title: Nõukogu soovitus (EL) 2015/1029, 19. juuni 2015, Ühendkuningriigi valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks

text:
               30.6.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 163/55

         NÕUKOGU SOOVITUS (EL) 2015/1029,
   19. juuni 2015,
   Ühendkuningriigi valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklile 126 peavad liikmesriigid hoiduma valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

               (2)

               Euroopa Liidu lepingule ja ELi toimimise lepingule lisatud protokolli nr 15 (teatavate Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriiki käsitlevate sätete kohta) punkti 4 kohaselt ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikes 1 kehtestatud kohustust vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki, välja arvatud juhul, kui riik võtab kasutusele euro. Nimetatud protokolli punktis 5 on sätestatud, et Ühendkuningriik peab üritama vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki.

               (3)

               Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks.

               (4)

               Nõukogu otsustas 8. juulil 2008 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu (edaspidi „EÜ asutamisleping”) artikli 104 lõikega 6, et Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja esitas vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (1) artiklile 3 soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt eelarveaastaks 2009/2010 (2).

               (5)

               Nõukogu otsustas 27. aprillil 2009 kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 8, et Ühendkuningriik ei ole võtnud meetmeid nõukogu 8. juuli 2008. aasta soovituse (3) järgimiseks. 2. detsembril 2009 esitas nõukogu muudetud soovitused ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel, soovitades Ühendkuningriigil kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk eelarveaastaks 2014/2015. 6. juulil 2010 jõudis komisjon järeldusele, et komisjoni 2010. aasta kevadprognoosi andmeil on Ühendkuningriik nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse kohaselt võtnud tõhusaid meetmeid, ning leidis, et seega ei olnud sel ajal vaja võtta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames täiendavaid meetmeid.

               (6)

               19. juunil 2015 otsustas nõukogu kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 8, et Ühendkuningriik ei ole eelarveaastatel 2010/2011 kuni 2014/2015 võtnud tõhusaid meetmeid nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse järgimiseks.

               (7)

               Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitusi ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb asjaomasele liikmesriigile kehtestada maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg, et võtta tõhusaid meetmeid ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Lisaks sellele peab nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi kohaselt tagaksid struktuurse eelarvepositsiooni (tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.

               (8)

               Komisjoni 2015. aasta ajakohastatud kevadprognoosis (4) prognoositakse SKP reaalkasvuks eelarveaastal 2015/2016 2,4 % ja eelarveaastal 2016/2017 2,1 %, seda pärast 2,8 % suurust kasvu eelarveaastal 2014/2015 (5). SKP kasvule aitas mõlemal aastal kaasa peamiselt sisenõudlus. Erasektori tarbimine peaks järk-järgult suurenema kogu prognoosiperioodi jooksul, kuna nominaalpalkade tõus kiireneb ja inflatsioon püsib madal. Inflatsioon on pärast haripunkti 2011. aasta septembris (5,2 %) kiiresti vähenenud, jõudes 2015. aasta esimeses kvartalis 0,1 %ni. Prognoositakse, et 2015. aasta viimases kvartalis suureneb inflatsioon 1,1 %ni, kusjuures aastane inflatsioon on hinnanguliselt 0,4 %, ning aastal 2016 suureneb inflatsioon veelgi, 1,6 %ni. Investeeringud peaksid võrreldes 2014. aastaga mõnevõrra vähenema, kuid püsima tänu soodsatele laenutingimustele, ettevõtete korralikule kasumile ja suurele nõudlusele suhteliselt heal tasemel. Prognoositakse, et välissektor mõjutab majanduskasvu jätkuvalt negatiivselt, kuid vähemal määral, kuna euroala (Ühendkuningriigi suurim kaubanduspartner) väljavaated paranevad. Tööhõive määr on suur ning töötuse määr langeb 2015. aastal eeldatavasti 5,4 %ni ja 2016. aastal 5,3 %ni.

               (9)

               Valitsemissektori eelarvepuudujääk on pärast haripunkti eelarveaastal 2009/2010 (10,9 % SKPst) langenud 5,2 %ni SKPst eelarveaastal 2014/2015. Samal ajavahemikul vähendati struktuurset eelarvepositsiooni 8,0 %-lt 4,7 %ni SKPst. Struktuurne eelarvepositsioon paranes eelarveaastatel 2010/2011 kuni 2014/2015 keskmiselt 0,7 % aastas. Kui võtta arvesse potentsiaalse majanduskasvu korrigeerimiste mõju praeguse prognoosi ja nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituste aluseks oleva prognoosi vahel, samuti tuludünaamika mõju standardelastsusel põhinevale SKP kasvule, on aasta keskmine kohandatud struktuurne konsolideerimine hinnanguliselt 1,1 % SKPst. Suurem osa eelarve konsolideerimise kava meetmetest määrati kindlaks 2010. aasta juuni lisaeelarves ja eelarveaastatel 2010/2011 kuni 2014/2015 moodustasid need 2,5 % SKPst. Pisut üle veerandi neist olid maksustamisega seotud meetmed ja ülejäänud kulude kärpimise meetmed. Ülejäänud eelarve konsolideerimine, mis moodustas ligikaudu 1 % SKPst, rakendati 2010. aasta juuni eelarvele eelnenud kahe eelarveteatise, sellele järgnenud eelarvete ja sügisaruannete (Autumn Statement) kaudu ja kestis kuni 2014. aasta novembrini. Toimusid mõningad ümberpaigutused jooksvate ja kapitalikulutuste vahel ning eelarve konsolideerimise perioodi pikendati kuni eelarveaastani 2018/2019.

               (10)

               Valitsemissektori koguvõlg suurenes 42,7 %-lt SKPst eelarveaastal 2007/2008 88,4 %-le eelarveaastal 2014/2015, ületades alates eelarveaastast 2009/2010 pidevalt aluslepingus sätestatud kontrollväärtust. Esmase puudujäägi dünaamika ja sekkumised finantssektoris, millega sisuliselt riigistati kaks panka, on võla kasvule kaasa aidanud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal suureneb valitsemissektori võla suhe SKPsse ka edaspidi mõnevõrra. Samal ajal võivad bilansivälised kirjed, mis on seotud sekkumistega finantssektoris, võla arengut tulevikus positiivselt mõjutada.

               (11)

               Kuna valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk ulatus eelarveaastal 2014–2015 5,2 %-ni SKPst, ei korrigeerinud Ühendkuningriik ülemäärast eelarvepuudujääki nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituses määratud tähtaja jooksul. Selle põhjuseks oli piisavate meetmete puudumine koos majanduskasvu palju ebasoodsama lähtepositsiooniga, sest SKP kasvu korrigeeriti eelarveaastal 2008/2009 1 protsendipunkti võrra allapoole – 2,3 %ni. Vastavalt stabiilsuse ja kasvu pakti normidele on põhjendatud ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt Ühendkuningriigile muudetud soovituse esitamine, milles sätestatakse uus tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks.

               (12)

               Arvestades, et majanduse ja eelarve areng on ebakindel, tuleks korrigeerimise lõpuaastaks soovitatav eelarve-eesmärk kehtestada tasemel, mis jääb mõnevõrra alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse, et tagada eelarvepuudujäägi tõhus ja kestva mõjuga korrigeerimine nõutud tähtpäevaks.

               (13)

               Ühendkuningriigile võimaldatava lisaaja piiramine ühe aastaga, mis on määruse (EÜ) nr 1467/97 kohaselt üldreegel, oleks liiga koormav, kuna see tähendaks valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi kohandamist 2,2 % võrra SKPst. Selline kohandamine eelarveaastal 2015/2016 võiks märkimisväärselt mõjutada viimasel ajal aset leidnud reaalpalga kasvu elavnemist ja seega avaldada negatiivset mõju majanduskasvule. See nõuaks ka täiendavate meetmete rakendamist väga lühikese asja jooksul. Komisjoni 2015. aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohaselt oleks sellisel kohandamisel märkimisväärselt negatiivne mõju majanduskasvule. Seetõttu näib olevat asjakohane pikendada kahe aasta võrra tähtaega, mis on seatud Ühendkuningriigile ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks.

               (14)

               Kahe täiendava aasta andmine ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks tähendaks, et valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi vähendamise vahe-eesmärgid oleksid 4,1 % SKPst eelarveaastal 2015/2016 ja 2,7 % SKPst eelarveaastal 2016/2017. Kõnealuseid eesmärke on võimalik saavutada, kui struktuurne eelarvepositsioon paraneks vastavalt 0,5 % SKPst ja 1,1 % SKPst. Lähtestsenaariumiks on komisjoni 2015. aasta ajakohastatud kevadprognoos, mis sisaldab varem teatavaks tehtud vabalt valitud meetmeid mahus 1,4 % SKPst eelarveaastatel 2015/2016 ja 2016/2017, millest umbes kolmveerandi moodustavad kulukärped. Selline kohandamiskava tagab piisava kindlusvaru võrreldes eelarvepuudujäägi kontrollväärtusega (3 % SKPst) ja seda peetakse majanduskasvu kõige vähem pärssivaks; samal ajal võimaldab see kinni pidada struktuurse eelarvepositsiooni parandamise miinimumnõudest (0,5 % SKPst aastas). Nende eesmärkide saavutamiseks peab Ühendkuningriik täielikult ja õigeaegselt rakendama meetmed, mis on teatavaks tehtud 2015. aasta eelarves ja sellele eelnenud ajal, pidades silmas, et mis tahes muudatused praegu kehtivates kavades mõjuksid eelarvele neutraalselt; sellisel juhul ei ole vaja võtta täiendavaid meetmeid lisaks juba teatavaks tehtud meetmetele,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1)

               Ühendkuningriik peaks kõrvaldama praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi hiljemalt eelarveaastaks 2016/2017.

               2)

               Ühendkuningriik peaks saavutama valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi 4,1 % SKPst eelarveaastal 2015/2016 ja 2,7 % SKPst eelarveaastal 2016/2017, mis peaks vastama struktuurse eelarvepositsiooni parandamise eesmärkidele 0,5 % SKPst eelarveaastal 2015/2016 ja 1,1 % SKPst eelarveaastal 2016/2017, tuginedes komisjoni 2015. aasta ajakohastatud kevadprognoosile.

               3)

               Ühendkuningriik peaks täielikult rakendama eelarvetes ja sügisaruannetes esitatud konsolideerimismeetmed, mis on teatavaks tehtud 2015. aasta eelarves ja sellele eelnenud ajal, et saavutada struktuurse eelarvepositsiooni korrigeerimine soovitatud määral, tagades samal ajal, et mis tahes muudatused praegu kehtivates kavades mõjuvad eelarvele neutraalselt. Ühendkuningriik peaks järgmises kulukavade ülevaates kulukärpeid üksikasjalikumalt kirjeldama. Kulukärped on vajalikud selleks, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine eelarveaastaks 2016/2017.

               4)

               Ühendkuningriik peaks kiirendama valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi vähendamist eelarveaastatel 2015/2016 ja 2016/2017, juhul kui majandus-, finants- või eelarvetingimused osutuvad paremaks, kui praegu eeldatakse. Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiva paranemise majanduskasvu soodustaval viisil. Eelkõige tuleks vältida kapitalikulutuste täiendavat kärpimist.

               5)

               Nõukogu kehtestab Ühendkuningriigile tähtpäeva 15. oktoober 2015 i) tõhusate meetmete võtmiseks ja ii) määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande esitamiseks konsolideerimisstrateegia kohta, mis eesmärkide saavutamiseks on kavandatud.

         Lisaks sellele peaksid Ühendkuningriigi ametiasutused i) täitma kohustuse seada endale keskpika perioodi eelarve-eesmärk, mis on sätestatud stabiilsuse ja kasvu paktis, ning ii) rakendama kavandatud riikliku pensioniea tõstmise reformid, et aidata kaasa riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tugevdamisele.
   Samuti on eelarve konsolideerimise strateegia edu tagamiseks oluline toetada konsolideerimist ulatuslike struktuurireformidega kooskõlas nõukogu poolt Ühendkuningriigile Euroopa poolaasta raames antud soovitustega ning eelkõige makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse ennetava osaga seotud soovitustega,
   Käesolev soovitus on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.

      Luxembourg, 19. juuni 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. REIRS

      (1)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

      (2)  Kõik Ühendkuningriigi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad aadressil http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm.

      (3)  Nõukogu 27. aprilli 2009. aasta otsus 2009/409/EÜ, millega tehakse Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõike 8 kohaselt kindlaks, kas Ühendkuningriik on võtnud tõhusaid meetmeid vastuseks asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohasele nõukogu 8. juuli 2008. aasta soovitusele (ELT L 132, 29.5.2009, lk 11).

      (4)  SKP kasv 2015. aasta esimeses kvartalis avaldati pärast komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi lõpetamist ja seetõttu põhineb praegune tõhusatele meetmetele antud hinnang ajakohastatud prognoosil.

      (5)  Avaldatud kevadprognoos kajastab ainult kalendriaasta näitajaid. Eelarveaastate väärtused on arvutatud avaldatud prognoosi kvartaliandmete alusel.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/136, 28. jaanuar 2016, maksulepingute kuritarvitamise vastaste meetmete rakendamise kohta (teatavaks tehtud numbri C(2016) 271 all)

text:
               2.2.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 25/67

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/136,
   28. jaanuar 2016,
   maksulepingute kuritarvitamise vastaste meetmete rakendamise kohta

         (teatavaks tehtud numbri C(2016) 271 all)

   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Maksulepingud on piiriülese kaubanduse tõhususe edendamise seisukohast väga olulised, suurendades maksumaksjate kindlustunnet rahvusvaheliste tehingute puhul. Maksulepingu sõlmimisel on lepinguosalised riigid nõus jaotama maksustamisõigused omavahel ära, et kaotada topeltmaksustamine ning toetada seeläbi majandustegevust ja -kasvu. Maksulepingutega ei tohiks luua võimalusi maksustamata jätmiseks või vähendatud maksustamiseks, otsides lepinguks kõige soodsamat riiki või kasutades muid kuritahtlikke strateegiaid, mis üksnes kahjustaksid selliste kokkulepete eesmärki ja vähendaksid lepinguosaliste riikide maksutulu. Euroopa Komisjon toetab täielikult jõupingutusi, mida tehakse maksulepingute kuritarvitamise vastases võitluses.

               (2)

               Pärast 2013. aasta veebruaris ilmunud maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise (BEPS) vastast võitlust käsitlevat aruannet „Addressing Base Erosion and Profit Shifting” võtsid OECD ja G20 riigid 2013. aasta septembris vastu 15 punktist koosneva tegevuskava maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise teemaga tegelemiseks. Koostöö tulemusena avaldati 2015. aasta oktoobris lõpparuanded meetme 6 (maksulepingust tulenevate eeliste andmise ärahoidmine ebasobilikel asjaoludel) ja meetme 7 (püsiva tegevuskoha staatuse kunstliku vältimise ärahoidmine) kohta. Mõlemas aruandes tehakse ettepanek muuta OECD maksustamisalast näidislepingut ja lisada need muudatused mitmepoolsesse instrumenti, mille abil viiakse maksulepinguküsimustega tegelemisel saadud tulemused ellu 2016. aasta lõpuks vastavalt OECD/G20 projekti raames saadud volitustele. Kokkuvõttes on nendes kahes aruandes esitatud muudatuste eesmärk pakkuda riikidele võimalust lahendada nende maksulepinguga seonduvad BEPSiga seotud probleemid.

               (3)

               Meedet 6 käsitlevas lõpparuandes tõdetakse, et BEPSiga seotud probleemid tulenevad olulisel määral maksulepingute kuritarvitamisest ja eelkõige sellest, et lepinguks otsitakse kõige soodsamat riiki. Lõpparuandes pakutakse välja lähenemisviis, mis põhineb eri liiki kaitsemeetmetel, millega takistatakse maksulepingute sätete kuritarvitamist, ja teatav paindlikkus kaitsemeetmete kasutamiseks. Lisaks sellele, et lõpparuandes pakutakse selgitust sellele, et maksulepingute eesmärk ei ole luua võimalusi topeltmaksuvabastuse jaoks, soovitatakse selles ka muu hulgas lisada mitmepoolsesse instrumenti üldine kuritarvituste vastane eeskiri, mis põhineb tehingute või kokkulepete nn peamise eesmärgi katsel (principal purpose test, PPT).

               (4)

               Meedet 7 käsitlevas lõpparuandes eristatakse eelkõige agendilepinguid (commissionaire arrangements) ja püsiva tegevuskoha määratluse suhtes kehtivate konkreetsete erandite kasutamist kui kõige üldisemaid strateegiaid, mille abil kunstlikult vältida püsiva tegevuskohaga seotud maksukohustuslaseks olemist. Agendilepingute puhul kasutatakse müügilepingute sõlmimisel tavaliselt ära kehtiva OECD maksustamisalase näidislepingu artikli 5 lõikes 5 sisalduvat suhteliselt ametlikku lähenemisviisi. Lisaks sellele, et püsiva tegevuskoha määratlusega seotud konkreetseid erandeid, mida kohaldatakse ettevalmistava või abistava tegevuse suhtes, võidakse kuritarvitada killustunud tegevustel põhinevate strateegiate kaudu, ei sobi need erandid hästi digitaalmajanduses kasutatavate ärimudelite puhul. Seepärast pakutakse aruandes välja muudatused OECD maksustamisalase näidislepingu artiklisse 5, et see toimiks paremini selle kohaldamisest kõrvalehoidmiseks loodud kunstlike struktuuride puhul.

               (5)

               Siseturu ladusa toimimise seisukohalt on oluline, et liikmesriigid on suutelised haldama tõhusat maksusüsteemi ja takistama maksubaasi põhjendamatut vähenemist, mis tuleneb hooletust maksustamata jätmisest ja kuritarvitustest, ning et nende maksubaasi kaitsmiseks leitud lahendused ei tekita põhjendamatuid vastuolusid ja turumoonutusi.

               (6)

               Sama tähtis on ka see, et meetmed, mida liikmesriigid kasutavad BEPS-tegevuskava raames võetud kohustuste täitmiseks, on terves liidus kooskõlas kokkulepitud nõuetega, et tagada õiguskindlus nii maksumaksjate kui ka maksuhaldurite jaoks.

               (7)

               Selleks et tagada vastavus liidu õigusele, tuleb meetme 6 lõpparuandes esitatud üldine kuritarvituste vastane eeskiri, mis põhineb peamise eesmärgi katsel, viia kooskõlla Euroopa Liidu Kohtu kohtupraktikaga, mis käsitleb õiguse kuritarvitamist,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   1.   REGULEERIMISESE JA KOHALDAMISALA
   Käesolev soovitus käsitleb maksulepingute kuritarvitamise vastaste meetmete rakendamist Euroopa Liidu liikmesriikide poolt.
   2.   ÜLDINE MAKSUSTAMISE VÄLTIMIST KÄSITLEV EESKIRI, MIS PÕHINEB PEAMISE EESMÄRGI KATSEL
   Kui liikmesriigid lisavad maksulepingutesse, mille nad sõlmivad omavahel või kolmandate riikidega, OECD maksustamisalases näidislepingus sätestatud vormi kohaldamisel peamise eesmärgi katsel põhineva üldise kuritarvituste vastase eeskirja, kutsutakse liikmesriike üles lisama neisse järgmise muudatuse:

      „Olenemata käesoleva näidislepingu muudest sätetest ei anta käesoleva näidislepingu kohast eelist tuluobjekti või kapitali suhtes, kui kõiki asjakohaseid tõsiasju ja asjaolusid arvesse võttes on mõistlik järeldada, et sellise eelise saamine oli mis tahes kokkuleppe või tehingu peamine eesmärk, mille tulemusel see eelis otseselt või kaudselt tekkis, kui ei tehta kindlaks, et
            see on seotud reaalse majandustegevusega või et
          sellise eelise andmine nendel asjaoludel oleks kooskõlas käesoleva näidislepingu asjakohaste sätete sisu ja eesmärgiga.”

   3.   PÜSIVA TEGEVUSKOHA MÄÄRATLUS
   Liikmesriike kutsutakse püsiva tegevuskoha staatuse kunstliku vältimise küsimusega tegelemiseks üles rakendama ja kasutama maksulepingutes, mille nad sõlmivad omavahel või kolmandate riikidega, OECD maksustamisalase näidislepingu artikli 5 väljapakutud uusi sätteid, nagu need on esitatud maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise (BEPS) tegevuskava meetme 7 lõpparuandes.
   4.   JÄRELMEETMED
   Liikmesriigid peaksid teavitama komisjoni meetmetest, mis on võetud käesoleva soovituse täitmiseks, samuti kõnealuste meetmete mis tahes muudatustest.
   Komisjon avaldab aruande käesoleva soovituse kohaldamise kohta kolme aasta jooksul pärast selle vastuvõtmist.
   5.   ADRESSAADID
   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 28. jaanuar 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Pierre MOSCOVICI