaksekontode pakkumise eest, oleks seotud ühe või mitme sellise kaebuste läbivaatamise ja hüvitise määramise asutusega.

               17.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et punktis 16 osutatud asutused teeksid aktiivset koostööd piiriüleste vaidluste lahendamiseks.

      VII   JAGU

      Statistiline teave

               18.

               Liikmesriik peaks tagama, et makseteenuste pakkuja esitaks riigi pädevale asutusele igal aastal usaldusväärsed andmed vähemalt avatud põhimaksekontode arvu, tagasilükatud kontoavamistaotluste arvu ja sellise tagasilükkamise põhjuste, suletud kontode arvu ning põhimaksekontodega seotud tasude kohta. Selline teave tuleks esitada koondteabena.

               19.

               Igal aastal ja esimest korda hiljemalt 1. juuliks 2012 palutakse liikmesriigil esitada komisjonile andmed avatud põhimaksekontode arvu, tagasilükatud kontoavamistaotluste arvu ja sellise tagasilükkamise põhjuste, suletud kontode arvu ning põhimaksekontodega seotud tasude kohta.

      VIII   JAGU

      Lõppsätted

               20.

               Liikmesriigil palutakse võtta vajalikud meetmed, et tagada käesoleva soovituse kohaldamine hiljemalt pärast seda, kui on möödunud kuus kuud selle avaldamisest, ja teatada komisjonile kõik meetmed, mis on võetud vastavalt käesolevale soovitusele.

               21.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 18. juuli 2011

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Michel BARNIER

      (1)  ELT L 319, 5.12.2007, lk 1.

      (2)  ELT L 309, 25.11.2005, lk 15.

      (3)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.


				|

		52012DC0324

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Portugali 2012. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Portugali stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2012/0324 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Portugali 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1]
eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil 2010
vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta
ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil 2011
vastu soovituse Portugali 2011. aasta riiklikku reformikava kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi
ja riiklikusse reformikavasse.
(7)       Portugal esitas 2. mail 2012
oma 2012.–2016. aasta stabiilsusprogrammi ja 7. mail 2012 oma riikliku
reformikava.
(8)       Nõukogu võttis 30. mail 2011
vastu rakendusotsuse 2011/344/EL anda Portugalile kolmeks aastaks (2011–2014)
keskmise tähtajaga finantsabi vastavalt nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusele
(EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. Otsusele
lisatud, samal päeval allakirjutatud vastastikuse mõistmise memorandumis ja
selle hilisemates lisades on ette nähtud finantsabi andmise
majanduspoliitilised tingimused.
(9)       Kuigi Portugal on mitmes
valdkonnas teinud suuri edusamme, on veel lahendamist vajavaid olulisi
probleeme. Selleks et valitsus suudaks programmiperioodi jooksul täielikult
taastada turulepääsu, on eriti oluline saavutada eelarveeesmärgid. 2012. aasta
eelarve täitmist ähvardavate ohtude vähendamiseks on eriti oluline ellu viia
kavakohased struktuursed ja eelarvemeetmed. Samal ajal peab valitsus keskenduma
Portugali konkurentsivõime parandamiseks elluviidavatele reformidele. 2012.
aasta eelarve ei järgi varem koostatud nn fiskaalse devalveerimise kava. Seda
olulisem on kiiresti ellu viia töö- ja tooteturu täiendav struktuurireform
eesmärgiga vähendada tööjõukulusid, suurendada paindlikkust ja piirata
turuletuleku tõkkeid. Reforme takistavate erahuvide ületamiseks peab valitsus
tegutsema sihikindlalt ja otsustavalt.
(10)     Üldiselt järeldati majanduse
kohandamise programmi kolmandal läbivaatamisel, et Portugali tulemused
vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud tingimuslikkuse rakendamisel
püsivad graafikus. Seejuures ületati 2011. aastaks kavandatud eelarvepuudujäägi
eesmärk (5,9 % SKPst), kandes riigile üle pankade pensionifondide
vahendeid summas, mis moodustas 3½ % SKPst. Ka seda
ühekordset tehingut arvestamata oli 2011. aasta struktuurne konsolideerimine
märkimisväärne, ulatudes 3½ %ni SKPst. Pangad on teinud vajalikke
edusamme, et täita aasta lõpuks programmis ettenähtud kapitalinõuded, ent
kapitalipositsiooni tuleb 2012. aastal veelgi parandada vastavalt programmi
tingimustele ja Euroopa Pangandusjärelevalve Asutuse nõudele katta riigivõlaga
seotud riskid, samuti tulenevalt kohapealset kontrollkäikude erikavast ja
pankade pensioniskeemide kavandatavast ümberpaigutamisest.
(11)     Kuna eksport ja tarbimine olid
prognoositust suuremad, vähenes SKP 2011. aastal vähem, kui prognoositi. 2011.
aasta neljandas kvartalis ja 2012. aasta alguses oli riigi sisenõudlus aga
nõrk, töötus kasvas järsult ja ettevõtjate kindlustunne oli madal. Komisjoni
kevadprognoosi kohaselt on 2012. aasta väljavaated halvenenud ja uue prognoosi
kohaselt väheneb SKP 3,3 %, s.t kolm protsendipunkti rohkem kui
sügisprognoosi kohaselt. 2013. aasta majanduskasv on samuti kesisem, kui
algselt arvati. Kuigi maksebilansi kohandamine on seni olnud väga kiire ning
Portugali eksportkaupade turuosa väljaspool ELi on suurenenud ja import on
märgatavalt vähenenud, ei ole sugugi kindel, et selline suundumus jätkub. Kuna
Portugali välisvõlg on väga suur, vajab ta veel väga suurt täiendavat
struktuurset kohandamist.
(12)     2012. aasta eelarves on valitsemissektori
eelarve puudujäägi eesmärgiks 4,5 % SKPst, mis on kooskõlas majanduse
kohandamise programmi nõuetega ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames
Portugalile antud nõukogu soovitustega. Stabiilsusprogrammis esitatud keskpika
perioodi eelarve konsolideerimise kavad vastavad samuti majanduse kohandamise
programmi kohastele valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärkidele ja
vastavalt prognoosile väheneb puudujääk 2013. aastaks alla 3% SKPst. 2012.
aasta eelarve hõlmab konsolideerimismeetmeid enam kui 5 % ulatuses SKPst,
mis koosnevad alalistest struktuurimeetmetest. Kaks kolmandikku meetmetest on
kulude poolel ja hõlmavad avaliku sektori palkade ja pensionite
märkimisväärseid kärpeid, avaliku sektori töötajate arvu vähendamist 2 %
võrra (täistööaja ekvivalentides) ja riigi omanduses olevate ettevõtete
ratsionaliseerimist. Tulude poolel nähakse eelarves ette maksuvabastuste
vähendusi, tavalise käibemaksumääraga maksustatavate kaupade ja teenuste arvu
suurendamist, kõrgem üksikisiku ja ettevõtte tulumaks, aktsiiside suurendamist
ning tõhusamaid meetmeid võitlemaks maksudest kõrvalehoidumise ja
maksupettustega. Prognoositakse puudujäägi edasist vähenemist 2014. aastal 1,8 %-ni
SKPst ja 2015. aastal 1 %-ni SKPst. Peamised ohud eelarveeesmärkidele
seonduvad peamiselt riigi omanduses olevate ettevõtete sektori ning kohalike ja
piirkondlike omavalitsustega. Struktuurse tasakaalu seisukohast prognoositakse 2011.–2012.
aastal struktuuriliseks eelarvekohanduseks üle 7 protsendipunkti SKPst.
Keskpika perioodi eesmärgis (-0,5 % SKPst) on asjakohaselt arvesse võetud
stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Riigivõlg saavutab prognooside kohaselt
maksimumtaseme 2013. aastal (115,7 % SKPst), mille järel hakkab see
järk-järgult vähenema.
(13)     Majanduse kohandamise
programmi edu sõltub olulisel määral sellest, kuidas viiakse ellu laialdased
struktuurireformid, mille eesmärk on suurendada paindlikkust ja kõrvaldada
kitsaskohad, mis on riigi majanduses põhjustanud aastakümnepikkuse seisaku.
Senised edusammud on märkimisväärsed. Tööturu, tervishoiu,
eluaseme-, kohtusüsteemi, maksejõuetusmenetluse ja reguleeriva raamistiku
(sealhulgas konkurentsivaldkonda reguleeriva raamistiku) valdkonnas viiakse
ellu ulatuslikku ja ambitsioonikat reformikava. Ka erastamine on kulgenud
väga edukalt. Seevastu võrgutööstustes on edusammud olnud
tagasihoidlikumad. Eelkõige vajab väljatöötamist igakülgne strateegia
energiasektori võla kasvu pidurdamiseks, milleks tuleb lahendada liiga kõrge
üüri probleem.
(14)     Struktuurifondide valdkonnas
toimub uute kavade koostamine, mille käigus keskendutakse noorte tööhõive
toetamisele ning eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate
konkurentsivõime parandamisele. Uued karmimad meetmed on ette nähtud seoses
tööturu vajadustele kohandamise, koolituse ja kutsenõuetega ning seoses
sellega, kuidas parandada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate
juurdepääsu rahastamisele.
(15)     Portugal on laiendatud euroala
pakti alusel võtnud mitmeid kohustusi. Kohustused ja 2011. aastaks võetud
kohustuste täitmine on seotud konkurentsivõime, tööhõivemäära ja riigi
rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamisega, tugevdades samal ajal riigi
rahanduse jätkusuutlikkust.
SOOVITAB Portugalil 2012.–2013. aastal:
rakendada meetmeid, mis on sätestatud
rakendusotsuses 2011/344/EL ning mida on täpsustatud 17. mai 2011. aasta
vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle hilisemates lisades.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012)324 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL.