title: Komisjoni Soovitus, 16. august 2005, meetmete kohta, mida loa valdaja peab võtma tervise- ja keskkonnaohtude vältimiseks herbitsiid glüfosaadi taluvuse parandamiseks geneetiliselt muundatud rapsitoote (Brassica napus L., liin GT73 – MON-00073-7) tahtmatu leviku puhul (teatavaks tehtud numbri K(2005) 3073 all)

text:
               3.9.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 228/19

         KOMISJONI SOOVITUS,
   16. august 2005,
   meetmete kohta, mida loa valdaja peab võtma tervise- ja keskkonnaohtude vältimiseks herbitsiid glüfosaadi taluvuse parandamiseks geneetiliselt muundatud rapsitoote (Brassica napus L., liin GT73 – MON-00073-7) tahtmatu leviku puhul
   (teatavaks tehtud numbri K(2005) 3073 all)
   (Ainult hollandikeelne tekst on autentne)
   (2005/637/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               16. jaanuaril 2003. aastal sai komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. märtsi 2001. aasta direktiivi 2001/18/EÜ (geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta ja nõukogu direktiivi 90/220/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta) (1) artikli 13 lõike 1 kolmanda taande ja artikli 14 lõike 2 teise taande kohase taotluse geneetiliselt muundatud rapsitoote (Brassica napus L., liin GT73 – MON-00073-7) turuleviimise kohta, millega oli kaasas Madalmaade Kuningriigi pädeva asutuse antud soodne hinnanguaruanne.

               (2)

               Komisjon saatis hinnanguaruande kõikidele teistele liimesriikidele ning mõned liikmesriigid esitasid kõnealuse aruande suhtes seoses molekulaarsete omaduste, allergiaohu, kontrolli, märgistuse ja toote tuvastamismeetodiga vastuväiteid, millele nad jäid kindlaks. Sellise olukorra puhul peab komisjon direktiivi 2001/18/EÜ artikli 18 lõike 1 esimese taande kohaselt võtma vastu otsuse vastavalt nimetatud direktiivi artikli 30 lõikele 2, mille suhtes kohaldatakse nõukogu otsuse 1999/468/EÜ artikleid 5 ja 7, (2) võttes arvesse selle artiklis 8 sätestatut.

               (3)

               Jaapani Keskkonnauuringute Instituut avaldas veebruaris 2005 aruande, milles viidatakse ühe herbitsiidi taluvuse parandamiseks geneetiliselt muundatud rapsi tahtmatule levikule viie sadama ümbruskonnas kuuest sadamast, kus teostati väljavõttelisi uuringuid.

               (4)

               On vajalik ennetada samalaadseid olukordi Euroopa Liidus ning eriti on vaja vältida ohtusid tervisele ja keskkonnale rapsi MON-00073-7 tahtmatul levikul transpordi, ladustamise, keskkonnas käitlemise ja töötlemise korral.

               (5)

               Sellisel juhul on loa valdaja kõige pädevam esitama ettevõtjatele ja kasutajatele teavet toote ohutuse ja üldomaduste kohta ning jälgitavuse tingimuste, eriti seemnete tahtmatul levikul võetavate haldusalaste meetmete kohta.

               (6)

               Sellest tulenevalt leiab komisjon, et otsust rapsi MON-00073-7 turuleviimise kohta tuleb täiendada tehniliste suunistega, et vältida tervise ja keskkonna ohustamist kõnealuse toote tahtmatul levikul,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   Artikkel 1
   Kõnealuse otsuse artikli 4 lõike 2 kohaldamisel herbitsiid glüfosaadi taluvuse parandamiseks geneetiliselt muundatud rapsi (Brassica napus L., liin GT73 – MON-00073-7) turuleviimisel tuleks arvesse võtta käesolevas lisas loendatud meetmed.
   Artikkel 2
   Käesolev soovitus on adresseeritud Madalmaade Kuningriigile.

      Brüssel, 16. august 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Stavros DIMAS

      (1)  EÜT L 106, 17.4.2001, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1830/2003 (ELT L 268, 18.10.2003, lk 24).

      (2)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23.
   LISA

               1.

               Nõusoleku valdaja peaks teavitama ühenduse ettevõtjaid, kes käitlevad ja töötlevad imporditud rapsi lahtist segaseemet, mis võib sisaldada rapsi MON-00073-7, järgmisest:

                           a)

                           MON-00073-7 raps on heaks kiidetud ühendusse importimiseks ja seal kasutamiseks nagu on määratletud otsuse artikli 3 lõikes 1, ning

                           b)

                           loa andmise tingimuseks on üldise seirekava kehtestamine, et jälgida eespool nimetatud kasutuseks ettenähtud MON-00073-7 rapsi turuleviimisest tulenevat mistahes ootamatut kahjulikku mõju.

               2.

               Nõusoleku valdaja peaks ettevõtjate jaoks ette nägema riikliku kontaktisiku, kellele võib mistahes ootamatust kahjulikust mõjust teatada.

               3.

               Nõusoleku valdaja teavitab ettevõtjaid võimalustest ja tagajärgedest, mis tulenevad Euroopa Toiduohutusametilt (EFSA) hinnangu saanud MON-00073-7 rapsi seemne tahtmatust levikust selle otstarbekohase kasutamise käigus. Nõusoleku valdaja peaks hoidma ettevõtjatega korrapäraselt ühendust tagamaks, et nad on teadlikud kehtiva tava kõigist muudatustest, mis võivad muuta keskkonnaohu hindamise järeldusi.

               4.

               Nõusoleku valdaja peaks kindlaks tegema, et ettevõtjad on hoiatatud võimalusest, et imporditud rapsi seemnete tahtmatu leviku korral sadamates ja purustusettevõtetes võivad need idanema ja inimese abita kasvama hakata, sealhulgas ka MON-00073-7 rapsi seemned.

               5.

               Juhul kui inimese abita kasvama hakanud rapsi seemned võivad sisaldada GT73 rapsi seemet, peaks nõusoleku valdaja:

                           a)

                           teatama ettevõtjatele, et kõnealused taimed tuleks hävitada, et vähendada MON-00073-7 rapsi ootamatu kahjuliku mõju võimalust, ja

                           b)

                           sätestama ettevõtjatele asjakohase kava, et hävitada inimese abita kasvama hakanud rapsi taimed, mis võivad sisaldada MON-00073-7 rapsi.

               6.

               Arvesse võttes direktiivi 2001/18/EÜ artikli 4 lõiget 5 ja nõukogu otsuse 2002/811/EÜ (1) jaotist C.1.6 võivad liikmesriigid läbi viia kontrolle ja/või täiendavat seiret MON-00073-7 rapsi seemne tahtmatu leviku ja sellest levikust tuleneva võimaliku ootamatu kahjuliku mõju kindlakstegemiseks.

      (1)  EÜT L 280, 18.10.2002, lk 27.


				|

		52012DC0323

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Poola 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0323 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Poola 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Poola lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4]
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike
kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Poola 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Poola ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril
2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi
aruande,[5]
milles ei nimetatud Poolat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu edendamise prioriteedid. Ülemkogu
toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi
ja riiklikusse reformikavasse.
(7)       Poola esitas 25. aprillil
2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja 27. aprillil 2012 oma
riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et
võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel
ja samal ajal.
(8)       Tuginedes nõukogu määruse
(EÜ) nr 1466/97 kohasele 2012. aastal lähenemisprogrammi hindamisele, on
nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on realistlik ja kooskõlas komisjoni 2012. aasta
kevadprognoosiga. Programmis kirjeldatud
eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane puudujääk 2012. aastaks ja
saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2015. aastaks. Programmis kinnitatakse keskpika perioodi eesmärki
(puudujääk 1 % SKPst), mis vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti
nõuetele. Puudujäägi kavandatav
korrigeerimine on kooskõlas nõukogu määratud tähtajaga ja kavandatav eelarve
kohandamine vastab ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud
soovitusele. Vastavalt (ümberarvutatud)
struktuurilisele eelarvetasakaalule[6] on kavandatavad iga-aastased edusammud keskpika perioodi
eesmärgi suunas suuremad kui 0,5 % SKPst (struktuuriliselt). Valitsemissektori
kulude kasvumäär, arvestades kaalutlusõiguse raames võetud tulumeetmeid, on
tervel programmiperioodil kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti võrdlusalusega,
kuid komisjoni 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt 2013. aastal pisut ületab
kulueesmärki. Keskpika perioodi eesmärgi
suunas piisavate edusammude tegemiseks võib olla vaja täiendavaid jõupingutusi,
kuna põhiliselt tuginetakse avaliku sektori investeeringukulude
märkimisväärsetele kärbetele ja seda ei toetata piisavalt programmi
lõpuaastatel võetavate üksikasjalike meetmetega. Valitsemissektori
võlg jääb Poolas terve programmiperioodi jooksul prognoositavalt allapoole
60 % SKPst. Poola ametiasutused
prognoosivad, et see väheneb järk-järgult 56,3 %-lt SKPst 2011. aastal
49,7 %-le SKPst 2015. aastal, samas kui komisjon, arvestades võimalikke
ohte konsolideerimiskavadele, prognoosib aeglasemat paranemist.
(9)       Poola valitsus ei ole veel
võtnud meetmeid püsivate kulueeskirjade rakendamiseks 2013. aastaks. Püsivate kulueeskirjade koostamise töö on veel
ettevalmistamisel ja üksikasju ei ole siiani veel avaldatud. Edusamme ei ole tehtud ka rahvamajanduse
arvepidamise süsteemi klassifikatsiooni vastavusseviimisel Euroopa
rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemiga (ESA95 standarditega) ega
eelarvemenetluses eri valitsustasandite vahelise kooskõlastamise parandamisel.
(10)     Noorte tööpuudus ületab ELi
keskmist ja tuleneb suuresti omandatud oskuste tööturu nõudlusele
mittevastavusest ning praktikakohtade ja töökohal õppimise võimaluste halvast
kättesaadavusest. Noorte
tööturule sisenemise hõlbustamiseks kavandatakse meetmeid. Tööturu killustatuse ja töötajate vaesuse (mis on
üks suuremaid ELis) üheks põhjuseks näib olevat tööseadusega reguleerimata
füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemise ja tsiviilõiguslike lepingute
osaline kuritarvitamine. Lisaks
tuleks läbi vaadata madalapalgaliste töötajate tööga seotud soodustustega
toetamise ulatus ja piisavus.
(11)     2011. aasta teises pooles
alustas Poola ambitsioonika kõrgharidusreformi elluviimist. Selle eesmärk on tugevdada ülikoolide ja
ettevõtjate sidemeid ning lahendada omandatud oskuste tööturu nõudlusele
mittevastavuse probleemi. Reformi
eesmärk on muuta õppeprogrammid paindlikumaks ja vastavamaks tööturu
muutuvatele vajadustele. Reformiga
edendatakse tegutsemist ka füüsilisest isikust ettevõtjana. Sellest hoolimata on endiselt vaja parandada
õpetamist käsitleva sätte asjakohasust ja kvaliteeti, keskendudes eelkõige
kolmanda taseme eraõppeasutustele.
(12)     Naiste osalemist tööturul
tuleb suurendada, parandades lastehoiusüsteemi. Poola
koolieelses hariduses osalemise määr on praegu madalaim Euroopas. Selle põhjuseks on kohtade, sobiva taristu ja
kvalifitseeritud töötajate puudus. Valitsuse
avaldust, et riik leiab lisavahendeid koolieelsete haridusasutuste (3–5
aastastele lastele) loomiseks, ei toeta 2012. aasta eelarveseadus, milles
haridustoetusi vähendati. Selle tulemusel on
mõni omavalitsus koole ja lasteaedu sulgenud.
(13)     Tegelemaks eakamate töötajate
vähese osalemisega tööturul on Poola käivitanud üldise pensionireformi. Alates 2013. aastast hakatakse ametlikku
pensioniiga järk-järgult tõstma 67‑le aastale: meeste puhul 2020. aastaks
ja naiste puhul 2040. aastaks. Poola on
jätkanud jõupingutusi jõu-, korrakaitse- ja päästestruktuuride töötajate
soodsate pensionitingimuste piiramiseks. 2011.
aastal tegi Poola mõningaid muudatusi põllumajandustootjate
sotsiaalkindlustusfondi (KRUS). Reform on aga
ajutine ja tööturu seisukohast ebapiisav. Kaevuritel
on endiselt eripensionisüsteem.
(14)     Teaduskeskkonna parandamise
hiljutiste reformide eesmärk on keskenduda parimaid tulemusi saavutanud
asutuste spetsiifilisi vajadusi arvessevõtvale rahastamisele. 2011. aasta augustis vastu võetud riiklik
teaduskava on oluline samm selles suunas. Sellest
hoolimata ei ole endiselt selge, kuidas kava prioriteedid on omavahel seotud
ning kuidas neid edendatakse innovatsiooni- ja tööstuspoliitikas.
(15)     Kutseteenuste pakkumise põhjendamatud
piirangud on suureks takistuseks edasisele majanduskasvule, eelkõige ehitus-,
transpordi- ja tervishoiusektoris. Valitsus on
avaldanud kava vähendada kutseteenuste regulatsiooni 50 %, seda seoses nii
haridusnõuete kui ka litsentseerimisega. Hiljutistest
jõupingutustest hoolimata on ettevõtjate halduskoormus endiselt suur ning
avalik haldus on endiselt ebatõhus. Peamised
murevaldkonnad on kõrged eeskirjade täitmise kulud, keerukas ja ebastabiilne
maksuõigustik, lepingute nõrk täitmine, pikad ja koormavad litsentseerimis- ja
loaandmismenetlused ning kinnisvara registreerimise ja maakasutuse
planeerimisega seotud õigusaktid. Kohtumenetlused
ja muud õigusmeetmed on aeganõudvad ning pooleliolevate kohtuasjade arv on
suhteliselt kõrge.
(16)     Energiasektori kasvu ja
konkurentsi takistab ELi õigusaktide rakendamise venimine, eelkõige teise ja
kolmanda energiapaketi ning ELi taastuvenergia direktiivi puhul, nagu ka
pooleliolevad rikkumismenetlused. Kui maantee-
ja kiirteevõrgustikku arendatakse ulatuslikult ELi vahendite toel, siis taristu
väga halba olukorda arvestades on raudteevõrgustiku investeeringuvajadus veelgi
pakilisem. Poola ei kasuta selleks otstarbeks
kättesaadavaid Ühtekuuluvusfondi vahendeid täielikult.
Endiselt on takistatud raudteeturu tõhus toimimine.
(17)     Poola on võtnud laiendatud
euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Kõnealused
kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive
edendamise, konkurentsivõime parandamise, riigi rahanduse jätkusuutlikkuse
suurendamise ja finantsstabiilsuse tugevdamisega. Komisjon
on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise
tulemusi.
(18)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Poola majanduspoliitikat.
Hinnati lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide
asjakohasust fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas
vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse
riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa
poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1.–6.
soovituses.
(19)     Võttes arvesse komisjoni
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud 2012. aasta lähenemisprogrammi ning nõukogu
arvamus[7]
kajastub eelkõige punktis 1 esitatud soovituses,
SOOVITAB Poolal võtta ajavahemikus
2012-2013 järgmisi meetmeid:
1.           Tagada kavandatud edusammud
ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise suunas. Täita
sel eesmärgil täielikult 2012. aasta eelarvet ja saavutada ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud nõukogu soovitustes täpsustatud
struktuurne kohandus. Seejärel täpsustada
meetmeid, mis on vajalikud 2013. aasta ja sellele järgnevate aastate
eelarvestrateegia kavakohase rakendamise tagamiseks, kindlustades asjakohase
struktuurilise kohanduse piisavate edusammude tegemiseks keskpika perioodi
eesmärgi suunas, täites sealhulgas kulueesmärki. Minimeerida
majanduskasvu elavdavate kulutuste kärpeid tulevikus ja parandada
maksukuulekust.
2.           Kiirendada finantsraamistiku
reformi õigusaktide jõustamise abil, et kehtestada 2013. aastaks püsivad
kulueeskirjad. Kõnealused eeskirjad peaksid
olema kooskõlas Euroopa rahvamajanduse ja regionaalse arvepidamise süsteemiga. Võtta meetmeid, et tõhustada kooskõlastusmehhanisme
valitsemissektori kõikidel tasanditel keskpika perioodi ja iga-aastastes
eelarveprotsessides.
3.           Noorte tööpuuduse
vähendamiseks suurendada praktikakohtade ja töökohal õppimise võimaluste
kättesaadavust, parandada kutseõppe kvaliteeti ja võtta vastu kavandatud
elukestva õppe strateegia. Viia
haridusväljundid tööturu vajadustega paremini vastavusse ja parandada õpetamise
kvaliteeti. Selleks et võidelda tööturu
killustatuse ja töötajate vaesuse vastu, piirata tsiviilõiguslike lepingute
ülemäärast kasutamist ja pikendada alaliste lepingute katseaega.
4.           Suurendada jõupingutusi, et
elavdada naiste tööturul osalemist ning suurendada laste nii varases lastehoius
kui ka koolieelses hariduses osalemist, tagades stabiilse rahastamise ja
investeeringud avaliku sektori taristusse, kvalifitseeritud töötajate
ettevalmistamise ja taskukohase juurdepääsu. Võidelda
ennetähtaegselt pensionilemineku väljakujunenud tavaga, et tõsta tööturult
väljumise iga. Kaotada järk-järgult
kaevurite eripensionisüsteem, et integreerida nad täielikult üldsüsteemi. Võtta ambitsioonikamaid alalisi meetmeid
põllumajandustootjate sotsiaalkindlustusfondi (KRUS) reformimiseks, et võtta
paremini arvesse üksikisikute sissetulekuid.
5.           Võtta täiendavaid meetmeid
innovatsioonisõbraliku ettevõtluskeskkonna tagamiseks, tagades teaduse,
innovatsiooni ja tööstuse parema seostatuse ning leppides kokku ühistes
prioriteetsetes valdkondades ja vahendites, millega toetatakse tervet
innovatsioonitsüklit. Parandada juurdepääsu
teadus- ja innovatsioonitegevuse rahastamisele, kasutades tagatisi ja
sildfinantseerimist.
6.           Suurendada jõupingutusi
energiatootmise võimsusesse ja tõhususse investeerimise stiimulite
parandamiseks, kiirendada piiriüleste elektrivõrguühenduste arendamist ja
tugevdada konkurentsi gaasisektoris, kaotades reguleeritud hinnad ja luues
gaasiga kauplemise platvormi. Tugevdada
raudteeturgu reguleeriva asutuse rolli ja vahendeid ning tagada raudtee
valdkonna investeerimisprojektide tõhus ja kiire rakendamine. Vähendada kutseteenuste piiranguid ning lihtsustada
lepingute jõustamist ja ehituslubade nõudeid.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012) 323 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal pärast
ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste
poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat
kasutades.
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


title: 2013/165/EL: Komisjoni soovitus, 27. märts 2013 , toksiinide T-2 ja HT-2 esinemise kohta teraviljas ja teraviljatoodetes  EMPs kohaldatav tekst

text:
               3.4.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 91/12

         KOMISJONI SOOVITUS,
   27. märts 2013,
   toksiinide T-2 ja HT-2 esinemise kohta teraviljas ja teraviljatoodetes
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2013/165/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               T-2 ja HT-2 on mükotoksiinid, mida tekitavad mitu Fusarium’i liiki. T-2 seedub kiiresti ja sellest tekib palju ainevahetussaadusi, millest peamine on HT-2.

               (2)

               Toiduahelas olevate saasteainete teaduskomisjon (edaspidi „CONTAM”), mis kuulub Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „toiduohutusamet”) juurde, koostas komisjoni palvel arvamuse ohtudest, mida põhjustab inimeste ja loomade tervisele toksiinide T-2 ja HT-2 esinemine toidus ja söödas (1).

               (3)

               CONTAM määras toksiinide T-2 ja HT-2 summaarse lubatava päevadoosi 100 ng kehakaalu kg kohta. Saada olevate leiduvuse andmete põhjal jääb inimeste hinnanguline pikaajaline toidukaudne kokkupuude toksiinidega T-2 ja HT-2 summaarselt väiksemaks lubatavast päevadoosist kõikide earühmade lõikes; niisiis ei põhjusta see otsest terviseprobleemi.

               (4)

               Loomade terviseohtude osas jäi CONTAM seisukohale, et mäletsejaliste, küülikute ja kalade praegune hinnanguline kokkupuude toksiinidega T-2 ja HT-2 ei põhjusta tõenäoliselt terviseprobleemi. Sigade, kodulindude, hobuste ja koerte kokkupuutel toksiinidega T-2 ja HT-2 on hinnangute kohaselt väike kahjulik mõju. Kassid on loomade seas kõige tundlikumad. Kuna andmeid on vähe ja ka väikeste annuste korral esineb tõsiseid terviseprobleeme, ei ole olnud võimalik määrata NOAELi ega LOAELi. Seetõttu ei saa käesolevat soovitust kasutada kassitoidu puhul, mille kohta tuleb kehtestada rangemad meetmed.

               (5)

               CONTAM tuli järeldusele, toksiinide T-2 ja HT-2 ülekandumine söödast loomset päritolu toiduainetesse on vähene ja mõjutab seetõttu vaid vähesel määral inimese kokkupuudet nende toksiinidega.

               (6)

               Kui võtta arvesse teaduslikus arvamuses esitatud järeldusi ning seda, et aastate lõikes on toksiinide T-2 ja HT-2 esinemine kõikuv, on asjakohane koguda veel andmeid T-2 ja HT-2 leidumise kohta teraviljas ja teraviljatoodetes, samuti rohkem teavet toiduainete töötlemise (nt keetmise) mõju kohta ning põllumajanduslike tegurite mõju kohta toksiinide T-2 ja HT-2 esinemisele. Ka on vaja saada rohkem andmeid selle kohta, millised tegurid põhjustavad toksiinide T-2 ja HT-2 suhteliselt suurt sisaldust teraviljas ja teraviljatoodetes, et töötada välja meetmed, mis aitaksid toksiinide T-2 ja HT-2 sattumist teravilja ja teraviljatoodetesse vähendada või seda ära hoida. Tuleb teha uuringuid, et koguda andmeid selle kohta, millised tegurid põhjustavad toksiinide T-2 ja HT-2 suurt sisaldust teraviljas ja teraviljatoodetes ning milline on toidu ja sööda töötlemise mõju. Kuna kättesaadavad andmed näitavad, et riisis ja riisitoodetes leidub toksiine T-2 ja HT-2 väga vähe või ei leidugi, on asjakohane jätta need tooted käesoleva arvamuse reguleerimisalast välja.

               (7)

               Teravilja ja teraviljatoodete jälgimise andmeid kasutatakse selleks, et hinnata, milliseid muutusi ja suundumusi on inimeste ja loomade kokkupuutes toksiinidega T-2 ja HT-2. Sellepärast on kohane kasutada piisavalt tundlikke analüüsimeetodeid.

               (8)

               Et anda suuniseid, millistel juhtudel uuringuid teha, tuleks sätestada soovituslikud künnised, millest kõrgemate näitajate korral on kohane teha uuringuid. Selliste soovituslike künniste leidmiseks on kasutatud leiduvuse andmeid, mis on saadaval toiduameti andmebaasis. Uuringute seisukohalt on väga tähtis jälgitavus.

               (9)

               2015. aastal tuleb esitada hinnang käesoleva arvamuse tulemusena kogutud andmete kohta. Käesoleva soovituse tulemusena kogutud jälgimisandmed võimaldavad paremini aru saada toksiinide T-2 ja HT-2 sisalduse kõikuvusest aastate lõikes ja nende esinemisest paljudes teraviljatoodetes, teguritest, mis põhjustavad sisalduse suurenemist, ja meetmetest, mille abil oleks võimalik toksiinide T-2 ja HT-2 esinemist vähendada või ära hoida, sealhulgas agronoomilised võtted ja töötlemine,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid sööda- ja toidukäitlejate aktiivsel osavõtul jälgima toksiinide T-2 ja HT-2 leidumist teraviljas ja teraviljatoodetes. Käesolevas soovituses ei käsitleta teraviljana riisi ega teraviljatoodetena riisitooteid.

               2.

               Liikmesriigid peaksid jälgima, et proovides analüüsitakse samaaegselt toksiine T-2, HT-2 ja teisi Fusarium’i toksiine, nagu deoksünivalenool, searalenoon ja fumonisiin B1 ja B2, et teha kindlaks koos esinemise ulatust.
               Kui kasutatav analüüsimeetod võimaldab, oleks asjakohane teha analüüs ka mükotoksiinide konjugaatide, eriti toksiinide T-2 ja HT-2 mono- ja diglükosüülitud konjugaatide määramiseks.

               3.

               Inimeste tarbeks mõeldud teraviljast ja teraviljatoodetest tuleks võtta proovid ja teha analüüsid komisjoni 23. veebruari 2006. aasta määruse (EÜ) nr 401/2006 (milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid mükotoksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes) (2) kohaselt, pidades eelkõige silmas

                           —

                           I lisa B osa teravilja ja teraviljatoodete proovide puhul;

                           —

                           II lisa punkti 4.3.1 alapunkti g seoses toksiinide T-2 ja HT-2 analüüside tulemuslikkuse kriteeriumidega; määramispiir ei tohiks olla kõrgem kui 5 μg/kg kummagi toksiini (T-2 ja HT-2) puhul, välja arvatud töötlemata teravilja puhul, mille korral määramispiir ei tohiks ületada 10 μg/kg kummagi toksiini (T-2 ja HT-2) puhul; sõeluuringu analüüside puhul ei tohiks määramispiir ületada 25 μg/kg toksiinide T-2 ja HT-2 puhul kokku.

                     Toidukäitleja võib proovide võtmisel kalduda kõrvale määruses (EÜ) nr 401/2006 sätestatud menetlusest, kuid partiist kogutud proov peab olema esinduslik.

               4.

               Söödaks ja segasöödaks ettenähtud teravilja ja teraviljatoodete puhul tuleb võtta proove ja teha analüüse komisjoni 27. jaanuari 2009. aasta määruse (EÜ) nr 152/2009 (milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid sööda ametlikuks kontrolliks) (3) kohaselt ja määramispiir ei tohiks olla üle 10 μg/kg kummagi toksiini (T-2 ja HT-2) puhul. Sõeluuringu analüüside puhul ei tohiks määramispiir ületada 25 μg/kg toksiinide T-2 ja HT-2 puhul kokku.
               Söödakäitleja võib proovide võtmisel kalduda kõrvale määruses (EÜ) nr 152/2009 sätestatud menetlusest, kuid partiist kogutud proov peab olema esinduslik.

               5.

               Liikmesriigid peaksid sööda- ja toidukäitlejate aktiivsel osavõtul tegema uuringuid, et teha kindlaks, milliste tegurite tõttu on sisaldus soovituslikust künnisest suurem, ja kehtestama meetmed, et kõnealuste toksiinide sisaldust vähendada või nende leidumist tulevikus vältida. Selliseid uuringuid tuleb kindlasti teha sel juhul, kui teataval ajavahemikul on toksiinide T-2 ja HT-2 sisaldus teraviljas ja teraviljatoodetes korduvalt üle käesoleva soovituse lisas teravilja ja teraviljatoodete jaoks sätestatud soovitusliku künnise. Selleks et saada rohkem teavet eri tegurite, sealhulgas agronoomiliste võtete kohta, mis põhjustavad suurt toksiinide T-2 ja HT-2 sisaldust teraviljas ja teraviljatoodetes, tuleb võtta proove ja analüüse esmase töötlusega teraviljast ja teraviljatoodetest.

               6.

               Liikmesriigid peaksid sööda- ja toidukäitlejate aktiivsel osavõtul uurima toidu ja sööda töötlemise mõju toksiinide T-2 ja HT-2 leidumisele. Selliseid uuringuid tuleks kindlasti teha juhul, kui teataval ajavahemikul on toksiinide T-2 ja HT-2 sisaldus teraviljatoodetes korduvalt üle käesoleva soovituse lisas teraviljatoodete kohta sätestatud soovitusliku künnise.

               7.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et toiduohutusametile esitatakse korrapäraselt analüüsitulemusi nende kandmiseks ühtsesse andmebaasi ning et uuringute tulemused esitatakse kord aastas Euroopa Komisjonile, esimest korda 2013. aasta detsembriks. Käesoleva soovituse ühetaoliseks kohaldamiseks ja uurimisaruannete võrreldavuse tagamiseks koostatakse juhend.

      Brüssel, 27. märts 2013

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Tonio BORG

      (1)  EFSA Panel on Contaminants in the Food Chain (CONTAM), Scientific Opinion on risks for animal and public health related to the presence of T-2 and HT-2 toxin in food and feed. EFSA Journal 2011; 9(12):2481. [187 lk] doi:10.2903/j.efsa.2011.2481. Kättesaadav internetis aadressil www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  ELT L 70, 9.3.2006, lk 12.

      (3)  ELT L 54, 26.2.2009, lk 1.

      LISA

         Soovituslikud künnised teravilja ja teraviljatoodete jaoks
          (1)
          (2)

                  Soovituslikud künnised T-2 ja HT-2 summaarse sisalduse kohta (μg/kg), millest suurema sisalduse korral tuleks teha uuringuid, eriti siis, kui seda esineb korduvalt (1)

                  1.   Töötlemata teravili
                      (3)

                              1.1.

                              Oder (sealhulgas õlleoder) ja mais

                  200

                              1.2.

                              Kaer (koorimata)

                  1 000

                              1.3.

                              Nisu, rukis ja muu teravili

                  100

                  2.   Teraviljaterad, mis on ette nähtud otse inimtarbimiseks
                      (4)

                              2.1.

                              Kaer

                  200

                              2.2.

                              Mais

                  100

                              2.3.

                              Muu teravili

                  50

                  3.   Inimtarbeks ettenähtud teraviljatooted

                              3.1.

                              Kaerakliid ja kaerahelbed

                  200

                              3.2.

                              Teraviljakliid, välja arvatud kaerakliid, kaera jahvatamise saadused, mis ei ole kaerakliid ega kaerahelbed, ning maisi jahvatamise saadused

                  100

                              3.3.

                              Muud teravilja jahvatamise saadused

                  50

                              3.4.

                              Hommikusöögi teraviljatooted, sealhulgas teraviljahelbed

                  75

                              3.5.

                              Leiva-saiatooted (sealhulgas väikesed pagaritooted), kondiitritooted, küpsised, teraviljast suupisted, nuudlitooted

                  25

                              3.6.

                              Teraviljapõhised imiku- ja väikelastetooted

                  15

                  4.   Teraviljatooted sööda ja segasööda jaoks
                      (5)

                              4.1.

                              Kaera jahvatamise saadused (kestad)

                  2 000

                              4.2.

                              Muud teraviljatooted

                  500

                              4.3.

                              Segasööt, välja arvatud kassitoit

                  250

         (1)  Käesolevas lisas osutatud väärtused on soovituslikud künnised, millest suurema sisalduse korral, eriti kui seda esineb korduvalt, tuleks uurida, millised tegurid põhjustavad toksiinide T-2 ja HT-2 esinemist ning milline mõju on sööda ja toidu töötlemisel. Soovituslikud künnised põhinevad toiduohutusameti andmebaasist pärit leiduvuse andmetel, nagu on osutatud toiduohutusameti arvamuses. Soovituslikud künnised ei ole toidu ega sööda ohutuse tasemed.

         (2)  Käesolevas soovituses ei käsitleta teraviljana riisi ega teraviljatoodetena riisitooteid.

         (3)  Töötlemata teravili on teravili, mida ei ole mingil viisil füüsiliselt ega termiliselt töödeldud, välja arvatud kuivatamine, puhastamine ja sorteerimine.

         (4)  Teraviljaterad otse inimtarbimiseks on teraviljaterad, mida on kuivatatud, puhastatud, millelt on kest eemaldatud ja mis on sorteeritud ning mida enne täiendavat töötlemist toiduahelas rohkem ei puhastata ega sorteerita.

         (5)  Soovituslikud künnised söödaks ja segasöödaks tarvitatava teravilja jaoks on ette nähtud 12% suhtelise niiskusega sööda korral.


title: 2013/647/EL: Komisjoni soovitus, 8. november 2013 , akrüülamiidisisalduse uurimise kohta toidus  EMPs kohaldatav tekst

text:
               12.11.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 301/15

         KOMISJONI SOOVITUS,
   8. november 2013,
   akrüülamiidisisalduse uurimise kohta toidus
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2013/647/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Toidutööstus, liikmesriigid ja komisjon on alates aastast 2002 teinud ulatuslikke jõupingutusi, et uurida, kuidas jõuab akrüülamiid töödeldud toidu sisse, ja vähendada selle sisaldust.

               (2)

               Euroopa toidu- ja joogitööstust esindav organisatsioon FoodDrinkEurope töötas välja töövahendite paketi, (1) mida toiduainetootjad saavad vastavalt konkreetsele vajadusele valikuliselt kasutada, et vähendada akrüülamiidisisaldust oma toodetes. Lisaks koostati lühibrošüürid, mis sisaldavad teavet iga sektori kõige olulisemate töövahendite kohta. Seda tegevust toetasid ja sellele aitasid kaasa reguleerivad asutused.

               (3)

               Akrüülamiidisisaldus teatavates toiduainetes on oluliselt suurem kui samasse tooterühma kuuluvatel võrreldavatel toodetel. Seepärast pidas komisjon asjakohaseks, et liikmesriikide pädevad asutused uuriksid toidukäitlejate kasutatavaid tootmis- ja töötlemismeetodeid. Selleks võttis komisjon 10. jaanuaril 2011 vastu soovituse akrüülamiidisisalduse uurimise kohta toidus (2) (edaspidi „2011. aasta soovitus”).

               (4)

               2011. aasta soovituses julgustatakse liikmesriike tegema uuringuid, kui mõnes toiduaines leitud akrüülamiidisisaldus ületab kõnealuse soovituse lisas sätestatud soovituslikke näitajaid.

               (5)

               Liikmesriigid jälgisid akrüülamiidisisaldust toidus aastatel 2007–2009 vastavalt komisjoni soovitusele 2007/331/EÜ (3) ja alates 2010. aastast on nad seda teinud vastavalt komisjoni soovitusele 2010/307/EL (4). Seire on suunatud toiduainetele, milles akrüülamiidisisaldus on teadaolevalt suur ja/või mille roll nende ainete toidu kaudu omastamisel on märkimisväärne.

               (6)

               2007.–2010. aasta seiretulemused avaldas Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „EFSA”) oma 18. oktoobri 2012. aasta teaduslikus aruandes „Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007-2010” (5). EFSA järeldas, et akrüülamiidisisaldus ei ole toidugruppide lõikes järjekindlalt vähenenud ning et akrüülamiidisisalduse vähenemist oli näha vaid mõnes toiduainekategoorias, teistes aga võis täheldada selle suurenemist.

               (7)

               Aastatel 2011 ja 2012 saadud uurimistulemuste põhjal ning vastavalt soovitustele 2007/331/EÜ ja 2010/307/EL saadud seiretulemuste põhjal on asjakohane muuta teatavaid soovituslikke väärtuseid, mis on ette nähtud 2011. aasta soovituse lisaga.

               (8)

               Seega tuleks 2011. aasta soovitus asendada uue soovitusega.

               (9)

               Uurimine peaks ka edaspidi hõlmama toidukäitleja ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide (HACCP) süsteemi või muud samalaadset süsteemi, (6) et koos toidukäitlejaga vaadata, kas asjaomased töötlemisetapid, kus akrüülamiid võib tekkida, on kindlaks tehtud ja kas nende kontrollimiseks on võetud sobivaid meetmeid. Seejuures peaksid pädevad asutused hindama, millises ulatuses on toidukäitleja rakendanud praegu teadaolevaid akrüülamiidisisalduse vähendamise võimalusi, nt neid, mida on soovitatud Codex Alimentarius’e komisjoni vastu võetud akrüülamiidi tegevusjuhises, ja organisatsiooni FoodDrinkEurope välja töötatud akrüülamiidi töövahendite paketis nimetatud võimalusi.

               (10)

               Käesolevas soovituses ette nähtud soovituslikud väärtused on mõeldud ainult uurimisvajaduse näitamiseks. Need ei ole ohutuslävendid. Seepärast tuleks jõustamismeetmeid võtta ja/või kiirhoiatus anda ainult usaldusväärse riskianalüüsi põhjal, mis tehakse iga üksikjuhtumi kohta eraldi, mitte aga lihtsalt soovitusliku väärtuse ületamise korral.

               (11)

               Lähtudes käesoleva soovituse kohaselt aastatel 2013 ja 2014 saadud uurimistulemustest ning soovituse 2010/307/EL kohase seire tulemustest ja EFSA ajakohastatud riskianalüüsist akrüülamiidisisalduse kohta toidus, hindab komisjon olukorda pärast EFSA riskihinnangu saamist ja otsustab, kas on vaja võtta muid asjakohaseid meetmeid,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid toidukäitlejate aktiivsel osalusel täiendavalt uurima toidukäitlejate kasutatavaid tootmis- ja töötlemismeetodeid juhul, kui akrüülamiidisisaldus toiduaines, mida on katsetatud soovituse 2010/307/EL alusel toimunud seire käigus, ületab käesoleva soovituse lisas vastava toidukategooria jaoks märgitud soovitusliku väärtuse.

               2.

               Punkti 1 kohaldamisel tuleks akrüülamiidisisaldust hinnata analüüsi mõõtemääramatust arvesse võtmata.

               3.

               Punktis 1 osutatud uurimine peaks hõlmama toidukäitleja ohuanalüüsil ja kriitilistel kontrollpunktidel (HACCP) põhinevate menetluste kontrollimist, et teha kindlaks

                           a)

                           kas toidukäitleja on ohuanalüüsi ja kriitiliste kontrollpunktide (HACCP) süsteemis või muus samalaadses süsteemis määratlenud asjakohased töötlemisetapid, mis võivad viia akrüülamiidi tekkeni, ning

                           b)

                           kas toidukäitleja on võtnud arvesse asjakohaseid riskide vähendamise meetmeid.

               4.

               Punktis 1 osutatud uuringutega tuleks eelkõige välja selgitada, millises ulatuses on toidukäitleja rakendanud praegu teadaolevaid akrüülamiidisisalduse vähendamise võimalusi, nt neid, mida on soovitatud Codex Alimentarius’e komisjoni vastu võetud akrüülamiidi tegevusjuhises, ja organisatsiooni FoodDrinkEurope välja töötatud akrüülamiidi töövahendite paketis nimetatud võimalusi.

               5.

               Liikmesriigid peaksid uurimistulemustest komisjonile aru andma 31. oktoobriks 2014 ja 30. aprilliks 2015.

               6.

               Käesoleva soovitusega asendatakse 10. jaanuari 2011. aasta soovitus akrüülamiidisisalduse uurimise kohta toidus.

      Brüssel, 8. november 2013

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Tonio BORG

      (1)  Organisatsiooni FoodDrinkEurope töövahendite pakett sisaldab 14 eri parameetrit (töövahendit), mis on jaotatud nelja põhikategooriasse (töövahendite komplektid), mida toiduainetootjad saavad vastavalt oma vajadustele valikuliselt kasutada selleks, et vähendada oma toodetes akrüülamiidisisaldust. Need neli põhikategooriat on agronoomilised tegurid, toidu retsept, töötlemine ja lõplik valmistamine. Töövahendite paketi võib leida järgmisel aadressil:
   http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/ciaa_acrylamide_toolbox09.pdf

      (2)  http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/contaminants/recommendation_10012011_acrylamide_food_en.pdf

      (3)  Komisjoni soovitus 2007/331/EÜ, 3. mai 2007, toidu akrüülamiidi sisalduse seire kohta (ELT L 123, 12.5.2007, lk 33).

      (4)  Komisjoni soovitus 2010/307/EÜ, 2. juuni 2010, akrüülamiidi sisalduse seire kohta toidus (ELT L 137, 3.6.2010, lk 4).

      (5)  Euroopa Toiduohutusamet „Update on acrylamide levels in food from monitoring years 2007 to 2010”. EFSA Journal (2012); 10(10):2938. [38 pp.] doi:10.2903/j.efsa.2012.2938. Kättesaadav internetis: www.efsa.europa.eu/efsajournal

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 852/2004, 29. aprill 2004, toiduainete hügieeni kohta (ELT L 139, 30.4.2004, lk 1).

      LISA
      Soovituslik akrüülamiidisisaldus toiduohutusameti 2007.–2012. aasta seireandmete põhjal

                  Toiduaine

                  Soovituslik sisaldus
                  [μg/kg]

                  Märkus

                  Valmis friikartulid

                  600

                  Valmistoiduna müüdav toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 1 tähenduses

                  Kartulikrõpsud toorest kartulist ja kartulitainast

                  1 000

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punktide 2 ja 10 tähenduses

                  Kartulipõhised kreekerid

                  Leib

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 4 tähenduses

                              a)

                              nisupõhine leib

                  80

                              b)

                              leib, v.a nisupõhine leib

                  150

                  Hommikusöögihelbed (välja arvatud pudrud)

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 5 tähenduses

                              —

                              kliitooted ja täisteraviljahelbed, paisutatud terad (asjakohane üksnes märgistatud paisutatud terade puhul)

                  400

                              —

                              nisul ja rukkil põhinevad tooted (1)

                  300

                              —

                              maisil, kaeral, speltanisul, odral ja riisil põhinevad tooted (1)

                  200

                  Küpsised ja vahvlid

                  500

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 6 tähenduses

                  Kreekerid, v.a kartulipõhised kreekerid

                  500

                  Kuivikleivad

                  450

                  Piparkoogid

                  1 000

                  Selle kategooria toodetega sarnased muud tooted

                  500

                  Röstitud kohv

                  450

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 7.1 tähenduses

                  Lahustuv kohv

                  900

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 7.2 tähenduses

                  Kohviasendajad

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 7.3 tähenduses

                              a)

                              peamiselt teraviljal põhinevad kohviasendajad

                  2 000

                              b)

                              muud kohviasendajad

                  4 000

                  Muud imikutoidud kui teraviljapõhised töödeldud toidud (2)

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 8 tähenduses

                              a)

                              kuivatatud ploomideta

                  50

                              b)

                              kuivatatud ploomidega

                  80

                  Imikutele ja väikelastele mõeldud küpsised ja kuivikud

                  200

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 9.1 tähenduses

                  Imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhised töödeldud toidud, (3) välja arvatud küpsised ja kuivikud

                  50

                  Müügil olev toode soovituse 2010/307/EL lisa C jao punkti 9.2 tähenduses

         (1)  Mitte-täisteratooted ja/või mitte-kliipõhised teraviljatooted. Kategoriseerimise aluseks on teravili, mida on kõige suuremas koguses.

         (2)  Nagu on määratletud komisjoni 5. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/125/EÜ (imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta) (ELT L 339, 6.12.2006, lk 16) artikli 1 lõike 2 punktis b.

         (3)  Nagu on määratletud direktiivi 2006/125/EÜ artikli 1 lõike 2 punktis a.


				|

		52012DC0321

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Malta 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0321 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Malta 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Malta stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta[4];
mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike
kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Malta 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Malta ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril
2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi
aruande,[5]
milles ei nimetatud Maltat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed.
Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu
soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele
laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda
töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning
moderniseerida avalikku haldust.
(6)       2. märtsil 2012 kutsus
Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või
lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(7)       Malta esitas 30. aprillil
2012 oma 2012. aasta stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja 23.
aprillil 2012 oma 2012. aasta riikliku reformikava. Selleks
et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid
ühel ja samal ajal.
(8)       Nõukogu määruse (EÜ) nr
1466/97 alusel 2012. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on
nõukogu seisukohal, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium on võrreldes komisjoni prognoositud potentsiaalse majanduskasvuga
optimistlik, eriti stabiilsusprogrammi lõpuaastate suhtes. Programmis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on
pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kavandatud korrigeerimist 2011. aastal
järk-järgult vähendada puudujääki, nii et see jõuaks 2015. aastal 0,3 %-ni
SKPst. Programmis kinnitatakse varasemat
keskpika perioodi eelarve-eesmärki ehk eelarve struktuurse tasakaalu
saavutamist, milleni tahetakse jõuda pärast programmiperioodi lõppu. Keskpika perioodi eesmärk kajastab stabiilsuse ja
kasvu pakti eesmärke. On aga oht, et eelarvepuudujääk võib osutuda programmis
kavandatust suuremaks. See võib tuleneda: i) oodatust väiksemaks jäänud
tuludest, sest makromajanduslik stsenaarium oli pisut liiga optimistlik; ii) jooksvate esmaste kulude ületamisest; ja iii) riigile kuulva lennuliini (Air Malta)
käimasolevast restruktureerimisest ja energiatarnija (Enemalta)
finantsseisundist. Keskpika perioodi eesmärgi
poole kavatsetakse liikuda (ümberarvutatud) eelarve struktuurset tasakaalu[6] arvestades nii, et iga-aastane
edasiminek oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud sihtmääraga
0,5 % SKPst. Arvestades komisjoni hinnangu kohaselt eelarve eesmärkides
sisalduvaid ühekordseid meetmeid, on edasiminek keskpika perioodi eesmärgi
saavutamise suunas pisut kiirem (¾ % SKPst), kuid see jaotub väga ebaühtlaselt:
2012. aastal edasiminekut ei ole, samas kui 2013. aastal on see 1¼ % SKPst. Programmis esitatud teabe kohaselt on
valitsemissektori kulude kasv kogu programmiperioodi jooksul kooskõlas
stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud sihtmääraga, kui võtta arvesse
suvakohaseid tulumeetmeid. Eelarve-eesmärkidega
seotud riske arvestades võib aga keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks
tehtavate kohanduste keskmine tempo jääda aeglasemaks kui vaja.
Valitsemissektori koguvõlg, mis ulatus 2011. aastal 72 %-ni SKPst, peaks
programmi kohaselt hakkama vähenema ning jõudma 2015. aastaks 65,3 %-ni
SKPst (mis on ikka suurem kui kontrollväärtus, mis on 60 % SKPst). Programmis esitatud kavade kohaselt liigub Malta
piisavas tempos, et saavutada üleminekuperioodi lõpuks (2015) stabiilsuse ja
kasvu paktiga ettenähtud võla vähendamise sihttase, kuid kõnealust hinnangut
võib ohustada see, kui võlatase osutub kavandatust kõrgemaks tingituna
võimalikust suuremast puudujäägist ja kõrgemast võlakoormuse ja
eelarvepositsiooni muutuse näitajast. Malta
keskpika perioodi eelarveraamistik ei ole endiselt siduvat laadi, mis näitab,
et eelarvepoliitikat planeeritakse suhteliselt lühikeses perspektiivis. Programmis osutatakse, et Malta valitsus kavatseb
muuta iga-aastast eelarvemenetlust. Tahetakse muuta tähtaegu ning kasutusele
võtta järelevalve- ja parandusmehhanisme hõlmav põhiseadusega ettenähtud
eelarveeeskiri , mis on kooskõlas viimase aja muudatustega euroala juhtimise
raamistikus.
(9)       Malta rahanduse pikaajalist
jätkusuutlikkust ohustavad endiselt suured riskid, sest pikemas perspektiivis
ületab elanikkonna vananemisega seotud kulutuste suurenemine märgatavalt ELi
keskmist. Probleemi süvendab veelgi eakate
töötajate, sealhulgas eakate naiste väga tagasihoidlik osalemine tööturul, suhteliselt madal tööturult lahkumise iga ja ennetähtaegselt pensionile jäämise võimaluste
kasutamine. Sõltumatu pensionide töörühm
esitas 2010. aasta detsembris pensionireformi jätkamise kohta oma ettepanekud,
mille hulka kuuluvad pensioniea ja oodatava eluea seostamine ning uute
pensionisammaste loomine. Ettepanekuid tuleb
arutada sidusrühmadega, kuid valitsus ei ole oma seisukohti veel esitanud. Lisaks ei ole riiklikus reformikavas ette nähtud
igakülgset aktiivsena vananemise strateegiat. Tuleb
märkida, et Malta on võtnud meetmeid võitluseks deklareerimata töö vastu.
Selline töötamine avaldab liigset survet riigi rahanduse jätkusuutlikkusele.
(10)     Malta majanduse
ümberkorraldamise tagajärjel on tööturul tekkinud tööjõu nõudluse ja töötajate
oskuste lahknevus, mida veelgi süvendab vähene kolmanda taseme hariduse
omandamine ja suur koolist väljalangevus. Püsivate
tulemuste saavutamiseks tuleks jätkata jõupingutusi haridussüsteemi
vastavusseviimiseks tööturu vajadustega. Malta peaks 2012. aasta lõpuks esitama strateegia kooli
poolelijätmise vähendamiseks. Seni puudub
selles valdkonnas teabe kogumise ja selle analüüsimise kõikehõlmav süsteem.
(11)     Naiste ja vanemaealiste
töötajate Malta tööturul osalemise määr on ikka liiga väike. Malta võtab küll meetmeid naiste tööturule
tagasitoomiseks, kuid naiste ja meeste
tööhõive erinevus ja lapsevanemaks olemine avaldavad suuremat mõju naistele,
kuna puudub taskukohane lastehoid, koolijärgseid lastehoiuasutusi ei ole
piisavalt ning liiga vähe kasutatakse peresõbralikku töökorraldust nagu
paindlik tööaeg ja kaugtöö.
(12)     Malta on üks väheseid
liikmesriike, kus veel kasutatakse üldist palkade indekseerimise mehhanismi. Kuigi kõnealune mehhanism sisaldab
vahendeid indekseerimise mõju leevendamiseks, kätkeb see siiski palga-hinna
spiraali ohtu, eriti kuna indekseerimisel arvestatakse ka importtoodete hindu.
See aga võib kahjustada eelkõige tööjõumahukate sektorite konkurentsivõimet. Ametiasutused on probleemi uurinud, kuid
tulemusi ei ole veel avaldatud ning konkreetseid reformiettepanekuid ei ole
veel arutatud.
(13)     Energiavarustus sõltub Maltal
peaaegu täielikult importnaftast ning taastuvaid energiaallikaid kasutatakse
endiselt vähe. Kõrge elektri hind võib
ohustada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõimet. Kõrvaldada tuleks ka puudused energiatõhususe
valdkonnas. See aitaks saavutada kahte eesmärki – suurendada konkurentsivõimet
ning täita energia- ja kliimaeesmärgid. Nendes
valdkondades on juba tehtud algatusi. Nii näiteks toetatakse päikeseenergia
tootmist ja tuuleparkide arendamist, elektriühenduse loomist Sitsiiliaga ning
kütusesäästlike autode kasutuselevõttu. Esialgu
on aga veel liiga vara hinnata kõnealuste algatuste mõju ja nende rakendamist
tuleb tähelepanelikult jälgida.
(14)     Malta majanduse suurusega
võrreldes on Malta pangandussüsteem väga suur. Selle varade kogumaksumus on
ligikaudu 800 % SKPst. Sektori suuruse
tõttu võivad finantsstabiilsuse häired avaldada riigi majandusele
ebaproportsionaalselt suurt mõju. Üleilmne
majanduslangus süvendas halbade laenude arvu, kuid pankade kapitalireserve ei
ole suurendatud. Pankadele avaldab eriti suurt
mõju kinnisvaraturg, mille arvele langeb üle poole elanikele antud laenudest.
Pangad on haavatavad eriti seetõttu, et kinnisvarahindade langus võib jätkuda,
kuid eluruumide pakkumine võib praegu olla suurem kui nõudlus nende järele.
(15)     Malta on võtnud mitmeid
kohustusi laiendatud euroala pakti raames. Need
kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud
konkurentsivõime suurendamise, tööhõive toetamise ja riigi rahanduse
jätkusuutlikumaks muutmisega. Komisjon on
hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise
tulemusi.
(16)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Malta majanduspoliitikat.
Komisjon hindas 2012. aasta stabiilsusprogrammi ja 2012. aasta riiklikku
reformikava. Hindamisel võeti arvesse
kõnealuste dokumentide asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja
juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist,
andes ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused kajastuvad allpool 1.–6. soovituses.
(17)     Võttes arvesse komisjoni
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Malta 2012. aasta stabiilsusprogrammi ning
nõukogu arvamus[7]
kajastub eelkõige 1. soovituses,
SOOVITAB Maltal võtta aastatel
2012–2013 järgmisi meetmeid.
1.           Tugevdada 2012. aastal
eelarvestrateegiat täiendavate alaliste meetmetega, et tagada piisav edasiminek
keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas ja viia eelarvepuudujääk alla
3 % SKPst, ilma ühekordseid meetmeid kasutamata.
Jätkata seejärel eelarve konsolideerimist vajalikus tempos, et piisavalt
edeneda keskpika perioodi eesmärgi saavutamise suunas, kaasa arvatud
kulueesmärgi täitmine, ning võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas,
määrates kindlaks konkreetsed meetmed, kuidas toetada eelarvepuudujääki käistelevaid
eesmärke alates 2013. aastast ning olla valmis võtma täiendavaid meetmeid
kõrvalekallete korral. Hiljemalt 2012. aasta
lõpuks rakendada siduv eeskirjapõhine mitmeaastane eelarveraamistik. Parandada maksukohustuste täitmist ja võidelda
maksudest kõrvalehoidmise vastu ning vähendada võlgnevusi soodustavaid tegureid
seoses ettevõtete maksustamisega.
2.           Võtta viivitamata meetmeid,
et tagada pensionisüsteemi pikaajaline jätkusuutlikkus. Selleks tuleb i)
oluliselt kiirendada pensioniea järkjärgulist tõstmist võrreldes kehtivates
õigusaktides sätestatuga, ii) selgelt seostada oodatav eluiga ja seadusjärgne
pensioniiga ning iii) soodustada erapensioni kogumist.
Võtta meetmeid, mis võimaldavad vanemaealistel töötajatel kauem töötada,
ja vähendada ennetähtaegselt pensionile jäämise kavade kasutamist.
3.           Tegutseda selle nimel, et
vähendada kooli poolelijätmise suurt määra. Jätkata haridussüsteemis
jõupingutusi töötajate oskuste kohandamiseks tööturu nõuetega. Edendada taskukohast lastehoidu ja suurendada
kooliväliste lastehoiuasutuste arvu, et vähendada naiste ja meeste tööhõive
erinevust ning vähendada lapsevanemaks olemise mõju naiste tööhõivele.
4.           Võtta vajalikke meetmeid, et
konsulteerides sotsiaalpartneritega ja kooskõlas riigi tavadega ümber
korraldada palgaläbirääkimiste süsteem ja palkade indekseerimise süsteem nii,
et võetaks paremini arvesse tööviljakuse muutumist ning väheneks impordihindade
mõju indekseerimisele.
5.           Toetada jõupingutusi
energiatõhususe edendamiseks ja suurendada taastuvatest allikatest toodetava
energia osakaalu, et vähendada Malta sõltuvust importnaftast. Seejuures tuleks
hoolikalt jälgida stimuleerivaid mehhanisme ja seada prioriteetsele kohale
infrastruktuuri arendamine, sealhulgas Sitsiiliaga elektriühenduse loomise
lõpuleviimine.
6.           Tugevdada pangandussektorit,
võttes meetmeid, mis aitavad leevendada riske, mida võib põhjustada
kinnisvaraturg. Võtta meetmeid, et veelgi
suurendada kapitalireserve laenukahju katmiseks.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012)321 final
[3]               P7_TA(2012)0048
ja P7_TA(2012)0047
[4]               Nõukogu otsus 2012/238/EL, 26. aprill 2012.
[5]               COM(2012)68 final
[6]               Tsükliliselt
kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete
arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud
teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus, 13. jaanuar 2010 , turvalise elektroonilise andmevahetuse kohta liikmesriikide vahel, et kontrollida liikmesriikides väljaantavate juhikaartide kordumatust (teatavaks tehtud numbri K(2010) 19 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               14.1.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 9/10

         KOMISJONI SOOVITUS,
   13. jaanuar 2010,
   turvalise elektroonilise andmevahetuse kohta liikmesriikide vahel, et kontrollida liikmesriikides väljaantavate juhikaartide kordumatust
   (teatavaks tehtud numbri K(2010) 19 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2010/19/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut ja Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 20. detsembri 1985. aasta määruse (EMÜ) nr 3821/85 (autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta) (1) artiklis 14 on sätestatud, et liikmesriigi pädev asutus peab juhi taotlusel välja andma liikmesriigis, kus on juhi alaline elukoht, kõnealuse määruse IB lisas määratletud juhikaardi.

               (2)

               Määruse (EMÜ) nr 3821/85 nõude 268a kohaselt peavad liikmesriigid vahetama andmeid elektrooniliselt, et tagada nende väljaantava juhikaardi kordumatus. Selle nõude kohaselt võivad liikmesriikide pädevad asutused kaartide kordumatuse ja oleku kontrollimiseks vahetada elektrooniliselt andmeid ka juhikaartide kontrollimisel teel või ettevõtete territooriumil.

               (3)

               Pädev asutus peab tagama, et taotlejal ei oleks juba kehtivat juhikaarti.

               (4)

               Liikmesriikide välja antud juhikaarte tunnustatakse vastastikku.

               (5)

               Digitaalse sõidumeerikusüsteemi turvalisus, terviklikkus ja usaldusväärsus peaksid olema tagatud kogu Euroopa Liidus välja antud juhikaartide nõuetekohase kontrolli ja kasutamisega.

               (6)

               On soovitav, et juhikaarte välja andvad asutused rakendaksid tõhusaid protsesse ja menetlusi, et nõuetekohaselt hallata andmeid sõidumeerikukaartide väljaandmise kohta üldiselt ning eelkõige juhikaartide väljaandmise kohta.

               (7)

               Liikmesriikides juhikaarte välja andvad asutused peaksid suutma väljaantud juhikaarte käsitlevat teavet kiiresti kontrollida ja usaldusväärselt vahetada, et vältida olukordi, kus juhil on rohkem kui üks kehtiv juhikaart.

               (8)

               Liikmesriikide vastutavatel asutustel peaks olema võimalik liikluskontrolli käigus tuvastada, kas juhil on juhikaart, ning kontrollida asjaomase juhikaardi kehtivust.

               (9)

               Sõnumiedastussüsteem TACHOnet on toimiv ja usaldusväärne vahend juhikaartide väljaandmise ja kontrollimisega seotud elektrooniliseks andmevahetuseks liikmesriikide vahel ning Euroopas on sellega juba liitunud 28 riiki. Sõnumiedastussüsteem TACHOnet hõlmab erinevaid viitedokumente, sealhulgas XML-sõnumiedastuse viitejuhendit, mis kõik avaldatakse maanteetranspordi sotsiaalküsimuste eest vastutavate komisjoni talituste veebisaidil.

               (10)

               Sõnumiedastussüsteemi TACHOnet toimivus sõltub liikmesriikide süsteemide toimivusest. Seepärast tuleks sätestada minimaalne teenusetase, mida liikmesriigid kõnealuse süsteemi kättesaadavaks tegemiseks peaksid järgima,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

      Sõnumiedastussüsteemi TACHOnet kasutamine

               1.

               Määruse (EMÜ) nr 3821/85 kohaselt väljaantud juhikaardi kordumatuse kontrollimisega seotud teabevahetuseks peaksid liikmesriigid kasutama sõnumiedastussüsteemi TACHOnet.

      Teiste ühilduvate süsteemide kasutamine

               2.

               Liikmesriikide rühm võib omavahel elektrooniliste andmete vahetamiseks kasutada ka süsteemi, mis ühildub vähemalt komisjoni veebisaidil avaldatud TACHOneti XML-sõnumiedastuse viitejuhendiga, tingimusel et elektrooniline andmevahetus kõikide teiste liikmesriikidega toimub TACHOneti kaudu.

      Juhikaardi kordumatuse kontrollimise kord

               3.

               Liikmesriigid peaksid juhikaardi kordumatust kontrollides järgima I lisas sätestatud korda.

      TACHOneti või sellega samaväärsete süsteemide kasutamine liikmesriikide kontrolliasutuste poolt

               4.

               Liikmesriigid peaksid võimaldama siseriiklikel täitev- ja kontrolliasutustel kasutada TACHNOnetti ja/või sellega samaväärseid süsteeme ning nende kasutamist julgustama ja toetama, et hõlbustada juhikaartide kehtivuse, oleku ja kordumatuse kontrollimist eelkõige nii teel kui ka ettevõtete territooriumil.

      Minimaalne teenusetase

               5.

               Liikmesriigid peaksid tagama TACHOneti või sellega ühilduva süsteemi II lisa punkti 2 kohase minimaalse teenusetaseme.

      Järelevalve

               6.

               Liikmesriike palutakse teatada komisjonile käesoleva soovituse kohaselt võetud meetmed 30. juuniks 2010.

      Läbivaatamine

               7.

               Kui tehakse kättesaadavaks samaväärne, kõikide liikmesriikide suhtes kohaldatav elektrooniline andmevahetussüsteem, peaks komisjon vähemalt viie liikmesriigi taotlusel käesoleva soovituse läbi vaatama pärast konsulteerimist määruse (EMÜ) nr 3821/85 artikli 18 lõike 1 kohaselt moodustatud komiteega.

      Adressaadid

               8.

               Soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 13. jaanuar 2010

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Antonio TAJANI

      (1)  EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8.

      I LISA

         JUHIKAARDI KORDUMATUSE KONTROLLIMINE

                  1.

                  Kõiki juhikaardi taotlusi tuleb võrrelda selle liikmesriigi juhikaartide registriga, kus asjaomane taotlus esitatakse.

                  2.

                  Kui taotlejal on taotluse esitamise riigis välja antud kehtiv juhiluba, võivad juhikaarte välja andvad liikmesriikide asutused teha sõnumiedastussüsteemi TACHOnet või sellega ühilduva süsteemi kaudu pistelisi kontrolle, et kindlaks teha, kas taotleja on taotlenud juhikaarti ja/või kas see on talle välja antud mõnes teises liikmesriigis. Pistelisi kontrolle peaks tegema vähemalt 2 % taotlustest suhtes.

                  3.

                  Kui taotleja juhiluba on välja antud taotluse esitamise riigist erinevas liikmesriigis, peaksid juhikaarte välja andvad liikmesriikide asutused alati kasutama sõnumiedastussüsteemi TACHOnet või sellega ühilduvat süsteemi.

                  4.

                  Liikmesriigid, kes annavad juhikaardi välja juhile, kelle juhiluba on välja antud teises liikmesriigis, peaksid asjaomast liikmesriiki TACHOneti või sellega ühilduva süsteemi kaudu viivitamata teavitama juhikaardi väljaandmisest.

                  5.

                  Liikmesriik, kes saab teiselt liikmesriigilt teate, et tema välja antud juhiluba omavale juhile on teate saatnud liikmesriigis välja antud juhikaart, peaks kandma sellekohase teabe oma juhikaartide registrisse. Registrisse kandmine pole vajalik, kui juhikaarte väljaandvad liikmesriikide asutused kasutavad kõigi taotluste puhul TACHOnetti või sellega ühilduvat süsteemi.

      II LISA

         MINIMAALNE TEENUSETASE

      TACHOnetti või sellega ühilduvat elektroonilist andmevahetussüsteemi kasutades peaksid liikmesriigid kohaldama järgmisi minimaalseid teenusetasemeid:

            1.
            Teenuse aeg ja ulatus 24 tundi / 7 päeva

            2.
            Süsteemi käideldavuse määr 98 %
      Süsteemi käideldavuse määr väljendab seda, kui suure osa ajast on süsteem kättesaadav.

            3.
            Süsteemi reaktsiooniaeg Mitte üle 60 sekundi
      Kui süsteem ei vasta reaktsiooniaja nõuetele, peaks liikmesriik võtma kõik vajalikud meetmed, et viia süsteemi reaktsiooniaeg võimalikult kiiresti tagasi nõutud piiridesse.

            4.
            Hoolduskord Liikmesriigid peaksid teavitama teisi liikmesriike ja komisjoni mis tahes hooldustegevusest töövahendi „Hoolduse ajakava” (Schedule maintenance) kaudu, mis on kättesaadav TACHOneti veebiportaalis aadressil
      https://webgate.cec.eu-admin.net/tachonet/prod/tachonetportal/
      (juurdepääs ainult s-TESTA võrguühenduse kaudu).

            5.
            Häirest teavitamine Kui süsteemi ei suudeta 30 minutiga töökorda seada, peaks häire põhjustanud liikmesriik kohaldama järgmist teavitamise korda:


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0138

Soovitus Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010  /* SEK/2007/0138 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 7.2.2007SEK(2007) 138 lõplikSoovitusNÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIÜldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. 2005. aasta reformi raames tunnustati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, [1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Soome esitas esimese stabiilsusprogrammi 1998. aasta septembris. Määruse artikli 5 kohaselt esitas nõukogu 12. oktoobril 1998 komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega stabiilsusprogrammi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUSTKomisjon on vaadanud läbi Soome 30. novembril 2006 esitatud stabiilsusprogrammi ajakohastatud versiooni ning on vastu võtnud soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses(vt tabel hinnangus käsitletud põhipunktide kohta).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammi raames, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvesuutlikkus;2.  viimane hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning3.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajadViimase kümne aasta jooksul on Soome majandustulemused olnud silmapaistvad. Tsüklilist ülesaamist 1990. aastate alguse majanduslikust surutisest toetas majanduse ümberkorraldamine ning info- ja arvutitehnoloogia sektori areng, mis ongi suurel määral olnud tootlikkuse märkimisväärse kasvu aluseks. Keskmine majanduskasv on olnud euroala keskmisest tunduvalt kõrgem, samas kui inflatsioonimäär on olnud püsivalt madal. Majanduse jõulise kasvuga kaasnes sihikindel eelarve tasakaalustamine, mille tulemusel saavutati oluline valitsussektori eelarve ülejääk. Valmistudes ühinemiseks majandus- ja rahaliiduga, õnnestus Soomel luua madala inflatsiooniga majanduskeskkond ning säilitada tänu stabiilsusele orienteeritud makromajanduspoliitika kohaldamisele konkurentsivõime, mis on riigi majandusedu jätkuvalt toetanud.Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang24. jaanuaril 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmab ajavahemikku 2005–2009. Nõukogu leidis, et „kokkuvõttes on eelarveseisund stabiilne ning eelarvestrateegia on heaks näiteks paktiga kooskõlas olevast rahanduspoliitikast“.Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Soome riikliku reformikava rakendamisaruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 12. oktoobril 2006. Soome riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: riigi rahanduse jätkusuutlikkus, konkurentsivõime ja tootlikkuse tõstmine ning tööturu olukorra parandamine. Komisjoni hinnangus kõnealusele kavale (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande [2] osana) märgiti, et Soome on olnud oma riikliku reformikava rakendamisel väga edukas.Saavutatud edu arvestades julgustati Soomet keskenduma konkurentsivõimele ja tootlikkusele teenustesektoris, ettevõtetes rakendatavale töölevõtmise korrale, kohalikele palgaläbirääkimiste süsteemidele ning tööturu kitsaskohtadele.Infokast: Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: Võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aasta edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile[4], milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  SoovitusNÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:4.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2010.5.  Programmi aluseks olevas makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et SKT reaalkasv väheneb tsükliliselt maksimumilt 4,5% 2006. aastal keskmiselt 2,5% tasemele ülejäänud programmiperioodil. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et see stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel, samas kui aastate 2006–2010 kasvuprognoosid tunduvad ettevaatlikud. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat realistlik.6.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis ja programmi ajakohastatud versioonis hinnatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2006. aastal 2,9% SKTst, samas kui stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli eesmärgiks seatud 1,6% SKTst. See tuleneb 2005. aasta oodatust paremate tulemuste ülekandmisest ja 2006. aasta üllatavalt suurest majanduskasvust, mis suurendasid valitsussektori tulu, samas kui kulutused jäid tagasihoidlikule tasemele.7.  Programmis on keskpika perioodi eelarvestrateegia peamiseks eesmärgiks valitsemissektori rahanduse jätkusuutlikkuse ja keskvalitsuse rahanduse tasakaalu tagamine tavalise majanduskasvu tingimustes. Valitsemissektori eelarve ülejääk ja esmane ülejääk prognooside kohaselt kahanevad, vähenedes 2010. aastaks 0,5% võrra SKTst. Valitsuse eelarveliste kulutuste ülemmäärade ja avaliku sektori reformikavade tulemusel vähenenud kulutused ei kompenseeri täielikult tulude vähenemist, mis tuleneb 2007. aastaks rakenduva maksukärbete paketi järk-järgulisest kohaldamisest. Kuigi eelarvestrateegia pole eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes muutunud, on eelarve eesmärki tõstetud igal aastal keskmiselt 1% SKTst, seda tänu 2005. aasta oodatust paremate tulemuste ülekandmisele ja suuremat majanduskasvu eeldavatele prognoosidele.8.  Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed), jääb eelduste kohaselt stabiilseks ning eelarveülejääk peaks kogu programmiperioodi vältel olema ligi 3% SKTst. Programmis esitatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk on saavutada struktuurne ülejääk 2% SKTst, mida kavatsetakse säilitada kogu programmiperioodi vältel. Eelmises ajakohastatud versioonis ei olnud keskpika perioodi eesmärk sõnaselgelt määratletud, kuid see tuletati nõukogu arvamuses eelmise kavaga ettenätud struktuurse ülejäägi prognoosidest ja kinnitati eesmärgiks ülejääk 1,5% SKTst. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,25% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning on seatud tunduvalt kõrgemale, kui võlasuhe ja potentsiaalne majanduskasv pikemas perspektiivis seda eeldaksid. Nõutavast miinimumist oluliselt kõrgema keskpika perioodi eesmärgi seadmist põhjendatakse programmis sooviga tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ning tõsiasjaga, et Soomes avaldub elanikkonna vananemise mõju varakult.9.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvat enam-vähem tasakaalustatud. Programmi makromajanduslikud eeldused ja maksutulu prognoosid tunduvad realistlikud. Viimasega seotud ohtusid, mis tulenevad majanduskasvu struktuurist, tasakaalustavad maksude paindlikkusega seotud konservatiivsed eeldused. Kui keskvalitsuse puhul toetavad kulutuste piiramist seatud ülemmäärad, siis kohalike omavalitsuste kulutuste arenguga seoses võib täheldada teatavaid riske.10.  Kõnealust riskihinnangut arvestades tundub programmi eelarveseisund piisav, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine piisava varuga kogu programmiperioodi vältel, nagu programmis on kavandatud. Lisaks tagab see piisava kindlusvaru, et vältida tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral maksimaalse lubatud puudujäägi 3% SKTst ületamist programmiperioodi jooksul. Programmi rahanduspoliitilised põhimõtted on stabiilsuse ja kasvu paktiga täielikult kooskõlas.11.  Valitsemissektori koguvõlg on 2006. aastal hinnanguliselt langenud 39%-le SKTst, mis on oluliselt madalam asutamisepingus sätestatud kontrollväärtusest 60% SKTst. Programmi prognooside kohaselt peaks võla suhe programmiperioodi jooksul vähenema 5,5 protsendipunkti võrra.12.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Soomes ELi keskmisest suurem, ehkki vastu võetud pensionireformi meetmed aitavad järgnevatel aastakümnetel hoida pensionikulutuste kasvu osakaalu SKTst ELi keskmise taseme lähedal. Algne suure struktuurse ülejäägiga eelarveseisund aitab elanikkonna vananemise pikaajalist mõju eelarvele suuresti leevendada. Lisaks kaetakse osa pensionikulutuste kasvust riiklikku pensionifondi kogunenud suurte vahenditega. Suure esmase ülejäägi säilitamine keskpika perioodi jooksul aitaks siiski riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega seotud riske maandada. Üldiselt tundub, et Soome riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid on väikesed.13.  Stabiilsusprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruande üldmõju kvalitatiivset hinnangut keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks on selles korrapäraselt esitatud teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning selle eelarveprognoosides on võetud sõnaselgelt arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riiklikus reformikavaga ettenähtud meetmetega. Eelkõige on mõlemas programmis nähtud ette meetmeid keskvalitsuse ja kohalike omavalitsuste töö tõhustamiseks ning kinnitatud kavatsust jätkata eelarveliste kulude ülemmäärade rakendamist ka pärast käesoleva valimisperioodi lõppu.14.  Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.15.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega puuduvad programmis mõned kohustuslikud ja vabatahtlikult esitatavad andmed.[6]Üldiselt võib teha järelduse, et keskpika perioodi eelarveseisund on stabiilne ning eelarvestrateegia on heaks näiteks paktiga kooskõlas olevast rahanduspoliitikast.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reaalne SKT | SP nov 2006 | 2.9 | 4.5 | 3.0 | 2.9 | 2.6 | 2.1 |(muutuse %) | KOM nov 2006 | 2.9 | 4.9 | 3.0 | 2.6 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 2.1 | 3.2 | 2.6 | 2.3 | 2.1 | puudub |THHI inflatsioon | SP nov 2006 | 0.9 | 1.5 | 1.3 | 1.7 | 1.7 | 1.7 |(%) | KOM nov 2006 | 0.8 | 1.3 | 1.5 | 1.6 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 1.0 | 1.3 | 1.5 | 1.8 | 1.8 | puudub |SKT lõhe | SP nov 20061 | -1.3 | 0.1 | 0.2 | 0.1 | -0.2 | -0.8 |(% potentsiaalsest SKTst) | COM nov 20065 | -1.5 | 0.1 | 0.2 | -0.2 | puudub | puudub |SP nov 20051 | -0.7 | -0.2 | -0.2 | -0.5 | -0.9 | puudub |Valitsemissektori | SP nov 2006 | 2.7 | 2.9 | 2.8 | 2.7 | 2.7 | 2.4 |eelarve tasakaal | KOM nov 2006 | 2.7 | 2.9 | 2.9 | 2.9 | puudub | puudub |(% SKTst) | SP nov 2005 | 1.8 | 1.6 | 1.6 | 1.5 | 1.5 | puudub |Esmane tasakaal | SP nov 2006 | 3.9 | 4.5 | 4.3 | 4.2 | 4.1 | 3.7 |(% SKTst) | KOM nov 2006 | 4.1 | 4.3 | 4.2 | 4.1 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 3.4 | 3.1 | 2.9 | 2.8 | 2.8 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal | SP nov 20061 | 3.3 | 2.9 | 2.7 | 2.7 | 2.8 | 2.8 |(% SKTst) | KOM nov 2006 | 3.4 | 2.9 | 2.8 | 2.9 | puudub | puudub |SP nov 20051 | 2.1 | 1.7 | 1.7 | 1.7 | 2.0 | puudub |Struktuurne tasakaal2 | SP nov 20063 | 3.3 | 2.9 | 2.7 | 2.7 | 2.8 | 2.8 |(% SKTst) | KOM nov 20064 | 3.4 | 2.9 | 2.8 | 2.9 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 2.1 | 1.7 | 1.7 | 1.7 | 2.0 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg | SP nov 2006 | 41.3 | 39.1 | 37.7 | 36.2 | 35.0 | 33.7 |(% SKTst) | KOM nov 2006 | 41.3 | 38.8 | 37.3 | 35.8 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 42.7 | 41.7 | 41.1 | 40.6 | 40.1 | puudub |Märkused: |1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. |2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed. |3 Programm ei sisalda ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. |4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos ei sisalda ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. |5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 3,2%, 3,1%, 3,0% ja 2,9% vastavalt aastatel 2005–2008. |Allikas: |Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 02.08.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (EÜT L 174, 07.07.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta“, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus [12.10.2006, KOM(2006) 574], ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus“, European Economy nr 4/2006.[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11. 10. 2005.[5] EÜT L 209, 02.08.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 07.07.2005, lk 1). Dokumendid, millele on osutatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Eelkõige puuduvad andmed välistegurite kohta aastatel 2008–2010.


title: 2012/129/EL: Nõukogu soovitus, 21. veebruar 2012 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2010

text:
               29.2.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 55/34

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   21. veebruar 2012,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega eelarveaastal 2010
   (2012/129/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (2),
   võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV-EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas kümnes Euroopa Arengufond (kümnes EAF), eriti selle artikli 11 lõiget 8,
   võttes arvesse 18. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (4) eriti selle artikleid 142–144,
   olles läbi vaadanud kümnenda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2010. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning eelarveaastat 2010 käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta (5) koos selles sisalduvate komisjoni vastustega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 11 lõikele 8 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu kümnenda EAFi finantshaldamise täitmise kohta.

               (2)

               2010. eelarveaastal on komisjon kümnenda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses kümnenda EAFi meetmete rakendamisega eelarveaastal 2010.

      Brüssel, 21. veebruar 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. VESTAGER

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.

      (4)  ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.

      (5)  ELT C 326, 10.11.2011, lk 251.