Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0071

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010  /* SEK/2007/0071 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 23.1.2007SEK (2007) 71 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3 Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010(esita nud komisjon)SELETUSKIRIüldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend.. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Taani esitas esimese lähenemisprogrammi 1998. aasta oktoobris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 1. detsembril 1998 komisjoni soovituse põhjal ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning eespool osutatud komitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on samuti õigus neid kontrollida.AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUSTKomisjon on kontrollinud Taani lähenemisprogrammi viimast ajakohastatud versiooni, mis esitati 30. novembril 2006, ning on vastu võtnud soovituse nõukogu arvamuse kohta selles küsimuses (vt hinnangus käsitletud põhipunkte).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat uues lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  majandus- ja eelarvetulemused viimasel kümnel aastal;2.  kõige ajakohastatum hinnang riigi olukorra kohta stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (nõukogu arvamuse kokkuvõte lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta) ja3.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Viimase aja majandus- ja eelarve tulemusedViimase kümne aasta jooksul on Taani majandusel üldiselt hästi läinud. Reaalse SKT kasv ja inflatsioon on üldiselt arenenud euroalaga samas tempos. Samal ajal on tööturu toimimine paranenud ja muutunud väga paindlikuks, mis on kaasa aidanud töötuse järkjärgulisele vähendamisele ja tööhõive suurenemisele. Töötus on ajalooliselt madalal tasemel ja tööhõive määr on ELi kõrgeim. Lisaks sellele on Taani kasu saanud hästihallatud reformidest ja sobivast fiskaalpoliitikast, mis on viinud üldisele valitsemissektori ülejäägile mitmel järjestikusel aastal ja valitsemissektori võla kiirele vähenemisele. Tugevat riigi rahandust võib seostada edukate majandusreformide ja keskpika fiskaalstrateegiaga, mille eesmärgiks on eelarve jätkusuutlikkus ja kuludistsipliin. Kõnealuse strateegia oluliseks elemendiks on maksude külmutamine, millega edendatakse kuludistsipliini ning vähendatakse aja jooksul eeldatavasti maksukoormust. Taani paistab olevat riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse osas madalal riskitasemel. Keskpikk fiskaalstrateegia, mille raames keskendutakse eelarveülejäägi loomisele ja valitsemissektori võla vähendamisele, on olnud edukas riigi rahanduse ettevalmistamisel elanikkonna vananemisega seotud mõjudeks. Juunis 2006 sõlmitud heaolulepinguga, mis on ette nähtud tööjõu pakkumise suurendamiseks pikas perspektiivis, on aidatud omakorda kaasa Taani võimele kõnealustele mõjudele vastu seista.Nõukogu arvamuses sisalduv hinnang varasemale programmileNõukogu võttis 24. jaanuaril 2006 vastu oma arvamuse lähenemisprogrammi viimase ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2010. Nõukogu oli arvamusel, et „üldiselt on eelarveseisund usaldusväärne ja eelarvestrateegia on hea näide stabiilsuse ja kasvu paktiga kooskõlas olevast fiskaalpoliitikast.”Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riikliku le reformikavaleTaani riikliku reformi kava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 16. oktoobril 2006. Taani riiklikus reformikavas nähakse põhiliste väljakutsete/prioriteetidena järgmisi teemasid: eelarve jätkusuutlikkuse tagamine, konkurentsi parandamine teatavates sektorites, avaliku sektori tõhususe suurendamine, teadmistepõhise ühiskonna arendamine, keskkonna jätkusuutlikkuse ja energiatarne kindlustamine, ettevõtluse soodustamine ja tööjõu pakkumise suurendamine.Komisjoni hinnang kõnealusele kavale (vastu võetud 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande osana[2]) näitas, et Taani teeb oma riikliku reformikava rakendamisel väga suuri edusamme. Taani on 2006. aasta juuni heaolulepinguga täiendavalt tugevdanud oma reformistrateegiat nii makromajandusliku kui ka tööhõivepoliitika osas ning on teinud reforme käsitleva riikliku konsensuse saavutamisel väga suuri edusamme. Taani on olnud edukas ka mikromajanduslikus poliitikas, sh konkurentsi valdkonnas.Tehtud edusamme arvesse võttes ärgitati Taanit keskenduma ka tööjõu pakkumise valdkonnale keskpikas perspektiivis, konkurentsile, energiavarustussüsteemide vastastikusele ühendamisele, heitkoguste vähendamise alasele poliitikale ja haridusele.Hinnangus käsitletud põhipunktid Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi punkte: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning kas sellele vastav kohandamiskava on asjakohane; kas kohandamiskava järgimiseks võetavad ja/või kavandatavad meetmed on piisavad keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi alusel, kasutades ka üldiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse tulemuse ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu hindamiseks. Vastavust majanduspoliitika üldsuunistele hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste alusel. Hindamise käigus kontrollitakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006 teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] integreerituse taset riikliku reformikavaga, mille liikmesriigid esitasid majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia kontekstis. 7. juunil 2005. aastal Euroopa Ülemkogule saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, märkis majandus- ja rahandusministrite nõukogu, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavus tegevusjuhendile,[4] millega on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 (LPde kohta) lõikega 3 Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:4.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Taani ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2010.5.  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et reaalne SKT kasv aeglustub 2,7%-lt 2006. aastal keskmiselt 1,0%-le ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu kättesaadava teabe alusel näib kõnealune stsenaarium põhinevat eriti ettevaatlikel kasvuennustustel, eelkõige ajavahemiku 2008–2010 kohta, mille põhjuseks on ajakohastatud versioonis sisalduv tehniline eeldus, et (positiivne) SKT lõhe kaob 2010. aastal. Programmis kavandatud inflatsiooniprognoos näib realistlik.6.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsemissektori üldiseks ülejäägiks 2006. aastal 3,2% SKTst, kusjuures lähenemisprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis oli eesmärgiks seatud 2,1% SKTst. See peegeldab nii oodatust suuremat kasvu kui ka endiselt kõrgeid energiahindu, seda Taani nafta- ja gaasitoodanguga seotud tulu olulisuse tõttu.7.  Eelarvestrateegia eesmärk on säilitada struktuurilisi ülejääke (st tsükliliselt kohandatud ülejääke, millest on maha arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) keskmiselt 0,5% ja 1,5% vahel SKTst programmiperioodi jooksul, mis eeldab valitsemissektori koguvõla märkimisväärset vähendamist, et kindlustada eelarve jätkusuutlikkus pikaajalises plaanis. Strateegia põhineb kulutuste piiramisel (avaliku sektori tegeliku tarbimise aastane kasv on ajavahemikul 2007–2010 piiratud keskmiselt 1%-ga, võrreldes 0,5%-ga eelmises ajakohastatud versioonis), maksude täielikult külmutatuna hoidmisel alates 2001. aastast ja nõudmisel, et kohalike omavalitsuste eelarved peavad olema tasakaalus. Ajakohastatud versiooniga nähakse ette ülejäägi väike vähenemine 3,1%-lt SKTst 2006. aastal 2,8%-le 2007. aastal ning edasine langus 1,2%-le 2010. aastal (4,7%-lt 2006. aastal 1,8%-le 2010. aastal). Alates 2008. aastast algav langus peegeldab märkimisväärselt ettevaatlikke ennustusi SKT kasvu kohta. Võrreldes eelmise ajakohastatud versiooniga on üldine valitsemissektori tasakaal suurem aastatel 2006–2008, väiksem aga programmiperioodi lõpus.8.  Vastavalt ühiselt kokku lepitud metoodikale arvutatud struktuurne tasakaal on programmiperioodi jooksul kavandatud olema umbes 2% SKTst või rohkem, väikese langusega 2007. aastal ja mõnevõrra suurema paranemisega 2008. aastal. Programmis esitatud eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk, milleks on struktuurne tasakaal, on 0,5% ja 1,5% vahel SKTst, mida kavandatakse programmi raames programmiperioodi jooksul küllaldasena hoida. Keskpika perioodi eesmärk ei ole eelmise ajakohastatud versiooniga võrreldes muutunud, sest arvesse on võetud teise pensionisamba väljajätmist uuest programmist (mis sisaldus Taani varasemates programmides) vastavalt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsusele.[6] Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguline puudujääk umbes 0,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmisega kaasnema ka kindlusvaru tagamise eesmärgi saavutamine ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning on märkimisväärselt nõudlikum eeldatavast võlataseme ja keskmise potentsiaalse tootlikkuse kasvust pikaajalises plaanis.9.  Eelarvetulemused võivad olla paremad kui programmis kavandatud, eriti aastatel 2008–2010. Selle peamiseks põhjuseks on programmi märkimisväärselt ettevaatlik makromajanduslik stsenaarium, mis kaalub üles riski, et tegelik avaliku sektori tarbimise kasv võib kavandatust suurem olla.10.  Kõnealuse riskianalüüsi seisukohast näib programmis sisalduv eelarveseisund olevat piisav keskpika perioodi eesmärgi säilitamiseks kogu programmiperioodi jooksul, nagu see on programmis kavandatud. Lisaks pakutakse sellega piisavat kindlusvaru, et iga-aastaste loomulike makromajanduslike kõikumistega ei ületataks puudujäägi künnist, mis on 3% SKTst. Programmis eeldatav fiskaalpoliitika seisund on täielikus kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga.11.  Ennustatakse, et valitsemissektori koguvõlg on 2006. aastal langenud alla 30% SKTst, mis on oluliselt väiksem asutamislepingus esitatud baasväärtusest, milleks on 60% SKTst. Programmis kavandatakse koguvõla taseme langemist programmiperioodi jooksul veel ligikaudu 11 protsendipunkti võrra.12.  Vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Taanis suurem kui ELis keskmiselt; seda mõjutab oluliselt pensionikulude suhteliselt suur tõus järgmiste aastakümnete SKTga võrreldes. Siiski on 2006. aasta juunis vastuvõetud ulatusliku reformipaketi, milleks on „Leping tulevase jõukuse, heaolu ja tulevikus tehtavate investeeringute kohta” ehk lihtsalt heaoluleping, eesmärk pensioniiga edasi lükata ning see peaks kaasa aitama kulutuste pikaajaliste trendide ohjeldamisele ning parandama seega riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Lisaks sellele aidatakse esialgse, suure struktuurse ülejäägiga eelarveseisundiga märkimisväärselt kaasa vananemise pikaajalise eelarvelise mõju vähendamisele. Suurte esmaste ülejääkide säilitamisega keskpika perioodi jooksul aidatakse vähendada riske riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Kõnealuseid arenguid arvesse võttes näib, et oht riigi rahanduse jätkusuutlikkusele on Taanis väike.13.  Lähenemisprogramm sisaldab riikliku reformikava 2006. aasta oktoobri rakendusaruande üldise mõju kvalitatiivset hinnangut keskpika perioodi fiskaalstrateegia raames. Lisaks sellele esitatakse selles süstemaatilist teavet riiklikus reformikavas sisalduvate peamiste reformidega seotud otseste eelarvekulude või -säästude kohta ja selle eelarveprognoosides võetakse selgesõnaliselt arvesse riiklikus reformikavas sisalduvate meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammis kavandatud riigi rahanduse valdkonna meetmed näivad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ettenähtutega. Eelkõige nähakse nii asjaomase kava kui ka programmiga ette selliste reformide läbiviimine, mille eesmärk on tööjõu pakkumise suurendamine pikaajalises plaanis, eriti kokkulepe tõsta kohustuslikku pensioniiga ja edendada sellega efektiivse tööea pikenemist.14.  Programmis esitatud eelarvestrateegia on üldjoontes kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega, mis sisalduvad 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes.15.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide andmete kohta stabiilsuse tegevusjuhendis esitatud nõuetega on programmis esitatud kõik nõutavad andmed ja suur osa valikulistest andmetest.[7]Üldine järeldus on, et keskpika perioodi eelarveseisund on usaldusväärne ja eelarvestrateegia on heaks näiteks stabiilsuse ja kasvu pakti kohaselt rakendatava rahanduspoliitika kohta.Põhiliste makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus 1[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule, „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuenenud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta”, 12.12.2006, KOM(2006)816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile, „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ELis”, 12.10.2006, KOM (2006) 574 (lõplik) ja Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006), „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus” (European Economy nr 4/2006).[4] „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Vt Eurostati 2. märtsi 2004. aasta uudisteväljaanne nr 30/2004 ja 23. septembri 2004. aasta uudisteväljaanne 117/2004.[7] Eelkõige puuduvad valikuliste andmete hulgast kaubavoo kohandamist käsitlevad andmed.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0642

Soovitus: Nõukogu otsus, millega tühistatakse 2. juuni 2004. aasta otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Madalmaades  /* SEK/2005/0642 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 18.5.2005SEK(2005) 642 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega tühistatakse 2. juuni 2004. aasta otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Madalmaades(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. SISSEJUHATUS31. märtsil 2004 sai komisjon ametliku kinnituse Madalmaade ametiasutustelt, et valitsemissektori eelarvepuudujääk aastal 2003 oli jõudnud 3,2% SKTst[1], ületades seega asutamislepingu kontrollväärtuse. Toetudes sellele tõendusmaterjalile, algatas komisjon ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse Madalmaade suhtes 28. aprillil 2004, võttes vastu aruande, mis oli ette nähtud asutamislepingu artikli 104 lõikes 3. Pärast kõikide aruandes sisalduvate oluliste tegurite ja majandus- ja rahanduskomitee arvamuse (artikli 104 lõike 4 kohaselt) arvesse võtmist, võttis komisjon (artikli 104 lõike 5 kohaselt) 19. mail 2004 vastu arvamuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Madalmaades. 2. juunil 2004 võttis nõukogu artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu sellekohase otsuse[2] .Samal ajal võttis nõukogu vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 vastu Madalmaadele adresseeritud soovituse lõpetada ülemäärasest valitsemissektori eelarvepuudujäägist tingitud olukord. Konkreetselt soovitas nõukogu järgmist: „Madalmaade ametiasutused peaksid hiljemalt aastaks 2005 lõpetama ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukorra vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4.“ Nõukogu määras Madalmaade valitsusele tähtajaks 2. oktoobri 2004, mis ajaks peab valitsus olema vastu võtnud „aastaks 2005 ettenähtud peamiselt struktuurilised parandusmeetmed, kogusummas vähemalt pool protsendipunkt SKTst “.Andes soovitusi seoses ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega, rõhutas nõukogu, et „eelarve konsolideerimise meetmed peaksid kindlustama püsiva paranemise valitsemissektori eelarve tasakaalus, olles samas suunatud riigi rahanduse kvaliteedi tõstmisele ja majanduse kasvupotentsiaali suurendamisele.“ Lisaks sellele innustas nõukogu Madalmaade ametiasutusi kindlustama „eelarve konsolideerimist, kuni saavutatakse tasakaalulähedane eelarveseisund või eelarveülejääk, eelkõige tsükliliselt kohandatud puudujäägi vähendamise kaudu vähemalt 0,5 protsendipunkti võrra SKTst aastas isegi pärast seda, kui ülemäärane puudujääk on korrigeeritud.“6. oktoobril 2004. aastal jõudis komisjon järeldusele,[3] et Madalmaade valitsus on tähtajaks 2. oktoobril 2004 võtnud tõhusaid meetmeid, mille nõukogu võttis teadmiseks 21. oktoobril.[4]2. ÜLEMÄÄRASE EELARVEPUUDUJÄÄGI KORRIGEERIMINE AASTAL 200416. aprillil 2004 aastal, varsti pärast seda, kui ilmnes, et kontrollväärtus 3% SKTst on 2003. aastal ületatud, pikaajalise majanduslanguse ajal, esitas Madalmaade valitsus aastaks 2004 täiendava säästumeetmete paketi, mis võrdus 0,5%ga SKTst ja mille eesmärk oli korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki juba aastal 2004. Kõnealune pakett täiendas kokkuhoiuvõimalusi, mis olid esitatud 2004. aasta eelarves.[5] Umbes pool paketti koosnes struktuurilistest meetmetest, eelkõige tervisekindlustuse lisamaksetest, madalamatest tervishoiukulutustest ja madala kvalifikatsiooniga töötajate tööhõivega seotud toetuste järkjärgulisest kaotamisest. Teine pool paketist koosnes ühekordsetest meetmetest, millel oli eelarvepuudujääki vähendav mõju ainult aastal 2004. Kõige olulisemad ühekordsed meetmed olid seotud muudatustega arenguabi kulude ajakavas, keskpanga kasumi registreerimisel ja ettenähtust väiksemates infrastruktuuri investeeringutes.2005. aasta märtsi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases teatises (mis esitati 28. veebruaril 2005 ja mille Eurostat kinnitas 18. märtsil 2005) oli hinnanguline valitsemissektori eelarvepuudujääk 2004. aastal 2,5% SKTst (tabel 1). 31. märtsil 2005 oli 2004. aasta korrigeeritud eelarvepuudujääk valitsemissektori korrigeeritud arvepidamise kontode korrapärases aruandes Eurostatile 2,3% SKTst, kusjuures arvesse oli võetud täielikumat informatsiooni kohalike omavalitsuste rahalise seisundi kohta.See tulemus on kooskõlas 2004. aasta eeldatava puudujäägiga 3,0% SKTst 2005. aasta eelarves, stabiilsusprogrammi novembris 2004 ajakohastatud versiooniga ja komisjoni talituste 2004. aasta sügisese prognoosiga 2,9% SKTst. 2005. aasta eelarves tehtud prognoosist parem tulemus saavutati osalt selle tõttu, et 2004. aasta lõpul oli maksutulu enamikes peamistes maksukategooriates oodatust suurem. Kõrged naftahinnad ja sellega seonduvad suuremad riigitulud maagaasi müügist suurendasid tulusid veelgi. Lisaks sellele oli kulude kasv prognoositust väiksem, peamiselt töötushüvitiste aeglasema kasvu, ennustatust väiksemate infrastruktuuri investeeringute ja väiksemate netomaksete tõttu ELile. Komisjoni talituste 2005. aasta kevadise prognoosi kohaselt langes tsükliliselt kohandatud puudujääk 2,0%lt SKTst 2003. aastal 1,2%le SKTst 2004. aastal.Aastal 2004 suurenes valitsemissektori koguvõla ja SKT suhtarv 54,3%lt SKTst aastal 2003 55,2%le SKTst[6] peamiselt halva majandusolukorra ja märgatava nominaalpuudujäägi tõttu. Nii jäi võlasuhe alla asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse, milleks on 60% SKTst.Tabel 1: eelarvemuutused 2002–2004 (% SKPst) |Tulemus | 2002 | 2003 | 2004 |Valitsemissektori eelarve tasakaal | -1,9 | -3,2 | -2,3 |- Kogutulu | 45,9 | 45,8 | 45,5 |Millest: jooksvad maksud | 12,0 | 11,2 | 11,0 |Sotsiaalmaksed | 14,9 | 15,5 | 15,1 |- Kogukulud: | 47,8 | 49,0 | 48,0 |Millest: kollektiivne tarbimine | 11,3 | 11,4 | 11,4 |Sotsiaalsiirded | 13,3 | 14,0 | 14,0 |Intressikulud | 3,1 | 2,9 | 2,9 |kapitali kogumahutus põhivarasse | 3,6 | 3,6 | 3,5 |Eelarve esmane tasakaal | 1,1 | -0,3 | 0,4 |Pm Maksukoormus | 40,1 | 40,0 | 39,9 |Valitsemissektori võlg | 52,6 | 54,3 | 55,7 |Pm Tsükliliselt kohandatud tasakaal 1 | -2,3 | -2,0 | -1,2 |Pm Tsükliliselt kohandatud esmane tasakaal 1 | 0,8 | 0,9 | 1,7 |Pm Reaalne SKT1 (aastane protsendimäära muutus) | 0,6 | -0,9 | 1,3 |Intressikulu, kogukulud ja tasakaalud sisaldavad vahetuslepinguid kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses kasutatavate määratlustega. 1 Komisjoni talituste 2005. aasta kevadine majandusprognoos. Allikas: komisjoni talitused. |3. EELARVEPERSPEKTIIV AASTATEKS 2005 JA 20062005. aasta eelarve esitati parlamendile 21. septembril 2004 ja võeti vastu mõnede suhteliselt väikeste muudatustega peagi pärast seda. Eelarve sisaldab edasisi eelarvepuudujääki vähendavaid meetmeid aastaks 2005, hõlmates kärpeid tervishoiukulutustes, tulumaksumäärade suurendamist, piiratud juurdepääsu töötushüvitistele ja kõrgemaid lisamakseid invaliidsuskindlustuseks. Meetmed, mis 2005. aasta eelarves teatavaks tehti (mis sisaldavad struktuurilist osa 2004. aasta 16. aprilli meetmetepaketist), annavad aastaks 2005 kokku poole protsendipunktise korrektsiooni SKT suhtes. Üldiselt on parandusmeetmed põhiosas struktuurilised.Komisjoni talituste 2005. aasta kevadise prognoosi kohaselt on ennustatav valitsemissektori eelarvepuudujääk 2005. aastaks 2,0% SKTst (tabel 2). See on kooskõlas ametliku eesmärgiga, milleks viimases (märts 2005) ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases teatises seati 2,1%.[7] Reaalne SKT kasv peaks veidi aeglustuma, 1,0%lt 2005. aastal 1,4%le aastal 2004. Prognoosi kvartaliprofiilid näitavad siiski järkjärgulist taastumist aasta jooksul, mille tulemuseks on maksude suurem laekumine, peamiselt korporatsioonide ja füüsilisest isikust ettevõtjate suurema kasumi arvelt. Lisaks sellele on oodata, et maagaasi müügist saadud tulu suurendab tulusid ka aastal 2005. Kulude poolel on aastal 2005 oodata kulude suhte kerget langust. Valitsemissektori kulude vähene kasv kajastab säästumeetmete mõju, nagu ka riigiteenistujate lepinguliste palgamäärade ja sotsiaalkindlustusmaksete nullkasv.Aastaks 2006 ennustab komisjoni talituste 2005. aasta kevadine prognoos reaalse SKT kasvu suurenemist 2,0%, mille tulemuseks on tulude kasv kooskõlas oodatud majandustõusuga. Praegu valitsevate poliitiliste eelduste põhjal paraneb puudujääk siiski vaid suhteliselt tagasihoidlikult, 1,6%lt SKTst 2,0%le SKTst aastal 2005, kui edasisele kokkuhoiule sotsiaalkindlustuse, toetuste ja avaliku sektori palkade arvel lisandub suurenenud kulu transpordile, julgeolekule, teadmistepõhisele majandusele ja hüvitistele, mille eesmärk on piirata tervisekindlustuse reformi mõju leibkonna sissetulekule.Tsükliliselt kohandatud puudujääk paraneb 2005. aastal eeldatavasti märkimisväärselt, ulatudes 0,4%ni SKTst ja kajastades käimasolevat eelarve konsolideerimist. See tähendaks paranemist 0,8% võrra SKTst teisel järjestikusel aastal, mis on suurem kui minimaalne 0,5% korrektsioon SKT suhtes aastail, mis järgnevad nõukogu soovitatud ülemäärasele eelarvepuudujäägi korrigeerimisele. See tähendab ka, et Madalmaad saavutavad juba aastal 2005 tsükliliselt kohandatud tingimustel tasakaalulähedase eelarveseisundi. Praeguse poliitika kohaselt ootab komisjoni talituste kevadine prognoos tsükliliselt kohandatud tasakaalu paranemist kuni tasakaalu saavutamiseni aastal 2006. Suur erinevus kogu- ja tsükliliselt kohandatud eelarvepuudujäägi vahel kajastab pikaajalist majanduslangust ja eeldatavat järkjärgulist taastumist. Reaalne SKT kasv langes allapoole potentsiaalse kasvu määra aastal 2001 ja eeldatavalt saavutab oma potentsiaalse taseme alles aastal 2006. Seega suureneb negatiivne toodangumahu tühik hinnanguliselt 1,9%lt SKTst aastal 2003 umbes 2,5%le SKTst aastail 2005 ja 2006.2005. aasta märtsi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase teatise kohaselt suureneb valitsemissektori üldvõlg 2005. aastal 57,4%ni SKTst, mis on väga lähedane võlasuhtele 57,6% SKTst, mida ennustati komisjoni talituste 2005. aasta kevadises prognoosis. Käesoleval aastal mõjutavad seda gaasitranspordi infrastruktuuri ost, millele kulub 0,6% SKTst. Praegu valitsevate poliitiliste eelduste korral suureneb võlasuhe 2006. aastal veidi veelgi, 57,9%ni SKTst, vastavalt komisjoni talituste kevadisele prognoosile. Võlasuhe jääks siiski alla kontrollväärtuse 60% SKTst.Tabel 2: valitsemissektori finantsseisundi prognoos (% SKTst) |2004 | 2005 | 2006 |SP | kom. | SP | kom. (1) |Valitsemissektori eelarve tasakaal | -2,5 | -2,6 | -2,1 | -2,1 | -1,6 |- Kogutulu | 45,5 | 44,9 | 45,8 | 44,6 | 47,6 |Millest: jooksvad maksud | 11,0 | 24,8 | 11,1 | 24,7 | 11,2 |Sotsiaalmaksed | 15,1 | 13,9 | 15,0 | 13,9 | 16,9 |- Kogukulud: | 48,0 | 47,5 | 47,9 | 46,7 | 49,3 |Millest: - kollektiivne tarbimine | 11,4 | 17,5 | 11,4 | 17,2 | 11,4 |- intressikulud | 2,9 | 2,9 | 2,9 | 2,8 | 2,8 |- kapitali kogumahutus põhivarasse | 3,5 | 3,1 | 3,5 | 3,1 | 3,4 |Eelarve esmane tasakaal | 0,4 | 0,3 | 0,8 | 0,7 | 1,2 |Valitsemissektori võlg | 55,7 | 58,1 | 57,6 | 58,6 | 57,9 |Pm Tsükliliselt kohandatud tasakaal | -1,2 | -1,2 | -0,4 | -1,3 | 0,0 |Pm Tsükliliselt kohandatud tasakaal | 1,7 | 0,3 | 2,5 | 0,7 | 2,9 |Reaalne SKT (aastane protsendimäära muutus) | 1,3 | 0,75 | 1,0 | 1,5 | 2,0 |Allikad: 2005. aasta märtsi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane teatis 2004. aasta kohta, stabiilsusprogrammi novembris 2004 ajakohastatud versioon (SP), rahvamajanduse arvepidamine 2004 ja komisjoni talituste 2005. aasta kevadine prognoos (kom.). Stabiilsusprogrammi tsükliliselt kohandatud tasakaal, mille arvutasid komisjoni talitused programmis toodud andmete põhjal (erinevus kom.-ga kajastab erinevaid makromajanduslikke stsenaariume). On oluline märkida, et pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohast aruannet avaldas Madalmaade Statistikaamet ja edastas Eurostatile parandatud aruande korrigeeritud (väiksema) eelarvepuudujäägi kohta aastal 2004, milleks oli 2,3% SKTst (vt tabel 1). (1) Praeguse poliitika korral. |4. JÄRELDUSEDMadalmaade ametiasutused on võtnud arvesse nõukogu 2. juuni 2004. aasta soovitust, mis anti välja vastavalt artikli 104 lõikele 7. Eriti on nad võtnud arvesse soovitust lõpetada ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukord vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4, mis käesoleval juhul tähendas hiljemalt aastaks 2005. Tegelikult vähendasid nad juba aastal 2004 puudujääki 2,3%ni SKTst, mis on palju väiksem 3% künnisest. Komisjoni talituste 2005. aasta kevadise prognoosi kohaselt oodatakse praeguse poliitika korral, vastusena edasistele eelarvepiirangutele, mis sisaldub 2005. aasta eelarves, puudujäägi vähenemist 2,0%ni SKTst aastal 2005 ja edasist langust 1,6%ni SKTst aastal 2006, mis osutab sellele, et võetud meetmed toovad kaasa püsiva eelarvepuudujäägi korrigeerimise. Tsükliliselt kohandatud tasakaal paranes aastal 2004 märkimisväärselt ehk 0,8% võrra SKTst ja puudujääk vähenes 1,2%ni SKTst. See langeb ootuspäraselt veel 0,8% võrra SKTst ja jõuab aastal 2005 tasakaalulähedase eelarveseisundini, mida säilitatakse aastal 2006. 2005. aasta märtsi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase teatise kohaselt jõudis võlasuhe 2004. aastal 55,2%ni SKTst, tõustes 54,3%lt SKTst aastal 2003; 2005. aasta kevadise prognoosi kohaselt ennustatakse, et võlasuhe jääb aastail 2005 ja 2006 alla kontrollväärtuse 60% SKTst.Üldhinnangust järeldub seega, et Madalmaade ametiasutused lõpetasid juba aastal 2004 nõukogu 2. juuni 2004. aasta soovituse tingimuste alusel 2004. aasta ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukorra. Seetõttu soovitab komisjon nõukogul tühistada otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Madalmaades.Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega tühistatakse 2. juuni 2004. aasta otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta MadalmaadesEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 104 lõiget 12,võttes arvesse komisjoni soovitust ning arvestades järgmist,(1) Nõukogu 2. juuni 2004. aasta otsusega 2005/136/EÜ,[8] mis järgis asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohast komisjoni soovitust, otsustati, et Madalmaades on ülemäärane eelarvepuudujääk.(2) Asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt tegi nõukogu soovituse, mis oli adresseeritud Madalmaadele eesmärgiga lõpetada ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukord.[9] See soovitus, koostoimes nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[10], artikli 3 lõikega 4 määras ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtajaks kõige hiljemalt aasta 2005.(3) Asutamislepingu artikli 104 lõike 12 kohaselt tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tühistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk kõnealuses liikmesriigis on nõukogu arvates korrigeeritud.(4) Mõisted "valitsemissektor" ja "puudujääk" on sätestatud protokollis ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta, viidates Euroopa rahvamajanduse arvepidamise süsteemile (teine väljaanne). Andmed ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta edastab komisjon.(5) Nende andmete põhjal, mis komisjon esitas pärast Madalmaade aruannet enne 1. märtsi 2005 vastavalt nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrusele (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduste asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta[11], mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 475/2000[12] valitsemissektori korrigeeritud arvepidamisekontode pärastise aruande alusel Eurostatile 31. märtsil 2005. aastal ja komisjoni talituste 2005. aasta kevadise prognoosi põhjal on võimalik teha järgmised järeldused:-  Valitsemissektori hinnanguline eelarvepuudujääk on 2004. aastal 2,3% SKTst, võrreldes 3,2%ga aastal 2003. Aasta 2004 tulemus on kooskõlas nõukogu soovitusega, mis on välja antud vastavalt artikli 104 lõikele 7, eriti seoses valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamisega alla kontrollväärtuse 3% SKTst hiljemalt aastaks 2005. Aastal 2004 toimus fiskaalne korrigeerimine märkimisväärsete säästumeetmete abil, mis osaliselt sisaldusid 2004. aasta eelarves ja osaliselt võeti täiendavas konsolideerimispaketis 16. aprillil 2004. Lisaks sellele aitasid puudujääki vähendada oodatust suuremad maksutulud ja lisatulud maagaasi müügist kõrgete naftahindade tagajärjel.-  Võetud eelarvemeetmed on suunatud püsiva paranemise kindlustamisele vailitsemissektori eelarvetasakaalus. 2005. aastaks ennustab komisjoni talituste 2005. aasta kevadine prognoos valitsemissektori eelarvepuudujäägi edasist langust 2,0%ni SKTst, suurel määral vastusena peamiselt struktuurilistele säästumeetmetele, mis moodustavad 0,5% SKTst. See vastab ametlikule eelarvepuudujäägi eesmärgile, milleks on 2,1% SKTst. Aastaks 2006 ennustab komisjoni talituste 2005. aasta kevadine prognoos praeguse poliitika põhjal puudujäägi edasist langust 1,6%ni SKTst, mis osutab eelarvepuudujäägi püsivale korrigeerimisele.-  Eelarve konsolideerimine saavutatakse, vähendades tsükliliselt kohandatud puudujääki, mis peaks ootuspäraselt lähenema tasakaalule pärast seda, kui ülemäärane eelarvepuudujääk on korrigeeritud. Aastal 2004 vähenes tsükliliselt kohandatud puudujääk võrreldes 2,0%ga SKTst aastal 2003 märkimisväärselt, 1,2%ni SKTst. Komisjoni talituste 2005. aasta kevadine prognoos ennustab tsükliliselt kohandatud puudujäägi edasist langust veel 0,8% võrra SKTst aastal 2005, 0,4%ni SKTst, mis on tasakaalulähedane, ja langust 0,0% SKTst aastal 2006.-  2005. aasta märtsi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase teatise kohaselt püsis valitsemissektori võlasuhe aastal 2004 allpool kontrollväärtust 60% SKTst. Komisjoni talituste 2004. aasta kevadise prognoosi kohaselt jääb võlasuhe aastail 2005 ja 2006 allapoole seda künnist.(6) Seepärast tuleks otsus 2005/136/EÜ tühistada,ON VASTU VÕTNUD KÄEOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Üldhinnangust selgub, et ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine lõpetati Madalmaades aastal 2004 Madalmaadele 2. juunil 2004 adresseeritud soovituse tingimuste alusel, kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7.Artikkel 2Otsus 2005/136/EÜ tühistatakse.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Madalmaade Kuningriigile.Brüssel,Nõukogu nimeleesistuja [1] See oli suurem kui 1. märtsil 2004. teatavaks tehtud puudujääk 2,98% SKTst. Puudujääk oli nii suur peamiselt tänu oodatust kõrgemale kohaliku omavalitsuse eelarvepuudujäägile, mille kohta puudus eelnev info kogu 2003. aasta lõikes.[2] Nõukogu otsus 2005/136/EÜ, avaldatud 18. veebruaril 2005. aastal Euroopa Liidu Teatajas L 47, lk 26.[3] http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/comm_inf_note_en.pdf[4] Euroopa Liidu Nõukogu, 21. oktoobri 2004. aasta pressiteade 13017/04 (Presse 284).[5] 2004. aasta eelarves oli puudujäägiks kavandatud 2,3% SKTst, kuid seda tehti 2003. aasta suviste prognooside põhjal, mis pärast kiiresti aegusid, kuna majanduskasvu ootused olid liialt kõrged ja pärast 2004. aasta eelarvet avaldatud andmed eelarve täitumise kohta olid oodatust halvemad.[6] See on väärtuse vähenemine täiendatud rahvamajanduse arvepidamise 31. märtsi 2005. aasta andmetes, võrreldes võlasuhtega 55,7% SKTst, mis tehti teatavaks 28. veebruaril 2005.[7] Komisjoni talituste kevadises prognoosis osutatust veidi madalam 2004. aasta puudujäägi lähtepunkt võib viia soodsa üldmõjuni aastal 2005. Praeguse informatsiooni põhjal pole siiski selge, kuivõrd on kohalike omavalitsuste rahalise seisundi paranemine aastal 2004 struktuuriline ja positiivse mõjuga ka hilisematele aastatele.[8] Nõukogu 2. juuni 2004. aasta otsus, avaldatud Euroopa Liidu Teatajas L 47, 18.2.2005, lk 26 .[9] Nõukogu 2. juuni 2004. aasta soovitus.[10] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.[11] EÜT L 332, 31.12.93, lk 7. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 351/2002 (EÜT L 55, 26.2.2002, lk 23).[12] EÜT L 58, 3.3.2000, lk 1.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/2256, 8. detsember 2016, mis on adresseeritud liikmesriikidele ja milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 604/2013 kohaste Kreekale üleandmiste taasalustamist

text:
               15.12.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 340/60

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/2256,
   8. detsember 2016,
   mis on adresseeritud liikmesriikidele ja milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 604/2013 kohaste Kreekale üleandmiste taasalustamist
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Liikmesriigid peatasid rahvusvahelise kaitse taotlejate Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 604/2013 (1) (edaspidi „Dublini määrus“) kohase üleandmise Kreekale 2011. aastal pärast kaht Euroopa Inimõiguste Kohtu ja Euroopa Liidu Kohtu otsust, (2) millega tehti kindlaks sellised süsteemsed puudused Kreeka varjupaigasüsteemis, millega kaasnes liikmesriikidest nõukogu määruse (EÜ) nr 343/2003 (3) kohaselt Kreekale üle antavate rahvusvahelise kaitse taotlejate põhiõiguste rikkumine.

               (2)

               Pärast seda, kui Euroopa Inimõiguste Kohus tegi 2011. aastal otsuse kohtuasjas M.S.S vs. Belgia ja Kreeka, on Euroopa Nõukogu ministrite komitee jälginud olukorda Kreekas, võttes aluseks eduaruanded, mida Kreeka on kohustatud esitama, et tõendada kohtuotsuse täitmist, ning Kreekas tegutsevatelt valitsusvälistelt ja rahvusvahelistelt organisatsioonidelt (nt ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametilt) saadud teabe. 2016. aasta juunis Kreeka esitatud taotluse alusel nõustus ministrite komitee lükkama hindamismenetluse edasi põhjendusel, et Kreeka on praegu suure rändesurve all, et olukord on erandlik, ebastabiilne ning erineb viie aasta tagusest ajast, kui tehti otsus kohtuasjas M.S.S.

               (3)

               Kohtuasjas M.S.S tehtud otsuse tulemusena kohustus Kreeka reformima oma varjupaigasüsteemi varjupaigapoliitika reformi ja rände haldamist käsitleva riikliku tegevuskava alusel, mis esitati 2010. aasta augustis ja vaadati läbi 2013. aasta jaanuaris (edaspidi „Kreeka tegevuskava“). Selleks esitas Kreeka nõukogule 1. oktoobril 2015 oma ümberpaigutamiskava rakendamise ja esmase vastuvõtu keskuste kohta tegevuskava, milles on esile toodud ka teatavad prioriteetsed meetmed kokkulepitud pooleliolevate meetmete rakendamiseks varjupaiga ja vastuvõtu valdkonnas.

               (4)

               Samal ajal avaldab praegune pagulas- ja rändekriis Kreeka varjupaiga- ja rändesüsteemidele endiselt survet, sest tegu on esimese riigiga, millesse Vahemere idaosa rändetee kaudu sisenetakse. Ajavahemikus jaanuar kuni 4. detsember 2016 saabus Kreekasse ebaseaduslikult 171 909 rändajat (4). ELi-Türgi avalduse (5) tulemusena on küll iga päev Türgist Kreekasse (6) saabuvate inimeste arv oluliselt vähenenud, kuid avaldusega on pandud Kreeka ametiasutustele ka uusi kohustusi. Kreekasse saabunute keskmine arv päevas on alates 2016. aasta augusti algusest võrreldes ajavahemikuga 1. mai kuni 31. juuli 2016 kasvanud (7). Samuti on olukord Kreekas märkimisväärselt muutunud pärast seda, kui Lääne-Balkani rändetee tegelikult suleti, mistõttu ei saa kolmandate riikide kodanikud enam edasi reisida. Selle tagajärjel on Kreekas praegu üle 62 000 kolmandate riikide kodaniku, kes on saabunud ebaseaduslikult (8). Samal ajal on positiivset suundumust näha hädaolukorras ümberpaigutamise kava raames, mis põhineb kahel nõukogu otsusel (9) (edaspidi „ümberpaigutamisotsused“). See kehtib eelkõige Kreeka kohta, kus ümberpaigutamiste arv on kasvanud ja ulatub praegu umbes 1 000 ringi kuus. Surve leevendamiseks Kreekas aga peavad kõik liikmesriigid rohkem pingutama. Sel eesmärgil kutsub komisjoni kõiki liikmesriike üles esitama igakuiselt ümberpaigutamislubadusi ja neid täitma selliselt, et jõuda 2016. aasta detsembriks vähemalt 2 000 ümberpaigutuseni kuus ning suurendada seda arvu järk-järgult (10).

               (5)

               Komisjon saatis Kreekale kaks soovitust (vastavalt 10. veebruaril ja 15. juunil 2016), milles käsitletakse kiireloomulisi meetmeid, mida Kreeka peab võtma Dublini määruse kohaste üleandmiste taasalustamiseks (11). Neis soovitustes jõuti järeldusele, et olukord Kreekas peab endiselt oluliselt paranema, enne kui komisjon saab uuesti hinnata, kas on võimalik taasalustada Dublini määruse kohaste üleandmistega Kreekale. 28. septembril 2016 saatis komisjon Kreeka Vabariigile kolmanda soovituse, milles käsitletakse konkreetseid kiireloomulisi meetmeid, mida Kreeka peab võtma üleandmiste taasalustamiseks Dublini määruse kohaselt (12) (edaspidi „kolmas soovitus“). Kolmandas soovituses jõuti järeldusele, et Kreekas on endiselt probleeme suure hulga uute varjupaigataotluste menetlemisel. Probleemid tulenevad eelregistreerimise kasutuselevõtust ja ebaseaduslike rändajate pidevast sissevoolust. Peale selle on veel palju teha, et kõrvaldada Kreeka varjupaigasüsteemis alles jäänud süsteemsed puudused, eriti suutlikkuse suurendamisel. Sõltuvalt sellest, milliseid edusamme tehakse, tuleks Dublini määruse kohaste mis tahes üleandmiste taasalustamisel Kreekasse arvestada kolmanda soovituse kohaselt eespool nimetatud keerulise olukorra mõju varjupaigasüsteemi üldisele toimimisele ja seepärast tuleks üleandmistega alustada tasapisi, üksikjuhtumite kaupa.

               (6)

               Kreeka saatis 22. novembril 2016 komisjonile kirja, milles andis värskeimat teavet varjupaigataotlejate olukorra kohta Kreekas ja edusammude kohta, mida ta on teinud varjupaigasüsteemi reformimisel. Kreeka väljendas ka muret Dublini määruse kohaste üleandmiste võimaliku taasalustamise pärast, sest rändajate arv Kreekas on äärmiselt suurt, tekitades riigile võrreldes tema suurusega ebaproportsionaalselt suurt koormust, mis on ammendanud riigi varjupaiga- ja vastuvõtuvõimalused. Samuti märkis Kreeka, et Kreekast teistesse liikmesriikidesse ümberpaigutatavate inimeste arv on endiselt ümberpaigutamisotsustes ettenähtust väiksem. Kreeka toonitas siiski, et tema eesmärk ei ole jäädagi Dublini süsteemist kõrvale, ja palus tõelist solidaarsust ja tuge seniks, kuni olukord Kreekas täielikult normaliseerub.

               (7)

               Kreeka 22. novembri 2016. aasta andmete kohaselt on Kreeka varjupaigatalitusele alates 1. jaanuarist 2016 esitatud umbes 39 000 varjupaigataotlust. 30. septembril oli esimeses astmes läbivaatamisel 17 000 juhtumit. Kreeka ametisasutuste hinnangul esitatakse 2016. aasta lõpuks kokku 50 000 varjupaigataotlust (13). Olukord Kreekas on paranenud ja seda ka juurdepääsu osas varjupaigamenetlusele. Selle tulemusena on varjupaigataotluste arv, mis Kreeka varjupaigatalitusel tuleb menetleda, võrreldes varasemate aastatega oluliselt kasvanud.

               (8)

               Varasemates soovitustes on komisjon võtnud teadmiseks muudatused, mis Kreeka on viinud sisse oma õigusraamistikku tagamaks, et Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/32/EL (14) (uuesti sõnastatud varjupaigamenetluste direktiiv) ja osa Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/33/EL (15) (uuesti sõnastatud vastuvõtutingimuste direktiiv) uutest sätetest saaksid täies ulatuses Kreeka õigusesse üle võetud. 3. aprillil 2016 võttis Kreeka parlament vastu uue seaduse (seadus nr 4375/2016) (16). 22. juunil 2016 kiitis parlament heaks seaduse nr 4375/2016 muudatusettepaneku, millega muudeti muu hulgas ka apellatsioonikomisjoni koosseisu ja varjupaigataotlejate õigust ärakuulamisele selle ees (17). 31. augustil 2016 võttis Kreeka parlament vastu seaduse ka Kreekas elavate kooliealiste pagulaslaste kohta (18).

               (9)

               Viimasel aastal on Kreeka nii ebaseaduslike rändajate kui ka rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtmise suutlikkust märgatavalt suurendanud. 6. detsembril 2016 avaldasid Kreeka ametiasutused igapäevased andmed, mille kohaselt on nii Kreekas viibivatele ebaseaduslikele rändajatele kui ka rahvusvahelist kaitset taotlejatele ajutistes ja alalistes vastuvõtukohtades ette nähtud 71 539 kohta, sh ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti pakutav majutus (vt põhjendus 11) (19). Samal ajal on kohtadega suuri probleeme Egeuse mere saarte keskustes, mis on ülerahvastatud: maksimaalne vastuvõtusuutlikkus on jäänud umbes 8 200 tasemele, samas kui saartel oli 5. detsembri 2016. aasta seisuga registreeritud kokku 16 295 rändajat (20).

               (10)

               Kreeka on suurendanud ka haavatavate taotlejate, eelkõige saatjata alaealiste jaoks mõeldud majutuskohtade arvu. 17. novembril 2016 oli saatjata alaealiste varjupaikades kasutada 1 191 kohta sõltumata sellest, kas taotleti varjupaika või mitte. 2016. aasta lõpuks on kavas luua veel 130 kohta, mis on sobilikud saatjata alaealiste jaoks. Haavatavate taotlejate jaoks ettenähtud kohti aga ei ole kaugeltki piisavalt, sest olemasolevad kohad on praegu kõik täidetud ja ootejärjekorras on 1 199 saatjata alaealist, kes vajavad majutamist sobivatesse kohtadesse (21). Seega on edasiminek selles valdkonnas liiga aeglane ning on selge, et Kreeka peab rohkem pingutama, et tagada saatjata alaealistele piisavalt vastuvõtukohti, et tulla toime nõudlusega sellise majutuse järele.

               (11)

               2016. aasta jaanuaris allkirjastasid komisjon ja ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet delegeerimislepingu maksumusega 80 miljonit eurot, et luua peamiselt ümberpaigutamistingimustele vastavatele rahvusvahelise kaitse taotlejatele 20 000 avatud majutuse kohta (üürikorterikavad, hotellivautšerid ja peremajutusprogrammid). Delegeerimislepingut muudeti 2016. aasta juulis, et lisada majutuskavasse võimalus luua kohti ka ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti hallatavates ümberpaigutuskohtades ning sõnastada selgemalt, et majutuskava sihtrühmaks ei ole mitte ainult ümberpaigutamist taotlevad isikud, vaid ka varjupaigataotlejad, eelkõige Dublini määruse raames perekonna taasühinemist taotlevad isikud ja haavatavate isikute kategooriad, sh saatjata alaealised ja perekonnast eraldatud lapsed, puudega isikud, eakad, üksikvanemad, kroonilisi haigusi põdevad inimesed, rasedad. Septembrist alates on majutuskohtade arv märgatavalt suurenenud (umbes 8 100 võrra). ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti üüriprogrammi kohaselt ümberpaigutamistingimustele vastavate taotlejate jaoks 2015. aasta detsembris lubatud 20 000 kohast oli 6. detsembril olemas 20 145 kohta, sh 6 344 kohta hotellides/tervikhoonetes, 11 711 korterites, 484 vastuvõtuperedes ja 960 ümberpaigutamiskohtades ja 646 saatjata alaealiste jaoks ettenähtud kohtades (22). Praegune delegeerimisleping lõpeb 31. detsembril 2016. Seepärast alustas komisjon ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga kõnelusi programmi pikendamiseks 2017. aastal, võttes aluseks Kreeka vastuvõtuvajaduste ajakohastatud hinnangu.

               (12)

               Kvaliteedi poolest ei vasta Kreeka mitmed vastuvõtukohad, eelkõige saartel ja mõned mandril asuvad ajutised vastuvõtukohad, endiselt rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtutingimuste direktiivis 2013/33/EL sätestatud nõuetele. Saartel asuvad esmase vastuvõtu keskused ei ole üksnes ülerahvastatud, vaid ei vasta ka nõuetele, mis on kehtestatud materiaalsetele tingimustele sanitaar- ja hügieenitingimuste osas, ega põhiteenustele, nt tervishoiuteenustele juurdepääsu osas, eelkõige seoses haavatavate rühmadega. Turvalisus ei ole piisav ja eri rahvuste vahel valitsevad pinged. Mandril ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti majutuskava raames pakutavad tingimused vastavad nõuetele, kuid suurem osa ülejäänud vastuvõtukohtadest koosneb laagritest (praegu kasutusel 53 kohta) ja erakorralistest vastuvõtukohtadest, mille tingimused erinevad üksteisest oluliselt ja ei vasta sageli vajalikele nõuetele ei materiaalsete tingimuste ega turvalisuse poolest. Mõnda kohta on hakatud talveks kasutamiskõlblikuks muutma, kuid see edeneb aeglaselt. Mõnda laagrit on keeruline selliselt ümber ehitada, et seda saaks kasutada alalise vastuvõtukohana, ja need tuleb võib olla hoopis kinni panna ning tugevdada samal ajal teisi.

               (13)

               Lisaks näib, et selge õigusraamistiku ja järelevalvesüsteemi puudumise tõttu esineb Kreekas vastuvõtu korralduse üldises koordineerimises puudusi: teatavaid laagreid juhib ajutiselt rändeministeerium ning teisi vastuvõtu- ja isikutuvastamistalitus. Otsust selle kohta, millised kohad tuleks muuta alaliseks, ei ole tehtud. Vastuvõtutalituses tegeletakse endiselt suutlikkuse parandamisega.

               (14)

               Eeltoodust nähtub, et Kreekal on veel palju teha, enne kui ta suudab pakkuda varjupaigataotlejatele piisavat ja sobival tasemel alalist otstarbekohast avatud majutust, mis kõik vastaks kooskõlas ELi acquis'ga asjakohastele nõuetele. See peaks hõlmama kõigi vastuvõtukohtade tsentraliseeritud juhtimist ja süsteemi, mille abil pidevalt jälgida nende kohtade materiaalseid tingimusi ja seal pakutavaid teenuseid. Mõni ajutine koht tuleks muuta alaliseks, kuid reservi tuleks jätta ka piisavalt ajutisi kohti, kuhu majutada ootamatult suurt arvu saabunuid. Peale selle on äärmiselt oluline, et Kreeka ametiasutused annaksid vastuvõtusuutlikkuse kohta täpsemaid andmeid ning põhjalikke ja pidevalt ajakohastatavaid vajaduste hinnanguid (vastuvõtmissuutlikkus kokku ja selle olemus), nagu nõutud kolmandas soovituses.

               (15)

               Olulisi edusamme on täheldatud piirkondlike varjupaigaametite loomisel varasemate soovituste kohaselt. Kreeka õigusega on ette nähtud piirkondlike varjupaigabüroode loomine Atika, Thessaloniki, Traakia, Ípeirose, Tessaalia, Lääne-Kreeka, Kreeta, Lesbose, Chiose, Samose, Lerose ja Rhodose piirkonnas (23). Varjupaigatalituse direktori otsusega on võimalik luua ka autonoomseid varjupaigaüksuseid, millega katta varjupaigatalituse lisavajadused. Kreeka 22. novembri 2016. aasta kirjas esitatud teabe kohaselt toimivad praeguse seisuga seitse piirkondlikku bürood: Atika, Traakia, Thessaloniki, Lesbose, Samose, Rhodose ja Patrase piirkonnas. Lisaks sellele on toimivad autonoomsed varjupaigaüksused Pireuses, Xanthis, Lerosel, Kosil, Kórinthoses ja ümberpaigutamisüksus Alimoses. Seaduses sätestatu kohaselt hakkavad tööle veel kolm piirkondlikku varjupaigaüksust: Kosil, Ípeiroses (Ioannina linnas), Kreetal (Irákleio linnas) ja Tessaalias (Volose linnas).

               (16)

               Kreeka varjupaigatalitus tegeleb jätkuvalt oma töötajaskonna suurendamisega. Praegu töötab varjupaigatalituses 478 inimest (24). See näitaja hõlmab töökohti nii kesktalituses kui ka loodud piirkondlikes büroodes ja varjupaigaüksustes. 250 ametikohta rahastatakse riigieelarvest, ülejäänuid eri ELi ja EMP vahenditest. Aasta lõpuks peaks töötajate arv plaanitu järgi kasvama 659 inimeseni. See on lisaks ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ameti palgatud tähtajalise lepinguga töötajatele, EASO töötajatele ja liikmesriikide ekspertidele, kelle on Kreeka varjupaigatalitusse määratud ajavahemikuks lähetanud EASO. Kreeka ametiasutused plaanivad asendada 2017. aasta lõpuks kõik lepingulised töötajad alaliste töötajatega ja töötajaskonda mitte enam suurendada. Kreeka ametiasutused on teatanud komisjoni talitustele, et töötajaskonna kiirem kasvatamine ei ole mõeldav, sest napib kogenuid töötajaid, kes uusi värvatuid koolitaks, juhendaks ja nende üle järelevalvet teostaks. Varjupaigatalituse töötajate arv on 2016. aastal kolmekordistunud ja on märgitud, et talitust tuleb kiiresti tugevdada, eelkõige keskastme juhtide ja töötajate teadmiste osas.

               (17)

               Arvestades, kui kiiresti on kasvanud Kreekas esitatud varjupaigataotluste arv, ei ole veel selge, kas varjupaigatalituse praegune ja kavandatud töötajate arv on piisav, et saada hakkama praeguseks esitatud ja tõenäoliste tulevikus esitatavate taotluste tähtaegse ja nõuetekohase menetlemisega. Varjupaigatalituse üheks peamiseks prioriteediks on vähendada varjupaigataotluse esitamiseks soovi avaldamise ja taotluse esitamise vahele jäävat aega, mis on praegu sageli liiga pikk, mõjutades asjaomastele isikutele laienevaid õiguseid ja tekitades selles olukorras olevates inimestes meelehärmi. Seda aega tuleks vähendada kooskõlas varjupaigamenetluste direktiivi artikli 6 lõikega 2, mille kohaselt peab olema isikul, kes on avaldanud soovi taotluse esitamiseks, võimalik see esitada „võimalikult kiiresti“. Äärmiselt oluline on ka, et pärast taotluse esitamist menetletakse see direktiivis sätestatud tähtaegadest kinni pidades ja üldjuhul kuue kuu jooksul. Praegu kulub esitatud varjupaigataotluse menetlemiseks parimal juhul mitu kuud, välja arvatud ümberpaigutamisjuhtumid, mida menetletakse kiiremini, ning valitseb suur ebakindlus selle suhtes, kui kiiresti suudetakse likvideerida mahajäämus praeguseks kuhjunud varjupaigataotluste menetlemisel. Komisjon võtab siiski teadmiseks Kreeka 22. novembri 2016. aasta kirjas väljendatud mure, et varjupaigatalituse töötajaskonna veelgi kiirem kasv võib hakata mõjutama otsuste järjepidevust ja kvaliteeti.

               (18)

               Kiiresti on vaja hinnata, kas varjupaigatalituse praeguseks saavutatud töötajate arvu kasv on piisav, ja ka seda, kuidas komisjon, asjaomased ELi ametid ja ka liikmesriigid saaksid kõige paremini aidata Kreekal neid taotlusi kiiremini menetleda. Teha tuleb põhjalik vajaduste hindamine, mida pidevalt ajakohastatakse ja milles võetakse arvesse menetluses olevate varjupaigataotluste arvu ja nende varjupaigataotluste arvu, mida Kreeka varjupaigatalitusel tuleb tõenäoliselt edaspidi menetleda, ning olemasolevate töötajate arvu, mida läheb või tõenäoliselt läheb vaja nende taotluste menetlemiseks. Täiendava töötajaskonna saaks komplekteerida Kreeka enda töötajatest ja EASO tugirühmade raames saadetud liikmesriikide ekspertidest. Uurida tuleks võimalusi, kuidas ühtlustada töömeetodeid ja neid tõhustada, et kiirendada vestlusi ja menetlusi, kahjustamata seejuures kvaliteeti. Vajaduse korral tuleks selleks kasutada EASO tuge.

               (19)

               Kui taotluse suhtes tehakse tagasilükkav otsus, peab varjupaigataotlejatel olema võimalus kasutada õiguskaitsevahendit. Selles küsimuses on olukord oluliselt paranenud. 2016. aasta aprillis vastu võetud seadusega nr 4375/2016 loodi apellatsiooniamet ja -komisjonid. 2016. aasta juunis vastu võetud seadusega nr 4399/2016 loodi uued apellatsioonikomisjonid. Nende ülesanne on vaadata läbi kõik kaebused, mis on Kreeka varjupaigatalituse otsuste vastu esitatud alates 20. juulist 2016. Prioriteedina keskenduvad apellatsioonikomisjonid Kreeka saartel esitatud kaebustele, et aidata kaasa ELi-Türgi avalduse rakendamisele. Praegu on neid komisjone kuus. Pärast 21. juulit on loodud ka üks apellatsioonikomisjon (25) asendusena alatistele komisjonidele. Selleks et tulla toime järjest kasvava kaebuste arvuga ja kuhjunud kaebuste menetlemisega, kavatseb Kreeka luua veel seitse komisjoni, kes peaksid kavakohaselt hakkama tööle 2016. aasta detsembri lõpuks, kasvatades komisjonide koguarvu 2017. aasta veebruari lõpuks 20-le.

               (20)

               Seadusega nr 4399/2016 muudeti ka komisjonide koosseisu – nüüd koosnevad need kolmest liikmest: kahest halduskohtu kohtunikust ning ühest asjakohase tausta ja kogemustega Kreeka kodanikust, kelle esitab ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet või riiklik inimõiguste edendamise komisjon.

               (21)

               Kreeka ametiasutuste 22. novembri 2016. aasta kirjas esitatud teabe põhjal on alates 21. juulist 2016 apellatsioonikomisjonile esitatud 2 347 kaebust, aga tehtud on ainult 573 otsust.

               (22)

               Vanadele Kreeka kuhjunud kaebustega tegelevatele apellatsioonikomisjonidele oli algusest peale antud lisamandaat menetleda lisaks esimese astme otsuste sisuliste edasikaebuste kõrval ka kaebusi otsuste peale, mis puudutavad vastuvõetavust ELi-Türgi avalduse raames. Kreeka ametiasutuste 22. novembril edastatud teabe kohaselt esitati ajavahemikus aprill kuni 20. juuli 2016 kuhjunud kaebustega tegelevatele komisjonidele üle 2 000 kaebuse. 24. juunil 2016 (26) loodud uued apellatsioonikomisjonid peaksid leevendama 20 kuhjunud kaebustega tegeleva apellatsioonikomisjoni koormust, andes neile võimaluse kiirendada kuhjunud kaebuste menetlemist.

               (23)

               Rohkem on edasi liigutud pikaajaliselt kuhjunud kaebustega, mille suhtes kohaldatakse „vana menetlust“, mis on reguleeritud presidendi dekreediga nr 114/2010. 22. novembri 2016. aasta seisuga on kuhjunud juhtumeid 6 589 (arv on langenud kokku 51 000 juhtumilt, mis olid kuhjunud 2013. aasta alguseks, ja umbes 8 075 kaebuselt, mis olid kuhjunud 2016. aasta septembriks). Kreeka ametiasutused on andnud humanitaareesmärgil load isikutele, kelle varjupaigataotluse menetlemine on kaua viibinud ja kellel on õigus saada elamisluba humaansetel või muudel erandlikel põhjustel vastavalt Kreeka seadusele nr 4375/2016. Elamisluba antakse kaheks aastaks ja seda saab pikendada (27). Elamisloa saanutel on samad õigused ja hüved kui täiendava kaitse seisundi saanutel Kreekas (28) ning neid ei käsitata enam varjupaigataotlejatena. Mõni kuhjunud kaebus vaadatakse aga läbi sisuliselt. Hoolimata edusammudest, mis on tehtud varasemate soovituste järel, peaks Kreeka jätkama jõupingutusi vanade kaebuste menetlemise lõpuleviimisel, tagades, et taotlejad, kes on esitanud kaebuse, saaksid kasutada oma õigust tõhusale õiguskaitsevahendile.

               (24)

               Arvestades Kreekas ELi-Türgi avalduse rakendamisest alates esitatud taotluste arvu kasvu, on äärmiselt oluline, et apellatsiooniametis oleksid täidetud kõik ametikohad, et amet suudaks toime tulla kaebuste arvu eeldatava olulise kasvuga. Komisjonide tõhusust tuleks parandada, kahjustamata seejuures kvaliteeti ja piiramata komisjoni liikmete sõltumatust. Apellatsioonikomisjonid võiksid eelkõige tulla sagedamini kokku, otsuste koostamisel võiks kasutada õigusabi ja komisjonid võiksid spetsialiseeruda ning liikmed võiksid töötada täistööajaga. Kaasata tuleks ka rohkem tugipersonali (29). Samuti tuleb pidevalt hinnata vajadusi, võttes arvesse eri edasikaebamisorganites menetluses olevate edasikaebuste arvu ja nende kaebuste arvu, mis neile tõenäoliselt menetlemisse tulevad, hinnates, kas komisjonide arv on piisav ja töömeetodid kohased.

               (25)

               Uue seadusega nr 4375/2016 nähakse ette, et taotlejad peavad edasikaebamisetapis saama tasuta õigusabi. Kõiki meetmeid seaduse tegelikuks rakendamiseks ei ole siiski veel võetud. Ministri otsus, millega rakendatakse seaduse nr 4375/2016 kohane õigusabi säte, võeti vastu 9. septembril 2016. Tasuta õigusabi andmise rahastamine on tagatud riikliku programmi kaudu Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondist. Lisaks on sõlmitud Varjupaiga-, Rände ja Integratsioonifondist ette nähtud hädaabi rahastamise raames ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Ametiga toetusleping kogusummas 30 miljonit eurot (30). ÜRO Pagulaste Ülemvoliniku Amet kasutab neid rahalisi vahendeid muu hulgas rahvusvahelise kaitse taotlejatele edasikaebamisetapis tasuta õigusabi andmiseks kuni 2017. aasta alguseni; selleks ajaks rakendavad Kreeka ametiasutused eeldatavasti oma tasuta õigusabi kava. Koostöös valitsusväliste organisatsioonidega (Metaction ja Kreeka Pagulaste Nõukogu) rakendatakse kahte projekti: esimene hõlmab kõiki saartel esitatud kaebusi, teine osa mandril esitatud kaebustest (ainult Ateenas ja Thessalonikis esitatud kaebusi, kuid mitte kinnipeetavatelt varjupaigataotlejatelt). Kreeka andis 19. septembril komisjonile teada, et varjupaigatalituse hallatav advokaatide nimekiri koostatakse 2017. aasta alguseks. Kreeka peaks võtma vajalikke meetmeid, et tagada viivitamata kõikidele varjupaigataotlejatele, kes esitavad edasikaebuse, õigus tasuta õigusabile.

               (26)

               Haavatavate varjupaigataotlejate, sealhulgas saatjata alaealiste kaitse tekitab endiselt suurt muret eelkõige seetõttu, et puudub nõuetekohaselt toimiv eestkostesüsteem, ei jätku sobivaid majutuskohti ja haavatavate varjupaigataotlejate turvalisus tekitab üldiselt probleeme. Uues seaduses nr 4375/2016 on sätestatud, et haldusreformi- ja siseministeeriumi luuakse uus vastuvõtu direktoraat ja sotsiaalse integratsiooni direktoraat, millel mõlemal on eriosakonnad saatjata alaealiste vastuvõtmiseks ja integreerimiseks (sh seadusliku esindaja pakkumine). Hoolimata sellest peavad Kreeka ametiasutused ikka veel võtma meetmeid, et tagada saatjata alaealistele ka tegelikkuses asjakohased menetluslikud tagatised ja vastuvõtutingimused. Täiendavat õigusraamistikku, mis hõlmaks sätteid tõhusa eestkostesüsteemi kohta, ei ole seni vastu võetud. Kreeka ametiasutused on kinnitanud, et töö- ja sotsiaalse solidaarsuse ministeerium, kelle vastutusalasse kuuluvad saatjata alaealised, valmistab ette uut eestkosteseadust, mis peaks valmima enne 2016. aasta lõppu. Kõnealuse seaduse alusel luuakse eraldi talitus või osakond, mis tegeleb eestkostesüsteemiga. Kuigi Kreeka valitsus on juba vastu võtnud ministri otsuse varjupaika taotlevate saatjata alaealiste vanuse hindamise kohta, (31) tuntakse jätkuvalt muret selle pärast, kuidas hindamist tegelikkuses teostatakse, sest isiku tuvastamine on puudulik ja politseis toimuva vanuse hindamise korral ei ole ette nähtud õiguskaitsevahendeid.

               (27)

               Juurdepääs haridusele on märkimisväärselt paranenud. 2016. aasta augustis võeti vastu seadus nr 4415/2016, mille eesmärk on muu hulgas tagada varjupaigataotlejate lastele psühholoogiline tugi ja haridus ning Kreekasse jääjatele pärast ettevalmistavat üleminekuperioodi ka sujuv integreerumine Kreeka haridussüsteemi. Kreeka ametiasutused võtavad olulisi meetmeid selle õigusakti täielikuks ja tulemuslikuks rakendamiseks, kuigi kohalikul tasandil on tekkinud sellele vastasseis.

               (28)

               Eri sidusrühmade sõnul on saatjata alaealiste olukord üldiselt ikka veel ebakindel, kusjuures paljud sidusrühmad tunnevad muret nende turvalisuse pärast nii mandril kui ka saartel asuvates vastuvõtukohtades ning mõni sidusrühm väidab, et lapsi hoitakse sobiva majutuskoha leidmiseni endiselt kaua kinnipidamisasutuses või eraldatud alaga avatud vastuvõtukohtades, mis on ülerahvastatud ja ebatervislikud ning kus neil puudub esindaja ja juurdepääs õigusabile (32). Nagu kirjas põhjenduses 10, on alaealistele sobiva majutuse puudumine oluline probleem, mis tuleb kiiresti lahendada.

               (29)

               Euroopa Komisjon on andnud Kreekale hulgaliselt rahalisi vahendeid, et toetada riigi jõupingutusi viia oma varjupaigasüsteem kooskõlla ELi nõuetega. Alates 2015. aasta algusest on siseküsimuste fondide (Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ning Sisejulgeolekufondi) kaudu antud Kreekale üle 352 miljoni euro erakorralist abi. Abi on antud kas otse Kreeka ametiasutustele või liidu asutuste ja Kreekas tegutsevate rahvusvaheliste organisatsioonide kaudu. Sellest umbes 90 miljonit eurot anti 2016. aasta juulis otse Kreeka ametiasutustele, et suurendada nende suutlikkust parandada elamistingimusi ja osutada esmaseid tervishoiuteenuseid pagulaste majutuskeskustes ning samuti osutada vastuvõtu- ja tervishoiuteenuseid rändajatele. Hiljuti loodud erakorralise abi rahastamisvahendi kaudu pakutakse humanitaarabi partnerorganisatsioonidele olulist toetust (umbes 198 miljonit eurot) rändajate ja pagulaste elementaarsete humanitaarvajaduste katmiseks. See abi aitab kaasa hädaolukorra lahendamise kava elluviimisele, mille komisjon, Kreeka ametiasutused ja/või asjaomased sidusrühmad töötasid välja kohapealse humanitaarolukorraga tegelemiseks ja/või ELi-Türgi avalduse rakendamise toetamiseks.

               (30)

               See erakorraline abi lisandub 509 miljonile eurole, mis on eraldatud ajavahemikuks 2014–2020 Kreeka riiklikele programmidele, mida rakendatakse Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ja Sisejulgeolekufondi raames. See teeb Kreekast ELi liikmesriikide seas siseküsimuste valdkonna fondide suurima kasutaja.

               (31)

               Kreeka peaks tagama, et selliseid rahastamisallikaid kasutatakse täiel määral kõige tõhusamal ja tulemuslikumal viisil ning ilma edasise viivituseta. Selleks vaadatakse praegu läbi siseküsimuste valdkonna fondide (Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifond ja Sisejulgeolekufond) raames rakendatavaid Kreeka riiklikke programme, et kohandada need uute prioriteetidega. Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi kasutamise riikliku programmi läbivaatamine on lõpule viidud. Sisejulgeolekufondi kasutamise riikliku programmi läbivaatamine on samuti lõppetapis ja peaks varsti lõpule viidama. Lisaks on õiguslikus aluses sätestatud nõuete kohaselt viidud ametlikult lõpule uue vastutava ametiasutuse määramine, kuid menetlusi ja operatiivmeetmeid tuleb veel ühtlustada, et Kreeka ametiasutused hakkaksid täielikult kasutama riiklike programmide raames ette nähtud rahalisi vahendeid, mida on eelkõige vaja riigis viibivate rändajate vastuvõtu ja neile osutatavate muude teenustega seotud kiireloomuliste vajaduste täitmiseks.

               (32)

               Nagu nenditakse komisjoni 4. märtsi 2016. aasta teatises „Tagasi Schengeni juurde“, (33) on täielikult toimiva Dublini süsteemi tagamine lahutamatu osa suurematest jõupingutustest, mida on vaja varjupaiga-, rände- ja piiripoliitika stabiliseerimiseks. Dublini süsteemi toimimise normaliseerimiseks tehtavad jõupingutused peaksid omakorda taastama Schengeni ala normaalse toimimise. Dublini määruse kohane varjupaigataotlejate üleandmine Kreekale on alates 2011. aastast peatatud, mis on ajendanud ebaseaduslikult Kreekasse saabuvaid rändajaid liikuma edasi teistesse liikmesriikidesse ning see on üks teisese rände põhjustest, mis on takistanud Schengeni süsteemi nõuetekohast toimimist. Sellepärast peab Kreeka kiiremas korras rakendama käesolevas soovituses nimetatud veel võtmata meetmed. Samal ajal peaks olema esmatähtis Dublini süsteemi reformimine, lähtudes solidaarsuse eesmärgist ja õiglasest koormuse jagamisest liikmesriikide vahel, nagu komisjon on välja pakkunud (34). Läbirääkimised ettepaneku üle veel käivad.

               (33)

               Komisjon tunnustab olulisi edusamme, mida Kreeka on pärast 2011. aastal tehtud otsust kohtuasjas M.S.S teinud varjupaigasüsteemi toimimise parandamisel komisjoni, EASO, liikmesriikide ning rahvusvaheliste ja valitsusväliste organisatsioonide abiga. Sellegipoolest on Kreeka olukord endiselt raske uute varjupaigataotluste arvukuse tõttu, mis on eelkõige tingitud eelregistreerimise kasutuselevõtust ja ebaseaduslike rändajate pidevast sissevoolust (kuigi see on 2016. aasta märtsile eelneva ajaga võrreldes vähenenud), kuid samuti ELi-Türgi avalduse rakendamisest tulenevatest ülesannetest. Lisaks tuleb võtta olulisi täiendavaid meetmeid järelejäänud puuduste kõrvaldamiseks Kreeka varjupaigasüsteemis, mis on eelkõige seotud vastuvõtukohtade kvaliteedi, haavatavate varjupaigataotlejate kohtlemise ja ajaga, mis kulub varjupaigataotluste registreerimiseks, esitamiseks ja läbivaatamiseks mõlemas astmes. Kuigi lõppeesmärk on täielikult taastata Dublini määruse kohane varjupaigataotlejate üleandmine Kreekale, ei ole seda veel võimalik soovitada, sest tuleb võtta arvesse eespool kirjeldatud raske olukorra mõju kogu varjupaigasüsteemi toimimisele ja vältida Kreeka ülemäärast koormamist.

               (34)

               Kreeka on siiski teinud nõuetekohaselt toimiva varjupaigasüsteemi jaoks hädavajaliku institutsioonilise ja õigusliku struktuuri loomisel märkimisväärseid edusamme ning tõenäoliselt hakkab varjupaigasüsteem lähiajal täielikult toimima, kui on kõrvaldatud kõik järelejäänud puudused, mis on eelkõige seotud vastuvõtutingimustega ja haavatavate varjupaigataotlejate, sealhulgas saatjata alaealiste kohtlemisega. Seepärast on kohane soovitada, et individuaalsete kinnituste alusel alustataks järk-järgult taas varjupaigataotlejate üleandmist, võttes arvesse riigi suutlikkust asjaomaste ELi õigusaktide kohaselt varjupaigataotlejaid vastu võtta ja varjupaigataotlusi menetleda ning asjaolu, et teatavaid varjupaigataotlejate rühmi, eelkõige haavatavaid isikuid, kelle hulka kuuluvad saatjata alaealised, ei kohelda praegu nõuetekohaselt. Samuti ei tohiks üleandmist taasalustada tagasiulatuvalt, vaid see peaks hõlmama ainult varjupaigataotlejaid, kelle taotluse läbivaatamise eest Kreeka vastutab alates teatavast kuupäevast, et vältida riigi ülemäärast koormamist. Selleks kuupäevaks tuleks soovituses kehtestada 15. märts 2017.

               (35)

               Eespool nimetatud kaalutlustel esitatakse käesolevas soovituses meetmed, mida Kreeka ametiasutused peavad võtma või jätkama selleks, et taasalustada Dublini määruse kohast üleandmist varjupaigataotlejate puhul, kes sisenevad alates 15. märtsist 2017 välispiiri kaudu ebaseaduslikult Kreekasse või kelle varjupaigataotluse läbivaatamise eest Kreeka vastutab alates sellest kuupäevast määruse (EL) nr 604/2013 kriteeriumide, v.a selle III peatüki artikli 13 alusel. Seda eesmärki silmas pidades peaks Kreeka võtma kiiresti kõik käesolevas soovituses nimetatud meetmed. Solidaarsuse ja õiglase koormuse jagamise põhimõtte kohaselt peaksid ka teised liikmesriigid aitama kaasa nimetatud eesmärgi saavutamisele, eelkõige lähetama EASO üleskutsel Kreeka ametiasutuste abistamiseks eksperte ja täielikult täitma kohustusi, mis on neile pandud varjupaigataotlejate ümberpaigutamisotsustega.

               (36)

               Käesolevas soovituses sätestatakse ühtlasi üleandmise taasalustamise kord, mis peaks iga varjupaigataotleja üleandmise korral hõlmama Kreeka ametiasutuste ja varjupaigataotlejat üle andva liikmesriigi ametiasutuste tihedat koostööd vastavalt liikmesriikide lojaalse koostöö põhimõttele, et muu hulgas tagada varjupaigataotlejale direktiivi 2013/33/EL nõuetele vastav sobiv majutus ja tema varjupaigataotluse menetlemine kooskõlas direktiiviga 2013/32/EL. Selleks peab Kreeka esitama konkreetse kinnituse selle kohta, kuidas ta kohtleb igat üleantavat varjupaigataotlejat. Lisaks tuleks kehtestada tugi- ja aruandlusmehhanism, mida liikmesriikide ekspertidest koosnev EASO tugirühm rakendab selle tagamiseks, et üleantud varjupaigataotlejaid koheldakse ka tegelikkuses kõnealuste nõuete kohaselt.

               (37)

               Käesoleva soovituse täieliku rakendamise tagamiseks on väga oluline, et Kreeka annaks regulaarselt aru oma edusammudest nende meetmete rakendamisel. Käesoleva soovituse kohaselt peaks Kreeka esitama 15. veebruariks 2017 esimese aruande, milles tuleks eelkõige kirjeldada seda, mil viisil Kreeka ametiasutused kehtestavad menetluse, mis peaks andma kinnituse, et igal üleandmise üksikjuhul järgitakse asjaomaseid ELi õigusakte. Pärast seda peaks Kreeka andma käesoleva soovituse rakendamisest aru iga kahe kuu järel.

               (38)

               Kõnealuste aruannete ja muu asjaomase teabe põhjal, mis on tema käsutuses, ning võttes arvesse muid suundumusi, annab komisjon regulaarselt aru käesoleva soovituse rakendamisest ja ajakohastab vajaduse korral selles soovitatud meetmeid.

               (39)

               Vastutus otsuste tegemise eest üksikjuhtudel üleandmise taasalustamise kohta jääb täielikult liikmesriikide ametiasutustele ja kohtutele, kes võivad esitada Euroopa Kohtule eelotsusetaotlusi Dublini määruse tõlgendamise kohta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   I.   KREEKA VARJUPAIGASÜSTEEMI TUGEVDAMISE MEETMED

      Vastuvõtutingimused ja -kohad

               1.

               Kreeka peaks jätkama jõupingutusi selle nimel, et kõikide tema territooriumil viibivate rahvusvahelise kaitse taotlejate majutamiseks oleks piisavalt vastuvõtukohti ning et nendes olevad tingimused vastaksid ELi õigusaktide nõuetele. Esmajärjekorras peaks Kreeka tegema järgmist:

                           a)

                           tagama, et riigis on piisav arv avatud vastuvõtukohti, kuhu mahuvad varjupaigamenetluse ajaks kõik sinna saabuvad või tõenäoliselt saabuvad rahvusvahelise kaitse taotlejad ja nende ülalpeetavad;

                           b)

                           tagama, et kõik kõnealused vastuvõtukohad vastavad vähemalt vastuvõtutingimuste direktiivis 2013/33/EL sätestatud miinimumnõuetele, seda ka haavatavate varjupaigataotlejate puhul ja talveperioodil;

                           c)

                           otsustama viivitamata, milliste mandril asuvate vastuvõtukohtade tingimusi tuleks parandada ja millised tuleks sulgeda;

                           d)

                           otsustama viivitamata, kuidas tuleks suurendada vastuvõtusuutlikkust saartel;

                           e)

                           looma vajalikud lisamajutuskohad saatjata alaealistele, et sellised varjupaigataotlejad pandaks kohe sobivasse majutuskohta, mitte hoides neid nõuetele mittevastavates tingimustes või kinnipidamiskohas, ning tagama nende kohtade eest hoolitsemise;

                           f)

                           tagama taotlejatele vajalikud tervishoiuteenused (sh vähemalt erakorralise arstiabi ning hädavajaliku haiguste ja raskete vaimsete häirete ravi);

                           g)

                           tagama kõikide vastuvõtukohtade (sh esmase vastuvõtu keskuste) tulemusliku ja pideva tsentraalse haldamise ja koordineerimise, kehtestama süsteemi kõnealuste vastuvõtukohtade materiaalsete tingimuste ja nendes osutatavate teenuste pidevaks järelevalveks ning tagama, et vastutavatel ametiasutustel oleksid selleks piisavad vahendid.

                     Samuti peaks Kreeka tagama, et alaliste kohtade kõrval on piisav arv kasutusvalmis või kiiresti kasutusvalmis seatavaid ajutisi vastuvõtukohti, et juhul, kui saabub ootamatult suur hulk rahvusvahelise kaitse taotlejaid ja nende ülalpeetavaid, oleks võimalik neid majutada vastuvõetavates tingimustes.
               Kreeka ametiasutused peaksid põhjalikult analüüsima, kui suur ja milline peab olema nende vastuvõtusuutlikkus, ning seda hinnangut toimuvate muutuste taustal pidevalt ajakohastama.

      Esimese astme varjupaigamenetluse kättesaadavus ja vahendid

               2.

               Kreeka peaks jätkama jõupingutusi selle nimel, et tagada kõigile rahvusvahelise kaitse taotlejatele tõhus juurdepääs varjupaigamenetlusele, eelkõige:

                           a)

                           hinnates, kas varjupaigatalituse töötajate arv on piisav selleks, et menetleda vastuvõetud varjupaigataotlused varjupaigamenetluste direktiivis 2013/32/EL sätestatud tähtaegade jooksul;

                           b)

                           tagades selle hinnangu alusel vajalike lisatöötajate palkamise varjupaigatalitusse, et talitus suudaks võimalikult kiiresti hakata menetlema kõiki rahvusvahelise kaitse taotlusi tulemuslikult ja tähtaegadest kinni pidades, ja/või määrates kindlaks lisatöötajad, sealhulgas menetlejad ja tõlgid, kelle liikmesriigid saaksid lähetada EASO tugirühmade raames;

                           c)

                           luues üldistest vajadustest lähtuvalt kogu Kreeka territooriumil täiendavaid piirkondlikke varjupaigabüroosid või -üksusi;

                           d)

                           kiirendades vajalikest nõuetest kinni pidades vestlusi ja menetlusi, vajaduse korral EASO toega, sealhulgas kasutades vestluste korraldamise ja muid abivahendeid;

                           e)

                           vähendades varjupaigamenetluste direktiivi 2013/32/EL artikli 6 lõike 2 kohaselt aega, mis kulub varjupaigataotluse esitamise soovist teatamisest kuni taotluse tegeliku esitamiseni.

                     Punktis a nimetatud vajaduste hinnangut tuleb pidevalt ajakohastada ja see peab sisaldama palgatud töötajate arvu.

      Apellatsiooniamet

               3.

               Kreeka peaks jätkama jõupingutusi selle nimel, et kõik rahvusvahelise kaitse taotlejad saaksid kasutada tõhusat õiguskaitsevahendit, tagades eelkõige järgmise:

                           a)

                           uue apellatsiooniameti täielik toimimine, luues kavade kohaselt 2017. aasta veebruari lõpuks 20 apellatsioonikomisjoni ja suurendades vajaduse korral allpool osutatud vajaduste hinnangu põhjal nende arvu;

                           b)

                           piisav personal apellatsiooniameti ja -komisjonide jaoks, et need suudaksid toime tulla kõigi menetluses olevate ja tulevikus tõenäoliselt esitatavate kaebustega (sh seoses ELi-Türgi avaldusega);

                           c)

                           kõikide selliste pooleliolevate kaebuste võimalikult kiire menetlemine, milles taotletakse haldusotsuse kohtulikku läbivaatamist;

                           d)

                           iga komisjoni tehtavate otsuste arvu suurendamine, mis võib vajaduse korral hõlmata apellatsioonikomisjonide sagedasemat kokkutulemist, õigusabi kasutamist otsuste koostamisel ja komisjonide spetsialiseerumist, samuti liikmete kaasamist täistööajaga, ilma et see piiraks nende sõltumatust;

                           e)

                           apellatsioonikomisjoni liikmete piisav koolitamine, sealhulgas vajaduse korral EASO toega.

                     Kreeka ametiasutused peaksid täieliku ja pideva vajaduste hindamise alusel kindlaks tegema, mitut apellatsioonikomisjoni uus apellatsiooniamet vajab kõigi rahvusvahelise kaitse taotlejate esitatud kaebuste menetlemiseks, kui palju töötajaid on komisjonide sujuva töö jätkamiseks vaja ning milliseid muid meetmeid tuleks võtta (nt töömeetodite muutmine). Seejuures tuleks eelkõige hinnata, kas 2017. aasta veebruari lõpuks loodavast 20 apellatsioonikomisjonist piisab.

      Õigusabi

               4.

               Kreeka peaks jälgima, et tasuta õigusabi saamise õigusraamistik on ka tegelikkuses tõhus ja kõik varjupaigataotlejad saavad rahvusvahelise kaitse taotluse kohta tehtud haldusotsuste kohtulikuks läbivaatamiseks vajalikku õigusabi. Kreeka peaks eelkõige:

                           a)

                           rakendama võimalikult kiiresti tulemuslikult ministri otsuse tasuta õigusabiteenuste osutamise kohta;

                           b)

                           koostama kiiresti lepingu alalise registri kohta, kuhu kuuluvad advokaadid, kes võivad Kreekas taotlejatele neid teenuseid edasikaebamisetapis osutada. Samal ajal peaks Kreeka tagama, et mandril ja saartel rakendatava kahe projekti tulemusena võimaldatakse varjupaigataotlejatele tasuta tõhusat õigusabi.

      Saatjata alaealiste ja haavatavate isikute kohtlemine varjupaigamenetluses

               5.

               Kreeka peaks tagama haavatavate taotlejate, sealhulgas saatjata alaealiste tuvastamise ja kohtlemise asjakohaste struktuuride loomise ning tuvastama ja kohtlema neid asjakohaselt. Kreeka peaks eelkõige:

                           a)

                           seadma kiiremas korras sisse sobiva eestkostemenetluse, võttes vastu vajaliku õigusraamistiku seaduse nr 4375/2016 asjaomaste sätete rakendamiseks;

                           b)

                           tegema kindlaks ja võtma vastuvõtu direktoraati ja saatjata alaealiste kaitse osakonda tööle vajalikud töötajad, et anda kiiresti liidu varjupaigaküsimusi käsitlevate õigusaktide kohaselt perekondade otsimiseks ja seaduslikuks esindamiseks vajalikud tagatised;

                           c)

                           tagama, et menetluslike ja vastuvõtu erivajadustega taotlejate, sealhulgas saatjata alaealiste tuvastamise menetlusi toimetatakse nii, et neile taotlejatele antakse vajalikku psühhosotsiaalset abi, eriti siis, kui nad võivad olla seksuaalse vägivalla ja ärakasutamise või inimkaubanduse ohvrid, ning et alati võetakse nõuetekohaselt arvesse lapse parimaid huve.

      ELi rahaliste vahendite kasutamine riiklike programmide raames

               6.

               Kreeka peaks tagama, et ELi eraldatavad märkimisväärsed vahendid kasutatakse täielikult ära, võttes eelkõige ilma edasise viivituseta kasutusele oma Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ja Sisejulgeolekufondi riiklike programmide olemasolevad vahendid ja uurides täiendavaid rahastamisvõimalusi struktuurifondidest. Seoses sellega peaks Kreeka võtma vajalikud meetmed, et hakata täielikult kasutama riiklike programmide raames ette nähtud rahalisi vahendeid, mida on eelkõige vaja riigis viibivate rändajate vastuvõtu ja neile osutatavate muude teenustega seotud kiireloomuliste vajaduste täitmiseks, eelkõige parandades asjaomaste sidusrühmade vahelist koordineerimist, suurendades tegevussuutlikkust ja parandades tulemuste saavutamise mehhanisme.

      Teistelt liikmesriikidelt saadav tehniline abi

               7.

               Liikmesriikidel palutakse Kreeka täiendavaks toetamiseks lähetada EASO üleskutsetel eksperte, tagades ekspertide pikaajalisema lähetuse ning määrates suuremate kogemustega ja spetsialiseerunumaid eksperte.

         II.   ÜLEANDMISE TAASALUSTAMISE KORD

               8.

               Soovitatakse taasalustada määruse (EL) nr 604/2013 kohast varjupaigataotlejate üleandmist Kreekale punktides 9 ja 10 sätestatud tingimustel ja korras.

      Kohaldamisala

               9.

               Üleandmist tuleks taasalustada varjupaigataotlejate puhul, kes sisenevad alates 15. märtsist 2017 välispiiri kaudu ebaseaduslikult Kreekasse või kelle varjupaigataotluse läbivaatamise eest Kreeka vastutab alates sellest kuupäevast määruse (EL) nr 604/2013 kriteeriumide, v.a selle III peatüki artikli 13 alusel. See peaks toimuma järk-järgult, võttes arvesse Kreeka suutlikkust võtta vastu ja kohelda varjupaigataotlejaid direktiivide 2013/32/EL ja 2013/33/EL kohaselt. Haavatavaid varjupaigataotlejaid, sealhulgas saatjata alaealisi, ei tohiks praegu Kreekale üle anda.

      Koostöö ja individuaalsed kinnitused

               10.

               Enne varjupaigataotleja üleandmist Kreekale kutsutakse liikmesriike üles tegema tihedat koostööd Kreeka ametiasutustega, et tagada punktis 9 sätestatud tingimuste täitmine, eelkõige see, et varjupaigataotleja majutatakse vastuvõtukohas, mis vastab ELi õigusaktides, eelkõige vastuvõtutingimuste direktiivis 2013/33/EL sätestatud nõuetele, tema varjupaigataotlus vaadatakse läbi varjupaigamenetluste direktiivis 2013/32/EL kindlaks määratud tähtaegade jooksul ja teda koheldakse seoses kõikide muude asjaomaste aspektidega kooskõlas ELi õigusega. Kreeka ametiasutusi kutsutakse üles tegema täielikult koostööd ja andma teistele liikmesriikidele sellealaseid kinnitusi.

         III.   TUGI JA ARUANDLUS

      EASO tugi ja aruandlus

               11.

               EASO peaks moodustama liikmesriikide ekspertidest koosneva tugirühma, kes lähetatakse Kreekasse, et toetada liikmesriikide koostööd ja esitada aruandeid selle kohta, kas Dublini määruse kohaselt Kreekale üle antud isikuid koheldakse vastavalt kinnitustele, mis Kreeka on punkti 10 alusel andnud.

      Kreeka aruandlus

               12.

               Kreeka peab esitama 15. veebruariks 2017 aruande, mis hõlmab käesoleva soovituse rakendamisel tehtud edusamme. Eelkõige peaks aruanne sisaldama käesolevas soovituses esile toodud puuduste kõrvaldamise meetmete kirjeldust (sh seda, kuidas Kreeka ametiasutused on võtnud või kavatsevad võtta kasutusele soovituse punktides 1–5 nimetatud inim- ja materiaalsed ressursid) ja punktides 1–3 nimetatud pideva vajaduste hindamise kirjeldust. Lisaks tuleks aruandes üksikasjalikult kirjeldada, kuidas Kreeka ametiasutused kavatsevad rakendada punktis 10 osutatud kohustust anda igal üksikjuhul vajalikke kinnitusi.

               13.

               Samuti peaks aruanne sisaldama järgmist teavet:

                           a)

                           rahvusvahelise kaitse taotlejate majutamiseks alaliselt või ajutiselt olemasolev ja kavandatav vastuvõtusuutlikkus kokku ning selle suutlikkuse olemus;

                           b)

                           esimese astme menetluses olevate varjupaigataotluste koguarv;

                           c)

                           põhjalikud andmed kõigi pooleliolevate kaebuste ning teise astme menetluses tehtud otsuste (sh vastuvõetavuse juhtumid) kohta nii uutes apellatsioonikomisjonides kui ka kuhjunud kaebustega tegelevates apellatsioonikomisjonides;

                           d)

                           varjupaigatalituses registreeritud taotluste menetlemiseks ning vastuvõtu direktoraadi olemasolevate ja tööle võtta plaanitavate töötajate koguarv ning praeguste ja tööle võtta plaanitavate töötajate koguarv ja nende komisjonide arv, mille apellatsiooniamet on järk-järgult käivitanud.

               14.

               Pärast 15. veebruari 2017 peab Kreeka andma käesoleva soovituse rakendamisest aru iga kahe kuu järel.

      Brüssel, 8. detsember 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Dimitris AVRAMOPOULOS

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 604/2013, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku või kodakondsuseta isiku esitatud rahvusvahelise kaitse taotluse läbivaatamise eest (ELT L 180, 29.6.2013, lk 31).

      (2)  M.S.S vs. Belgia ja Kreeka (nr 30696/09) ning NS vs. Secretary of State for the Home Department (C-411/10 ja C-493/10).

      (3)  Nõukogu 18. veebruari 2003. aasta määrus (EÜ) nr 343/2003, millega kehtestatakse kriteeriumid ja mehhanismid selle liikmesriigi määramiseks, kes vastutab mõnes liikmesriigis kolmanda riigi kodaniku esitatud varjupaigataotluse läbivaatamise eest (ELT L 50, 25.2.2003, lk 1) (mis on asendatud määrusega (EL) nr 604/2013).

      (4)  Frontexi andmed, 4. detsember 2016.

      (5)  ELi-Türgi avaldus, 18. märts 2016.

      (6)  Vt komisjoni eduaruanded ELi-Türgi avalduse rakendamise kohta http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/european-agenda-migration/proposal-implementation-package/index_en.htm

      (7)  Vahemikus 1. mai kuni 31. juuli 2016 saabus Kreekasse keskmiselt 52 inimest päevas ja vahemikus 1. august kuni 29. november 2016 oli see arv 94.

      (8)  http://www.media.gov.gr/index.php, seisuga 6. detsember 2016.

      (9)  Nõukogu 14. septembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1523, millega kehtestatakse rahvusvahelise kaitse valdkonnas ajutised meetmed Itaalia ja Kreeka toetamiseks (ELT L 239, 15.9.2015, lk 146) ja nõukogu 22. septembri 2015. aasta otsus (EL) 2015/1601, millega kehtestatakse rahvusvahelise kaitse valdkonnas ajutised meetmed Itaalia ja Kreeka toetamiseks (ELT L 248, 24.9.2015, lk 80).

      (10)  Komisjoni 7. detsembri 2016. aasta teatis Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule „Kaheksas aruanne ümberpaigutamise ja ümberasustamise kohta“ (COM(2016) 791 final).

      (11)  Komisjoni 10. veebruari 2016. aasta soovitus, mis on adresseeritud Kreeka Vabariigile ja milles käsitletakse kiireloomulisi meetmeid, mida Kreeka peab võtma üleandmiste taasalustamiseks määruse (EL) nr 604/2013 kohaselt (C(2016) 871 final); komisjoni 15. juuni 2016. aasta soovitus, mis on adresseeritud Kreeka Vabariigile ja milles käsitletakse konkreetseid kiireloomulisi meetmeid, mida Kreeka peab võtma üleandmiste taasalustamiseks määruse (EL) nr 604/2013 kohaselt (C(2016) 3805 final).

      (12)  Komisjoni 28. septembri 2016. aasta soovitus, mis on adresseeritud Kreeka Vabariigile ja milles käsitletakse konkreetseid kiireloomulisi meetmeid, mida Kreeka peab võtma üleandmiste taasalustamiseks määruse (EL) nr 604/2013 kohaselt (C(2016) 6311 final).

      (13)  2016. aasta lõpuks peaksid saama kõik eelregistreeritud taotlused lõplikult registreeritud/esitatud. 2016. aasta augustis lõpule viidud eelregistreerimise eesmärk oli eelregistreerida kõik ebaseaduslikud kolmandate riikide kodanikud, kes olid saabunud Kreekasse enne 20. märtsi 2016 ja soovisid taotleda rahvusvahelist kaitset, kuid kellele Kreeka ametiasutused ei olnud veel suutnud pakkuda varjupaigamenetlust. Suve jooksul eelregistreeriti ligikaudu 28 000 isikut.

      (14)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/32/EL rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (ELT L 180, 29.6.2013, lk 60).

      (15)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/33/EL, millega sätestatakse rahvusvahelise kaitse taotlejate vastuvõtu nõuded (ELT L 180, 29.6.2013, lk 96).

      (16)  „Seadus nr 4375/2016, mis käsitleb varjupaigatalituse, vaidlustamisameti ning vastuvõtu- ja isikutuvastustalituse struktuuri ja toimimist, vastuvõtu peasekretariaadi loomist, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/32/EL (rahvusvahelise kaitse seisundi andmise ja äravõtmise menetluse ühiste nõuete kohta (uuesti sõnastatud)) ja muude sätete ülevõtmist Kreeka õigusesse“, kättesaadav aadressil: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf.
   Selleks et Kreeka ametiasutustel oleks võimalik rakendada seadust tervikuna, on vaja vastu võtta rakendusaktid ministri või ministrite otsuste vormis.

      (17)  Seadus nr 4399/2016: http://www.asylumineurope.org/sites/default/files/resources/n_4399.2016.pdf.

      (18)  Seadus nr 4415/2016: https://www.alfavita.gr/sites/default/files/attachments/fek_ellinoglosi.pdf.

      (19)  http://www.media.gov.gr/images/prosfygiko/REFUGEE_FLOWS-01-12-2016.pdf
   Need ajutised erakorralised ja alalised keskused on loodud Egeuse mere saartel asuvatesse esmase vastuvõtu keskustes ja ka mandril.

      (20)  Kreeka minister Mouzalase sõnul on rändajate tegelik arv saartel väiksem (10 000–12 000 ringis).

      (21)  http://reliefweb.int/report/greece/situation-update-unaccompanied-children-uac-greece-2-november-2016

      (22)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83

      (23)  Seaduse nr 4375/2016 artikli 1 lõige 3.

      (24)  Teave, mille Kreeka varjupaigatalitus andis töötajate kohta kohtumisel komisjoni talitustega 10. novembril 2016.

      (25)  ELi-Türgi avalduse rakendamisest tuleneva töökoormuse kasvu tõttu on aga sellele asenduskomisjonile antud läbivaatamiseks 100 juhtumit kuus.

      (26)  Ministrite otsus (ametlik väljaanne, B 1862, 24.6.2016).

      (27)  Seaduse nr 4375/2016 artikli 22 lõige 3.

      (28)  Presidendi dekreedi nr 114/2010 artikkel 28.

      (29)  Teave, mis anti komisjoni talitustele 2016. aasta novembris apellatsiooniametiga toimunud kohtumisel.

      (30)  Toetusleping allkirjastati 15. juulil 2016.

      (31)  Ministri otsus 1982/16.2.2016 (ametlik väljaanne, B' 335).

      (32)  Inimõiguste organisatsioon Human Rights Watch, „Why Are You Keeping Me Here?“ („Miks te mind siin kinni hoiate?“), september 2016 https://www.hrw.org/sites/default/files/report_pdf/greece0916_web.pdf.

      (33)  Komisjoni 4. märtsi 2016. aasta teatis Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule „Tegevuskava „Tagasi Schengeni juurde““ (COM(2016) 120 final).

      (34)  COM(2016) 270 final.