title: 2013/172/EL: Komisjoni soovitus, 5. aprill 2013 , meditsiiniseadmete kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi ühtse raamistiku kohta liidus  EMPs kohaldatav tekst

text:
               9.4.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 99/17

         KOMISJONI SOOVITUS,
   5. aprill 2013,
   meditsiiniseadmete kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi ühtse raamistiku kohta liidus
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2013/172/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Meditsiiniseadmete jälgitavus kogu tarneahela ulatuses suurendab tarbijate ohutust, sest nii muutub kogu sektoris lihtsamaks seadmete järelevalve ja turujärelevalve ning suureneb läbipaistvus.

               (2)

               Praegune meditsiiniseadmeid käsitlev õigusraamistik ei hõlma jälgitavuse temaatikat. Seepärast ongi vaja soovitust, mis aitaks ette valmistada tõhusamat regulatiivset lähenemist meditsiiniseadmete jälgitavuse alal.

               (3)

               Euroopa Komisjoni ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, milles käsitletakse meditsiiniseadmeid ja millega muudetakse direktiivi 2001/83/EÜ, määrust (EÜ) nr 178/2002 ja määrust (EÜ) nr 1223/2009 (1) ning mis võeti vastu 26. septembril 2012 ja Euroopa Komisjoni ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus in vitro diagnostikameditsiiniseadmete kohta (2) (mis võeti samuti vastu 26. septembril 2012) sisaldavad nii meditsiiniseadmete kui ka in vitro diagnostikameditsiiniseadmete jälgitavust käsitlevaid sätteid, mille eesmärk on parandada patsientide tervist ja suurendada nende ohutust.

               (4)

               Nõukogu 6. juuni 2011. aasta järeldustes innovatsiooni kohta meditsiiniseadmete sektoris (3) kutsutakse komisjoni ja liikmesriike üles pöörama e-tervise süteemis, eelkõige personaalsetes tervishoiusüsteemides erilist tähelepanu meditsiiniseadmete integreerimisega seotud koostalitlusvõime ja ohutusalastele küsimustele.

               (5)

               Meditsiiniseadmete üleilmse jälgitavuse ühtlustamiseks ja üleilmselt tunnustatud kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi loomiseks on rahvusvahelisel tasandil ära tehtud hulgaliselt tööd.

               (6)

               Kordumatute identifitseerimistunnuste mehhanismid, mille aluseks on erinevad riiklikud ja/või piirkondlikud jälgitavusalased nõuded, on juba välja töötatud, ning on oht, et ka edaspidi võidakse neil tasanditel vastu võtta erisuguseid kordumatute identifitseerimistunnuste mehhanisme.

               (7)

               Kordumatus identifitseerimiskoodis sisalduv teave võiks jõuda otse elektroonilisele ravidokumendile, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2011. aasta direktiivis 2011/24/EL (patsiendiõiguste kohaldamise kohta piiriüleses tervishoius) (4) ja Euroopa digitaalarengu tegevuskavas (5),

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   1.   SISSEJUHATUS

      Soovituse eesmärk

               1.

               Praegu kehtivates meditsiinseadmeid käsitlevates direktiivides (6) ei reguleerita jälgitavust, samas tehakse seda mõnel juhul riiklikul ja/või piirkondlikul tasandil. Jälgitavuse mehhanismide omavaheline erinevus ja kooskõlastamatus võib ohtu seada juba kehtivate süsteemide tõhususe.

               2.

               Lisaks kohustaks erinevate riiklike ja/või piirkondlike kordumatute identifitseerimistunnuste mehhanismide väljatöötamine tootjaid kohandama oma tooteid kõigi nende erinevate mehhanismide kohaselt, et täita jälgitavuse nõudeid.

               3.

               Parim viis tagada meditsiiniseadmete tõhus jälgitavus liidus on Euroopa tasandil ühtlustatud kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi väljatöötamine. Kehtivate meditsiiniseadmeid käsitlevate direktiivide läbivaatamise käigus tuleks volitada komisjoni, et ta võtaks vastu üksikasjalikud jälgitavuse nõuded.

               4.

               Kui liikmesriigid peaksid vahepeal otsustama, et nad töötavad välja oma kordumatute identifitseerimistunnuste mehhanismid, on oluline, et need kordumatute identifitseerimistunnuste mehhanismid oleksid üksteisega ja tulevikus vastu võetava liidu süsteemiga vastavuses. See on väga oluline vältimaks olukorda, kus omavahel kokkusobimatud süsteemid seaksid ohtu siseturu eesmärgid, ja selleks, et lihtsustada ühtlustatud kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi sisseseadmist liidus.

               5.

               Käesoleva soovituse eesmärk ei ole kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kõikide tahkude määratlemine. Soovitus on eelkõige vahend riiklikul ja/või piirkondlikul tasandil loodud jälgitavuse mehhanismide omavahelise vastavusse viimise lihtsustamiseks ja aitab ette valmistada rahvusvaheliselt ühilduva kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kohustuslikku rakendamist liidus.

      Soovituse kohaldamisala

               6.

               Käesolevat soovitust kohaldatakse meditsiiniseadmete, aktiivsete siirdatavate meditsiiniseadmete suhtes (v.a tellimusmeditsiiniseadmete ja meditsiiniuuringuteks ettenähtud seadmete) ja in vitro diagnostikameditsiiniseadmete suhtes (v.a tervishoiuasutustes toodetud seadmed ja seadmete toimimise hindamiseks vajalikud seadmed), sealhulgas nimetatud seadmete lisade suhtes.

      Rahvusvaheline tegevus kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi arendamisel

               7.

               Rahvusvahelisel tasandil loodi 2008. aastal ülemaailmses meditsiiniseadmetealase ühtlustamise töökonnas (edaspidi „GHTF”) (7) ajutine töörühm, kelle ülesanne oli välja töötada rahvusvahelisel tasandil koordineeritud lähenemine kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi alal.

               8.

               Selle töörühma, kuhu kuulusid tööstuse ja seadusandlike organite esindajad, tegevust juhatas Euroopa Komisjon ja see töörühm lõpetas oma tegevuse 2011. aasta septembris, kui GHTF võttis vastu suunised meditsiiniseadmete kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kohta (8).

               9.

               GHTFi tööd meditsiiniseadmete õigusraamistiku ühtlustamise valdkonnas jätkatakse meditsiiniseadmeid reguleerivate asutuste rahvusvahelise foorumi (9) egiidi all.

               10.

               Käesolev soovitus on kooskõlas rahvusvahelisel tasandil väljatöötatud lähenemisega.

      Euroopa tasandi tegevus kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi arendamisel

               11.

               2010. aastal asutas Euroopa Komisjon meditsiiniseadmeid käsitlevate direktiividega loodud õigusraamistiku raames kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi ajutise töörühma, et välja töötada koordineeritud lähenemine, mille puhul võetaks arvesse nii liikmesriikide kui ka rahvusvahelisel tasandil saavutatut.

               12.

               Töörühmal on kolm eesmärki:

                           a)

                           esiteks, töörühm toetab pädevate asutuste tegevust ja jälgib nende suhtumist rahvusvahelisel tasandil tehtusse;

                           b)

                           teiseks, töörühm toetab teabe- ja arvamusvahetust liikmesriikides väljatöötatud riiklike algatuste alal ja aitab otsida ühiseid lahendusi;

                           c)

                           kolmandaks, töörühm aitab liikmesriikide väljatöötatud algatusi tulevikus vastu võetavate liidu õigusaktiga kooskõlastada.

         2.   PÕHJENDUSED

               13.

               Kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi põhieesmärgid on patsientide ohutuse (10) parandamine ja patsientide ravi optimeerimine. Neid eesmärke viiakse täide,

                           a)

                           parandades aruandlust juhtumite kohta,

                           b)

                           lihtsustades tagasinõudmiste korraldamist ja muude valdkonna ohutuse parandamise meetmete võtmist,

                           c)

                           lihtsustades riiklike pädevate asutuste tegevust turustamisjärgse järelevalve osas,

                           d)

                           võimaldades esitada järelepärimisi mitme andmebaasi kaudu,

                           e)

                           vähendades seadmete väärkasutamisega seonduvate meditsiiniliste vigade tõenäosust.

               14.

               Kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kehtestamine võiks aidata saavutada ka muid eesmärke, näiteks võltsimisvastase võitluse toetamine, parem turujärelevalve, varude tõhusam haldamine ja tagasimaksete küsimuse parem lahendamine.

               15.

               Punktis 14 nimetatud eesmärke tuleks siiski näha kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi võimalike positiivsete tagajärgedena.

      Juhtumeid käsitleva aruandluse parandamine

               16.

               Kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kasutamisega kaasneb loodetavasti juhtumeid käsitleva aruandluse paranemine. See süsteem pakub võimalust koguda kokku kõik ühe meditsiiniseadmega seonduvad juhtumid liidus, ja juhul kui on kehtestatud rahvusvaheliselt aktsepteeritud ja kooskõlastatud süsteem, siis rahvusvahelisel tasandil. See suurendab võimalusi võrrelda tulemusi, mis on seotud iga konkreetse meditsiiniseadmega.

      Tõhusad tagasinõudmised ja muud valdkonna ohutuse parandamise meetmed

               17.

               Kordumatu tunnuse andmine konkreetsele seadmele ja selle tunnuse kasutamine kogu turustamisahelas (üldine kasutamine) võimaldab seadet eksimatult ära tunda.

               18.

               Jälgitavuse tagamiseks ei piisa sellest, kui iga tootja on välja töötanud oma jälgitavuse mehhanismi. Kogu tarneahela ulatuses kasutatava liidu süsteemi puudumine võiks tuua kaasa negatiivseid tagajärgi, sest iga turustamisahelas osaleja võiks sel juhul tootja väljatöötatud koodi muuta. See võib põhjustada vigu meditsiiniseadmete kodeerimisel, mis omakorda ohustab seadme jälgitavust muude valdkonna ohutuse parandamise meetmete puhul. Ühtse koodisüsteemi kasutamine parandab meditsiiniseadmete jälgitavust.

      Riiklike pädevate asutuste turustamisjärgse järelevalve tõhustamine

               19.

               Kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kasutamine aitab identifitseeritud toodetega sihipärasemalt tegeleda.

               20.

               Lisaks pakub süsteem liikmesriikidele võimaluse esitada koordineeritud vastukaja.

      Järelepärimised mitme andmebaasi kaudu

               21.

               Kui sama kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi kasutatakse erinevates andmebaasides (nii seadusandluse kui ka tervishoiuasutuste tasandil), siis on järelepärimised tõhusamad ja lihtsam on teavet otsida ja seda kokku koguda. Praegu ei saa erinevaid andmebaase kasutada, sest kõigil neil on erinevad identifitseerimisvahendid.

      Meditsiiniliste vigade vähendamine

               22.

               Võib eeldada, et identifitseerimismehhanismide kasutamisel väheneb juhtumite arv, kus meditsiiniseadmeid valesti valiti.

         3.   MÕISTED

   Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:
   a)   „meditsiiniseade”– igasugune instrument, seade, aparaat, tarkvara, materjal või muu toode, mida võib kasutada eraldi või kombineerituna, sealhulgas tarkvara, mis on selle tootja poolt spetsiaalselt diagnostilistel ja/või ravi eesmärkidel kasutamiseks ette nähtud ning vajalik meditsiiniseadme nõuetekohaseks rakendamiseks, mille tootja on ette näinud kasutamiseks inimestel järgmistel eesmärkidel:
   haiguste diagnoosimine, ärahoidmine, seire, ravi või leevendamine;
   vigastuse või puude diagnoosimine, seire, ravi, leevendamine või kompenseerimine;
   kehaehituse või füsioloogilise protsessi uuringud või muutmine või kehaosa asendamine;
   viljastumise kontrollimine
   ja mis ei avalda oma peamist ettenähtud toimet inimkehas või -kehale farmakoloogilisel, immunoloogilisel või ainevahetuslikul teel, kuid mille toimele nimetatud viiside kasutamine võib kaasa aidata (11);
   b)   „aktiivne siirdatav meditsiiniseade”– igasugune aktiivne meditsiiniseade, mis on ette nähtud kirurgilisel või meditsiinilisel teel täielikuks või osaliseks inimkehasse viimiseks või meditsiinilise sekkumise teel lõplikuks kehaõõnde viimiseks (12);
   c)   „in vitro diagnostikameditsiiniseade”– meditsiiniseade, mis on reagent, reagentaine, kalibraator, kontrollaine, testpakend, instrument, aparatuur, vahend või süsteem, mida kasutatakse eraldi või teistega kombineerituna ja mille tootja on ette näinud kasutamiseks in vitro inimkehast saadud proovide, sealhulgas loovutatud vere ja kudede uurimisel üksnes või peamiselt järgmise informatsiooni saamiseks:
   füsioloogilise või patoloogilise seisundi kohta;
   kaasasündinud hälbe kohta;
   ohutuse ja sobivuse kindlaksmääramiseks võimaliku retsipiendi suhtes;
   ravimeetmete jälgimiseks.
   Proovianumaid loetakse in vitro diagnostikameditsiiniseadmeteks. Proovianumad on vakumeeritud või vakumeerimata seadmed, mille tootja on ette näinud spetsiaalselt inimkehast võetud proovide hoidmiseks ja säilitamiseks diagnostilisteks in vitro uuringuteks.
   Üldkasutatavad laboritooted ei ole in vitro diagnostikameditsiiniseadmed, välja arvatud juhul, kui tootja on nende omadusi silmas pidades näinud need spetsiaalselt ette diagnostilisteks in vitro uuringuteks (13);
   d)   „jälgitavus”– vaadeldava objekti varasema liikumise, kasutamise või asukoha kindlakstegemise võimalikkus;
   e)   „kordumatu identifitseerimistunnus”– rida numbreid või tähti, mis on loodud rahvusvaheliselt tunnustatud seadmete identifitseerimis- ja kodeerimisstandardi kohaselt ja mis võimaldab konkreetsete turul olevate meditsiiniseadmete ühest identifitseerimist. Kordumatu identifitseerimistunnus koosneb seadme identifitseerimistunnusest ja toodangu ühiku identifitseerimistunnusest;
   f)   „seadme identifitseerimistunnus”– kordumatu numbriline või tähtnumbriline kood, mis antakse tootjale ja seadme mudelile;
   g)   „toodangu ühiku identifitseerimistunnus”– kordumatu numbriline või tähtnumbriline kood, millega identifitseeritakse seadme toodangu ühiku kohta esitatud andmed;
   h)   „kordumatu identifitseerimistunnuse tähis”– andmekandja, mille abil kordumatu identifitseerimistunnus edastatakse automaatse tuvastamise ja andmete kogumise vahendile (14) või on vajaduse korral inimloetav;
   i)   „kordumatute identifitseerimistunnuste elektrooniline süsteem”– keskne teabehoidla/andmebaas, milles säilitatakse seadme identifitseerimiskoode ja muud vajalikku teavet liidu turule lastud konkreetse seadme identifitseerimiseks;
   j)   „inimloetavus”– tähe- ja numbrimärkide loetav formaat, mis on kodeeritud automaatse tuvastamise ja andmete kogumise vahendi sümbolite vahendusel;
   k)   „konkreetne märgistus”– tehnoloogia, mida saab kasutada sümboli kinnitamiseks eseme pinnale (näiteks kui lasersöövitusega, vormides, pinnides või muud tehnoloogiat kasutades (jugaprinteriga trükkides või fleksograafiatehnikas) saadakse kahel eri tasandil pinnakate);
   l)   „tootja”– füüsiline või juriidiline isik, kes on vastutav seadme kavandamise, valmistamise, pakendamise ja märgistamise eest enne selle oma nime all turule viimist, olenemata sellest, kas neid toiminguid teeb ta ise või kolmas isik tema nimel (15);
   m)   „volitatud esindaja”– liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes tootja poolt otseselt selleks nimetatuna tegutseb ning kelle poole liidu ametivõimud ja organid võivad pöörduda tootja asemel seoses viimase asjakohastest ühenduse õigusaktidest tulenevate kohustustega (16);
   n)   „importija”– liidus asuv füüsiline või juriidiline isik, kes laseb liidu turule kolmandast riigist toodud seadme (17);
   o)   „levitaja”– tarneahelas osalev füüsiline või juriidiline isik, välja arvatud tootja või importija, kes teeb seadme turul kättesaadavaks (18);
   p)   „ettevõtja”– tootja, volitatud esindaja, importija ja levitaja (19);
   q)   „tervishoiuasutus”– organisatsioon, mille peamine eesmärk on patsientide hooldus või ravi ja/või rahvatervise edendamine;
   r)   „kasutaja”– professionaalne kasutaja või muu isik, kes kasutab seadet.
   4.   RISKIPÕHINE LÄHENEMISVIIS

               23.

               Kui liikmesriikidel peaks olema kavas luua kordumatute identifitseerimistunnuste süsteem, siis peaksid nad järgima riskipõhist lähenemisviisi, mis on kooskõlas seadme klassifitseerimise süsteemiga.

               24.

               Kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi tuleks rakendatakse astmeliselt, alustades kõrgeima riskiklassiga seadmetest, mis peaksid esimesena vastama kordumatu identifitseerimistunnuse saamise tingimustele.

      Kordumatu identifitseerimistunnuse liik

               25.

               Kordumatu identifitseerimistunnus peaks koosnema kahest osast, seadme identifitseerimistunnusest ja toodangu ühiku identifitseerimistunnusest.

               26.

               Seadme identifitseerimistunnus peaks sisaldama staatilist teavet, (20) mis on omane tootjale ja seadme mudelile ja mida saab kasutada ka nn võtmesõnana pääsemaks ligi kordumatu identifitseerimistunnuse andmebaasis olevale teabele.

               27.

               Toodangu ühiku identifitseerimistunnus peaks sisaldama dünaamilist teavet, (21) millega määratakse kindlaks seadme toodangu ühiku kohta käiv teave ja määratakse jälgitavuse tase, mis tuleb saavutada.

               28.

               Kordumatu identifitseerimistunnus peaks olema nii inimloetavas formaadis (loetav versioon, mis koosneb numbri- ja tähemärkidest) kui ka formaadis, mida saab lugeda automaatse tuvastamise ja andmete kogumise tehnoloogiaga ja edastada tähisega.

               29.

               Kui mõlema formaadi kasutamine on ruumi piiratuse tõttu võimatu, siis tuleks eelistada automaatse tuvastamise ja andmete kogumise tehnoloogiaga loetavaid tähiseid. Teatavad keskkonna- või kasutustingimused, näiteks kodune hooldus, võivad siiski õigustada inimloetava formaadi kasutamist.

               30.

               Liikmesriigid peaksid kontrollima, et seadme erinevate klasside eristamine toimuks üksnes toodangu ühiku identifitseerimistunnuse liigi alusel (dünaamiline teave) vastavalt punktile 31.

               31.

               Üldreeglina peaks toodangu ühiku identifitseerimistunnus (dünaamiline teave) eristama eri riskiklasse järgmiselt (22):

                           —

                           I klassi puhul aegumistähtaeg ja/või valmistamise kuupäev;

                           —

                           IIa klassi puhul partii number;

                           —

                           IIb klassi puhul partii number;

                           —

                           III klassi puhul partii või seeria number (23).

               32.

               Vajaduse korral võivad tootjad valida toodangu ühiku identifitseerimistunnuse (dünaamiline teave) esitamisel seadme tegelikust riskiklassist kõrgema riskiklassi.

      Kordumatu identifitseerimistunnuse paigaldamine

               33.

               Üldjuhul tuleks kordumatu identifitseerimistunnus paigaldada iga seadmeklassi ja kõigi pakendamistasandite puhul (24).

               34.

               Kordumatu identifitseerimistunnuse tähis (kordumatu identifitseerimistunnuse esitamine automaatse tuvastamise ja andmete kogumise vahendiga loetavalt ning inimloetavalt) peaks olema esitatud seadme märgistusel, seadme pakendil või seadmel endal (konkreetne märgistus) ja kõigi edasiste pakendamisastmete puhul (25).

         5.   TINGIMUSED, MIDA PEAVAD TÄITMA ETTEVÕTJAD, TERVISHOIUASUTUSED JA PROFESSIONAALSED KASUTAJAD

               35.

               Kui liikmesriigid töötavad välja kordumatu identifitseerimistunnuse mehhanismid, peaksid ettevõtjad ja tervishoiuasutused, selleks et saavutada kordumatute identifitseerimistunnuste süsteemi eesmärke, säilitama kogu turustamisahela ulatuses teabe, mis on seotud nii seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) kui ka toodangu ühiku identifitseerimistunnusega (dünaamiline teave). Tervishoiuasutused (ja teostatavuse korral professionaalsed kasutajad) peaksid kasutama seda teavet, kui nad esitavad juhtumite kohta aruandeid. Eelkõige aitab see tõhusamalt tegutseda juhtudel, kus tooteid on vaja tagasi nõuda või turult kõrvaldada.

               36.

               Seadme identifitseerimistunnusega (staatiline teave) seonduv teave tuleks koguda riiklikku kordumatu identifitseerimistunnuse andmebaasi.

               37.

               Kui tulevikus valmib Euroopa meditsiiniseadmete andmepank (EUDAMED), siis kogutakse seadme identifitseerimistunnusega seonduv teave kokku Euroopa tasandil, kasutades selleks üleeuroopalist kordumatute identifitseerimistunnuste elektroonilist süsteemi, mis on tulevikus valmiva EUDAMEDi osa.

               38.

               Mis puutub toodangu ühiku identifitseerimistunnusega (dünaamiline teave) seonduvasse teabesse, siis seda teavet ei ole vaja saata riiklikusse kordumatu identifitseerimistunnuse andmebaasi ning seda teavet ei lisata ka üleeuroopalisse kordumatu identifitseerimistunnuse elektroonilisse süsteemi.
               Käesoleva soovituse kohaselt peaksid ettevõtjad, tervishoiuasutused ja professionaalsed kasutajad järgima allpool esitatud tingimusi.

      Tootjad

               39.

               Esiteks, tootjad peaksid meditsiiniseadmetele paigaldama kordumatu identifitseerimistunnuse (staatiline ja dünaamiline teave).

               40.

               Teiseks, nad peaksid edastama kordumatu identifitseerimistunnuse andmebaasile nõutavad andmed (vt lisa).

               41.

               Kolmandaks, nad peaksid muutma toodete märgistust nii, et kordumatu identifitseerimiskood oleks trükitud seadme märgistusele, pakendile või seadmele endale (konkreetne märgistus) ning esitatud kõigi edasiste pakendamisastmete puhul, nagu on viidatud punktis 34.

               42.

               Neljandaks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) ja toodangu ühiku identifitseerimistunnuse (dünaamiline teave) kohta.

               43.

               Ning lõpetuseks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed nende ettevõtjate, tervishoiuasutuste või professionaalsete kasutajate kohta, kellele nad konkreetsed tooted tarnisid.

      Importijad

               44.

               Esiteks peaksid importijad enne toote liidu turule viimist kontrollima, kas tootja on tootele paigaldanud kordumatu identifitseerimistunnuse (staatiline ja dünaamiline teave). Kui importija teeb kindlaks (või kui tal on alust arvata), et seda ei ole tehtud, siis ei tohiks ta seadet liidu turule lasta seni, kuni seade on muudetud nõuetele vastavaks.

               45.

               Teiseks, importijad ei tohiks kordumatut identifitseerimistunnust eemaldada või seda muuta, vastasel juhul on toodet võimatu jälgida.

               46.

               Kolmandaks, nad peaksid kindlaks tegema, kas seade on juba registreeritud kordumatu identifitseerimistunnuse selle liikmesriigi riiklikus andmebaasis, kus see seade liidu turule lasti.

               47.

               Juhul, kui seade on juba registreeritud, peaksid importijad kontrollima, kas tootel esitatud seadme identifitseerimistunnus (staatiline teave) vastab teabele, mis on esitatud kordumatute identifitseerimistunnuste riiklikus andmebaasis.

               48.

               Juhul, kui seadet ei ole veel registreeritud, peaksid importijad täitma tingimused, mis on seotud seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) registreerimisega.

               49.

               Neljandaks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) ja toodangu ühiku identifitseerimistunnuse (dünaamiline teave) kohta.

               50.

               Viiendaks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed ettevõtja kohta, kes neile seadme tarnis.

               51.

               Ning lõpetuseks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed nende ettevõtjate, tervishoiuasutuste või professionaalsete kasutajate kohta, kellele nad seadet tarnisid.

      Volitatud esindajad

               52.

               Kui tootjal, kes laseb seadme turule oma nime all, ei ole registreeritud tegevuskohta mõnes liikmesriigis, määrab ta kindla volitatud esindaja Euroopa Liidus. See volitus peab kehtima vähemalt kõikide sama mudeli alla kuuluvate seadmete suhtes.

               53.

               Volitatud esindajal peab olema vajaduse korral juurdepääs nii tootel (või toodetele, mille suhtes ta volitust omab) esitatud seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) kui ka toodangu ühiku identifitseerimistunnuse (dünaamiline teave) andmetele.

      Levitajad

               54.

               Esiteks, levitajad peaksid enne seadme turul kättesaadavaks tegemist kontrollima, kas tootja ja, kui asjakohane, importija on paigaldanud tootele kordumatu identifitseerimistunnuse (staatiline ja dünaamiline teave). Kui levitaja teeb kindlaks (või kui tal on alust arvata), et seda ei ole tehtud, siis ei tohiks ta seadet liidu turule viia seni, kuni seade on muudetud nõuetele vastavaks.

               55.

               Teiseks, levitajad ei tohi kordumatut identifitseerimistunnust eemaldada või seda muuta, vastasel juhul on toodet võimatu jälgida.

               56.

               Kolmandaks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) ja toodangu ühiku identifitseerimistunnuse (dünaamiline teave) kohta.

               57.

               Neljandaks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed ettevõtja kohta, kes neile seadme tarnis.

               58.

               Ning lõpetuseks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed nende ettevõtjate, tervishoiuasutuste või professionaalsete kasutajate kohta, kellele nad seadet tarnisid.

      Tervishoiuasutused

               59.

               Esiteks, nad peaksid säilitama elektrooniliselt andmed nende asutusse toodud meditsiiniseadmel esitatud seadme identifitseerimistunnuse (staatiline teave) ja toodangu ühiku identifitseerimistunnuse (dünaamiline teave) kohta. Kui teatatakse meditsiiniseadmega seonduvatest juhtumitest, siis peab tervishoiuasutus juhtumist teatamisel viitama nii meditsiiniseadmel esitatud seadme identifitseerimistunnust (staatiline teave) kui ka toodangu ühiku identifitseerimistunnust (dünaamiline teave) käsitlevatele andmetele.

               60.

               Teiseks, teatavate meditsiiniseadmete puhul, näiteks kui seadmeid kasutatakse protseduurides, kus riskitase on kõrge, ja/või kui seadmed on spetsiaalselt kavandatud patsientidele, kellel on kõrge riskitase, tuleks osutada seosele kasutatud seadme ja patsiendi vahel, kelle peal seadet kasutati. Seega peaksid tervishoiuasutused kirja panema, mis seadet ja millise patsiendi puhul kasutati.

               61.

               Kolmandaks, teatud seadmete, näiteks aktiivsete siirdatavate meditsiiniseadmete puhul peaksid tervishoiuasutused säilitama nii seadme identifitseerimistunnust (staatiline teave) kui ka toodangu ühiku identifitseerimistunnust (dünaamiline teave) käsitleva teabe patsiendi elektroonilisel ravikaardil. Tagasinõudmise puhul peab olema võimalik täpselt kindlaks teha, milline meditsiiniseade millisele patsiendile siirati.

      Professionaalsed kasutajad

               62.

               Kui see on teostatav, siis peaksid professionaalsed kasutajad meditsiiniseadmega seonduvatest juhtumitest teatamisel viitama nii meditsiiniseadmel esitatud seadme identifitseerimistunnust (staatiline teave) kui ka toodangu ühiku identifitseerimistunnust (dünaamiline teave) käsitlevatele andmetele.

         6.   KORDUMATU IDENTIFITSEERIMISTUNNUSE RIIKLIKUD ANDMEBAASID

      Andmed

               63.

               Liikmesriigid, kellel on kavas luua meditsiiniseadmete kordumatute identifitseerimistunnuste süsteem, võiksid aluseks võtta kordumatute identifitseerimistunnuste riiklikud andmebaasid.

               64.

               Käesoleva soovituse raames kutsutakse liikmesriike üles kasutama julgemalt laiendatavat märgistuskeelt (XML), mis oleks kordumatute identifitseerimistunnuste riiklike andmebaaside vahelise teabevahetuse ühtne formaat, ning võtma arvesse selles valdkonnas olemasolevaid asjakohaseid spetsifikatsioone ja semantilisi standardeid.

               65.

               Kordumatute identifitseerimistunnuste riiklikes andmebaasides tuleks esitada lisas loetletud andmed, mis peaksid vastama andmetele, mis on seotud seadme identifitseerimistunnusega (staatiline teave).

      Brüssel, 5. aprill 2013

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Tonio BORG

      (1)  COM(2012) 542 (final).

      (2)  COM(2012) 541 (final).

      (3)  ELT C 202, 8.7.2011, lk 7.

      (4)  ELT L 88, 4.4.2011, lk 45.

      (5)  http://ec.europa.eu/digital-agenda/

      (6)  Nõukogu direktiiv 90/385/EMÜ (EÜT L 189, 20.7.1990, lk 17), nõukogu direktiiv 93/42/EMÜ (EÜT L 169, 12.7.1993, lk 1), Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 98/79/EÜ (EÜT L 331, 7.12.1998, lk 1).

      (7)  Ülemaailmne meditsiiniseadmetealase ühtlustamise töökond (edaspidi „GHTF”) on vabatahtlike rühm, kuhu kuuluvad meditsiiniseadmetega tegelevate asutuste esindajad ja kutseliidud Euroopast, USAst, Kanadast, Jaapanist ja Austraaliast. GHTF loodi 1992. aastal meditsiiniseadmete õigusraamistiku rahvusvahelise ühtlustamise eesmärgil. GHTFi mandaat lõppes 2012. aasta detsembris.

      (8)  www.imdrf.org/docs/ghtf/final/steering-committee/technical-docs/ghtf-sc-n2r3-2011-unique-device-identification-system-110916.pdf

      (9)  Meditsiiniseadmeid reguleerivate asutuste rahvusvaheline foorum loodi 2011. aasta veebruaris, et arutada meditsiiniseadmete õigusraamistiku edasist ühtlustamist. See on rühm vabatahtlikke, kes tegelevad meditsiiniseadmete õigusliku valdkonnaga Austraalias, Brasiilias, Kanadas, Hiina RVs (esindaja osaleb vaatlejana), Euroopa Liidus, Jaapanis, Venemaal (esindaja osaleb vaatlejana) ja USAs ja kes tulid kokku, et jätkata ülemaailmses meditsiiniseadmetealase ühtlustamise töökonnas (GHTF) tehtud tööd. WHO esindajad osalevad foorumil vaatlejana.

      (10)  Patsientide ohutus on halbade ravitulemuste ja vigastuste vältimine, ennetamine ja leevendamine. Siia alla kuuluvad vead, kõrvalekalded, õnnetusjuhtumid. Ohutus tuleneb süsteemi komponentide koosmõjust; see ei tulene isikute tegevusest, seadmetest ega osakonnast. Ohutuse suurendamine sõltub selle mõistmisest, kuidas ohutus on sõltuv süsteemi komponentide koosmõjust. Patsiendi ohutus moodustab tervishoiu kvaliteedi osa.

      (11)  Direktiivi 93/42/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkt a.

      (12)  Direktiivi 90/385/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkt c.

      (13)  Direktiivi 98/79/EÜ artikli 1 lõike 2 punkt b.

      (14)  Automaatne tuvastamine ja andmete kogumine (Automatic Identification and Data Capture / AIDC) viitab meetodile, mille vahendusel objekt automaatselt tuvastatakse, objekti kohta teavet kogutakse ja andmed otse arvutisüsteemi sisestatakse.

      (15)  Direktiivi 93/42/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkt f.

      (16)  Direktiivi 93/42/EMÜ artikli 1 lõike 2 punkt j.

      (17)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 765/2008 (ELT L 218, 13.8.2008, lk 30) artikli 2 punkt 5.

      (18)  Määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punkt 6.

      (19)  Määruse (EÜ) nr 765/2008 artikli 2 punkt 7.

      (20)  See teave ei varieeru seadme ühe mudeli piires.

      (21)  See teave varieerub tootmisprotsessi kontrollimise erinevustele vastavalt (aegumistähtaeg / tootmise kuupäev, partii või seeria number).

      (22)  Rahvusvaheliste suuniste alusel tuleks iga seadmeklassi puhul arvesse võtta võimalikke erandeid ja/või erandeid üldreeglitest.

      (23)  Seeria number võimaldab identifitseerida konkreetset toodangu ühikut.

      (24)  Rahvusvaheliste suuniste alusel tuleks iga seadmeklassi puhul arvesse võtta võimalikke erandeid ja/või erandeid üldreeglitest.

      (25)  Rahvusvaheliste suuniste kohaselt ei ole kaubaalused pakendamise vorm, seega ei kohaldata kordumatu identifitseerimistunnuse nõuet kaubaaluste puhul.

      LISA

         KORDUMATUTE IDENTIFITSEERIMISTUNNUSTE RIIKLIKES ANDMEBAASIDES ESITATUD ANDMED

      Kordumatute identifitseerimistunnuste riiklikud andmebaasid peavad sisaldama järgmisi andmeid:

                  a)

                  kogus pakendi kohta;

                  b)

                  vajaduse korral alternatiivne (alternatiivsed) või täiendav (täiendavad) identifitseerimistunnus(ed);

                  c)

                  viis, kuidas seadme valmistamist kontrollitakse (aegumistähtaeg või tootmise kuupäev, partii number, seerianumber);

                  d)

                  kui see on asjakohane, seadme kasutusüksuse identifitseerimistunnus (kui seadmele ei ole kasutusüksuse tasandil kordumatut identifitseerimistunnust määratud, tuleb kasutusüksusele selline identifitseerimistunnus määrata, et selle seadme kasutamist saaks seostada konkreetse patsiendiga);

                  e)

                  tootja nimi ja aadress (vastavalt toote märgistusele);

                  f)

                  vajaduse korral volitatud esindaja nimi ja aadress (vastavalt toote märgistusele);

                  g)

                  üldise meditsiiniseadmete klassifikaatori (GMDN) kood või rahvusvaheliselt tunnustatud klassifikaatori kood;

                  h)

                  vajaduse korral kaubanduslik nimetus / kaubamärk;

                  i)

                  kui see on kohaldatav, toote mudel, viide või katalooginumber;

                  j)

                  kui asjakohane, kliiniline mõõt (sh maht, pikkus, suurus, läbimõõt);

                  k)

                  täiendav tootekirjeldus (ei ole kohustuslik);

                  l)

                  vajaduse korral ladustamise ja/või käitlemise tingimused (vastavalt toote märgistusele või kasutusjuhendile);

                  m)

                  vajaduse korral seadme täiendavad kaubanduslikud nimetused;

                  n)

                  märgistus, kas seade on ühekordselt kasutatav (jah/ei);

                  o)

                  vajaduse korral piiratud kasutuskordade arv;

                  p)

                  kas seade on steriilselt pakendatud (jah/ei);

                  q)

                  kas tuleb enne kasutamist steriliseerida (jah/ei);

                  r)

                  märgistus, kas seade sisaldab lateksit (jah/ei);

                  s)

                  märgistus, kas seade sisaldab DEPHd (jah/ei);

                  t)

                  internetiaadress (URL) täiendava teabe (nt elektroonilise kasutusjuhendi hankimiseks (vabatahtlik);

                  u)

                  vajaduse korral olulised hoiatused või vastunäidustused.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Tšehhi 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi 2011–2014 aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta

text:
               19.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 212/5

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Tšehhi 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi 2011–2014 aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta
   2011/C 212/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.

               (3)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust; majanduspoliitika parem koordineerimine on ette nähtud Euroopa 2020. aasta strateegiaga.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               Tšehhi Vabariik esitas 29. aprillil 2011 oma riikliku reformikava 2011. aastaks ja 5. mail 2011 oma ajakohastatud lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2011–2014. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati neid kaht programmi üheaegselt.

               (6)

               Üleilmne finantskriis tabas Tšehhi majandust väga avatud kaubanduse kaudu ning mõjutas väga negatiivselt Tšehhi SKP kasvu ja töötusemäära. Reaalne SKP langes ekspordi ja sisemaiste investeeringute vähenemise tõttu 2009. aastal 4,1 % võrra. Töötusemäär tõusis 2008. aastal 4,4 %-lt märkimisväärselt 7,3 %-le 2010. aastal ning tööhõivemäär langes ajavahemikus 2008–2010 kaks protsendipunkti. Suur avatus rahvusvahelisele kaubandusele ja Tšehhi Vabariigi peamiste kaubanduspartnerite majanduse suhteliselt kiire elavnemine on võimaldanud SKP kasvumääral 2010. aastal kiiresti taastuda 2,3 %-ni ning see toetab jätkuvalt mõõdukat taastumist.

               (7)

               Vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 on nõukogu ajakohastatud lähenemisprogrammi hindamise alusel arvamusel, et lähenemisprogrammi toetavad makromajanduslikud prognoosid on programmi kahel esimesel aastal realistlikud ja sealt edasi optimistlikud, võrrelduna komisjoni poolt kooskõlas ühiselt kokku lepitud metodoloogiaga koostatud võimaliku keskpika kasvu prognoosiga. Lähenemisprogrammi aluseks on komisjoni talituste 2011. aasta kevadprognoosiga võrreldes madalam 2012. aasta SKP reaalkasvu prognoos. Seda peamiselt valitsemissektori tarbimiskulude püsiva vähenemise tõttu, mida ei arvestata komisjoni talituste 2012. aasta prognoosis, mis lähtub eeldusest, et poliitikat ei muudeta. Lähenemisprogrammiga nähakse ette valitsemissektori eelarve puudujäägi vähendamine 2013. aastaks alla 3 % SKPst ning 2014. aastaks kuni 1,9 %-ni SKPst. Kavandatud konsolideerimise aluseks on peamiselt kulude piiramine. Kavandatud meetmed on piisavad, et saavutada eesmärk 2013. aastaks nagu soovitas nõukogu, kuid lähenemisprogrammis esitatud meetmed ohustavad tegelikku eelarvetulemust. Ka lähenemisprogrammi lõpuaastate eesmärkide saavutamine tundub põhinevat soodsatel tsüklilistel tingimustel ning avaliku halduse täiendaval tõhustamisel, mille realiseerimine võib osutuda väga raskeks. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamine nähakse ette lähenemisprogrammi kehtivusajast pikema aja jooksul. Keskmine iga-aastane eelarvepositsiooni tugevdamise maht on ajavahemikus 2010–2013 veidi väiksem kui nõukogu poolt 2. detsembri 2009. aasta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames soovitatud 1 % SKPst.

               (8)

               Lähenemisprogrammis on püstitatud selge eesmärk vähendada 2013. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujääki alla 3 % SKPst. Suurimaks väljakutseks on tagada, et aastatel 2011–2013 ning ka edaspidi eelarvepuudujäägi vähendamiseks võetavad meetmed ei seaks ohtu pikaajalist kasvupotentsiaali, eelkõige haridusele ning avaliku sektori teadusuuringutele ja arendustegevusele tehtavate kulutuste kaudu. Kõnealuste meetmetega tuleb luua ka puhver demograafilistest arengutest tulenevate kulutuste suurenemisele.

               (9)

               Eelarve konsolideerimisstrateegia hõlmab meetmeid, mis mõjutavad käibemaksust laekuvat tulu: 2012. ja 2013. aastal kavandatakse madalama käibemaksumäära tõstmist, kõrgemat käibemaksumäära kavatsetakse 2013. aastal aga langetada. Valitsus kavatseb alates 2013. aastast suurendada ka käibemaksukohuslastest ettevõtjate arvu. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks kõnealuste muudatustega kaasnema 2012. aastal maksutulude suurenemine 0,7 % võrra SKPst ning 2013. aastal täiendavalt 0,1 % võrra SKPst. Lisaks sellele tundub olevat võimalik suurendada tulusid kaudsete maksude abil. 2010. aastal moodustas kaudsete maksude osakaal 11,8 % SKPst, ELi keskmine näitaja oli aga 13,4 %. Nii oleks võib-olla võimalik vähendada tööjõu otsest maksustamist. Kavandatav maksureform keskendub osaliselt sellele küsimusele. Lisaks sellele prognoositakse, et käibemaksust saadava tegeliku tulu ja teoreetilise käibemaksukohustuse vahe on märkimisväärselt üle ELi keskmise, mis põhjendab vajadust võtta meetmeid maksukohustuse täitmise tõhustamiseks. Sel eesmärgil on Tšehhi Vabariik võtnud 2011. aastal uued meetmed, mille eesmärk on lahendada käibemaksupettuste probleemi ja vähendada maksudest kõrvalehoidumist.

               (10)

               Arvestades, et vananemise mõju eelarvele prognoositakse olevat tugevalt üle ELi keskmise, on pensionisüsteemi reform väga oluline. Valitsus on esitanud kaks ettepanekute kogumit. Esimene pakett peaks parlamendis heaks kiidetama 2011. aasta septembris ning see käsitleb jooksvalt finantseeritavat riiklikku pensionisammast, mis on olnud puudujäägis alates 2009. aastast. Muude meetmete hulgas kavandatakse kohustusliku pensioniea tõstmist, mis tõuseb 2041. aastaks 1975. aastal sündinud meeste ja naiste puhul 66 aasta ja 8 kuuni. Iga järgneva vanuserühma pensioniiga tõuseb veel 2 kuu võrra ilma eelnevalt kindlaksmääratud vanusepiirita. Kõnealused pensionireformid peaksid aitama lahendada rahanduse jätkusuutlikkuse probleemi, kuid ei pruugi siiski olla piisavad, et lahendada kõiki demograafilistest pingetest tulenevaid probleeme. Teine meetmete pakett, mida valitsus ei ole veel heaks kiitnud, koosneks vabatahtliku teise erapensionisamba kasutuselevõtust 2013. aastal, mille eesmärk on mitmekesistada pensionitulusid ning toetada nende tulevast asjakohasust erasektori säästude edendamise kaudu. Samba kavandatav vorm ei loo sellega ühinemisele erilisi soodustusi ning võib eespool rõhutatud pikaajalisi pingeid tegelikult suurendada. Samuti tuleb selliste pensionifondide tegevuskulusid tähelepanelikult analüüsida ning hoida need süsteemi tõhususe tagamiseks võimalikult madalal.

               (11)

               Tööturgu peetakse mõõdukalt paindlikuks ning seal ei olnud enne üleilmset finantskriisi olulisi tõrkeid esinenud. Siiski on nähtavad mõned struktuurilised nõrkused. Põhiprobleemiks on suured raskused, mida lastega naised peavad pärast emapuhkuse lõppu tööturule naastes ületama. Kõnealune küsimus on oluline ka oma laiemate majanduslike tagajärgede tõttu: pikemad töötuseperioodid, naiste ja meeste tööhõive erinevus ning väga suur meeste ja naiste palgaerinevus liikmesriikide seas. Varajane tööle naasmine on jätkuvalt raske vaatamata valitsuse jõupingutustele anda vanematele vanemapuhkuse pikkuse kindlaks määramisel rohkem valikuvõimalusi. Probleemi põhjuseks on osaliselt ettevõtjate vähene tahe palgata inimesi tööle osalise tööajaga, teistes liikmesriikides kasutavad väikeste lastega töötajad seda võimalust sageli. Osalt on probleemi põhjustajaks ka taskukohase hinnaga lapsehoiuteenuse piiratud hulk. Programm määratleb hulga konkreetseid meetmeid lapsehoiuteenuse kättesaadavuse tõstmiseks, sealhulgas alla kolmeaastastele lastele suunatud lapsehoiuteenuse kättesaadavuse osas.

               (12)

               Kuigi nii üldine töötuse tase kui ka pikaajalise töötuse tase püsib kindlalt alla ELi keskmise, on viimane majanduskriisi tagajärjel tõusnud, seda eelkõige 20–29aastaste noorte hulgas. Madala haridusega inimestel ning muudel madalapalgalistel on töö leidmisel suuri raskusi. Tuleks tõsta kulutusi regulaarsetele tööturule tagasitoomise meetmetele ja tõsta neis osalejate arvu, samuti tuleks nimetatud meetmeid paremini suunata.

               (13)

               Ettevõtluskeskkonda rõhuvale avaliku halduse ebatõhususele oleks võimalik lahendust leida olemasolevate strateegiate tervikliku rakendamise kaudu. Valitsus algatas 2007. aastal parema õigusloome tegevuskava ning korruptsioonivastase strateegia aastateks 2011–2012. Nendes teavitatakse meetmetest, mis on olulised Tšehhi õigusliku ja reguleeriva raamistiku kvaliteedi parandamiseks ning ettevõtjate kindlustunde tugevdamiseks. Rahvusvaheliste uurimuste kohaselt on Tšehhi vastavate raamistike tase alla ELi keskmise. Eesmärk on stabiliseerida avaliku halduse olukorda, mille tõhusust pärsivad sagedased ja kaugeleulatuvad ümberkorraldused. Selleks on oluline võtta vastu avaliku teenistuja seadus, mida on korduvalt edasi lükatud. Valitsus võttis hiljuti vastu meetmed, millega suurendatakse riigihangete läbipaistvust. Reguleeriva raamistiku üks element ehk täiesti anonüümset varade ülekandmist võimaldavad spetsiifilist liiki aktsiad väärivad tähelepanu.

               (14)

               Arvatakse, et kriis mõjutas negatiivselt võimalikku majanduskasvu. Vaatamata ülikoolides õppivate noorte suurele arvule on inimkapitali parandamine oluline ning seda takistab õpetamise ebapiisav kvaliteet, mille tõestuseks on Tšehhi kolmanda taseme haridust pakkuvate asutuste kehv asetus rahvusvahelistes uuringutes. Lisaks sellele kuulub Tšehhi tudengi kohta tehtavate kulutuste poolest võrreldavates hindades liikmesriikide seas alumisse veerandisse ning piirdub eelkõige algharidusega. Riiklikus reformikavas on esitatud meetmed kõigi haridusastmete jaoks. Kolmanda taseme hariduse keerukat reformi on mitu aastat ette valmistatud. Kvaliteetse ja tõhusa kolmanda taseme hariduse tagamine on oluline konkurentsivõime ja innovatsioonisuutlikkuse seisukohast.

               (15)

               Komisjon esitas hinnangu lähenemisprogrammi ja Tšehhi Vabariigi riikliku reformikava kohta. Komisjon on arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust jätkusuutliku eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jaoks Tšehhi Vabariigis, vaid ka seda, kas need on kooskõlas ELi eeskirjade ja suunistega, arvestades vajadust tugevdada kogu ELi majanduse juhtimist, andes ELi tasandi panuse riikide tulevastesse otsustesse Selle taustal peab komisjon vajalikuks jätkata keskendumist eelarve konsolideerimisele, kaitstes samal ajal majanduskasvu soodustavaid kulutusi. Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus oleneb suures osas suutlikkusest koheselt rakendada vajalikku pensionireformi. Olulised on eelkõige naiste kasvav tööturul osalemise määr ning töövõimaluste loomine pikaaegsetele töötutele. Konkurentsivõime parandamiseks on väga olulised avalike teenuste ja reguleeriva raamistiku kvaliteedi ning kolmanda taseme hariduse kvaliteedi parandamisel võetavad täiendavad meetmed.

               (16)

               Seda hinnangut silmas pidades ning võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitust, nõukogu Tšehhi Vabariigi 2011. aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ning tema arvamus (3) on eeskätt esitatud järgnevalt punktides 1 ja 2 esitatud soovitustes. Võttes arvesse Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu vaadanud läbi Tšehhi Vabariigi riiklikku reformikava,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA Tšehhi Vabariigil võtta ajavahemikul 2011–2012 järgmisi meetmeid.

               1.

               Rakendada kavandatud tasakaalustamist 2011. aastal ning võtta vajadusel sissetulekute vähenemise või kulude suurenemise korral alalisi tasakaalustusmeetmeid. Võtta lähenemisprogrammis 2012. aastaks kavandatud maksumeetmeid ning toetada konkreetsemate meetmetega 2013. aastaks seatud eesmärkide saavutamist. Vältida eelnevat arvestades kulutuste vähendamist majanduskasvu soodustavatele eelarveridadele. Parandada avaliku sektori investeeringute tõhustust ning jätkata jõupingutusi olemasolevate võimaluste kasutamiseks kaudsetelt maksudelt saadavate tulude suurendamisel eesmärgiga viia maksustamine tööhõivesektorist mujale, parandada maksukohustuste järgimist ning vähendada maksudest kõrvalehoidumist. Tagada eelarve keskmine täitmine üle 1 % SKPst ajavahemikul 2010–2013 kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu soovitustega, mis võimaldab kõrvaldada ülemäärane puudujääk piisava varuga 2013. aastaks.

               2.

               Viia vastavalt kavandatule läbi ulatuslik pensionireformi, et parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ning tagada pensioni tulevast asjakohasust. Täiendavad jõupingutused peaksid keskenduma edasistele muudatustele riiklikus pensionisambas, et süsteem ei muutuks tulevikus eelarvetasakaalutuse allikaks, ning eraisikute säästudega seotud probleemidele. Eesmärgiga tõsta tegelikku pensioniiga, võiks kaaluda selliseid meetmeid nagu seose loomine riikliku pensioniea ja eeldatava eluea vahele. Tagada, et kavandatud rahastamiskavad oleksid atraktiivsed ning koostatud selliselt, et halduskulud oleksid läbipaistvad ja madalad.

               3.

               Parandada osalemist tööturul väikelaste vanemate töölenaasmist takistavate piirangute kõrvaldamise ning taskukohaste lapsehoiuasutuste loomise kaudu. Suurendada sellise paindlikuma töövormi nagu osaajaga töötamine, ligitõmbavust ja kättesaadavust.

               4.

               Suurendada riigi tööhõiveameti võimekust, et tõsta koolituste, tööotsingutel abi osutamise ja individuaalsete teenuste kvaliteeti ja tõhusust, sidudes programmide rahastamise tulemustega. Laiendada koostöös sidusrühmadega sihtotstarbelisi koolituskavasid eakamatele töötajatele, noortele, madala kvalifikatsiooniga töötajatele ja muudele haavatavatele rühmadele.

               5.

               Võtta ettevõtluskeskkonnas oluliste avalike teenuste kvaliteedi parandamiseks vajalikke meetmeid. Kiirendada kõnealuses kontekstis kooskõlas kindlaks määratud eesmärkidega korruptsioonivastase strateegia rakendamist, võtta vastu avalike teenistujate seadus, et edendada avaliku halduse stabiilsust ja tõhusust ning võtta meetmeid anonüümse osaluse küsimisega tegelemiseks.

               6.

               Kehtestada akadeemiliste asutuste kvaliteedihindamise läbipaistev süsteem ning siduda see rahastamisega, et tõsta kolmanda taseme hariduse taset.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 3.


				|

		52012DC0310

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Hispaania 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0310 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Hispaania 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitusi[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4]
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Hispaania 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Hispaania ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[5] milles nimetati Hispaaniat ühe
liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 üles
lisama täiendavad kohustused, milles keskendutakse mõnele olulisele,
õigeaegsele ja mõõdetavale reformile pakti eesmärkide saavutamiseks.
(7)       Hispaania esitas 30. aprillil
2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava
2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi
seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr
1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Hispaaniat mõjutab
negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku
analüüsi[6]
käigus järeldusele, et Hispaanias on väga tõsine tasakaalustamatus, mis ei ole
ülemäärane, kuid millega tuleb kiiresti tegeleda.
(8)       Tuginedes nõukogu määruse
(EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on
nõukogu seisukohal, et programmi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on
2012. aasta suhtes üldiselt realistlik ja edaspidi optimistlik. Komisjoni 2012.
aasta kevadprognoosi kohaselt peaks SKP kasv jõudma 2012. aastal -1,8 %-ni ja
2013. aastal -0,3 %-ni, samas kui programmis on need prognoosid vastavalt -1,7
% ja 0,2 %. Kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega on programmi
strateegias kirjeldatud eelarve-eesmärk viia valitsemissektori eelarvepuudujääk
aastaks 2013 alla kontrollväärtuse 3 % SKPst, tehes seda peamiselt kulude
piiramise, aga ka teatavate tulusid suurendavate meetmete abil.
(Ümberarvutatud) struktuurse eelarveseisundi põhjal[7] paraneb struktuurne
eelarveseisund aastatel 2011−2013 programmis kavandatud kohaselt aastas keskmiselt 2,6 % SKPst, mis
on suurem kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames soovitatud keskmine
eelarve kohandamine üle 1,5 % SKPst aastatel 2010−2013. Pärast ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamist jääb programmi keskpika perioodi eesmärgiks
eelarveseisundi struktuurne tasakaal, mis peaaegu saavutatakse aastaks 2015,
mil struktuurne eelarvepuudujääk on 0,2 % SKPst. Keskpika perioodi eesmärgis on
asjakohaselt arvesse võetud stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Struktuursete
kohanduste kavandatud tempo aastatel 2012−2013 kujutab endast piisavaid edusamme
keskpika perioodi eesmärgi suunas ja valitsemissektori kulude kasvutempo,
võttes arvesse kaalutlusõiguse raames võetavaid tulumeetmeid, on kooskõlas
stabiilsuse ja kasvu pakti kohase kulude võrdlusalusega. Programmi prognooside
kohaselt tipneb valitsemissektori võla suhe aastal 2013 ja hakkab seejärel
langema. Aastatel 2014 ja 2015 on Hispaanias üleminekuperiood ja programmis
esitatud kavad tagavad piisava edu stabiilsuse ja kasvu pakti kohase võla
vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Puudujäägi ja võla kohandamiskavasid
mõjutavad olulised riskid. Makromajanduslik areng võib osutuda oodatust vähem
soodsaks. Lisaks ei ole pärast 2013. aastat võetavaid meetmed piisavalt
täpsustatud. Eelarvestrateegiale avalduvad ka sellised ohud nagu piirkondlike
valitsuste kinnipidamine eelarvest, pidades silmas neil viimasel ajal seni
esinenud raskusi seda teha, samuti tulude suurem tundlikkus toimuvate
struktuursete kohanduste suhtes, maksuamnestia ebakindel mõju tuludele ja võimalikud
täiendavad finantsasutuste päästeoperatsioonid. Eelarve tasakaalu seaduse range
kohaldamine ja tugevate fiskaalmeetmete võtmine piirkondlikul tasandil
leevendaks piirkondliku tasandi riske kavast kõrvale kalduda. Arvestades
Hispaania rahanduse detsentraliseeritust, on väga oluline tugev fiskaalne ja
institutsionaalne raamistik. Nõukogu tervitab komisjoni kavatsust esitada
lähinädalatel ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist käsitleva nõukogu
soovituse rakendamise kohta põhjalik hindamine, võttes arvesse ka
väljakuulutatud mitmeaastast eelarvekava aastateks 2013−2014.
(9)       Hispaania võttis 2011. aastal
vastu pensionireformi, mis kujutab endast olulist sammu riigi rahanduse
pikaajalise jätkusuutlikkuse tugevdamise suunas. Siiski piirab Hispaania
majanduslike väljavaadete halvenemine reformi mõju vanusega seotud prognoositud
avaliku sektori kuludele. Lisaks tuleb reformi täiendada konkreetsete
meetmetega, mis toetavad eakate töötajate üldist tööhõivestrateegiat 2012–2014.
(10)     Kuigi Hispaania maksude suhe
SKPsse on ELis üks madalamaid, saab maksusüsteemi tõhusust parandada,
suurendades majanduskasvu paremini soodustavate kaudsete maksude osakaalu.
Eelkõige on ruumi käibemaksubaasi laiendamiseks, vaadates läbi maksuvabastuste
ja vähendatud maksumäärade laialdase kohaldamise. Hispaania maksusüsteemiga
soodustakse ka suurte võlgu olemist ja eluaseme ostmist, mitte üürimist, kuna
hüpoteeklaenude intressid saab maksustatavast tulust maha arvata.
(11)     Hispaania on teinud olulisi
edusamme finantssektori restruktureerimisel. Restruktureerimist tuleb jätkata
jätkusuutlikult ja konkurentsi üleliia moonutamata, et tagada elujõuetute
pankade saneerimine ja elujõuliste pankade võime täita oma ülesannet
reaalmajandusele laenuandjana. Võttes arvesse halvenevaid makromajanduslikke
väljavaateid, võib olla vajalik pankade kapitalibaasi täiendav tugevdamine.
(12)     2012. aasta veebruaris kiitis
Hispaania valitsus heaks tööhõive kaitse ja kollektiivsete palgaläbirääkimiste
süsteemi põhjaliku reformi, et võidelda kõrge töötuse määraga ja tööturu terava
killustatusega. Reformi mõjusid on vaja jälgida, eelkõige palkade arengu ja
killustatuse vähenemise osas. Selleks et probleem täielikult lahendada, tuleb
reformi täiendada aktiivse tööturupoliitika põhjalikuma läbivaatamisega, et
parandada tööalast konkurentsivõimet ja töövahendust.
(13)     Selleks et võidelda noorte
suure tööpuudusega Hispaanias, tuleks viivitamata rakendada noorte tegevuskava,
sealhulgas praktika- ja koolituslepinguid. Kuigi Hispaania on võtnud meetmeid koolist
väljalangevuse vastu, on selle tase endiselt kõrge ja piirkonniti on erinevused
märkimisväärsed.
(14)     Vaesus on suurenenud 1,1
miljoni vaesusriskis elava inimese võrra 2010. aastal ja laste vaesus on
ohtlikult kõrge – 26,2 %. Töölkäivate inimeste vaesusmäär on ajutiste töötajate
puhul enam kui kaks korda kõrgem kui alaliste töötajate puhul.
(15)     Kutseteenused on Hispaanias
endiselt konkurentsi eest kaitstud. Kutseteenuste reform võiks suurendada
potentsiaalset SKPd, võttes arvesse, et need on muude majandusvaldkondade jaoks
olulised. Erilist tähelepanu tuleks pöörata põhjendamatute ja
ebaproportsionaalsete takistuste kõrvaldamisele mõnede tugevalt reguleeritud
ametite puhul (nt notarid, kinnistusregistri töötajad ja kohtuametnikud).
Lisaks võtab äritegevuseks loa saamine ELis kõige kauem aega Hispaanias.
Kooskõlastatuse puudumine kohaliku, piirkondliku ja riigi haldustasandi vahel
on andnud tulemuseks mõnikord kattuvate eeskirjade vohamise ja Hispaania
siseturu killustatuse. Suure välise tasakaalustamatuse kohandamine nõuab
ekspordi hõlbustamist. Hispaanial on ka mitmeid keerulisi probleeme
energeetikasektoris, mis takistavad olulisel määral toote- ja teenusteturgude
tõhusat toimimist.
(16)     Hispaania on laiendatud
euroala pakti raames võtnud mitmeid kohustusi. Kõnealused kohustused ja 2011.
aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise,
konkurentsivõime parandamise, riigi rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamise ja
finantsstabiilsuse tugevdamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti
raames võetud kohustuste täitmist ning leiab, et üldiselt on nende rakendamine
osaline. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.
(17)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Hispaania majanduspoliitikat. Hinnati
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Hispaania
fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka
nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust
tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi
tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused on väljendatud allpool 1.–8. soovituses.
(18)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Hispaania stabiilsusprogrammi ja tema
arvamus[8]
selle kohta on väljendatud eelkõige 1. soovituses.
(19)     Võttes arvesse komisjoni
põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hindamise tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud Hispaania
2012. aasta riikliku reformikava ja tema stabiilsusprogrammi. Nõukogu
soovitused, mis on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, on
väljendatud eelkõige 1., 3., 4., 5., ja 7. soovituses,
SOOVITAB Hispaanial võtta ajavahemikus
2012–2013 järgmisi meetmeid:
1.           Kohandada aastas eelarvet
struktuurselt keskmiselt üle 1,5 % SKPst aastatel 2010−2013, nagu nõutud
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituses, rakendades
2012. eelarves vastu võetud meetmeid ja võttes juuli lõpuks vastu
väljakuulutatud mitmeaastase eelarvekava aastateks 2013−2014. Võtta ja rakendada
meetmeid piirkondlikul tasandil kooskõlas heakskiidetud tasakaalustamiskavadega
ja kohaldada rangelt uue eelarve tasakaalu seaduse sätteid, mis käsitlevad
eelarve täitmise läbipaistvust ja kontrolli. Luua sõltumatu
fiskaalinstitutsioon, mis tegeleks analüüside koostamise, nõustamise ja
fiskaalpoliitika järelevalvega ning hindaks kavandatavate õigusaktide
eelarvemõju.
2.           Kiirendada hiljutise
pensionireformiga ettenähtud seadusjärgse pensioniea tõstmist ja
jätkusuutlikkuse teguri kasutuselevõttu ning toetada eakate töötajate üldist
tööhõivestrateegiat konkreetsete meetmetega, millega arendatakse edasi
elukestvat õpet, parandatakse töötingimusi ja hõlbustatakse selle rühma
naasmist tööturule.
3.           Võtta kasutusele
maksustamissüsteem, mis on kooskõlas eelarve konsolideerimiseks tehtavate
jõupingutustega ja toetab enam majanduskasvu, sealhulgas nihet tööjõu
maksustamiselt tarbimis- ja keskkonnamaksude suunas. Eelkõige tuleb tegeleda
madala käibemaksutulu osakaaluga, laiendades käibemaksubaasi. Tagada, et
maksusoodustused soodustaksid vähem võlgu olemist ja eluaseme omamist
(alternatiivina üürimisele).
4.           Rakendada finantssektori
reformi, eelkõige täiendada käimasolevat pangandussektori restruktureerimist,
tegeledes ülejäänud nõrkade finantsasutuste olukorraga, koostada terviklik
strateegia, mille alusel tegeleda pankade bilanssides olevate n.ö päritud
varadega ja määratleda selge poliitika kaitsemehhanismide rahastamiseks ja
kasutamiseks.
5.           Rakendada tööturureforme ja
võtta täiendavaid meetmeid aktiivse tööturupoliitika tõhustamiseks, parandades
selle suunatust, suurendades koolituse, nõuande- ja töövahendusteenuste
kasutamist, tugevdades nende seost passiivse poliitikaga, ning kooskõlastades
paremini riiklike ja piirkondlike avalike tööturuasutuste tegevust, sealhulgas
teabe jagamist vabade töökohtade kohta.
6.           Vaadata läbi kuluprioriteedid
ja paigutada vahendid ümber, et toetada VKEde juurdepääsu rahastamisele,
teadustegevust, innovatsiooni ja noori. Rakendada noorte tegevuskava, eelkõige
seoses kutseõppe ja hariduse kvaliteediga ja selle vastavusega tööturu
nõuetele, samuti tugevdada jõupingutusi koolist väljalangevuse vähendamiseks
ning kutsehariduses ja -õppes osalemise suurendamiseks ennetus-, sekkumis- ja
kompensatsioonimeetmete abil.
7.           Võtta konkreetseid meetmeid
vaesusega võitlemiseks, parandades lastetoetuste tõhusust ja haavatavate
rühmade tööalast konkurentsivõimet.
8.           Võtta täiendavaid meetmeid
kutseteenuste liberaliseerimiseks, sealhulgas tugevalt reguleeritud ametite
puhul, vähendada viivitusi äritegevuseks lubade andmisel ja kaotada
ettevõtlusega tegelemiselt piirangud, mis on eri valitsustasanditel vastu
võetud kattuvate eeskirjade vohamise tulemus. Täiendada gaasi- ja
elektrivõrkude vastastikust ühendamist naaberriikidega ja tegeleda
elektrienergia tariifipuudujäägiga terviklikul viisil, eelkõige parandades
elektritarneahela kulutõhusust.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2012) 310 final.
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012 aasta otsus 2012/238/EL.
[5]               COM(2012) 68 final.
[6]               SWD(2012)159 final.
[7]               Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast
ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste
poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat
kasutades.
[8]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0292

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 1 Rumeenia lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009  /* SEK/2007/0292 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 7.3.2007SEK(2007) 292 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 1 Rumeenia lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. üldine taustStabiilsuse ja kasvu pakt, mis jõustus 1. juulil 1998, põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti samas tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid).Rumeenia ühines Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007 ning esitas esimese lähenemisprogrammi 25. jaanuaril 2007. Määruse kohaselt esitab nõukogu komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse (vt tabel hinnangus käsitletud põhipunktide kohta).2. programmi hindamise taustSelleks et luua alus eelarvestrateegia hindamiseks lähenemisprogrammi raames, esitatakse selles punktis ülevaade viimase kümne aasta majandus- ja eelarvenäitajatest.Rumeenia majanduskasv oli viimasel viiel aastal suur, kuid SKT inimese kohta (väljendatakse ostujõu standardina) on 34% ning seega jätkuvalt alla EL 25 keskmise 2005. aastal. Seetõttu on vajadus järele jõuda suur ning on Rumeenia peamine ülesanne keskpikas ja pikaajalises perspektiivis. Kiire ja kestva inflatsiooni vähenemise ja riigi rahanduse konsolideerimise põhjal majanduslik stabiilsus aastatel 2001–2005 paranes. Investeeringud suurenesid ning neid toetasid välismaised otsesed netoinvesteeringud, tänu millele kandus tootmine tehnoloogiamahukatesse valdkondadesse. Tööstustoodangu ja ekspordi struktuur muutus suurema lisandväärtusega toodete suunas, säilitades välise konkurentsivõime hoolimata tööjõukulude suurenemisest. Majanduse märkimisväärne elavnemine mõjutas tööhõive määra ebaoluliselt, mis on üsna madal, umbes 58%. Samas on Rumeeniale iseloomulik suur emigratsioon ja elanikkonna vananemine. Kuigi 2005. aasta jaanuaris võeti kasutusele ühtne üksikisiku tulumaks, mis aitas küll vähendada musta tööjõuturgu, on selle osakaal siiski endiselt väga suur.Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ja kas sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka ühiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu hindamiseks. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hindamisel vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[2] tegevusjuhendi täitmist,[3]millega on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 1 Rumeenia lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[4] eriti selle artikli 9 lõiget 1,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  [27. märtsil 2007] vaatas nõukogu läbi Rumeenia lähenemisprogrammi aastateks 2006–2009.2.  Rumeenia majanduskasv oli viimasel viiel aastal suur, kuid SKT inimese kohta (väljendatakse ostujõu standardina) on 34% ning jätkuvalt alla EL 25 keskmise 2005. aastal. Seetõttu on vajadus järele jõuda suur ning on Rumeenia peamine ülesanne keskpikas ja pikaajalises perspektiivis. Kiire ja kestev inflatsiooni vähenemine ning riigi rahanduse konsolideerimine on tõendiks, et majanduslik stabiilsus aastatel 2001–2005 paranes. Keskmine inflatsioonimäär oli 2006. aastal 6,6%.3.  Programmi makromajandusliku lähtestsenaariumiga on ette nähtud, et SKT reaalkasv väheneb oluliselt kontrollväärtust ületavalt tasemelt 8%-lt 2006. aastal järk-järgult 5,9%ni 2009. aastal, mis samuti ületab kontrollväärtust. Praeguse teabe põhjal näib, et see stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat pigem madal, kuna eeldatakse võla ning eratarbimise suurenemise jätkuvat aeglustumist, mis ei pruugi aga realiseeruda. Erinevalt programmist prognoosisid komisjoni talitused 2006. aasta sügisel, et välisvõlg 2007. ja 2008. aastal veelgi suureneb impordi tõttu, mis jätkuvalt ületab eksporti suure eratarbimise ja investeeringute tõttu.4.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosi kohaselt ulatus valitsemissektori eelarve puudujääk 2006. aastal 1,4%ni SKTst võrreldes 2005. aasta detsembris ühinemiseelses majandusprogrammis sätestatud eesmärgiga 0,7% SKTst. Lähenemisprogrammis prognoositakse defitsiidiks 2,3% SKTst, kuid esialgsed andmed osutavad veelgi halvemale tulemusele. Algsest eesmärgist kõrvalekaldumine kajastab märkimisväärseid lisakulusid eelkõige jooksvate kulude puhul, mis on osaliselt tingitud kulutamata investeerimisvahendite ümberjaotusest ning mis arvatust enam ületavad tulude suuremat kasvu.5.  Programmi peaeesmärk on jätkata eelarve konsolideerimist, et saavutada keskpika perioodi struktuurse puudujäägi (st tsükliliselt kohandatud tasakaal miinus ühekordsed ja muud ajutised meetmed) eesmärk 0,9% SKTst 2011. aastal, st pärast programmiperioodi lõppu. Programmi eesmärk on vähendada valitsemissektori eelarvepuudujääki 2,3%lt SKTst 2006. aastal 2%ni SKTst 2009. aastal, kuigi 2007. aastal suurenes see 2,7%ni SKTst. Sarnast arengut prognoositakse esmase eelarvepuudujäägi puhul, mis programmiperioodi lõpuks peaks olema ligikaudu 1% SKTst.6.  Eelarve tagasihoidlik kohandamine põhineb sellel, et parandatakse tulude suhet SKTsse, mis suureneb veidi rohkem kui kulude suhe SKTsse (ligikaudu 4 protsendipunkti võrreldes 3,5 protsendipunktiga). Tulude poolel põhineb kasv suuremalt jaolt maksudel (eriti 2007. aastal) ning „muudel tuludel“ (tõenäoliselt tänu rahavoole ELi fondidest). Kulumäära suurenemine on suures osas tingitud riiklike investeeringute märkimisväärsest suurenemisest, mille osakaal SKTst peaks kava kohaselt kahekordistuma, kuna võime võtta vastu ELi fondide finantsvahendeid peaks märkimisväärselt paranema. Eelarve-eesmärgid on võrreldes 2005. aasta detsembri ühinemiseelse majandusprogrammiga vähem ambitsioonikad, kuigi aluseks olevad majanduskasvu prognoosid on sarnased.7.  Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatav struktuurne puudujääk (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks kava kohaselt jätkuvalt suurenema ligikaudu 3% suuruselt puudujäägilt SKTst 2006. aastal ligikaudu 3,5% suuruse puudujäägini SKTst 2007. aastal, enne kui see väheneb 2,25% suuruse puudujäägini SKTst 2009. aastal. Nagu eespool nimetatud, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk struktuurne puudujääk 0,9% SKTst, mis tuleb programmi kohaselt saavutada 2011. aastaks, st pärast programmiperioodi lõppu. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt 1,75% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk kajastab usutavalt võla suhet ja keskmist potentsiaalset majanduskasvu pika aja jooksul.8.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad 2007. aastal olevat enam-vähem tasakaalustatud, kuid pärast seda võib eelarvetulemus osutuda prognoosidest kesisemaks. Nii kulud kui ka tulud võivad 2007. aastal olla kavandatust väiksemad, kuna kulude puhul ei ole riiklike investeerimiskavade rakendamine tõenäoline ning tulud võivad olla seetõttu, et prognoos majandustegevusest tulenevate maksutulude kohta tundub olevat väga optimistlik. Alates 2008. aastast on eelarvestrateegia ebapiisavalt määratletud, mitme kuluartikli puhul ennustatakse muutlikku arengu ning eelarvestrateegia karmistamist 2009. aastal ei põhjendata. Mitmetest eelarvemuudatustest tulenev kulude ületamine viimastel aastatel, ebaselgus seoses summadega, mida riigil tuleb kodanikele maksta riigistatud varade mittetagastamise eest kommunismi perioodil ning riigiettevõtete tõenäoline vabastamine kohustustest riigi ees osutavad kulude ületamise riskile, isegi kui kavandatud investeeringukulud tõenäoliselt vähenevad. Peale selle võivad investeeringuteks eraldatud liiga suured vahendid kuluda tarbimisele, nagu on ka varem juhtunud ning millel on negatiivne mõju riiklike kulutuste kvaliteedile.9.  Kõnealuse riskianalüüsi seisukohast näib programmis sisalduv eelarveseisund olevat ebapiisav keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks programmiperioodi jooksul, nagu see on programmis kavandatud. Peale selle tundub, et tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral ei taga see piisavat varu, et programmiperioodi jooksul ei ületataks puudujäägi läve 3% SKTst. Programmi kohaselt on kohandamise tempo keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks selgelt ebapiisav ning seda tuleks oluliselt kiirendada, et olla kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ja ning võib olla väiksem majanduse langusaegadel. Eelkõige on headel aegadel olnud struktuurne paranemine vähemärgatav ning see on kavandatud programmiperioodi lõppu, arvestades 2007. aastal vahepealse halvenemisega, peale selle ei toetata 2009. aastal kavandatud kohandamist meetmetega.10.  Valitsemissektori koguvõlg on 2006. aastal hinnanguliselt 13% SKTst, mis on oluliselt madalam asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest 60% SKTst. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul ligikaudu 1 protsendipunkti võrra.11.  Kuna Rumeenia kohta puuduvad elanikkonna vananemisega seotud kulude pikaajalised prognoosid, mis koostatakse majanduspoliitika komitee ja komisjoni väljatöötatud ühiste makromajanduslike eelduste alusel ning mis teiste liikmesriikide puhul on kättesaadavad, ei ole võrreldaval ja kindlal alusel võimalik hinnata elanikkonna vananemise mõju Rumeenias. Elanikkonna vananemisega seotud olulist mõju kuludele ei tohiks riigi praegust demograafilist olukorda arvesse võttes siiski jätta arvestamata. Esmane suure struktuurse puudujäägiga eelarveseisund ei ole piisav, et stabiliseerida võlg veel enne, kui võetakse arvesse vananemise pikaajalist mõju eelarvele. Struktuurse eelarvetasakaalu parandamisega keskpika perioodi jooksul vähendatakse riske riigi rahanduse jätkusuutlikkusele.12.  Programmis esitatud eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega. Eelkõige on eelarve kohandamine keskpika perioodi eesmärgi suunas ebapiisav ning seda tuleks märkimisväärselt kiirendada kogu programmiperioodi jooksul. Peale selle annab muretsemiseks põhjust programmi rahandusstrateegia (eelkõige riigi rahanduse põhimõtete lihtsustamine 2007. aastal) seoses suure majanduskasvu jätkusuutlikkusega ja välisvõlaga, mis hinnangute kohaselt moodustab 2006. aastal 10,3% SKTst.13.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega esineb programmis kohustusliku ja vabatahtliku teabe puhul teatavaid puudujääke.[5]Üldiselt võib teha järelduse, et eeldatava suure majanduskasvu ja maksebilansi suureneva puudujäägi taustal kavandatakse programmiga 2007. aastaks vähem pingelist protsüklilist eelarvet ning selgelt ebarahuldavat ja programmiperioodi lõppu kavandatud liikumist keskpika perioodi eesmärgi suunas, mis on seatud eesmärgiks saavutada alles pärast programmiperioodi lõppu. Peale selle on eelarve-eesmärkide saavutamine alates 2008. aastast ohus. Eespool esitatud hinnangu alusel kutsutakse Rumeeniat üles:(i) kasutama soodsat aega, et märkimisväärselt kiirendada kohandamist keskpika perioodi eesmärgi suunas, püüdes saavutada ambitsioonikama eelarve-eesmärgi 2007. aastal ja edaspidi;(ii) kontrollima riiklike kulutuste kavandatud suurt kasvu, vaatama läbi nende komponendid ning suurendama kasvupotentsiaali, samuti parandama siduva keskpika perioodi jooksul riigi kulude kavandamist ja nende realiseerimist.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus 12005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |SKT reaalkasv (muutus, %) | LP jaan 2007 | 4,1 | 8,0 | 6,5 | 6,3 | 5,9 |KOM nov 2006 | 4,1 | 7,2 | 5,8 | 5,6 | Puudub |PEP dets 2005 | 5,7 | 6,0 | 6,3 | 6,5 | Puudub |THHI inflatsioon (%) | LP jaan 2007 | 9,1 | 6,6 | 4,5 | 4,3 | 3,2 |KOM nov 2006 | 9,1 | 6,8 | 5,1 | 4,6 | Puudub |PEP dets 2005 | 9,0 | 7,0 | 5,0 | 3,6 | Puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP jaan 20062 | 0,2 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,1 |KOM nov 20066 | 0,4 | 1,9 | 1,5 | 1,0 | Puudub |PEP dets 2005 | Puudub | Puudub | Puudub | Puudub | Puudub |Valitsemissektori eelarvetasakaal (% SKTst) | LP jaan 2007 | -1,5 | -2,3 | -2,7 | -2,6 | -2,0 |KOM nov 2006 | -1,5 | -1,4 | -2,6 | -2,6 | Puudub |PEP dets 2005 | -0,4 | -0,7 | -1,0 | -1,6 | Puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP jaan 2007 | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -1,5 | -1,0 |KOM nov 2006 | -0,3 | -0,4 | -1,7 | -1,7 | Puudub |PEP dets 2005 | 0,8 | 0,4 | 0,0 | -0,6 | Puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP jaan 20062 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |KOM nov 2006 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | Puudub |PEP dets 2005 | Puudub | Puudub | Puudub | Puudub | Puudub |Struktuurne tasakaal3 (% SKTst) | CP jaan 20064 | -1,5 | -3,0 | -3,4 | -3,2 | -2,3 |KOM nov 20065 | -1,6 | -2,0 | -3,1 | -2,9 | Puudub |PEP dets 2005 | Puudub | Puudub | Puudub | Puudub | Puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP jaan 2007 | 15,9 | 12,8 | 13,5 | 12,6 | 11,7 |KOM nov 2006 | 15,9 | 13,7 | 13,9 | 14,4 | Puudub |PEP dets 2005 | 17,1 | 15,1 | 14,6 | 14,6 | Puudub |Märkused: Rumeenia aruandeid ei ole veel ametlikult kaasatud Eurostati täielikku kvaliteedihindamisse. Eurostat avaldab ja kinnitab andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta varsti pärast andmete esitamist 1. aprillil 2007. 2Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 3Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. 4Programmis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. 5Komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosiga ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. 6Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 5,6%, 5,7%, 6,1% ja 6,2% vastavalt aastatel 2005–2008. Allikas: Allikas: Ühinemiseelne majandusprogramm (PEP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused | [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, 12.10.2006, KOM(2006) 574, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy nr 4/2006.[3] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[5] Eelkõige puuduvad andmed varude muutuste kohandamise jagunemise kohta ning andmed, mis käsitlevad tööjõu, kapitali ja tootlikkuse panust potentsiaalsesse SKT kasvu.