               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega täiendatakse nõukogu 22. mai 2017. aasta otsust, millega anti luba alustada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord

               SELETUSKIRI

               1.
                     ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 50 võib iga liikmesriik kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega otsustada liidust välja astumise ning, kui liikmesriik on sellise otsuse teinud, peab ta teatama oma kavatsusest Euroopa Ülemkogule. Euroopa Ülemkogult saadud suuniste kohaselt räägib liit selle riigiga läbi ja sõlmib lepingu, milles sätestatakse riigi väljaastumise kord, võttes arvesse tema ja liidu tulevaste suhete raamistikku.

                  29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriik Euroopa Ülemkogule oma kavatsusest astuda välja Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest.

                  29. aprillil 2017 võttis Euroopa Ülemkogu vastu suunised, milles määratakse kindlaks raamistik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel läbirääkimiste pidamiseks ja esitatakse üldised põhimõtted, mida liit läbirääkimiste käigus järgib.

                  5. aprillil 2017 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni läbirääkimiste kohta, mida alustatakse Ühendkuningriigiga tulenevalt Ühendkuningriigi teatest kavatsuse kohta Euroopa Liidust välja astuda.

                  22. mail 2017 andis nõukogu loa alustada Ühendkuningriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord, ning võttis vastu juhised lepingu üle peetavateks läbirääkimisteks (edaspidi „nõukogu 22. mai 2017. aasta otsus“).

                  Läbirääkimisi alustati 19. juunil 2017. Vastavalt Euroopa Ülemkogu suunistele ja nõukogu läbirääkimisjuhistele keskenduti läbirääkimiste esimeses etapis kodanike õigustele, finantsarvelduse põhimõtetele, Iirimaa saarega seotud küsimustele, muudele liidust lahkumisega seotud küsimustele ja väljaastumislepingu haldamisele.

                  3. oktoobril 2017 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni Ühendkuningriigiga peetavate läbirääkimiste seisu kohta.

                  20. oktoobril 2017 võttis Euroopa Ülemkogu kokku seni tehtu ja kutsus üles jätkama tööd saavutatud lähenemise kindlustamiseks ja jätkama läbirääkimisi, et liikuda nii kiiresti kui võimalik edasi läbirääkimiste teise etappi. Seega kutsus Euroopa Ülemkogu nõukogu ja komisjoni kui liidu läbirääkijat üles alustama sisemisi ettevalmistavaid arutelusid muu hulgas võimaliku üleminekukorra kohta.

                  13. detsembril 2017 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni Ühendkuningriigiga peetavate läbirääkimiste seisu kohta.

               Tuginedes

               –soovitusele, mis esitati komisjoni 8. detsembri 2017. aasta teatises Ühendkuningriigiga Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel peetavate läbirääkimiste edenemise kohta,
                  1

               –komisjoni soovituse aluseks olnud Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi valitsuse läbirääkijate 8. detsembri 2017. aasta ühisaruandele, milles käsitletakse Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel peetavate, Ühendkuningriigi korrakohast väljaastumist Euroopa Liidust käsitlevate läbirääkimiste esimese etapi edenemist,

               väljendas Euroopa Ülemkogu 15. detsembril 2017 heameelt läbirääkimiste esimeses etapis tehtud edusammude üle ja otsustas, et need on piisavad, et alustada läbirääkimiste teist etappi, milles käsitletakse üleminekut ja tulevaste suhete raamistikku. Ülemkogu kutsus komisjoni kui liidu läbirääkijat ja Ühendkuningriiki üles viima kooskõlas Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistega lõpule töö kõigi väljaastumist puudutavate küsimustega, sealhulgas küsimustega, mida esimeses etapis ei ole veel käsitletud, konsolideerima saavutatud tulemused ja alustama väljaastumislepingu vastavate osade eelnõu koostamist. Ülemkogu rõhutas ühtlasi, et teises etapis saab läbirääkimistega edasi liikuda üksnes niivõrd, kuivõrd kõikidest esimeses etapis võetud kohustustest peetakse täiel määral kinni ja need vormitakse võimalikult kiiresti täpseks õiguslikuks tekstiks.

                  Arvestades Iirimaa saarega seotud küsimuste eripära, tuleks ühisaruandes esitatud põhimõtete ja lubaduste elluviimise jaoks vajaliku üksikasjaliku korra nimel jätkata läbirääkimiste teises etapis tööd eraldi tegevussuunal ning osa sellest peaks leidma väljundi väljaastumislepingus ja osa tulevaste suhete raamistikus.

               •Põhiõigused

                  Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 6 tunnustab liit Euroopa Liidu õigusi, vabadusi ja põhimõtteid, mis on sätestatud põhiõiguste hartas, millel on aluslepingutega võrreldes samaväärne õigusjõud. Veelgi enam, Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooniga tagatud ja liikmesriikide ühistest põhiseaduslikest tavadest tulenevad põhiõigused on liidu õiguse üldpõhimõtted.

                  Nende õiguste, vabaduste ja põhimõtete täielik järgimine ja kaitse jätkuvad liidus ka edaspidi nii Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel Ühendkuningriigiga peetavate läbirääkimiste käigus, kaasa arvatud võimaliku üleminekukorra tingimustes, kui ka pärast Ühendkuningriigi väljaastumist liidust.

               2.ÕIGUSLIK ALUS

               •Õiguslik alus

               Ühendkuningriik on teatanud kavatsusest Euroopa Liidust välja astuda. Seetõttu on läbirääkimiste pidamise ja väljaastumislepingu sõlmimise õiguslik alus Euroopa Liidu lepingu artikkel 50. Üleminekukorra saab kehtestada ainult väljaastumislepinguga.

               Tuletagem meelde, et vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euroopa Liidu lepingu artiklit 50 ka Euroopa Aatomienergiaühenduse suhtes.

               Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklis 50 viidatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikele 3 esitab komisjon soovitused nõukogule, kes võtab vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi ja nimetatakse liidu läbirääkija. Nõukogu 22. mai 2017. aasta otsust täiendav nõukogu otsus võetakse vastu sama korra kohaselt.

               •Vahendi valik

                  Vastavalt Euroopa Liidu lepingu artiklile 50 tuleb Ühendkuningriigiga rääkida läbi leping, milles sätestatakse riigi Euroopa Liidust lahkumise kord. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikes 3 on sätestatud, et komisjon esitab soovitused nõukogule, kes võtab vastu otsuse, millega nimetatakse liidu läbirääkija ja antakse luba alustada läbirääkimisi. Nõukogu 22. mai 2017. aasta otsuse täiendamiseks sobiv vahend on nõukogu otsus.

               3.MÕJU EELARVELE

                  Eeldatavasti ei ole käesoleval soovitusel otsest mõju liidu eelarvele, sest asi puudutab läbirääkimisprotsessi. Tuleb meenutada, et Euroopa Liidu lepingu artikli 50 kohase lepingu mõju eelarvele kirjeldatakse siis, kui esitatakse sellekohased ettepanekud väljaastumislepingu allkirjastamise ja sõlmimise kohta.

               4.MUU TEAVE

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Nõukogu 22. mai 2017. aasta otsust täiendatakse soovitatud nõukogu otsuse artikliga 1, et anda komisjonile luba pidada Ühendkuningriigiga tema Euroopa Liidust väljaastumise korda käsitleva lepingu üle peetavate läbirääkimiste raames läbirääkimisi kõigi ülejäänud küsimuste üle, mis on seotud Ühendkuningriigi korrakohase väljaastumisega Euroopa Liidust, ja mis tahes vajaliku üleminekukorra üle.

               •Otsuse ja lisas esitatud läbirääkimisjuhiste avaldamine

                  Nagu ka eelmiste läbirääkimisjuhiste puhul teeb komisjon nõukogule ettepaneku avalikustada otsus, mis täiendab nõukogu 22. mai 2017. aasta otsust, millega antakse komisjonile luba alustada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord, ning selle otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega täiendatakse nõukogu 22. mai 2017. aasta otsust, millega anti luba alustada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse aluslepinguid, eriti Euroopa Liidu lepingu artiklit 50 koostoimes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikega 3,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu suuniseid,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)29. aprillil 2017 võttis Euroopa Ülemkogu vastu suunised, milles määratakse kindlaks raamistik Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel läbirääkimiste pidamiseks ja esitatakse üldised põhimõtted, mida liit läbirääkimiste käigus järgib.

               (2)22. mail 2017 andis nõukogu loa alustada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord, ning võttis vastu juhised selle lepingu üle peetavateks läbirääkimisteks.

               (3)Läbirääkimisi alustati 19. juunil 2017.

               (4)3. oktoobril 2017 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni Ühendkuningriigiga peetavate läbirääkimiste seisu kohta.

               (5)20. oktoobril 2017 võttis Euroopa Ülemkogu kokku seni tehtu ja kutsus üles jätkama tööd saavutatud lähenemise kindlustamiseks ja jätkama läbirääkimisi, et liikuda nii kiiresti kui võimalik edasi läbirääkimiste teise etappi. Seega kutsus Euroopa Ülemkogu nõukogu ja komisjoni kui liidu läbirääkijat üles alustama sisemisi ettevalmistavaid arutelusid, muu hulgas võimaliku üleminekukorra kohta.

               (6)8. detsembri 2017. aasta teatises Ühendkuningriigiga Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel peetavate läbirääkimiste edenemise kohta soovitas komisjon Euroopa Ülemkogul teha järelduse, et läbirääkimiste esimeses etapis on tehtud piisavalt edusamme Ühendkuningriigi korrakohaseks väljaastumiseks Euroopa Liidust ja seega võib alustada läbirääkimiste teist etappi. Komisjon märkis ka, et on valmis hakkama kohe välja töötama üleminekukorda, kui Euroopa Ülemkogu seda vajalikuks peab.

               (7)Komisjoni soovitus tugines Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi valitsuse läbirääkijate 8. detsembri 2017. aasta ühisaruandele, milles käsitletakse Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel peetavate, Ühendkuningriigi korrakohast väljaastumist Euroopa Liidust käsitlevate läbirääkimiste esimese etapi edenemist.

               (8)13. detsembril 2017 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsiooni Ühendkuningriigiga peetavate läbirääkimiste seisu kohta.

               (9)Euroopa Ülemkogu väljendas 15. detsembri 2017. aasta suunistes heameelt läbirääkimiste esimeses etapis tehtud edusammude üle ja otsustas, et need on piisavad, et alustada läbirääkimiste teist etappi, milles käsitletakse üleminekut ja tulevaste suhete raamistikku. Ülemkogu kutsus komisjoni kui liidu läbirääkijat ja Ühendkuningriiki üles viima kooskõlas Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistega lõpule töö kõigi väljaastumist puudutavate küsimustega, sealhulgas küsimustega, mida esimeses etapis veel ei käsitletud, ning konsolideerima saavutatud tulemused eeskätt väljaastumislepingu vastavate osade eelnõu koostamise käigus. Euroopa Ülemkogu kutsus komisjoni esitama selleks asjakohased soovitused ja nõukogu võtma vastu täiendavad läbirääkimisjuhised üleminekukorra kohta.

               (10)Seepärast tuleb nõukogu 22. mai 2017. aasta otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhiseid täiendada.

               (11)Vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 106a kohaldatakse Euroopa Liidu lepingu artiklit 50 ka Euroopa Aatomienergiaühenduse suhtes,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjon peab liidu nimel läbirääkimisi, et sõlmida Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga leping, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise kord, võttes arvesse tema ja liidu tulevaste suhete raamistikku, lähtudes Euroopa Ülemkogu vastuvõetud suunistest ja võttes arvesse nõukogu 22. mai 2017. aasta otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhiseid, mida on täiendatud käesoleva otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhistega.

                  Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.12.2017
            COM(2017) 830 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,
            millega täiendatakse nõukogu 22. mai 2017. aasta otsust, millega anti luba alustada Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga läbirääkimisi lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord

               LISA

                  Täiendavad juhised läbirääkimiste pidamiseks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga sõlmitava lepingu üle, milles sätestatakse Ühendkuningriigi Euroopa Liidust väljaastumise kord

               1.Vastavalt Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistele ja nõukogu 22. mai 2017. aasta läbirääkimisjuhistele keskenduti läbirääkimiste esimeses etapis kodanike õigustele, finantsarvelduse põhimõtetele, Iirimaa saarega seotud küsimustele, muudele liidust lahkumisega seotud küsimustele ja väljaastumislepingu haldamisele.

               2.20. oktoobril 2017 võttis Euroopa Ülemkogu kokku seni tehtu ja kutsus üles jätkama tööd saavutatud lähenemise kindlustamiseks ja jätkama läbirääkimisi, et liikuda nii kiiresti kui võimalik edasi läbirääkimiste teise etappi. Seega kutsus Euroopa Ülemkogu nõukogu ja komisjoni kui liidu läbirääkijat üles alustama sisemisi ettevalmistavaid arutelusid, muu hulgas võimaliku üleminekukorra kohta.

               3.Tuginedes

               –soovitusele, mis esitati komisjoni 8. detsembri 2017. aasta teatises Ühendkuningriigiga Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel peetavate läbirääkimiste edenemise kohta,
                  1

               –komisjoni soovituse aluseks olnud Euroopa Liidu ja Ühendkuningriigi valitsuse läbirääkijate 8. detsembri 2017. aasta ühisaruandele, milles käsitletakse Euroopa Liidu lepingu artikli 50 alusel peetavate, Ühendkuningriigi korrakohast väljaastumist Euroopa Liidust käsitlevate läbirääkimiste esimese etapi edenemist,

               väljendas Euroopa Ülemkogu 15. detsembril 2017 heameelt läbirääkimiste esimeses etapis tehtud edusammude üle ja otsustas, et need on piisavad, et alustada läbirääkimiste teist etappi, milles käsitletakse üleminekut ja tulevaste suhete raamistikku.

               4.Euroopa Ülemkogu täpsustas ühtlasi, et teises etapis saab läbirääkimistega edasi liikuda üksnes niivõrd, kuivõrd kõikidest esimeses etapis võetud kohustustest peetakse täiel määral kinni ja need vormitakse võimalikult kiiresti täpseks õiguslikuks tekstiks. Läbirääkimiste teises etapis tuleks jõuda üldisele aruaamisele liidu ja Ühendkuningriigi tulevaste suhete raamistikust. Selleks on vaja Euroopa Ülemkogu täiendavaid suuniseid.

               5.Käesolevad läbirääkimisjuhised on mõeldud läbirääkimiste teise etapi jaoks; seega täiendavad need 22. mail 2017 vastu võetud esimesi läbirääkimisjuhiseid. Läbirääkimiste selle etapi suhtes kohaldatakse ka edaspidi täies ulatuses Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suuniseid ning nõukogu 22. mai 2017. aasta läbirääkimisjuhistes esitatud üldisi põhimõtteid ja läbirääkimiste pidamise korda, kaasa arvatud selles osas, mis puudutab väljaastumislepingu (üleminekukorda käsitlevad sätted kaasa arvatud) ja tulevase raamistiku territoriaalset kohaldamisala; sarnaselt esimeste läbirääkimisjuhistega peaksid ka käesolevad läbirääkimisjuhised olema täielikult kooskõlas Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suuniste punktidega 4 ja 24, seda eriti Gibraltari puhul.

               6.Arvestades Iirimaa saarega seotud küsimuste eripära, tuleks ühisaruandes esitatud põhimõtete ja lubaduste elluviimise jaoks vajaliku üksikasjaliku korra nimel jätkata läbirääkimiste teises etapis tööd eraldi tegevussuunal ning osa sellest peaks leidma väljundi väljaastumislepingus ja osa tulevaste suhete raamistikus.

               I.Küsimused, mis puudutavad Ühendkuningriigi korrakohast väljaastumist Euroopa Liidust

               7.Kooskõlas Euroopa Ülemkogu 15. detsembri 2017. aasta suunistega ja nõukogu 22. mai 2017. aasta otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhistega, mida on täiendatud käesolevate läbirääkimisjuhistega, tuleb viia lõpule töö kõigis väljaastumist puudutavates küsimustes, sealhulgas küsimustega, mida esimeses etapis veel ei käsitletud.

               8.Peale selle tuleks läbirääkimiste teises etapis vormistada läbirääkimiste tulemused õiguslikuks tekstiks, see puudutab ka esimese etapi tulemusi, mida tuleks vajaduse korral kohandada lähtuvalt allpool nimetatud üleminekukorra olemasolust. Nagu esimestes läbirääkimisjuhistes märgiti, tuleks väljaastumislepingus meenutada, et kui Ühendkuningriigiga erisuhetes olevate ülemeremaade ja -territooriumide
                  2
                suhtes ning nende Euroopa territooriumide suhtes, mille välissuhete eest vastutab Ühendkuningriik, kohaldatakse aluslepinguid vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 355, lõpeb väljaastumise kuupäeval liidu õiguse kohaldamine ka nende suhtes.

               II.Üleminekukord

               9.Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistes on esitatud üldpõhimõtted, mis kehtivad mis tahes Ühendkuningriigiga sõlmitava lepingu, aga ka igasuguse üleminekukorra suhtes:

               –igasugune leping peab põhinema õiguste ja kohustuste tasakaalul ning tagama võrdsed võimalused;

               –ühtse turu terviklikkuse säilitamine välistab sektoripõhisele lähenemisviisile tugineva osalemise;

               –liitu mittekuuluval riigil, kellele ei kehti samad kohustused mis liikmesriigile, ei saa olla samu õigusi ja hüvesid, mis on liikmesriigil;

               –ühtse turu neli vabadust on jagamatud ja neist ei saa parimaid palasid välja noppida;

               –liit jääb oma otsustusprotsessides autonoomseks ja säilitab Euroopa Liidu Kohtu rolli. Vastavalt Euroopa Ülemkogu 15. detsembri 2017. aasta suunistele, peetakse siinjuures eeskätt silmas Euroopa Liidu Kohtu pädevust.

               10.Lisaks neile üldpõhimõtetele on Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistes esitatud eritingimused, mida kohaldatakse mis tahes võimaliku üleminekukorra suhtes. Kui see on vajalik ja õiguslikult võimalik, võib läbirääkimiste käigus määrata kindlaks üleminekukorra, mis oleks liidu huvides, ning näha vastavalt vajadusele ette sätted, mis seonduvad tulevaste suhete võimaliku raamistikuga, lähtudes sealjuures tehtud edusammudest. Üleminekukord peab olema selgelt määratletud ja ajaliselt täpselt piiratud ning selle täitmise tagamiseks peavad olemas olema tõhusad mehhanismid.

               11.Käesolevad täiendavad läbirääkimisjuhised põhinevad Euroopa Ülemkogu 15. detsembri 2017. aasta suunistes esitatud põhimõtetel ja tingimustel ning arendavad neid edasi.

               12.Kooskõlas nende suunistega peaks väljaastumislepingus sätestatav üleminekukord hõlmama kogu liidu õigustikku, kaasa arvatud Euratomiga seotud küsimusi. Käesolevate läbirääkimisjuhiste punktist 17 hoolimata tuleks liidu õigustikku kohaldada Ühendkuningriigis ja tema suhtes nii, nagu oleks tegemist liikmesriigiga. Üleminekuajal peaksid Ühendkuningriigis ja Ühendkuningriigi suhtes automaatselt kehtima kõik liidu õigustikus tehtavad muudatused. Euroopa Liidu toimimise lepingu kolmanda osa V jaotise kohaselt vastuvõetud õigusaktide osas, mis käsitlevad vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala ja mis on Ühendkuningriigi jaoks kuni väljaastumiseni siduvad, peaks üleminekuperioodil jätkuvalt kehtima aluslepingule lisatud protokolli nr 21 artikkel 4a. Samas ei tohiks Ühendkuningriigil enam olla lubatud kasutada protokollist nr 21 tulenevat õigust osaleda muudes meetmetes, kui need, millele on viidatud protokolli artiklis 4a.

               13.Üleminekuperioodi jooksul peaks üleminekukorraga hõlmatud liidu õigusel olema Ühendkuningriigis samasugune õigusmõju nagu liidu sees.

               14.Vastavalt Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistele tuleb ühtlasi meeles pidada, et alates EList väljaastumise kuupäevast ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes enam lepinguid, mille sõlmis liit või mille sõlmisid liidu nimel liikmesriigid või liit ja liikmesriigid ühiselt. Kui see on liidu huvides, võib liit kaaluda, kas ja kuidas jõuda kokkuleppele korras, mis lubaks säilitada üleminekuperioodil lepingute mõju Ühendkuningriigi suhtes; samas ei tohiks Ühendkuningriik enam osaleda nende lepingutega loodud organites.

               15.Vastavalt Euroopa Ülemkogu 15. detsembri 2017. aasta suunistele eeldab üleminekukord, et üleminekuperioodil osaleb Ühendkuningriik jätkuvat tolliliidus ja ühtsel turul (koos kõigi nelja vabadusega). Ühendkuningriik peaks võtma kõik vajalikud meetmed ühtse turu ja tolliliidu terviklikkuse säilitamiseks. Ühendkuningriik peaks jätkama liidu kaubanduspoliitika järgimist. Ühtlasi peaks ta eriliselt tagama selle, et tema tolli töö jätkub kooskõlas ELi tolli ülesannetega, mis hõlmab muu hulgas ühise tollitariifistiku tollimaksude kogumist ja piiridel kõigi liidu õiguse kohaste kontrollide tegemist muude kolmandate riikide suhtes.

               16.Vastavalt Euroopa Ülemkogu 29. aprilli 2017. aasta suunistele ja 22. mail 2017 vastu võetud esimestele läbirääkimisjuhistele eeldab liidu õigustiku kohaldamise ajaliselt piiratud pikendamine, et edasi kehtivad liidu regulatiivsed, eelarvelised, järelevalvealased, kohtulikud ja jõustamisinstrumendid ja -struktuurid, kaasa arvatud Euroopa Liidu Kohtu pädevus.

               17.Mis puudutab liidu õigustiku kohaldamist Ühendkuningriigi suhtes, tuleks üleminekuperioodil väljaastumislepinguga säilitada liidu institutsioonide, organite, ametite ja asutuste pädevus (eeskätt Euroopa Liidu Kohtu täielik pädevus) Ühendkuningriigi ning Ühendkuningriigi füüsiliste ja juriidiliste isikute suhtes. Vastavalt Euroopa Ülemkogu 15. detsembri 2017. aasta suunistele ei tohiks Ühendkuningriik siiski enam osaleda liidu institutsioonide töös ega nimetada või valida sinna liikmeid, samuti ei tohiks Ühendkuningriik osaleda liidu organite, asutuste ja ametite otsustusprotsessis ega valitsemises.

               18.Ilma et see piiraks punkti 17 kohaldamist, võib üleminekuperioodil kutsuda Ühendkuningriiki ilma hääleõiguseta osalema alaliste komiteede või komisjoni eksperdirühmade ja muude sarnaste üksuste kohtumistel või selliste asutuste, ametite ja organite kohtumistel, kus liikmesriigid on esindatud ning

               –kus peetavad arutelud puudutavad konkreetseid õigusakte, mis on kavas adresseerida Ühendkuningriigile või Ühendkuningriigi füüsilistele või juriidilistele isikutele, või

               –kus Ühendkuningriigi kohalolek on liidu jaoks vajalik, et õigustikku üleminekuperioodil tulemuslikult rakendada.

               19.Sellise erakorralise osalemise täpsed tingimused ja selge raamistik tuleks kindlaks määrata väljaastumislepingus.

               20.Ka kalapüügivõimaluste kehtestamiseks ja eraldamiseks (lubatud kogupüük) üleminekuperioodil tuleks kokku leppida erimenetlus, mis oleks kooskõlas punktidega 17 ja 18.

               21.Üleminekukord peaks hakkama kehtima väljaastumislepingu jõustumise kuupäevast ega tohiks kehtida kauem kui 31. detsembrini 2020.

                     (1)

                        COM(2017) 784 final.

                     (2)

                        Loetelu Euroopa Liidu toimimise lepingu II lisa kaheteistkümnes viimases taandes.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            Ühissoovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse Euroopa Komisjonile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale luba alustada ja pidada läbirääkimisi Tšiili Vabariigiga sõlmitava ajakohastatud assotsieerimislepingu üle
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Tšiili oli esimene Lõuna-Ameerika riik, kes sõlmis Euroopa Liiduga assotsieerimislepingu (edaspidi „leping“). Leping sisaldab poliitilisi, koostööalaseid ja kaubandussätteid ning seda hakati ajutiselt kohaldama alates 1. veebruarist 2003. Leping jõustus 1. märtsil 2005.

               Lepingu täitmine on edenenud hästi ja selle institutsiooniline raamistik on täielikult toimiv. Leping on aidanud tugevdada ELi-Tšiili (edaspidi „lepinguosalised“) suhteid ning avanud tee uute koostöövaldkondade kindlaksmääramiseks ja uute poliitikadialoogide algatamiseks. Kaubandusasjades hõlmab leping vabakaubanduslepingut, mis on märkimisväärselt suurendanud kahepoolset kaubandust ja investeerimist.

               26. ja 27. jaanuaril 2013 Santiagos peetud ELi ja CELACi tippkohtumise raames toimus ELi ja Tšiili juhtide kohtumine, kus otsustati uurida võimalusi lepingu ajakohastamiseks kümme aastat pärast selle rakendamist. 2015. aasta aprillis kinnitas kuues ELi-Tšiili assotsiatsiooninõukogu ühise töörühma (edaspidi „rühm“) loomise lepingu ajakohastamiseks. Rühma eesmärk oli koostada analüüs ning hinnata, kui kõrged eesmärgid on lepingu ajakohastamisläbirääkimiste alustamisele kõigis valdkondades seatud. Rühmas loodi kaks allrühma, kellest üks vastutas poliitika ja koostöö ning teine kaubandusasjade eest. Allrühmad viisid oma töö lõpule ELi-Tšiili assotsiatsioonikomitee 14. istungiks, mis toimus 31. jaanuaril 2017.

               Ajakohastatud leping peaks hõlmama ELi ja Tšiili suhteid nii poliitika, julgeoleku, valdkondliku koostöö kui ka kaubanduse küsimustes. Peamine poliitikaeesmärk on süvendada ELi-Tšiili suhteid uue laiaulatusliku dokumendi abil, mis asendab olemasoleva lepingu, et laiendada selle praegust kohaldamisala ning võtta arvesse uusi kahepoolseid ja ülemaailmseid poliitilisi ja majanduslikke probleeme. Ajakohastamise käigus tuleks kehtiva lepingu täitmise kogemustele tuginedes võtta arvesse ELi integratsiooniprotsessi süvenemist ja uute liikmesriikide ühinemist liiduga ning ELi ja Tšiili rollide muutumist rahvusvahelisel areenil.

               Ka kaubanduspoliitikas on ülemaailmsel tasandil toimunud suuri muutusi ning lepinguosalised on sõlminud kolmandate osapooltega ambitsioonikaid ja laiaulatuslikke lepinguid, mis ulatuvad ELi-Tšiili vabakaubanduslepingu sätetest märksa kaugemale.

               Rühmas peetud ettevalmistavad arutelud aitasid määrata kindlaks parameetreid, mida ajakohastamise käigus tuleks arvesse võtta. Poliitika ja koostöö valdkonnas aitas rühm jõuda esialgsele arusaamisele uue lepingu võimaliku ülesehituse ja ulatuse kohta. Ühtlasi aitas töörühm teha kindlaks potentsiaalseid valdkondi, mis pakuksid vastastikust huvi edasiseks koostööks, keskendudes ELi-Tšiili jätkuvale rahvusvahelisele koostööle seoses kestliku arengu tegevuskavaga aastani 2030 ning säästva arengu eesmärkide saavutamisele.

               Kaubanduses tõi analüüs välja, millise ulatuse ja eesmärgid võiksid lepinguosalised saavutada lepingu kaubandusliku külje põhjaliku ajakohastamisega. Analüüsis kinnitati ühist eesmärki ajakohastada laiahaardeliselt kahepoolse kaubandus- ja investeerimissuhte raamistikku, tuginedes olemasolevale lepingule ja minnes kaugemale WTO raames võetud kohustustest. Läbirääkimiste pidamisel tuleks arvesse võtta viimatisi lepinguosaliste poolt läbi räägitud ja sõlmitud kaubanduslepinguid ning vajadust tagada täiendavus ja sidusus nimetatud läbirääkimiste ja lepingutega.

                  Ajakohastatud leping peaks seega võimaldama kaubavahetuse, teenustekaubanduse, investeerimise ja riigihangetele juurdepääsu kõige täielikumat liberaliseerimist. See peaks tagama intellektuaalomandi õiguste, kaasa arvatud geograafiliste tähiste kõrgetasemelise kaitse ja nende täitmise tagamise. Peale selle peaks uue lepinguga laienema mittetariifseid kaubandustõkkeid ning muid reguleerivaid ja eeskirjapõhiseid aspekte käsitlevate olemasolevate kaubandussätete kohaldamisala. Ajakohastatud leping peaks tagama lepinguosaliste õiguse õiguspäraste avaliku poliitika eesmärkide saavutamisele kõigis asjaomastes valdkondades. Samuti peaks leping aitama lahendada muid küsimusi, näiteks seoses kaubanduse ja säästva arengu, kaubanduse ja soolise võrdõiguslikkuse või kaubanduse ja VKEdega.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Soovitus on kooskõlas Euroopa Liidu üldise välis- ja julgeolekupoliitika strateegiaga, mille eesmärkide seas on ka suhete süvendamine Ladina-Ameerika ja Kariibi mere piirkonna riikidega kahepoolsete partnerluste sõlmimise kaudu.

               Soovitus on kooskõlas teatisega „Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika poole“, milles rõhutatakse vajadust edendada ELi kahepoolseid suhteid, et luua töökohti ja elavdada majanduskasvu, võideldes laiapõhjaliselt kaubandus- ja investeerimistõketega, tagades seejuures ELi kõrgetasemelise sotsiaal- ja keskkonnakaitse ning aidates kaasa muudele poliitilistele eesmärkidele, sealhulgas jätkusuutlikule arengule ja VKEde erivajadustele. Teatises „Kaubandus kõigile“ on rõhutatud, et komisjon taotleb läbirääkimisjuhiseid, et lepingut pärast analüüsi edukat lõpuleviimist ajakohastada.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Soovitus on kooskõlas 2011. aastal vastu võetud Muutuste kavaga, mis on aluseks ELi arengupoliitikale kolmandate riikide suhtes. Selles suhtes on Tšiili Euroopa Liidu kahepoolse koostöö toetusest kaugemale arenenud ning on otsitud uut rahvusvahelise koostöö vormi, mis rajaneks Euroopa arengukonsensusel ja kestliku arengu tegevuskaval aastani 2030.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Soovitus põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõigetel 3 ja 4.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Lepingu eesmärk on ajakohastada ELi ja Tšiili vahel juba loodud assotsiatsiooni. Seega tuleks meetmeid võtta ELi tasandil.

               Ühine kaubanduspoliitika on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 3 loetletud valdkonnana, mis kuulub liidu ainupädevusse, ning Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ainupädevusse kuuluvates valdkondades subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata.

               •Proportsionaalsus

               Soovitus nõukogu otsuse kohta, millega antakse komisjonile ning välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale (edaspidi „kõrge esindaja“) luba pidada Tšiiliga läbirääkimisi ajakohastatud lepingu üle, ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik või asjakohane poliitikaeesmärkide saavutamiseks.

               Kaubanduse valdkonnas kaaluti kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega kõiki mõistlikke poliitilise sekkumise variante, et hinnata selliste poliitiliste meetmete tõenäolist tulemuslikkust, nagu on üksikasjalikult kirjeldatud mõjuhinnangu aruandes.

               •Vahendi valik

                  Euroopa Liidu Nõukogu otsus.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  2012. aastal tegi väliskonsultant lepingu kaubandust käsitlevale osale majandusliku mõju järelhindamise. Selle üksikasjad on esitatud käesolevale soovitusele lisatud mõjuhinnangu aruandes.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               8. juunist 8. septembrini 2016 korraldas komisjon avaliku veebikonsultatsiooni, mis avaldati kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil ja EU Survey keskkonnas (komisjoni avalike veebikonsultatsioonide vahend). Huvitatud isikuid kutsuti üles vastama küsimustele eri teemadel seoses ELi ja Tšiili vahelise kaubanduse ja investeerimisega. Kokkuvõte avaliku veebikonsultatsiooni vastustest on lisatud mõjuhinnangu aruandele ning huvitatud isikute vastused avaldati kaubanduse peadirektoraadi veebisaidil.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Väliskonsultandilt telliti eelanalüüs lepingu kaubandust käsitleva osa ajakohastamise võimaliku mõju kohta. See välisuuring on lisatud mõjuhinnangu aruandele.

               •Mõjuhinnang

                  Lepingu kaubandust käsitleva osa ajakohastamise kohta koostati mõjuhinnang. Mõjuhinnangu aruanne ja selle kommenteeritud kokkuvõte ning õiguskontrollikomitee positiivne arvamus on lisatud käesolevale soovitusele.

                  Lisaks mõjuhinnangule uuritakse jätkusuutlikkuse sõltumatu mõjuhinnangu abil ajakohastatud lepingu kaubandust käsitleva osa võimalikku mõju majandusele, sotsiaalsetele õigustele, inimõigustele ja keskkonnale. Selle uuringu teevad väliskonsultandid samaaegselt läbirääkimistega ning see tugineb ulatuslikule ja pidevale konsulteerimisele huvitatud isikutega, eelkõige kodanikuühiskonnaga. Jätkusuutlikkuse mõjuhinnang valmib enne ajakohastatud lepingu parafeerimist ja selle järeldusi võetakse arvesse läbirääkimisprotsessis.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad peaksid saama kasu uutest kauplemisvõimalustest ja kulude vähenemisest seoses kaubanduse liberaliseerimise ja tõhustatud õigusraamistikuga, samuti tolliprotseduure parandavatest ja regulatiivset läbipaistvust suurendavatest sätetest. Mõjuhinnangu aruanne sisaldab üksikasjalikku teavet sidusrühmadele ja majandussektoritele avalduda võiva mõju kohta.

               •Põhiõigused

                  EL kavatseb lepingusse lisada eriklauslid demokraatia, õigusriigi, inimõiguste ja põhivabaduste kohta, mida tuleb käsitada lepingu oluliste osadena.

                  Mõjuhinnangu aruandes lepingu kaubandust käsitleva osa ajakohastamise kohta vaadeldakse põhiõiguste küsimusi sotsiaalsest, keskkonnaalasest ja inimõiguste aspektist. Näiteks peaks ajakohastatud lepingu kaubandust käsitlev osa ELi väljakujunenud poliitika kohaselt sisaldama peatükki kaubanduse ja säästva arengu kohta.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ajakohastatud lepingu kaubandust käsitleval osal on piiratud negatiivne mõju ELi eelarvele tariifide liberaliseerimisest tingitud tollimaksude näol. Oodata on kaudset positiivset mõju seoses käibemaksu ja kogurahvatuluga seotud vahendite suurenemisega.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Kooskõlas 2015. aasta teatises „Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika poole“ võetud kohustusega korraldatakse ajakohastatud lepingu kaubandust käsitleva osa mõju põhjalik järelhindamine, kui lepingu jõustumisest on möödunud piisav aeg, et tagada sisuliste andmete kättesaadavus. Lisatud mõjuhinnangu aruanne sisaldab üksikasjalikku teavet kavandatud järelevalve- ja hindamiskorra kohta.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Ei kohaldata.

               Menetluslikud aspektid

                  Läbirääkimisrühma moodustavad komisjon ja kõrge esindaja.

               Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 4 soovitatakse, et nõukogu määraks erikomitee, kellega konsulteerides tuleb läbirääkimisi pidada. Ladina-Ameerika ja Kariibi piirkonna töörühmaga konsulteeritakse seoses ajakohastatud lepingu poliitikat ja koostööd käsitlevate osadega. Ajakohastatud lepingu kaubandusega seotud osade üle konsulteeritakse kaubanduspoliitika komiteega.

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõike 10 kohaselt tuleb parlamenti kõigil menetluse etappidel teavitada.

               Lepingu täpne ülesehitus määratakse kindlaks pärast Euroopa Kohtu arvamuse 2/15 täiendavat hindamist.

               Komisjon ja kõrge esindaja teavitavad Tšiilit ELi sise-eeskirjadest läbipaistvuse kohta ning Euroopa Liidu Nõukogu ja Euroopa Parlamendi juurdepääsust läbirääkimisdokumentidele.

               Komisjon ja kõrge esindaja avaldavad heameelt, et Euroopa Liidu Nõukogu liikmed osalevad koos oma parlamentidega ja kooskõlas institutsionaalsete tavadega üha aktiivsemalt kaubandusläbirääkimiste varastes etappides. Nad kutsuvad Euroopa Liidu Nõukogu liikmeid üles käituma samuti ka nõukogu otsuse kohta tehtud käesoleva soovituse puhul, võttes nõuetekohaselt arvesse nõukogu otsust 2013/488/EL.

               Komisjon ja kõrge esindaja soovitavad läbirääkimisjuhised tehakse avalikuks vahetult pärast nende vastuvõtmist.

               Käesolev soovitus nõukogu otsuse kohta klassifitseeritakse salastamata dokumendiks, kui lisas esitatud läbirääkimisjuhised on soovitusest eraldatud.

               Ühissoovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse Euroopa Komisjonile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale luba alustada ja pidada läbirääkimisi Tšiili Vabariigiga sõlmitava ajakohastatud assotsieerimislepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja“) soovitust

               NING ARVESTADES, et ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Tšiili Vabariigi vahelise assotsieerimislepingu
                  1
                asendamiseks tuleks alustada läbirääkimisi ajakohastatud assotsieerimislepingu (edaspidi „leping“) sõlmimiseks Tšiili Vabariigiga,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               (1)Komisjon ja kõrge esindaja on käesolevaga volitatud pidama liidu nimel läbirääkimisi Tšiiliga sõlmitava ajakohastatud assotsieerimislepingu (edaspidi „leping“) üle.

               (2)Komisjon on liidu läbirääkimisrühma juht.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse käesoleva otsuse lisas esitatud nõukogu läbirääkimisjuhiste kohaselt.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste peetakse, konsulteerides nõukogu Ladina-Ameerika ja Kariibi piirkonna töörühmaga. Lepingu kaubandusega seotud sätete üle konsulteeritakse kaubanduspoliitika komiteega.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus ja selle lisa tehakse avalikuks vahetult pärast nende vastuvõtmist.

               Artikkel 5

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile ja kõrgele esindajale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 352, 30.12.2002, lk 1.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,24.5.2017
            JOIN(2017) 19 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Ühissoovitus: nõukogu otsus,
            millega antakse Euroopa Komisjonile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale luba alustada ja pidada läbirääkimisi Tšiiliga sõlmitava ajakohastatud assotsieerimislepingu üle
            {SWD(2017) 172 final}{SWD(2017) 173 final}

               JUHISED LÄBIRÄÄKIMISTE PIDAMISEKS TŠIILIGA SÕLMITAVA AJAKOHASTATUD ASSOTSIEERIMISLEPINGU ÜLE

               {SWD(2017) 172 final}

               {SWD(2017) 173 final}

               LISA

               JUHISED LÄBIRÄÄKIMISTE PIDAMISEKS TŠIILIGA SÕLMITAVA AJAKOHASTATUD ASSOTSIEERIMISLEPINGU ÜLE

               A.
                     LEPINGU LAAD JA KOHALDAMISALA

               Läbirääkimiste eesmärk on sõlmida Tšiiliga laiaulatuslik leping (edaspidi „ajakohastatud leping“) ühelt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Tšiili Vabariigi vahelise assotsiatsiooni loomise lepingu
                  1
                (edaspidi „assotsieerimisleping“) ajakohastamiseks ja asendamiseks.

               Läbirääkimiste käigus tuleks laiendada assotsieerimislepingu praegust kohaldamisala ning kohandada seda vastavalt uutele ülemaailmsetele poliitilistele ja majanduslikele väljakutsetele, ELi-Tšiili partnerluse uuele tegelikkusele ning ELi ja Tšiili poolt viimasel ajal sõlmitud lepingute ja peetud läbirääkimiste ambitsioonikuse tasemele.

               Ajakohastatud leping peaks looma ELi suhetele Tšiiliga sidusa, laiaulatusliku ja ajakohase õiguslikult siduva raamistiku.

               Võttes arvesse, et Tšiili on ELi kahepoolsest arenguabist edasi arenenud, on tähtis, et ajakohastatud lepingu sisu ja ülesehitus vastaksid ELi ja Tšiili uuele koostöömudelile. Lepingus peaks kajastuma tegevuskava 2030 ümberkujundav olemus ja rahvusvahelise arengukoostöö roll säästva arengu eesmärkide saavutamisel.

               Leping peaks tihendama poliitilist koostööd välis- ja julgeolekuküsimustes.

               Lepingu täpne ülesehitus määratakse kindlaks pärast Euroopa Kohtu arvamuse 2/15 täiendavat hindamist.

               B.
                     LEPINGU KAVANDATAV SISU

               I.
                     Üldpõhimõtted ja -eesmärgid

               Ajakohastatud leping peaks põhinema eelkõige ÜRO põhikirjas ja muudes asjakohastes inimõigusi käsitlevates dokumentides, nagu inimõiguste ülddeklaratsioon, sätestatud demokraatlike põhimõtete, õigusriigi, inimõiguste ja põhivabaduste austamisel. Koos massihävitusrelvade leviku tõkestamise ELi standardsätte esimese osaga peaksid need moodustama ajakohastatud lepingu lahutamatu osa. Lepingus tuleks sätestada ka selle ühepoolse osalise või täieliku peatamise võimalus, juhuks kui nimetatud põhimõtteid rikutakse.

               Ajakohastatud leping peaks võimaldama Tšiilil ja ELil tugevdada oma institutsionaalset võimekust, avalikku korda ja õigusraamistikke ning osaleda kokkuleppe korral strateegiliste partneritena peamistel mitmepoolsetel ja piirkondlikel foorumitel või institutsioonides.

               Ajakohastatud lepingus tuleks sätestada, et kumbki lepinguosaline võtab vajalikud meetmed lepingu sätete jõustamiseks, sealhulgas nende täitmiseks kõigil valitsemistasanditel.

               Ajakohastatud lepingus tuleks võtta arvesse ühist kultuuripärandit ja kaht lepinguosalist ühendavaid tugevaid ajaloolisi, poliitilisi ja majanduslikke sidemeid ning leping peaks olema kooskõlas järgmiste põhimõtete ja peaeesmärkidega:

               ·assotsieerimislepingu sisu kohandatakse vastavalt viimase aja ülemaailmsetele arengusuundadele;

               ·väljendatakse ühiseid väärtusi, nagu demokraatia, inimõiguste ja põhivabaduste austamine ning õigusriik;

               ·väljendatakse tahet sõlmida tugevam assotsiatsioon, mis tooks kodanikele jõukust ja heaolu;

               ·paremini kooskõlastatakse vastastikust huvi pakkuvaid kahepoolseid ja rahvusvahelisi küsimusi, sh piirkondlikke aspekte;

               ·tehakse tihedamat koostööd ühist huvi pakkuvates kahepoolsetes, piirkondlikes ja globaalsetes küsimustes;

               ·väljendatakse rahvusvahelisel õigusel põhineva tugeva ja tulemusliku mitmepoolse süsteemi tähtsust rahu säilitamise, konfliktide ennetamise, rahvusvahelise julgeoleku tugevdamise ja ühiste probleemide lahendamise kaudu;

               ·väljendatakse äratundmist, et säästev areng on mõlema lepinguosalise üldine eesmärk ning et nad püüavad tagada rahvusvaheliste keskkonda ja tööhõivet käsitlevate kokkulepete ja standardite täitmise, edendamise ja tulemusliku rakendamise kooskõlas liidu õigustikuga. Ühtlasi peaks leping väljendama lepinguosaliste tahet hoiduda kaubanduse või välismaiste otseinvesteeringute soodustamisest sellega, et riigi sees leevendatakse keskkonnaalaseid, tööalaseid või töötervishoiu- ja tööohutusalaseid õigusnorme või standardeid, tööõiguse põhireegleid või poliitikameetmeid ja õigusakte, ning tahet täiustada õigusakte, poliitikameetmeid ja nende aluseks olevaid keskkonna- ja töökaitse nõudeid.

               Lepingu kaubandus- ja investeerimissätete eesmärk peaks olema ELi ja Tšiili vahelise kaubanduse ja investeeringute suurendamine kahepoolse suhte seni kasutamata võimaluste realiseerimise teel, mis annaks uusi majanduslikke võimalusi, parandaks tarbijate heaolu, tugevdaks konkurentsivõimet, looks töökohti ja tagaks majanduskasvu muu hulgas järgmise abil:

               ·kaupade ja teenustega kauplemise, investeerimise ning riigihangetele juurdepääsu järkjärguline ja vastastikune täiendav liberaliseerimine;

               ·investeeringute kõrgetasemeline kaitse;

               ·intellektuaalomandi õiguste, sh geograafiliste tähiste kõrgetasemelise kaitse;

               ·tarbijate kõrgetasemeline kaitse;

               ·tarbetute mittetariifsete tõkete kõrvaldamine, vähendamine või ennetamine;

               ·õigus reguleerida majandustegevust avalikes huvides, et saavutada õiguspärased avalikku huvi pakkuvad poliitikaeesmärgid, näiteks sellistes valdkondades nagu rahvatervise kaitse ja edendamine, sotsiaalteenused, riiklik haridus, ohutus, keskkonnakaitse, avalik kord, sotsiaal- ja tarbijakaitse, privaatsus ja andmekaitse ning kultuurilise mitmekesisuse edendamine ja kaitse;

               ·meetmed, millega tagatakse, et rahvusvaheline kaubandus aitab kaasa säästva arengu üldeesmärgi saavutamisele, ja lepinguosaliste tahe lepingut vastavalt rakendada;

               ·lepinguosaliste ühine eesmärk võtta arvesse väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ees seisvaid raskusi kaubanduse ja investeerimise arengusse panustamisel;

               ·lepinguosaliste tahe suhelda kõigi asjaomaste kodanikuühiskonna sidusrühmadega, kaasa arvatud erasektor, ametiühingud ja muud valitsusvälised organisatsioonid;

               ·lepinguosaliste kohustus täita lepingut täielikus kooskõlas WTOst tulenevate õiguste ja kohustustega ning toetades ka mitmepoolset kaubandussüsteemi.

               II.
                     Koostöövaldkonnad

               Leping peaks propageerima võimalikult laiaulatuslikku koostööd, millest ei tohiks põhimõtteliselt välja jätta ühtki tegevusvaldkonda. See peaks tuginema senisele koostöökogemusele ning püüdma tagada tulemusliku rahvusvahelise koostöö tegevuskava 2030 elluviimisel ja säästva arengu eesmärkide saavutamisel.

               Leping peaks väljendama mõlema lepinguosalise tahet süvendada omavahelist koostööd teadmiste ja parimate tavade vahetamise teel ühist huvi pakkuvates valdkondades, võttes ühtlasi arvesse, et Tšiili on suure sissetulekuga riik ja OECD liige. Lepingus tuleks rõhutada, kui tähtis on tugevdada valdkondlikke koostöömeetmeid, mis peaksid eelkõige olema suunatud konkreetsete ettepanekute, meetmete ja strateegiliste eesmärkide väljatöötamisele ning dünaamilise konsulteerimis- ja kooskõlastamiskultuuri arendamisele.

               Leping peaks aitama lepinguosalistel leida võimalusi ajakohaste, tulemuslike ja dünaamiliste töömeetodite väljatöötamiseks ja rakendamiseks ning tulemuste ühishindamiseks strateegiliste eesmärkide põhjal. Leping peaks soodustama kontaktvõrkude loomist ning sellise suutlikkuse tugevdamist, mida on vaja suhete tulemuste kavandamiseks, rakendamiseks, mõõtmiseks, hindamiseks ja levitamiseks.

               Koostöövaldkonnad

               ·Ühine välis- ja julgeolekupoliitika

               ·Desarmeerimine ja massihävitusrelvade leviku tõkestamine

               ·Inimõigused, õigusriik ja hea valitsemistava

               ·Sooline võrdõiguslikkus

               ·Rahvusvaheline julgeolek ja küberruum

               ·Terrorismivastane võitlus

               ·Õigusalane koostöö

               ·Võitlus ebaseadusliku uimastiäri, organiseeritud kuritegevuse ja korruptsiooni vastu

               ·Rahvusvaheline ränne

               ·Konsulaarkaitse

               ·Kodanike julgeolek

               ·Koostöö rahvusvahelises kriisiohjamises

               ·Ettevõtlus ja tööstus

               ·Toorained

               ·Ettevõtja sotsiaalne vastutus

               ·Tööhõive ja sotsiaalküsimused

               ·Piirkondlik koostöö

               ·Noorsootöö

               ·Kultuur

               ·Säästev energia

               ·Keskkond

               ·Kliimamuutused

               ·Ringmajandus

               ·Kalandus

               ·Ookeanide majandamine

               ·Katastroofideks valmisolek

               ·Rahvusvaheline koostöö ja areng

               ·Sinine majanduskasv

               ·Teadusuuringud, tehnoloogia ja innovatsioon

               ·Maa seire

               ·Digitaalpoliitika strateegiad

               ·Arenenud inimkapital

               ·Haridus ja kõrgharidus

               ·Turism

               ·Isikuandmete kaitse

               ·Statistika

               ·Muud valdkonnad vastavalt vajadusele

               III.
                     Kaubandus ja investeerimine

               Laad ja kohaldamisala

               Ajakohastatud lepingu kaubandust ja investeerimist käsitleva osa eesmärk peaks olema suurendada olemasoleva lepingu kõigi valdkondade ambitsioonikust. Lepingus tuleks sätestada kaupade ja teenustega kauplemise täiendav ja laiaulatuslik vastastikune liberaliseerimine ning üksikasjalike eeskirjade kehtestamine arvukate kaubanduse ja investeerimisega seotud teemade kohta, mida on nimetatud allpool. Lepingus tuleks sätestada ka investeerimise järkjärguline ja vastastikune liberaliseerimine, investeeringute kaitse ning parem vastastikune juurdepääs riigihanketurgudele. Peale selle peaks leping seadma eesmärgiks tarbetute kaubandus- ja investeerimistõkete, sealhulgas olemasolevate mittetariifsete tõkete kõrvaldamise tulemuslike ja tõhusate mehhanismide abil ning taotlema tugevamat õiguslikku sidusust kaupadele ja teenustele, kasutades selleks muu hulgas reguleerivate asutuste tihedamat koostööd.

               Eeskätt just õiguslikku sidusust käsitlevad lepingusätted ei tohiks piirata lepinguosaliste õigust võtta vastu õigusnorme vastavalt tervishoiu, ohutuse ning tarbija-, töö-, andme- ja keskkonnakaitse tasemele, mida kumbki pool peab asjakohaseks, või saavutada avalikku huvi pakkuvad poliitikaeesmärgid muude reguleerivate vahenditega, nagu kultuuriline mitmekesisus või säästev areng (sõltuvalt kummagi lepinguosalise määratlusest).

               Lepingu kaubandust ja investeerimist käsitlev osa peaks ühtlasi panustama säästva arengu ja üldisemate ELi väärtuste, nt inimõiguste propageerimisse muu hulgas sellega, et kaubandust käsitlevaid sätteid laiendatakse töökaitsele, keskkonnakaitsele ja soolisele võrdõiguslikkusele muu hulgas ettevõtja sotsiaalse vastutuse, läbipaistvuse ning rahvusvaheliste tööalaste ja keskkonnanormide edendamise ja tulemusliku rakendamise teel. Selliste meetmete puhul tuleks lepingu kõigis osades võtta arvesse säästvat arengut ning lisada ka konkreetne peatükk kaubanduse ja säästva arengu kohta, mis hõlmaks nii sotsiaal- kui ka keskkonnaküsimusi.

               Lepinguga tuleks tagada, et lepingu sätteid järgitakse kõigil valitsemistasanditel, kaasa arvatud piirkondlikes ametiasutustes ja asjaomastes üksustes.

               Lepingus tuleks arvesse võtta väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate erivajadusi.

               Kaubavahetus

               Täiendav tollimaksude kaotamine

               Lepingu eesmärk peaks olema tariifide täielik liberaliseerimine, mis võimaldaks samal ajal erikohtlemist tundlikeks liigitatud toodetele, millele tuleks otsida sisulist turulepääsu näiteks pikemate kaotamistähtaegade abil või osalise liberaliseerimisega (sh tariifikvootide abil), võttes arvesse ELi aktiivseid ja passiivseid huve.

               Kõik ekspordi suhtes kehtivad tollimaksud, maksud või tasud või muud samaväärsed meetmed tuleks kaotada ning uute sellelaadsete meetmete võtmine keelustada.

               Impordi- ja ekspordipiirangud

               Lepingus tuleks keelata ära kõik lepinguosaliste vahelise kaubanduse keelud ja piirangud, sealhulgas koguselised piirangud või loanõuded, mis ei kuulu allpool nimetatud erandite hulka, ning see peaks sisaldama rangemaid põhimõtteid impordi- ja ekspordilubade, parandatud kaupade, ümbertöötatud kaupade ja päritolu märkimise kohta.

               Päritolureeglid

               Läbirääkimiste eesmärk peaks olema päritolureegleid käsitleva lisa ajakohastamine, et muuta lepingu päritolureegleid ja halduskoostööd käsitlevad sätted selgemaks ja lihtsamaks ning võtta arvesse viimaseid muudatusi ELi päritolureeglites. Halduskoostöö sätete abil tuleks ühtlasi tagada, et haldusvigadega tegeletakse nõuetekohaselt.

               ELi kaubanduse ja investeerimise huvides võib läbirääkimiste käigus kaaluda ka päritolu kumulatsiooni laiendamist kolmandatele riikidele.

               Tolliküsimused ja kaubanduse lihtsustamine

               Leping peaks sisaldama sätteid lepinguosaliste vahelise kaubavahetuse edasise lihtsustamise kohta, tagades samal ajal tulemusliku kontrollimise ja pettusevastased meetmed. Selleks peaks leping põhinema WTO kaubanduse lihtsustamise lepingul ning sisaldama üksikasjalikke kohustusi, mille eesmärk oleks muu hulgas õigusnormide ja menetluste ajakohastamine ja lihtsustamine, standarditud dokumentide kasutamine, läbipaistvus, õiguskindlus ning tolliasutuste vaheline koostöö.

               Selline koostöö peaks hõlmama teabevahetust tarneahela kindluse ja riskijuhtimise parandamiseks ning vajaduse korral ja seaduskuulekate ja usaldusväärsete ettevõtjate puhul riskijuhtimismeetodite, riskistandardite, turvakontrollide ja kaubanduspartnerluse programmide vastastikust tunnustamist, mille üle otsustab ja mida rakendab asjaomane komitee. Samuti peaks koostöö hõlmama tolliküsimuste vastastikust haldusabi käsitlevate kehtivate sätete ajakohastamist.

               Nimetatud sätted peaksid ühtlasi soodustama omavahelist lähenemist kaubanduse lihtsustamise valdkonnas rahvusvaheliste normide ja standardite tulemusliku rakendamise ja kohaldamisega tollivaldkonnas ja muudes kaubandusega seotud menetlustes, kaasa arvatud WTO sätted ja Maailma Tolliorganisatsiooni eeskirjad ning muu hulgas ka muudetud Kyoto konventsioon.

               Mittetariifsed meetmed

               Lepingu eesmärk peaks olema kõrvaldada tulemuslike ja tõhusate mehhanismide abil tarbetud kaubandus- ja investeerimistõkked, sealhulgas allesjäänud mittetariifsed tõkked, ning parandada kaupade ja teenustega seotud õiguslikku sidusust ELi ja Tšiili vahel.

               Tootepõhiseid mittetariifseid tõkkeid tuleks käsitleda nõudmise ja pakkumise alusel paralleelselt vastastikuse tariifsete soodustuste võimaldamisega. Leping peaks sisaldama valdkondlikke kohustusi mittetariifsete tõkete suhtes. Samuti tuleks lepinguga ette näha sobivad menetlused uute mittetariifsete tõkete ja muude asjatute kaubandustõkete vältimiseks, sealhulgas asjaomaste õigusaktide ja eeskirjade selguse abil.

               Leping peaks sisaldama riiklikke kaubandusettevõtteid käsitlevaid sätteid, milles hinnatakse konkurentsi võimalikku moonutamist ning sellest tingitud võimalikke kaubandus- ja investeerimistõkkeid.

               Ühtlasi tuleks käsitleda lokaliseerivate kaubandustõkete küsimust, s.t meetmeid, mis on kavandatud omamaiste ettevõtjate kaitsmiseks, eelistamiseks või motiveerimiseks imporditud kaupade, teenuste või välisomandis oleva või välisriigis loodud intellektuaalomandi arvel.

               Tehnilised normid, standardid ja vastavushindamismenetlused

               Lepinguosalised peaksid leppima kokku üksikasjalikes sätetes tehniliste kaubandustõkete kohta, tuginedes WTO tehniliste kaubandustõkete lepingule ja arendades seda edasi. Kõnealused sätted peaksid aitama muu hulgas saavutada tehniliste normide parema ühilduvuse ja omavahelise lähendamise rahvusvaheliste standardite kohaldamise, katsetamis- ja sertifitseerimisnõuete ühtlustamise (näiteks riskipõhise lähenemisviisi kasutamisega vastavushindamisel, kaasa arvatud ettevõtja vastavuskinnitus valdkondades, kus see on võimalik ja asjakohane), akrediteerimise soodustamise, läbipaistvuse suurendamise, kahepoolsete tehniliste kaubandustõkete küsimuste lahendamiseks parema dialoogi- ja koostöömehhanismi loomise ning importijatele ja eksportijatele suunatud teabe parema levitamise kaudu.

               Kaaluda võib ka sektoripõhiseid lisasid täpsemate ja konkreetsemate põhimõtetega.

               Sanitaar- ja fütosanitaarmeetmed

               Sidususe parandamiseks muude sarnaste ELi poolt sõlmitud kaubanduslepingutega peaks uus leping asjakohase institutsioonilise korra alusel hõlmama olemasolevale assotsieerimislepingule lisatud sanitaar- ja fütosanitaarmeetmete rakendamise lepingu sätteid, mida võib vajaduse korral konkreetsetes valdkondades kohandada.

               Kaubanduse kaitsevahendid

               Kaitsemeetmed

               Lepingus peaks olema klausel kaitsemeetmete kohta, mis sätestaks, et kumbki lepinguosaline võib võtta asjakohaseid meetmeid kooskõlas WTO lepinguga 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) XIX artikli rakendamise kohta või WTO kaitsemeetmete lepinguga. Samuti tuleks lepinguga tagada, et selliste kaitsemeetmete moonutav mõju kahepoolsele kaubandusele oleks võimalikult vähene.

               Liberaliseerimiskohustuste maksimaalseks täitmiseks ja vajaliku kaitse tagamiseks ning võttes arvesse tundlike valdkondade spetsiifikat, peaks leping põhimõtteliselt sisaldama kahepoolset kaitseklauslit, mille abil kumbki lepinguosaline võib soodustused osaliselt või täielikult tühistada, kui teise lepinguosalise toote impordi kasv, mis on tingitud lepingu jõustumisest, tekitab või ähvardab tekitada märgatavat kahju omamaisele tööstusele.

               Dumpinguvastased ja tasakaalustusmeetmed

               Lepingus peaks olema klausel dumpinguvastaste ja tasakaalustusmeetmete kohta, mis sätestaks, et kumbki lepinguosaline võib võtta asjakohaseid meetmeid dumpingu ja/või tasakaalustavate subsiidiumide vastu kooskõlas WTO lepinguga 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) VI artikli rakendamise kohta või WTO subsiidiumide ja tasakaalustusmeetmete lepinguga. Leping peaks hõlmama kõnealuses valdkonnas ka WTO eeskirjadest laiemaid kohustusi vastavalt ELi õigusele ja varasematele lepingutele.

               Erisätted

               Lepingus tuleks sätestada, et nn rohelise kasti maksed ei moonuta hindu ja seega ei tohiks neid põhimõtteliselt dumpinguvastaste ja tasakaalustusmeetmetega reguleerida.

               Teenustekaubandus ja investeeringud

               Teenuste ja investeeringute liberaliseerimine ning digitaalkaubandus

               Kooskõlas teenustekaubanduse üldlepingu (GATS) V artikliga peaks lepingul olema laialdane valdkondlik katvus ja leping peaks hõlmama kõiki tarneviise. Lepingu kohaldamisalast ei tohiks jätta midagi välja a priori, v.a audiovisuaalteenused, mille suhtes ei kehti teenuste ja investeeringute liberaliseerimise kohustused, ning valitsuse tasandil osutatavad teenused ja toimuv tegevus. Läbirääkimiste eesmärk peaks olema teenustekaubanduse ja investeeringute järkjärguline ja vastastikune liberaliseerimine, mille käigus kõrvaldatakse turulepääsu ja võrdse kohtlemise piirangud ning mis ulatuks kaugemale lepinguosaliste WTO raames võetud kohustustest ja teenustekaubanduse lepingu sõlmimiseks peetud läbirääkimiste raames esitatud pakkumistest. Leping peaks sisaldama õigusnorme investeeringutega seotud tulemuslikkusnõuete kohta.

               Peale selle peaks leping sisaldama uusi või täiustatud reguleerimispõhimõtteid võrreldes teenustekaubanduse üldlepinguga. Selleks tuleks läbirääkimistel käsitleda järgmisi küsimusi:

               ·õigusnormid läbipaistvuse ja vastastikuse tunnustamise kohta;

               ·siseriiklikku õigust käsitlevad horisontaalsed sätted, näiteks need, millega tagatakse erapooletus ja nõuetekohane menetlemine seoses litsentseerimis- ja kvalifikatsiooninõuete ja -menetlustega;

               ·õigusnormid konkreetsete valdkondade kohta, sealhulgas telekommunikatsiooniteenused, finantsteenused, posti- ja kulleriteenused ning rahvusvahelised mereveoteenused.

               Arvestades kaubanduse üha laiemat digitaliseerumist, peaksid läbirääkimiste tulemusel valmivad eeskirjad hõlmama e-kaubandust, piiriüleseid andmevoogusid, elektroonilisi usaldusteenuseid, autentimisteenuseid ja mittetellitud sidet otseturunduse eesmärgil ning käsitlema digitaalset protektsionismi ja põhjendamatuid andmete lokaliseerimise nõudeid, muutmata ega mõjutamata seejuures ELi isikuandmete kaitse eeskirju.

               Leping võib sisaldada menetluslikke kohustusi füüsiliste isikute riiki sisenemise ja seal viibimise kohta ärilisel eesmärgil vastavalt lepinguosaliste poolt 4. etapis võetud kohustustele. Samal ajal ei tohiks miski lepingus takistada lepinguosalisi rakendamast oma siseriiklikke õigusnorme ja nõudeid riiki sisenemise ja seal viibimise kohta, tingimusel et nad ei muuda seejuures olematuks ega vähenda lepingust saadavat kasu. Jätkuvalt kohaldatakse ELi ja liikmesriikide õigusnorme ja nõudeid töötingimuste ja töötaja õiguste kohta.

               Lepingus tuleks rõhutada ELi, liikmesriikide ning nende riiklike, piirkondlike ja kohalike ametiasutuste õigust kehtestada oma territooriumil õigusnorme, et saavutada õiguspäraseid avaliku poliitika eesmärke, näiteks rahvatervise kaitse ja edendamine, sotsiaalteenused, riiklik haridus, ohutus, keskkonnakaitse, avalik kord, sotsiaal- ja tarbijakaitse, privaatsus ja andmekaitse ning kultuurilise mitmekesisuse edendamine ja kaitse. ELi avalike teenuste kõrget kvaliteeti tuleks säilitada vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingule ja eelkõige protokollile nr 26 üldhuviteenuste kohta ning võttes arvesse ELi sellekohaseid reservatsioone, kaasa arvatud teenustekaubanduse üldleping.

               Investeeringute kaitse

               Leping peaks hõlmama järgmist:

               ·tipptasemel ja selgelt määratletud kaitsestandardid, sealhulgas sätted õiglase ja võrdse kohtlemise, täieliku kaitse ja turvalisuse, võrdse kohtlemise, enamsoodustusrežiimi, otsese ja kaudse sundvõõrandamise eest kaitsmise, tasuta ülekannete, kahjude hüvitamise ja kirjalike kohustuste järgimise kohta;

               ·tipptasemel kohtualluvusmehhanism, sealhulgas investeerimiskohus (i.k investment tribunal) ja apellatsioonimehhanism (investeerimiskohtu süsteem, i.k Investment Court System) investorite ja riikide vaheliste vaidluste lahendamiseks. Selline mehhanism peaks tagama täieliku erapooletuse ja läbipaistvuse vaidluste lahendamise menetlustes, hoidma ära asjatud kohtuvaidlused ning andma sobivad vahendid kokkuleppemenetluste lihtsustamiseks.

               Investeeringute kaitse sätted peaksid tagama investorite ja investeeringute kindla kaitse, säilitades samal ajal täiel määral lepinguosaliste õiguse kehtestada oma territooriumil õigusnorme, et saavutada õiguspäraseid avaliku poliitika eesmärke, näiteks rahvatervise kaitse ja edendamine, sotsiaalteenused, riiklik haridus, ohutus, keskkonnakaitse, avalik kord, sotsiaal- ja tarbijakaitse, eraelu puutumatus ja andmekaitse ning kultuurilise mitmekesisuse edendamine ja kaitse.

               Kapitali liikumine ja maksed

               Lepingusse peaksid jääma sätted jooksvate maksete ja kapitali liikumise täieliku liberaliseerimise kohta ning peatamisklausel. Leping peaks sisaldama kaitsesätteid ja erandolukordade sätteid (näiteks seoses liidu majandus- ja rahapoliitika ning maksebilansiga), mis oleksid kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu sätetega kapitali vaba liikumise kohta.

               Leping ei tohiks välistada asjaomaste WTO eeskirjadega põhjendatavate erandite kehtestamist kapitali ja maksete vaba liikumise suhtes.

               Intellektuaalomandi õigused

               Leping peaks täiendama ja arendama edasi TRIPS-lepingut, püüdes tagada iga liiki intellektuaalomandi õiguste kindla kaitse ja rakendamise.

               Kooskõlas eelnevaga peaks leping hõlmama üldsätteid, autoriõigust ja sellega kaasnevaid õigusi, kaubamärke, disaine, patente, sordiaretust, avalikustamata teabe, sh ärisaladuste kaitset, geograafilisi tähiseid ning vajaduse korral kohustusi järgida asjassepuutuvaid mitmepoolseid lepinguid ja konventsioone.

               Leping peaks tagama intellektuaalomandi õiguste parema kaitse, kaasa arvatud digitaalkeskkonnas ja piiridel.

               Geograafiliste tähistega seoses peaks ajakohastatud leping tuginema veinide ja piiritusjookide geograafiliste tähiste kõrgetasemelisele kaitsele, mida sisaldab olemasolev leping, ning sätestama otsese, kõrgetasemelise ja TRIPS-lepingu artiklile 23 tugineva kaitse (sealhulgas kaitse seoste tekitamise eest) loetletud põllumajandustoodete ja toiduainete geograafilistele tähistele, parema jõustamise, erandid kaubamärkidega antavatest õigustest (kooseksisteerimine) ning uute geograafiliste tähiste lisamise võimaluse. Käsitleda tuleks individuaalsete varasemate õiguste küsimusi, mis on seotud näiteks taimesortide, kaubamärkide ja üldise või muu õiguspärase varasema kasutusega.

               Lepinguga tuleks alustada regulaarset intellektuaalomandi alast dialoogi ja luua sellekohased töörühmad, et soodustada teabevahetust vastavasisulise õigusloome arengu kohta, jõustamisega seotud kogemuste vahetamist ning konsulteerimist seoses kolmandate riikidega.

               Riigihanked

               Leping peaks aitama parandada keskasutuste ja madalama tasandi asutuste ning eri- või ainuõiguste alusel kommunaalteenuseid osutavate riigiettevõtete vastastikust juurdepääsu riigihanketurgudele. Eesmärk peaks olema senise turulepääsu täiendamine ning kohalike tarnijatega vähemalt võrdselt soodsa kohtlemise tagamine. Kaupade, teenuste ja ehitusteenuste hangete suhtes peaksid kehtima piiratud erandid ning hanked peaksid hõlmama ka läbirääkimisi ehitustööde kontsessioonidega seotud kohustuste üle kooskõlas vastavas valdkonnas kehtivate õigusaktidega.

               Lepingu abil tuleks täiustada ka olemasolevaid eeskirju ja põhimõtteid, viies need kooskõlla WTO läbivaadatud riigihankelepinguga ja lisades uusi sätteid.

               Kaubandus ja konkurents

               Leping peaks sisaldama kõigi ettevõtjate suhtes kehtivaid monopolivastaseid ja ühinemisi käsitlevaid põhimõtteid. Leping peaks hõlmama üldisi jõustamispõhimõtteid, sealhulgas läbipaistvuse, diskrimineerimisest hoidumise ning õiglase ja nõuetekohase menetluse kohta.

               Samuti peaks leping hõlmama toetusi reguleerivaid sätteid, milles käsitletaks näiteks läbipaistvust, konsultatsioone ja põhimõtteid kõige rohkem turgu moonutavate toetuste kohta. Konsultatsioone käsitlevad sätted ei tohiks hõlmata põllumajandustoetusi. Leping peaks sisaldama erieeskirju riigiettevõtete, eri- või eelisõiguse saanud ettevõtete ja tunnustatud monopolide kohta, mille abil tagataks, et nad ei moonuta konkurentsi ega loo kaubandus- või investeerimistõkkeid.

               Väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad

               Leping peaks sisaldama spetsiaalset peatükki VKEde kohta. Leping peaks andma VKEdele igakülgse võimekuse lepingu pakutavaid võimalusi ära kasutada, hõlmates näiteks turulepääsu nõudeid käsitleva teabe jagamist ja nõuetekohast institutsioonilist ülesehitust.

               Kaubandus ja säästev areng

               Leping peaks sisaldama sätteid kaubanduse ja säästva arengu tööjõu ja keskkonnakaitse aspektide kohta, mis oleksid kaubanduse ja investeerimise kontekstis asjakohased. Nende hulgas peaksid olema sätted, mis aitaksid järgida ja tulemuslikult rakendada asjaomaseid rahvusvahelisi põhimõtteid ja eeskirju, nende seas tööõiguse põhireeglid, Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni põhikonventsioonid ja mitmepoolsed keskkonnakokkulepped, kaasa arvatud kliimamuutustega seotud kokkulepped.

               Lepingus tuleks kinnitada lepinguosaliste õigust võtta vastu tööjõu- ja keskkonnaalaseid õigusakte oma rahvusvaheliste kohustuste kohaselt ja kõrgetasemelise kaitse eesmärgil. Lepingus tuleks sätestada, et omamaise tööjõu kaitse ja keskkonnakaitse taset ei tohi langetada kaubanduse ja investeeringute soodustamise eesmärgil. See peaks hõlmama kohustust mitte jätta jõustamata tööjõu- ja keskkonnaalaseid õigusakte ega teha nende suhtes erandeid.

               Lepinguga tuleks soodustada kaubanduse ja investeeringute suuremat panust säästvasse arengusse, muu hulgas selliste teemade käsitlemisega, nagu keskkonna- ja kliimasõbralike kaupade ja teenustega kauplemise lihtsustamine ning vabatahtlike jätkusuutlikkuse tagamise kavade, ettevõtja sotsiaalse vastutuse ja soolise võrdõiguslikkuse edendamine, võttes arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud õigusakte.

               Samuti peaks leping sisaldama kohustusi, mille abil edendada kauplemist seaduslikult omandatud ja säästvalt majandatud loodusvaradega, eelkõige seoses bioloogilise mitmekesisuse, eluslooduse ning metsandus- ja kalandustoodetega, ning käsitlema asjaomaseid rahvusvahelisi õigusakte ja tavasid. Ühtlasi tuleks lepingus edendada vähesaastavat ja kliimamuutustele vastupanuvõimelist arengut soodustavat kaubandust.

               Lepingus tuleks sätestada nimetatud sätete tulemuslik rakendamine ja järelevalve ning menetlused lepinguosaliste vaheliste võimalike vaidluste lahendamiseks; samuti tuleks lepingus sätestada kodanikuühiskonna osalemine.

               Kaubandus ja sooline võrdõiguslikkus

               Leping peaks sisaldama sätteid, mis käsitlevad soolise võrdõiguslikkuse kaubandusega seotud aspekte. Lepingus tuleks rõhutada vajadust parandada naiste võimalusi nende majanduslike võimaluste ärakasutamisel, mis tekivad lepinguosaliste paranenud kaubandussuhtest uue lepingu alusel.

               Energia ja tooraine

               Leping peaks sisaldama sätteid energia ja tooraine nende aspektide kohta, mis on seotud kaubanduse ja investeerimisega. Läbirääkimised peaksid seadma eesmärgiks tagada avatud, läbipaistev, mittediskrimineeriv ja prognoositav ettevõtluskeskkond, piirata konkurentsivastast tegevust ning vaadata läbi kohaliku tootmissisendi nõuded neis valdkondades. Leping peaks hõlmama ka eeskirju, mis toetavad ja soodustavad kaubandust ja investeeringuid taastuvenergiasektoris.

               Õiguslik sidusus ja läbipaistvus

               Leping peaks sisaldama valdkondadeüleseid põhimõtteid õigusliku sidususe ja läbipaistvuse kohta, et töötada välja ja rakendada kaupu ja teenuseid käsitlevad eeskirjad, mis oleksid toimivad, kulutõhusad ja paremini ühitatavad. Muu hulgas peaks leping sisaldama sätteid varajase konsulteerimise kohta oluliste õigusnormide asjus, mis hõlmaks sidusrühmade võimalust panustada õigusaktide ettepanekute kavandamisse, kaubandusele ja investeeringutele mõju avaldavate meetmete avalikustamist, teabevahetuse soodustamist ning heade reguleerimistavade, näiteks õigusaktide mõju hindamise ja järelhindamise laiemat kasutamist.

               Korruptsioonivastane võitlus

               Leping peaks sisaldama erisätteid, millega võidelda kaubandust ja investeeringuid mõjutava korruptsiooni vastu ja seda pärssida. Sellised sätted peaksid põhinema Euroopa ja kokkulepitud rahvusvahelistel korruptsioonivastastel standarditel ja lepingutel.

               Riikidevaheliste vaidluste lahendamine ja vahendustegevus

               Leping peaks sisaldama tulemuslikku ja siduvat riikidevaheliste vaidluste lahendamise mehhanismi koos kiirendatud menetlusega, eelkõige vahekohtu koosseisu ja -menetluse puhul. Vaidluste lahendamise mehhanism peaks olema läbipaistev, avatud ja innovaatiline. See peaks sisaldama sätteid paindliku ja kiire vahendusmehhanismi kohta.

               Ülderandid

               Leping peaks sisaldama ülderandeid, mis käsitleksid muu hulgas julgeolekut, maksebilanssi, usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet ja maksustamist WTO lepingute asjakohaste artiklite kohaselt.

               Muud valdkonnad

               Pärast komisjoni analüüsi, enne konsulteerimist kaubanduspoliitika komiteega ja kooskõlas ELi aluslepingutega võib leping sisaldada sätteid, mis käsitlevad muid kaubanduse ja investeerimisega seotud valdkondi, mille vastu on läbirääkimiste käigus näidatud üles vastastikust huvi.

               IV. Üldine institutsiooniline raamistik

               Leping peaks sisaldama sätteid institutsioonilise ülesehituse kohta, mis tugineks kehtivale korrale ja tavadele ning arendaks neid edasi.

               Assotsiatsiooninõukogu peaks säilitama oma rolli ajakohastatud lepingu kõrgeima organina, kes vastutab selle rakendamise üldise järelevalve eest. Nõukogu koosolekute sagedust on soovitatav kohandada vastavalt lepinguosaliste kokkuleppele.

               Assotsiatsioonikomitee peaks säilitama oma keskse rolli lepingu täitmise tagajana. Lepingus tuleks leida võimalusi, kuidas muuta assotsiatsioonikomitee töö assotsiatsiooninõukogu ülesannete täitmisele kaasaaitamisel tulemuslikumaks, parandada koostoimet ja suurendada dünaamilisust. Eriküsimustega tegelemiseks võib asutada allkomiteesid ja töörühmi.

               Lepingus tuleks sätestada lepingu alusel asutatud assotsiatsioonikomitee (kaubanduse assotsiatsioonikomitee) spetsiaalsed kaubanduskohtumised, et valvata lepingu kaubandus- ja investeerimissätete täitmise järele. Konkreetsete valdkondade allkomiteesid võib asutada vastavalt vajadusele ja need tegutsevad kaubanduse assotsiatsioonikomitee raames. Kaubanduse assotsiatsioonikomitee peaks andma aru assotsiatsiooninõukogule.

               Parlamentaarne assotsiatsioonikomitee peaks säilitama oma rolli ning moodustama parlamentidevahelise koostöö foorumi Euroopa Parlamendi ja Tšiili Rahvuskongressi liikmetele.

               Ühine nõuandekomitee peaks jätkuvalt esindama kodanikuühiskonna ja sotsiaalpartnerite arvamust uue lepingu rakendamise käigus.

               V. Üld- ja lõppsätted

               Olenemata kaubanduse ja kaubandusega seotud küsimuste vaidluste lahendamise mehhanismist, peaks leping sisaldama sätteid lepingu kohustuste täitmata jätmise kohta, kaasa arvatud võimalust leping osaliselt või täielikult peatada, kui peaks aset leidma selle oluliste elementide rikkumine. Ükski käesoleva lepingu säte ei tohiks mõjutada ELi õigusakte, mis käsitlevad üldsuse juurdepääsu ametlikele dokumentidele.

                     (1)

                        EÜT L352, 30.12.2002, lk 1.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2018
            COM(2018) 416 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Ungari 2018. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Ungari 2018. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)22. novembril 2017 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2018) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 22. märtsil 2018 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 22. novembril 2017 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Ungarit ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)7. märtsil 2018 avaldati 2018. aasta aruanne Ungari kohta
                  4
               . Selles hinnati Ungari edusamme nõukogu poolt 11. juulil 2017 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid.

               (3)30. aprillil 2018 esitas Ungari oma 2018. aasta riikliku reformikava ja 2018. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (5)Ungari suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Oma 2018. aasta lähenemisprogrammis näeb valitsus ette, et valitsemissektori eelarvepuudujääk halveneb 2 %-lt 2017. aastal 2,4 %-le 2018. aastal ning seejärel hakkab see järk-järgult paranema ja jõuab 2022. aastaks 0,5 %-le SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne ülejääk 1,5 % SKPst, on kavas saavutada 2020. aastaks. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  7
                ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk saavutatakse aastaks 2022. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema ja langema 2022. aasta lõpuks veidi alla 60 %. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik ja see kujutab endast märkimisväärset ohtu eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamisele.

               (6)2018. aasta lähenemisprogramm osutab, et julgeolekuga seotud meetmetel oli 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni hinnangul ulatusid julgeolekuga seotud meetmete tõttu lubatud lisakulud 2017. aastal 0,17 %ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest suur terrorioht on erakorraline sündmus, selle mõju Ungari riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2017. aastaks vähendatud, et neid täiendavaid kulusid arvesse võtta.

               (7)12. juulil 2016 esitas nõukogu Ungarile soovituse saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärgini jõudmiseks 2017. aastal iga-aastane eelarvekohandus 0,6 % SKPst, v.a juhul, kui keskpika perioodi eelarve-eesmärgini jõutakse väiksema jõupingutusega. 2017. aasta arvandmete põhjal selgus, et Ungari on keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale kaldunud. Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 121 lõikega 4 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 10 lõikega 2 saatis komisjon 23. mail 2018 Ungarile hoiatuse selle kohta, et 2017. aastal täheldati märgatavat kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Pärast seda võttis nõukogu XX. juunil vastu uue soovituse, milles kinnitati, et Ungari peab võtma vajalikud meetmed tagamaks, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär
                  8
                ei ületa 2018. aastal 2,8 %, mis tähendab aastast struktuurilist kohandamist vähemalt 1 % ulatuses SKPst. Komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht soovitatud kohandamise tasemest kõrvale kalduda.

               (8)Võttes arvesse, et Ungari valitsemissektori võla suhe SKPsse on üle 60 % ja prognoositav SKP lõhe on 2,3 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2019. aastal ületada 3,9 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,75 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames kohaldatava maatriksi kohasest nõudest. Lähtuvalt komisjoni 2018. aasta kevadprognoosist eksisteerib oht kalduda sellest nõudest 2019. aastal märkimisväärselt kõrvale. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et võttes arvesse tugevasti halvenevat eelarveväljavaadet, on stabiilsuse ja kasvu pakti sätete täitmiseks vaja alates 2018. aastast võtta märkimisväärseid lisameetmeid, kooskõlas Ungarile saadetud XX juuni 2018. aasta soovitusega korrigeerida täheldatud märkimisväärset hälvet keskpika perioodi eelarve-eesmärgile suunatud kohandamiskavast.

               (9)Üldine tööhõive määr on märgatavalt tõusnud ja soodsas suunas arenev majandus annab võimaluse eeskätt töötute uuesti tööturule integreerimiseks. Sooline tööhõivelõhe on suur, eelkõige 25–39aastaste seas, mis on osaliselt seletatav kvaliteetsete lapsehoiuteenuste piiratusega. Alla kolmeaastaste laste lapsehoius osalemise määr jääb tublisti alla Barcelona eesmärgile ja ELi keskmisele. Ehkki ühiskondliku töö programm on jätkuvalt peamine aktiivne tööturumeede, on selles osalejate arv tunduvalt vähenenud, mis kujutab endast positiivset suundumust. Programm ei ole siiski piisavalt hästi suunatud ja selle tulemuslikkus osalejate avatud tööturule taaslõimimises on tööturu olukorda arvestades endiselt piiratud. Oskuste täiendamisele ja ümberõppele keskendunud aktiivset tööturupoliitikat ei ole piisavalt arendatud.

               (10)Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste osakaal vähenes 2016. aastal 26,3 %ni, kuid on endiselt üle ELi keskmise. Lapsed puutuvad vaesusega üldiselt rohkem kokku kui muud vanuserühmad. Miinimumsissetulekutoetuste tase üheliikmelistes leibkondades on alla 50 % vaesuspiirist ehk üks ELi madalaimaid. Töötushüvitised on valdavalt ebapiisavad — nende maksimaalne kestus on kolm kuud, mis on ELi lühim ja moodustab vaid ligikaudu veerandi keskmisest ajast, mida tööotsijad töökoha leidmiseks vajavad. Peale selle on palgatasemed ühed ELi madalaimad.

               (11)Ungari sotsiaaldialoogi struktuurid ja protsessid on vähearenenud ega võimalda sotsiaalpartnerite sisukat kaasamist poliitika kujundamisse ja elluviimisse. Puudujäägid sidusrühmade kaasamises ja vähene läbipaistvus mõjutavad poliitikakujundamise tõendusbaasi ja kvaliteeti, tekitades investorites ebakindlust ja aeglustades lähenemist.

               (12)Maksusüsteemi parandamiseks on võetud meetmeid, kuid probleeme veel on. Tööjõu maksukiil küll väheneb, eelkõige teatavates väikese sissetulekuga rühmades, kuid on võrdluses ELiga endiselt suur. Jätkuvalt on puuduseks maksusüsteemi üldine keerukus koos sektoripõhiste maksude püsimisega. Ettevõtjate vahelise konkurentsi moonutamise ärahoidmiseks, maksumaksjate õiglaseks kohtlemiseks ja riigi rahanduse kaitsmiseks on oluline võtta meetmeid maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate vastu. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate välismõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Ungaris on suhteliselt suur kapitali sissevool ja väljavool eriotstarbeliste üksuste kaudu, mis ei ole reaalmajandusega seotud. Kuna Ungaris asuvate ettevõtete poolt välismaale (s.o ELi residentidelt kolmandate riikide residentidele) makstavatelt dividendidelt, intressidelt ja litsentsitasudelt makse kinni ei peeta, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka vastuvõtvas jurisdiktsioonis. Komisjon võtab arvesse Ungari teadlikkust sellest, et välismaale tehtavad maksed võivad väärkasutamise korral tuua kaasa agressiivse maksuplaneerimise. Hiljutiste teabevahetuste põhjal jätkab komisjon konstruktiivset dialoogi, et võidelda maksumaksjate agressiivse maksuplaneerimise strateegiatega.

               (13)Regulatiivsed tõkked teenustesektoris, eriti jaemüügis, kahjustavad selle sektori toimimist ning pärsivad vahendite tõhusat ümberjaotamist, tootlikkust ja innovatsiooni. Jätkuvalt esineb suundumus usaldada teatavaid teenuseid spetsiaalselt selleks otstarbeks asutatud riigiettevõtete hooleks, mis kahjustab avatud konkurentsi. Samuti on probleem õigusraamistiku prognoosimatuses, eriti jaemüügisektoris, mida käsitlevaid õigusnorme on viimastel aastatel sageli muudetud. Kuna õigusaktide ettepanekutes arvestatakse sageli käibe või kaubanduspinna suurusega, mõjutavad need peamiselt välismaiseid jaemüügikette. See suurendab ettevõtjates ebakindlust ja või pärssida investeerimist. Vaja on stabiilset ja konkurentsi soodustavat õiguskeskkonda. Kutsealasid reguleerivad õigusnormid on Ungaris jätkuvalt piiravad, eelkõige oluliste kutsealade, nagu raamatupidamise ja õigusteenuste puhul.

               (14)Korruptsiooni ennetamises ja korruptsioonijuhtumites vastutusele võtmises esineb jätkuvalt probleeme. Mitme näitaja kohaselt on Ungari korruptsioonitase viimastel aastatel tõusnud ja korruptsiooniriskid võivad kahjustada riigi kasvupotentsiaali. Prokuratuuri toimimine on korruptsiooni ja rahapesu vastases võitluses väga tähtis ning ehkki pisikorruptsiooni vastu võitlemise meetmeid on rakendatud teatava eduga, ei keskenduta piisavalt uurimiste algatamisele kõrgetasemeliste juhtumite puhul. Korruptsiooniennetuse meetmeid takistavad ka piiratud läbipaistvus ja teabele juurdepääsu piirangud. Märkimisväärseid edusamme on tehtud riigihangete valdkonnas, kuid hankemenetluste läbipaistvust ja konkurentsi on võimalik veelgi suurendada.

               (15)Põhioskuste taseme haridustulemused on tunduvalt alla ELi keskmise, eelkõige ebasoodsatest sotsiaal-majanduslikest oludest pärit laste puhul. Õpilased suunatakse varakult eri tüüpi koolidesse, mille haridustulemuste ja karjäärivõimaluste vahel on suured lõhed. Ebasoodsas olukorras olevad lapsed, sh roma lapsed, on sageli koondunud kutsekeskkoolidesse, mida iseloomustavad põhioskuste madalam tase ja kõrgem väljalangemiste määr. Neist koolidest tulnud õpilastel on keskmisest madalamad palgad. Madala haridustasemega noorte osakaal suurenes keskmiselt 12,4 %ni, olles eriti suur roma laste seas. Need probleemid on eriti pakilised kvaliteetse ja kaasava hariduse seisukohast. Kolmanda taseme hariduse taotlejate kahanev arv ja kõrge väljalangemiste määr piiravad veelgi selle taseme omandanute määra, samal ajal kui nõudlus kvalifitseeritud oskustööjõu järele üha suureneb.

               (16)Tervisenäitajad on jätkuvalt kehvad ja ebatervislike elustiilide tõttu halvenemas, millel on negatiivne mõju inimkapitalile. Kulutused tervishoiule on väikesed ning koos vahendite ebatõhusa jaotamisega piirab see Ungari tervishoiusüsteemi tõhusust. Koos laialdase omaosalusele tuginemisega kahjustab see juurdepääsu taskukohastele, ennetavatele ja kvaliteetsetele tervishoiu- ja raviteenustele. Samuti takistab juurdepääsu tervishoiuteenustele tervishoiutöötajate nappus, ehkki hiljutised palgatõusud on seda probleemi leevendanud. Jätkuvates reformimispingutustes püütakse piirata haiglaraviteenuste liigkasutust, mille peamine põhjus on selles, et esmatasandi tervishoiuteenuse osutajad ei ole piisavalt pädevad teenusele juurdepääsu hindama. Haiglaressursside kasutamise täiendav ratsionaliseerimine koos sihtotstarbeliste investeeringutega esmatasandi tervishoiuteenuste tugevdamiseks aitaks vähendada ebavõrdsust juurdepääsus tervishoiuteenustele, suurendaks tõhusust ja parandaks tulemuslikult tervisenäitajaid.

               (17)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Ungari majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta lähenemisprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Ungari esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Ungari eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (18)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  9
                selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Ungaril võtta 2018.–2019. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada 2018. aastal nõukogu XX juuni 2018. aasta soovituste täitmine, et korrigeerida märkimisväärset hälvet keskpika perioodi eelarve-eesmärgile suunatud kohandamiskavast. Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2019. aastal 3,9 %, mis vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele 0,75 % SKPst.

               2.Jätkata maksusüsteemi lihtsustamist, vähendades eelkõige sektorispetsiifilisi makse. Parandada otsustusprotsessi kvaliteeti ja läbipaistvust tulemusliku sotsiaaldialoogi ja teiste sidusrühmade kaasamise kaudu ning regulaarsete ja piisavate mõjuhinnangute kaudu. Tugevdada korruptsioonivastast raamistikku ja prokuratuuri tööd ning parandada riigihangete läbipaistvust ja konkurentsi, tehes muu hulgas üldsusele kättesaadavaks e-hangete süsteemist saadud andmed. Tugevdada konkurentsi ja õiguslikku stabiilsust ning suurendada läbipaistvust teenustesektoris, eriti jaemüügi alal.

               3.Võtta aktiivse tööturupoliitika kvaliteedi parandamiseks kasutusele tööjõureservid. Parandada haridustulemusi ning suurendada ebasoodsas olukorras olevate rühmade (eriti romade) osalust kvaliteetses ja kaasavas tavahariduses. Suurendada sotsiaalabitoetuste ja töötushüvitiste piisavust ja katvust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        COM(2018) 416 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 ja P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 215 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (8)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (9)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.