title: Komisjoni soovitus (EL) 2018/2052, 19. detsember 2018, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis c osutatud väljapanekute eesmärgil kasutatavate üldiste veolubade kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise kohta (teatavaks tehtud numbri C(2018) 8611 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               21.12.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 327/98

      KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2018/2052,
      19. detsember 2018,
      Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis c osutatud väljapanekute eesmärgil kasutatavate üldiste veolubade kohaldamisala ja tingimuste ühtlustamise kohta

            (teatavaks tehtud numbri C(2018) 8611 all)

      (EMPs kohaldatav tekst)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/43/EÜ (1) artikli 5 kohaselt on liikmesriigid kohustatud andma välja üldisi veolubasid vähemalt neljal juhul.

                  (2)

                  Üldised veoload on direktiiviga 2009/43/EÜ loodud veolubade lihtsustatud korra põhielement.

                  (3)

                  Liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade kohaldamisala erinevused seoses sinna kuuluvate kaitseotstarbeliste toodetega ja nende toodete veo suhtes kehtivate tingimuste lahknevusega võivad takistada direktiivi 2009/43/EÜ rakendamist ja selle lihtsustamiseesmärgi saavutamist. Riiklike lähenemisviiside kooskõlla viimine liikmesriikide poolt välja antud üldiste veolubade alusel toimuva veo kohaldamisala ja tingimustega on tähtis nende lubade atraktiivsuse ja kasutamise tagamisel.

                  (4)

                  Nõukogu kordas oma 18. mai 2015. aasta järeldustes vajadust rakendada ja kohaldada muu hulgas direktiivi 2009/43/EÜ. Pärast kahe varasema soovituse vastuvõtmist, mis puudutasid kaitsejõudude üldiseid veolubasid (2) ja sertifitseeritud vastuvõtjate üldiseid veolubasid (3), teatas komisjon Euroopa kaitsealases tegevuskavas (4) ja aruandes veo direktiivi hindamise kohta (5), et keskendutakse ülejäänud kahele üldisele veoloale, mis käsitlevad demonstreerimise, hindamise, väljapanekute, parandamise või hooldamise eesmärgil tehtavaid vedusid.

                  (5)

                  Käesoleva soovituse algatus on saanud tugevat toetust direktiivi 2009/43/EÜ artikli 14 alusel moodustatud komiteesse kuuluvatelt liikmesriikide esindajatelt. Soovituses esitatud suunised kajastavad komitee raames loodud eksperdirühma läbirääkimisi.

                  (6)

                  Käesolevat soovitust kohaldatakse kaitseotstarbeliste toodete nimekirja suhtes (vastab sõjaliste kaupade ühisele Euroopa Liidu nimekirjale), nagu see on sätestatud direktiivi 2009/43/EÜ lisas. Käesolevat soovitust ajakohastatakse vastavalt vajadusele, et võtta arvesse kaitseotstarbeliste toodete nimekirja edasisi muudatusi.

                  (7)

                  Liikmesriikidega peetud arutelude põhjal ja võttes arvesse toodete omadusi (sh erandid), nagu näiteks nende sensitiivsus, kujutavad käesoleva soovituse punktis 1.1 loetletud kaitseotstarbelised tooted endast minimaalset ja mittetäielikku loetelu toodetest, mille vedu liikmesriigid oma väljapanekute eesmärgil kasutatavate üldiste veolubade alusel lubavad. See tähendab, et liikmesriigi välja antud väljapanekute eesmärgil kasutatav üldine veoluba võib võimaldada vedada ka muid kaitseotstarbelisi tooteid, mis on loetletud direktiivi 2009/43/EÜ lisas, kuid mitte käesolevas soovituses.

                  (8)

                  Soovitust käsitlevate arutelude raames on liikmesriigid tuletanud meelde, et nad on seotud Euroopa õigusaktidest, nt nõukogu ühisest seisukohast 2008/944/ÜVJP (6), tulenevate kohustustega ning rahvusvaheliste kohustustega ekspordikontrolli valdkonnas,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1.   VÄLJAPANEKUTEKS KASUTATAVAD ÜLDISED VEOLOAD

      Liikmesriikidel soovitatakse viia oma väljapanekute eesmärgil kasutatavad üldised veoload kooskõlla järgmiste elementidega.
      1.1.   Kaitseotstarbelised tooted, mida tohib üldise veoloa alusel vedada väljapanekute eesmärgil, mis on sätestatud direktiivi 2009/43/EÜ artikli 5 lõike 2 punktis c

      Järgmised sõjaliste kaupade kategooriad moodustavad alamrühma direktiivi 2009/43/EÜ lisas sätestatud kaitseotstarbelistest toodetest. Väljapanekute eesmärgil kasutatav üldine veoluba peab võimaldama vähemalt alljärgnevates sõjaliste kaupade kategooriates loetletud kaitseotstarbeliste toodete vedu. Liikmesriigid võivad lisada oma väljapanekute eesmärgil kasutatava üldise veoloa alla sõjaliste kaupade kategooriaid koos vastavate kaitseotstarbeliste toodetega.
      Sõjaliste kaupade kategooriate miinimumloetelu:

                  —

                  ML1. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              spetsiaalselt sõjaliseks otstarbeks loodud relvad;

                              —

                              spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud relvade rauad ja lukud.

                  —

                  ML2. Alapunktid c ja d. Kõik kaubad on hõlmatud.

                  —

                  ML3. Siia kuulub järgmine kaup:

                              —

                              inertlaskemoon.

                  —

                  ML4. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              alapunkt 4.a: kõik kaubad on välja jäetud, v.a inertmudelid, mis on hõlmatud;

                              —

                              alapunkt 4.b: spetsiaalselt loodud komponendid õhkulennutamiseks, asetamiseks, peibutuseks, segamiseks, häirimiseks, mis kuuluvad alapunkti ML4.a alla.

                  —

                  ML5. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              alapunkt 5.c: vastumeetmete rakendamise seadmed alapunktis ML5.a või ML5.b nimetatud varustuse jaoks.

                        Kõik kaubad tuleb tarnida ilma krüpteerimiskomponendita ja ilma integreeritud andmebaasita.

                  —

                  ML6. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              terviksõidukid, mis kuuluvad alapunkti ML6.a alla;

                              —

                              šassiid ja relvatornid, mis kuuluvad alapunkti ML6.a alla.

                  —

                  ML7. Kõik kaubad on välja jäetud, v.a

                              —

                              alapunkt 7.f: spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud või kohandatud kaitsevarustus ja saaste eemaldamise varustus, komponendid ning keemilised segud;

                              —

                              alapunkt 7.g: spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud või kohandatud varustus, mis on loodud või kohandatud alapunktides ML7.a, ML7.b või ML7.d nimetatud materjalide avastamiseks ja kindlaksmääramiseks, ja spetsiaalselt selle jaoks loodud komponendid.

                  —

                  ML9. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              terviksõjalaevad (pealvee- või allveelaevad);

                              —

                              tervikkered;

                              —

                              alapunkti ML9.c alla kuuluvad kaubad. Spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud veealused avastamisseadmed, nende kontrollseadmed ja nende spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud komponendid.

                  —

                  ML10. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              tervikõhusõidukid;

                              —

                              lahingotstarbeliste õhusõidukite ja helikopterite kered;

                              —

                              lahingotstarbeliste õhusõidukite mootorid.

                  —

                  ML11. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              alapunkt ML11.a.a: elektrooniliste vastumeetmete seadmed ja nende vastased seadmed, kaasa arvatud summutusseadmed ja summutamise vastased seadmed;

                              —

                              alapunkt ML11.a.b: sageduse kiirhäälestusega lambid;

                              —

                              alapunkt ML11.a.c: elektroonilised süsteemid või varustus, mis on loodud kas elektromagnetilise spektri järelevalveks ja seireks sõjalise luure või julgeoleku tagamise eesmärkidel või sellise järelevalve ja seire vastumeetmeteks;

                              —

                              alapunkt ML11.a.d: veealused vastumeetmed, mis hõlmavad akustilist ja magnetilist summutamist ja peibutamist; varustus, mis on loodud sonarite eksitamiseks kõrvaliste ja valesignaalidega;

                              —

                              alapunkt ML11.a.e: andmetöötluse turvaseadmed, andmete turvamise seadmed ning andmeedastus- ja signaliseerimisliinide turvaseadmed, mis kasutavad krüpteerimist;

                              —

                              alapunkt ML11.a.f: identifitseerimise, autentimise ja võtmesisestuse varustus ning võtmehalduse, -tootmise ja levitamise varustus;

                              —

                              alapunkt ML11.a.i: spetsiaalselt teabesignaalide jaoks kavandatud digitaalsed demodulaatorid;

                              —

                              alapunkt ML11.b: globaalsete navigatsioonisatelliitide süsteemide (GNSS) segamise seadmed ja spetsiaalselt nendele loodud komponendid;

                              —

                              alapunkt ML11.c: spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud või kohandatud „kosmosesõidukid“ ja spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud „kosmosesõidukite“ komponendid.

                  —

                  ML13. Kõik kaubad on hõlmatud.

                  —

                  ML14. Kõik kaubad on hõlmatud.

                  —

                  ML15. Kõik kaubad on hõlmatud.

                  —

                  ML16. Kõik kaubad on hõlmatud.

                  —

                  ML17. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              alapunkt ML17.f: andmekogud, mis on spetsiaalselt loodud või kohandatud sõjaliseks kasutuseks süsteemide, varustuse või komponentidega, mis on loetletud sõjaliste kaupade ühises ELi nimekirjas;

                              —

                              alapunkt ML17.g: spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud tuumaenergia tootmisseadmed või tuumajõuseadmed, kaasa arvatud tuumareaktorid ja spetsiaalselt nendele sõjaliseks kasutamiseks loodud või kohandatud komponendid;

                              —

                              alapunkt ML17.h: spetsiaalselt sõjaliseks kasutuseks loodud varustus ja materjalid, mille pindkate või töötlus võimaldab need muuta radaritele või muudele anduritele raskesti avastatavaks (signature suppression) ja mida ei ole nimetatud mujal sõjaliste kaupade ühises ELi nimekirjas;

                              —

                              alapunkt ML17.i: simulaatorid, mis on spetsiaalselt loodud sõjalise otstarbega tuumareaktoritele.

                  —

                  ML18. Kõik kaubad on hõlmatud.

                  —

                  ML21. Kõik kaubad on hõlmatud, v.a

                              —

                              alapunkt ML21.a: järgmiste tegevuste jaoks spetsiaalselt loodud või kohandatud tarkvara:

                                          —

                                          sõjaliste kaupade ühises ELi nimekirjas loetletud varustuse arendamine, tootmine, toimimine või hooldus;

                                          —

                                          sõjaliste kaupade ühises ELi nimekirjas loetletud materjalide arendamine või tootmine; või

                                          —

                                          sõjaliste kaupade ühises ELi nimekirjas loetletud tarkvara arendamine, tootmine, toimimine või hooldus;

                              —

                              üldistes veolubades mitteloetletud kaupade kasutamiseks loodud või kohandatud tarkvara.

                  —

                  ML22. Siia kuulub:

                              —

                              ainult tehnoloogia, mis on vajalik sama üldise veoloaga lubatud kaupade kasutamiseks.

            1.2.   Väljapanekute eesmärgil kasutatava üldise veoloa alla lisatavad tingimused

      Järgnev loetelu ei ole ammendav. Samal ajal ei tohi liikmesriigi lisatavad muud tingimused olla vastuolus allpool loetletud tingimustega ega kahjustada neid.

                  Geograafiline kehtivus

                  :

                  Euroopa Majanduspiirkond (7)

                  Vedu väljapanekute eesmärgil

                  :

                  Mis tahes kaitseotstarbeliste toodete vedu nende väljapanekuks liikmesriigis; kaitseotstarbelisi tooteid ei tohi käitamistingimustes kasutada; väljapanemine ei hõlma demonstreerimist ja hindamist.

                  Edasivedu

                  :

                  Liikmesriigid peavad valima ühe järgmistest variantidest kaitseotstarbelise toote edasiveoks pärast väljapanekuid, vastavalt vajadusele:

                              (a)

                              erand eelneva loa kohustusest direktiivi 2009/43/EÜ artikli 4 lõike 2 punkti e kohaselt;

                              (b)

                              kaitseotstarbeliste toodete edasiveoks kasutatava konkreetse üldise veoloa avaldamine pärast nende väljapanekut, mis sisaldab vähemalt sama kaitseotstarbeliste toodete loetelu;

                              (c)

                              edasiveo lisamine väljapanekute eesmärgil kasutatava üldise veoloa alla.

                  Kestus

                  :

                  Lähteliikmesriigid võivad kehtestada tähtaja kaitseotstarbeliste toodete tagasisaatmiseks, mida tarnija peab päritoluliikmesriigi pädeva asutuse suhtes järgima. Liikmesriigid, kust kaitseotstarbeline toode on edasi toimetatud, võivad samuti kehtestada edasiveo tähtaja, mida tarnija või tema esindaja peavad järgima.

            2.   JÄRELMEETMED

      Liikmesriike kutsutakse üles jõustama käesolev soovitus hiljemalt 1. juuliks 2019.
      Liikmesriikidel soovitatakse teatada komisjonile käesoleva soovituse jõustamiseks võetavatest meetmetest.
      3.   ADRESSAADID

      Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

         Brüssel, 19. detsember 2018

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Elżbieta BIEŃKOWSKA

         (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. mai 2009. aasta direktiiv 2009/43/EÜ kaitseotstarbeliste toodete ühendusesisese veo tingimuste lihtsustamise kohta (ELT L 146, 10.6.2009, lk 1).

         (2)  ELT L 329, 3.12.2016, lk 101.

         (3)  ELT L 329, 3.12.2016, lk 105.

         (4)  COM(2016) 950 final.

         (5)  COM(2016) 760 final.

         (6)  Nõukogu 8. detsembri 2008. aasta ühine seisukoht 2008/944/ÜVJP, millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad (ELT L 335, 13.12.2008, lk 99).

         (7)  EMP ühiskomitee 14. juuni 2013. aasta otsus nr 111/2013 (millega muudetakse EMP lepingu II lisa „Tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine“) (ELT L 318, 28.11.2013, lk 12), millega inkorporeeriti EMP lepingusse direktiiv 2009/43/EÜ, sisaldas selgesõnalist kohandusteksti: „Käesolevat direktiivi ei kohaldata Liechtensteini suhtes.“


               11.10.2018

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 369/156

      P8_TA(2017)0495
      Hongkong 20 aastat pärast üleminekut
      Euroopa Parlamendi 13. detsembri 2017. aasta soovitus nõukogule, komisjonile ja komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale Hongkongi kohta 20 aastat pärast üleminekut (2017/2204(INI))
      (2018/C 369/17)

         Euroopa Parlament,

                  —

                  võttes arvesse Hongkongi erihalduspiirkonna põhiseadust, mis võeti vastu 4. aprillil 1990. aastal ja jõustus 1. juulil 1997. aastal,

                  —

                  võttes arvesse Ühendkuningriigi valitsuse ja Hiina Rahvavabariigi valitsuse 19. detsembri 1984. aasta ühisdeklaratsiooni Hongkongi kohta, mida tuntakse ka Hiina ja Suurbritannia ühisdeklaratsioonina,

                  —

                  võttes arvesse komisjoni ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 26. aprilli 2017. aasta ühisaruannet „Hongkongi erihalduspiirkond: 2016. aasta aruanne“ (JOIN(2017)0016), 25. aprilli 2016. aasta ühisaruannet „Hongkongi erihalduspiirkond: 2015. aasta aruanne“ (JOIN(2016)0010) ja 24. aprilli 2015. aasta ühisaruannet „Hongkongi erihalduspiirkond: 2014. aasta aruanne“ (JOIN(2015)0012),

                  —

                  võttes arvesse komisjoni ja ühise välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja 22. juuni 2016. aasta ühisteatist „ELi uue Hiinat käsitleva strateegia elemendid“ (JOIN (2016)0030), komisjoni 14. oktoobri 2015. aasta teatist „Kaubandus kõigile: vastutustundlikuma kaubandus- ja investeerimispoliitika poole“ (COM(2015)0497) ja nõukogu 18. juuli 2016. aasta järeldusi ELi Hiinat käsitleva strateegia kohta,

                  —

                  võttes arvesse ELi „ühe Hiina“ poliitikat,

                  —

                  võttes arvesse ELi ja Hongkongi erihalduspiirkonna 1999. aastal sõlmitud tollikoostöölepingut (1),

                  —

                  võttes arvesse, et Hongkongi erihalduspiirkonna passi omanikud saavad Schengeni alasse ja mujale Euroopa Liitu siseneda viisavabalt (2), nagu ka ELi kodanikud Honkongi,

                  —

                  võttes arvesse ELi ja Hiina inimõigustealast dialoogi, mida alustati 1995. aastal,

                  —

                  võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Hongkongi kohta, ennekõike 24. novembri 2016. aasta resolutsiooni Hiinas vangistatud kirjastaja Gui Minhai juhtumi kohta (3), 4. veebruari 2016. aasta resolutsiooni Hongkongi kadunud raamatukirjastajate juhtumi kohta (4), 15. detsembri 2005. aasta resolutsiooni inimõiguste olukorra kohta Tiibetis ja Hongkongis (5), 8. aprilli 2003. aasta resolutsiooni, milles käsitletakse komisjoni kolmandat ja neljandat aastaaruannet nõukogule ja Euroopa Parlamendile Hongkongi erihalduspiirkonna kohta (6), 19. detsembri 2002. aasta resolutsiooni Hongkongi kohta (7), 26. oktoobri 2000. aasta resolutsiooni, milles käsitletakse komisjoni esimest ja teist aastaaruannet Hongkongi erihalduspiirkonna kohta (8), 8. oktoobri 1998. aasta resolutsiooni, milles käsitletakse komisjoni teatist nõukogule Euroopa Liidu ja Hongkongi kohta pärast 1997. aastat (9), ja 10. aprilli 1997. aasta resolutsiooni olukorra kohta Hongkongis (10),

                  —

                  võttes arvesse oma varasemaid resolutsioone Hiina kohta, ennekõike 16. detsembri 2015. aasta resolutsiooni (11) ja 14. märtsi 2013. aasta resolutsiooni (12) ELi ja Hiina suhete kohta,

                  —

                  võttes arvesse kodukorra artiklit 113,

                  —

                  võttes arvesse väliskomisjoni raportit (A8-0382/2017),

                  A.

                  arvestades, et suveräänsus Hongkongi üle läks 1. juulil 1997. aastal Ühendkuningriigilt üle Hiina Rahvavabariigile;

                  B.

                  arvestades, et 1984. aasta Hiina ja Suurbritannia ühisdeklaratsiooniga tagati ja Hongkongi erihalduspiirkonna 1990. aasta põhiseaduses on sätestatud, et Hongkong säilitab oma täidesaatva, seadusandliku ja kohtuvõimu autonoomia ja sõltumatuse 50 aastaks pärast suveräänsuse üleminekut;

                  C.

                  arvestades, et EL ja Euroopa Parlament toetavad endiselt põhimõtet „üks riik, kaks süsteemi“ ja Hongkongi laialdast autonoomiat Hiina suhtes;

                  D.

                  arvestades, et EL ja Hongkong peavad igal aastal kõrgetasemelise kohtumise, mida nimetatakse „struktureeritud dialoogiks“ ja millega tehti algust 2005. aastal; arvestades, et kümnes iga-aastane struktureeritud dialoog toimus 17. novembril 2016 Brüsselis;

                  E.

                  arvestades, et ELi ja Hongkongi kahepoolsed sidemed tugevnevad jätkuvalt; arvestades, et EL on Mandri-Hiina järel Hongkongi suuruselt teine kaubanduspartner ja Hongkong on ELi suuruselt 14. kaubavahetuspartner ja tähtis teenusekaubanduspartner; arvestades, et edaspidistele kahepoolsetele peaks kasuks tulema Hongkongi vajadus jätkata majanduse mitmekesistamist, hoida tihedaid sidemeid nn uue siiditeega ja tugevdada integratsiooni Zhu Jiangi jõe suudmeala piirkonnaga; arvestades, et ÜRO Kaubandus- ja Arengukonverentsi (UNCTAD) andmetel on Hongkongi erihalduspiirkond maailma suuruselt teine välismaiste otseinvesteeringute sihtturg;

                  F.

                  arvestades, et Hongkongi kaitse- ja välisküsimused kuuluvad Hiina Rahvavabariigi valitsuse pädevusse;

                  G.

                  arvestades, et põhiseadusega on Hongkongi erihalduspiirkonnale antud õigus korraldada oma majandussuhteid ja saada rahvusvaheliste organisatsioonide liikmeks;

                  H.

                  arvestades, et ka pärast 1. juulit 1997 on jätkuvalt kohaldatud olemasolevaid kodanikuõiguste ning poliitiliste, majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste alaseid kokkuleppeid ja rahvusvahelisi inimõigustealaseid kokkuleppeid; arvestades, et Hiina Rahvavabariik on ka allkirjastanud ja ratifitseerinud rahvusvahelised kokkulepped, millega need õigused garanteeritakse, ning sellega tunnustanud inimõiguste olulisust ja universaalsust; arvestades, et Hiina on loonud foorumid õigusriigi küsimustes dialoogi pidamiseks ELi ja teiste rahvusvaheliste partneritega;

                  I.

                  arvestades, et Hongkong on rohkem kui 20 rahvusvahelise organisatsiooni liige või assotsieerunud liige – sealhulgas Maailma Kaubandusorganisatsioon (WTO), Rahvusvaheline Valuutafond (IMF), Aasia ja Vaikse ookeani piirkonna riikide majanduskoostöö (APEC), Interpol, Rahvusvaheliste Arvelduste Pank (BIS), Aasia Arengupank (ADB), Aasia Taristuinvesteeringute Pank (AIIB), Rahvusvaheline Olümpiakomitee, Rahvusvaheline Kaubanduskoda, Rahvusvaheline Vabade Ametiühingute Konföderatsioon;

                  J.

                  arvestades, et Hongkong on kodaniku- ja poliitiliste õiguste rahvusvahelise pakti osaline;

                  K.

                  arvestades, et Hongkongi põhiseaduses on sätted inimõiguste ja üksikisiku vabaduste kaitse tagamise kohta;

                  L.

                  arvestades, et põhiseaduse artikliga 27 tagatakse sõna-, ajakirjandus- ja avaldamisvabadus ning ühinemis-, kogunemis-, rongkäigu- ja meeleavaldamisvabadus;

                  M.

                  arvestades, et põhiseaduse artiklites 45 ja 68 sätestatakse, et Hongkongi valitsusjuht ja kõik seadusandliku nõukogu liikmed tuleks lõppkokkuvõttes valida üldiste valimiste teel;

                  N.

                  arvestades, et Hiina Rahvavabariigi riiginõukogu avaldas 10. juunil 2014. aastal valge raamatu Hongkongis kehtiva põhimõtte „üks riik, kaks süsteemi“ kohta, milles rõhutatakse, et Hongkongi erihalduspiirkonna autonoomia sõltub lõppkokkuvõttes Hiina Rahvavabariigi keskvalitsuse loast;

                  O.

                  arvestades, et Hongkongi traditsiooniliselt avatud ühiskond on sillutanud tee arenevale, tõelisele ja sõltumatule kodanikuühiskonnale, mis osaleb aktiivselt ja konstruktiivselt erihalduspiirkonna avalikus elus;

                  P.

                  arvestades, et Hongkongi kodanikuühiskond on suurendanud avalikkuse teadlikkust kodaniku- ja poliitilistest õigustest, religioonist, tervishoiust, keskkonnast, kliimamuutustest, naiste osalemisest poliitikas, koduabiliste õigustest, LGBTI-inimeste õigustest, religioonist ning akadeemilisest ja kultuurilisest vabadusest;

                  Q.

                  arvestades, et Hongkongis on elujõuline mitmeparteisüsteem; arvestades, et aastate jooksul on Hongkongi rahvas olnud tunnistajaks massimeeleavaldustele, kus toetati demokraatiat ja põhiseaduse täielikku rakendamist, sealhulgas nn Vihmavarjuliikumise 2014. aasta meeleavaldused, ning meediavabadust, ja kus muu hulgas avaldati protesti seoses Hongkongi raamatukauplejate kadumisega;

                  R.

                  arvestades, et viimase 20 aasta jooksul on mõningaid ajakirjanikke ja teisi meediatöötajaid, kes sageli on toetanud demokraatiat ja väljendanud kriitilisi seisukohti, sunnitud ametist lahkuma, kajastama vähem tundlikke teemasid või mõnel juhul isegi vägivallaga ähvardatud;

                  S.

                  arvestades, et 2015. aasta lõpus kadus neli Hongkongi elanikku ja üks muulane, kes olid seotud Hongkongis asuva kirjastuse Mighty Current ja selle raamatukauplusega, ja arvestades, et mitu kuud hiljem saadi teada, et neid peeti kinni teadmata kohas Mandri-Hiinas, ning arvestades, et üks vabastatud raamatukauplejatest teatas, et tema ülestunnistus rikkumise toimepanemise kohta oli pealesunnitud;

                  T.

                  arvestades, et viimase paari aasta jooksul on Hongkongi meedias täheldatud üha suurenevat enesetsensuuri Mandri-Hiina teemade puhul, mida kinnitavad ka Hongkongi ajakirjanike liidu uuringud ja aruanded;

                  U.

                  arvestades, et Hongkong pakub võimalusi kõrgetasemelise hariduse omandamiseks ja kõrge akadeemilise taseme saavutamiseks, kuid akadeemiline vabadus on ohus Hiina keskvalitsuse korduva sekkumise tõttu, eriti seoses ülikoolide nõukogude nimetamisega;

                  V.

                  arvestades, et Hongkongi ülikooli avaliku arvamuse programmi raames regulaarselt korraldatud arvamusküsitlused näitavad pikaajalist tendentsi, et Hiinaga identifitseerimine väheneb;

                  W.

                  arvestades, et 2017. aasta jaanuaris avaldas Hongkongi keskkonnabüroo Hongkongi valdkondadevaheliste kliimameetmete kava 2030+, milles seatakse Pariisi kliimakokkulepet järgides uued CO2 heitkoguste eesmärgid: vähendada CO2-mahukust ja absoluutseid CO2-heitkoguseid 2030. aastaks ühe kolmandiku võrra võrreldes 2005. aasta võrdlusalusega;

                  X.

                  võttes arvesse Hongkongi sadama tähtsust Hiina Rahvavabariigi ja rahvusvahelise kaubanduse jaoks;

                  1.

                  soovitab nõukogul, komisjonil ning komisjoni asepresidendil ja liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal

                              a)

                              rõhutada Hongkongi erihalduspiirkonna ja Hiina Rahvavabariigi ametivõimudega suheldes, et nii nagu „ühe Hiina“ poliitika on ELi tegevuse alus, on ka Hongkongi erihalduspiirkonna põhiseaduse ja põhimõtte „üks riik, kaks süsteemi“ täielik austamine ülimalt tähtis, et täna ja tulevikus ELiga sidemeid arendada ja veelgi tugevdada ja laiendada, ning rõhutada, et Hongkongi siseasjadesse sekkumine võib seda põhimõtet kahjustada ja seetõttu tuleks sekkumisest hoiduda;

                              b)

                              taunida Hiina Rahvavabariigi pidevat sekkumist Hongkongi siseasjadesse, mis võib ohustada mudeli „üks riik, kaks süsteemi“ pikaajalist elujõulisust;

                              c)

                              tugevdada kahepoolset dialoogi Hongkongi erihalduspiirkonna valitsusega, ka iga-aastase ELi–Hongkongi struktureeritud dialoogi kaudu, mitmesugustel teemadel ja eri poliitikavaldkondades, nagu demokraatia, inimõigused, õigusriigi põhimõte, kaubandus, investeeringud, finantsteenused, toll, keskkond, kliimamuutused, teadus ja haridus, toetada põhimõtte „üks riik, kaks süsteemi“ järgimist ning komisjoni asepresidendil ja liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal ning komisjonil anda parlamendile ja nõukogule jätkuvalt igal aastal aru Hongkongis toimuvast;

                              d)

                              tunnistada, et aja jooksul on Hongkongist saanud avatud ühiskond, kus kodanikele on tagatud inimõigused, vabadused, kõrgel tasemel rahvatervis ja ohutus, läbipaistvus, usaldusväärne kohtusüsteem, kus järgitakse õigusriigi põhimõtet ja kus esineb vähe korruptsiooni, ning et Hongkongi rahval on seaduslik õigus eeldada oma eluviisi, õiguste ja väärtuste jätkumist ulatusliku autonoomia tingimustes;

                              e)

                              rõhutada, et Hongkongi autonoomia austamine on oluline, et tema hea areng jätkuks, suhted Mandri-Hiinaga oleksid soodsad ning taastuksid Mandri-Hiina ja Taiwani dialoogid;

                              f)

                              täielikult toetada Hongkongi autonoomiat, heaolu ja rahva õigusi ja vabadusi ning avaldada kindlat toetust sellele, et kooskõlas rahvusvaheliste standardite ja põhiseadusega alustataks poliitilise reformi protsessi, millega antaks erihalduspiirkonna rahvale õigus osaleda tippjuhtide valikuprotsessis nii valijate kui ka valitavatena ning mis peegeldaks Hongkongi avalikkuse enamuse arvamust;

                              g)

                              kutsuda sellega seoses Hongkongi ja Hiina Rahvavabariigi valitsusi üles järgima oma kohustust ja hoogustama üldiste valimiste reformi edaspidisteks täitevvõimu juhtide ja seadusandliku nõukogu liikmete valimisteks, et saada valimissüsteem, mis oleks demokraatlik, õiglane, avatud ja läbipaistev;

                              h)

                              leida mooduseid, kuidas toetada Hongkongi demokraatia ja mitmeparteisüsteemi tugevdamist, ja väljendada muret opositsiooniparteide üha suureneva ahistamise pärast ning äriregistri keeldumise pärast registreerida mitmeid demokraatiameelseid rühmitusi;

                              i)

                              tunnustada rekordilist valimisaktiivsust eelmistel, 2016. aastal toimunud seadusandliku nõukogu valimistel, kuid pidada samas kahetsusväärseks, et 2016. aastal keeldusid Hongkongi ametivõimud registreerimast seadusandliku nõukogu valimisteks iseseisvust pooldavat uut parteid ning diskvalifitseerisid kuus kandidaati, kes toetasid Hongkongi autonoomia suurendamist;

                              j)

                              mõista hukka ähvardused demokraatiameelsete poliitikute isiklikule turvalisusele, sealhulgas inimröövid ja füüsilise vägivalla, millest osa seadusandjaid on teatanud;

                              k)

                              peab õigeks, et kautsjoni vastu vabastati demokraatiameelse liikumise kolm juhti – Joshua Wong, Nathan Law ja Alex Chow, kellele olid hiljuti määratud kuue- kuni kaheksakuused vanglakaristused „ebaseadusliku kogunemise“ eest ja kellele olid eelmisel aastal rahumeelsetes meeleavaldustes osalemise eest määratud vabadusekaotuseta karistused, sealhulgas üldkasulik töö; kutsuda Hongkongi kõrgeimat apellatsioonikohut üles kaaluma Wongi, Law’ ja Chow’ juhtumeid, lähtudes Hongkongi kohustustest seoses rahvusvahelise inimõiguste alase õigusega, ning kutsuda Hongkongi valitsust üles läbi vaatama avaliku korra määrust, et viia see kooskõlla rahvusvaheliste inimõigustealaste normidega;

                              l)

                              juhtida Hiina tähelepanu asjaolule, et kuigi põhiseadust, Hiina ja Suurbritannia ühisdeklaratsiooni ja põhimõtet „üks riik, kaks süsteemi“ üldjoontes järgitakse, ollakse üha rohkem ja laialdasemalt mures, et kokkulepitud Hongkongi ulatuslikku autonoomiat ning Hiina ja Suurbritannia ühisdeklaratsiooni õigusjõudu ja mõtet on hakatud kahtluse alla seadma;

                              m)

                              väljendada suurt muret selle pärast, et Hiina Rahvakongressi alaline komisjon avaldab enne kohtuotsuseid kas omaalgatuslikult või teistviisi Hongkongi põhiseaduse tõlgendusi, milles soovitatakse demokraatlikult valitud seadusandjad diskvalifitseerida, kahjustades seega konkreetsete juhtumite puhul usaldust kohtusüsteemi täieliku sõltumatuse vastu; tuletab meelde, et Hongkongi kohtusüsteem ja tavaline kohtumenetlus peaksid olema vaidluste lahendamise peamine vahend;

                              n)

                              rõhutada, et viie raamatukaupleja kadumise juhtum on tõstatanud kahetsusväärseid küsimusi erihalduspiirkonna autonoomia kohta, mis on sätestatud Hongkongi põhiseaduses, ja selguse puudumise kohta seoses Mandri-Hiina õiguskaitseasutuste rolliga Hongkongis;

                              o)

                              väljendada muret väidete pärast, et Hongkongis tegutsevad Hiina õiguskaitseasutused, kuna selline tegevus kujutaks endast Hongkongi põhiseaduse rikkumist ja oleks vastuolus põhimõttega „üks riik, kaks süsteemi“;

                              p)

                              toonitada, et üldiselt on Hongkongis teabevabadust ja sõnavabadust järgitud, kuid väljendada muret ajakirjandusvabaduse jätkuva vähenemise pärast, kuna nii trüki- kui ka elektroonilisele meediale avaldatakse üha enam survet ja suureneb enesetsensuur, eriti Mandri-Hiina tundlike teemade kajastamisel või seoses Hongkongi valitsusega, ning tundlike poliitikateemaliste raamatute müügi üha tugevama kontrollimise pärast, mis toimub peaaegu kõigi raamatupoodide omandiõiguste monopoliseerimise tulemusena;

                              q)

                              jätkata kahepoolset dialoogi Hongkongi erihalduspiirkonna valitsusega eri poliitikavaldkondades ja põhimõtte „üks riik, kaks süsteemi“ rakendamise küsimuses;

                              r)

                              korrata, et Hongkongi põhiseaduse kohaste õigusaktidega, sealhulgas põhiseaduse artikli 23 alusel vastu võetavate õigusaktidega, nagu võimalik riikliku julgeoleku seadus, ei tohi sekkuda Hongkongi kohtusüsteemi sõltumatusesse ja ainupädevusse ega kahjustada majanduslike, sotsiaalsete ja kultuuriliste õiguste rahvusvahelise paktiga võetud kohustusi, samuti ei tohi ohustada selliseid vabadusi nagu sõnavabadus, meediavabadus, ühinemis- ja kogunemisvabadus, meeleavaldamisvabadus, vabadus luua ametiühinguid ja streikida, akadeemiline vabadus ning kultuurilise ja kunstilise väljenduse vabadus, ega kasutada neid õigusakte inimõiguste aktivistide ja valitsuse kritiseerijate vastu;

                              s)

                              esitada Euroopa Parlamendile lähitulevikus ettepanekud Hongkongi ametiasutustega koostöö arendamiseks maksustamise läbipaistvuse valdkonnas, sh automaatse teabevahetuse, rahapesu ja terrorismi vastase võitluse ning OECD poolt maksubaasi kahanemise ja kasumi ümberpaigutamise vastases paketis nõutud meetmete vallas;

                              t)

                              soodustada ja toetada piirkondlikult koordineeritud demokraatiameelseid liikumisi kui ülimalt olulist vahendit Aasia koostöö edendamiseks demokraatia ja inimõiguste vallas;

                              u)

                              nõuda, et Hongkongi valitsus võtaks tõhusamaid meetmeid maksudest kõrvalehoidumise ja maksupettuse vastu, ning võtta meetmeid, et jälgida ja karistada ettevõtteid, mis oma Hongkongis asuvate tütarettevõtete kaudu soodustavad maksudest kõrvalehoidumist ja maksupettust;

                              v)

                              leida mooduseid, kuidas toetada Hongkongi kodanikuühiskonda ja ennekõike organisatsioone, mis kaitsevad üldisi väärtusi, edendavad inimõigusi ning toetavad kohtusüsteemi sõltumatust ja ajakirjandusvabadust; toonitada, et vaidlustes osalemiseks sobivad üksnes vägivallatud protestivormid ja dialoog;

                              w)

                              soovitada Hongkongi seadusandlikul nõukogul hoolikalt uurida tulevasi õigusakte kiirraudtee kohta, konsulteerides kodanikuühiskonna organisatsioonide ja Hongkongi kodanikega;

                              x)

                              kutsuda Hongkongi akadeemilisi institutsioone üles säilitama õppekavade ja teadustegevuse kõrgeid standardeid ning akadeemilise vabadust, kuid väljendada sellega seoses ka muret ülikoolide nõukogude liikmete määramise korra ja koolide õppekavade muutmist taotleva välise sekkumise pärast, mis võib kahjustada kõrgharidusasutuste sõltumatust; aidata kaasa Euroopa ja Hongkongi akadeemiliste asutuste sidemete tugevdamisele;

                              y)

                              nõuab diskrimineerimisvastase seaduse õigeaegset vastuvõtmist;

                              z)

                              tuletada meelde, et Hongkongi ühiskonda ja rahvast on tugevalt mõjutanud sisseränne, sealhulgas pagulased, ja kutsuda Hongkongi valitsust üles viima oma pagulas- ja rändepoliitika vastavusse rahvusvaheliste normidega, seda eriti saatjata alaealiste pagulaste puhul;

                              aa)

                              juhtida tähelepanu sellele, et kuigi viimastest uuringutest ilmneb, et paljud Hongkongi elanikud soovivad emigreeruda, oleks kahetsusväärne, kui erihalduspiirkond ei suudaks vältida kõige helgemate peade lahkumist, ja murettekitav, kui nii paljud inimesed, ennekõike noored, ei näeks oma tulevikku Hongkongis;

                              ab)

                              väljendada muret, et ÜRO Põhja-Korea eksperdikomisjon on oma aruannetes kindlaks teinud, et Hongkong on üks kahest ettevõtlusjurisdiktsioonist, kus Põhja-Korea kontrollitavate varifirmade osakaal on kõige suurem; meelde tuletada, et rahvusvahelised ühisettevõtted Põhja-Koreaga rikuvad äsjast ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 2388 (2017), ja nõuda, et Hongkongi ametivõimud tegeleksid ÜRO Põhja-Korea eksperdikomisjoni tuvastatud probleemidega;

                              ac)

                              juhtida Hongkongi ametivõimude tähelepanu asjaolule, et ühe uuringu kohaselt on Hongkongi munitsipaaljäätmete hulk viimase kümne aasta jooksul suurenenud 80 %, mis ületab rohkem kui kahekordselt rahvastiku juurdekasvu, ja aidata neil luua tõhus jäätmete vähendamise poliitika, edendada ringlussevõttu ja muid ringmajanduse vorme ning suurendada teadlikkust vastutustundlikust tarbimisest;

                              ad)

                              rõhutada Hiina ametivõimudele, et Hongkongi autonoomia täielik austamine võib olla eeskujuks põhjalike demokraatlike reformide elluviimisele Hiinas ning Hiina ühiskonna järkjärgulisele liberaliseerimisele ja avanemisele;

                              ae)

                              toonitada, et EL toetab aktiivselt demokraatia, sh õigusriigi, sõltumatu kohtusüsteemi, põhivabaduste ja -õiguste, läbipaistvuse ning teabe- ja sõnavabaduse tugevdamist Hongkongis;

                  2.

                  teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus nõukogule, komisjonile, komisjoni asepresidendile ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgele esindajale ning teavitamise eesmärgil Hongkongi erihalduspiirkonna valitsusele ja Hiina Rahvavabariigi valitsusele.

         (1)  EÜT L 151, 18.6.1999, lk 20.

         (2)  EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1.

         (3)  Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2016)0444.

         (4)  Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2016)0045.

         (5)  ELT C 286 E, 23.11.2006, lk 523.

         (6)  ELT C 64 E, 12.3.2004, lk 130.

         (7)  ELT C 31 E, 5.2.2004, lk 261.

         (8)  EÜT C 197, 12.7.2001, lk 387.

         (9)  EÜT C 328, 26.10.1998, lk 186.

         (10)  EÜT C 132, 28.4.1997, lk 222.

         (11)  ELT C 399, 24.11.2017, lk 92.

         (12)  ELT C 36, 29.1.2016, lk 126.


title: Nõukogu soovitus, 14. mai 2019, milles hinnatakse osalevate liikmesriikide edusamme alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud kohustuste täitmisel

text:
               15.5.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 166/1

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      14. mai 2019,
      milles hinnatakse osalevate liikmesriikide edusamme alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud kohustuste täitmisel
      (2019/C 166/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 46 lõiget 6,
      võttes arvesse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 10 Euroopa Liidu lepingu artikliga 42 loodud alalise struktureeritud koostöö kohta,
      võttes arvesse nõukogu 11. detsembri 2017. aasta otsust (ÜVJP) 2017/2315, millega luuakse alaline struktureeritud koostöö ning määratakse kindlaks selles osalevate liikmesriikide nimekiri (1),
      võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 4 lõike 2 punktis d sätestatakse, et nõukogu võtab vastu otsuseid ja soovitusi, millega hinnatakse osalevate liikmesriikide poolt kokkulepitud kohustuste täitmiseks antud panust vastavalt kõnealuse otsuse artiklis 6 kirjeldatud mehhanismile.

                  (2)

                  Otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 6 lõikes 3 sätestatakse, et liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja“) poolt nõukogule esitatud alalise struktureeritud koostöö aastaaruande põhjal analüüsib nõukogu kord aastas, kas osalevad liikmesriigid täidavad endiselt kõnealuse otsuse artiklis 3 osutatud siduvamaid kohustusi.

                  (3)

                  Nõukogu 6. märtsi 2018. aasta soovituse (PESCO rakendamise tegevuskava kohta) (2) punktis 15 märgitakse, et kõrge esindaja peaks esitama oma esimese aastaaruande 2019. aasta aprillis või vähemalt enne esimesel poolaastal toimuvat asjakohast välisasjade nõukogu istungit, et võtta arvesse ajakohastatud riiklikke rakenduskavu, mille osalevad liikmesriigid esitavad 10. jaanuariks 2019. Nimetatud soovituse punktis 16 täpsustatakse, et Euroopa Liidu sõjaline komitee peaks andma poliitika- ja julgeolekukomiteele sõjalist nõu ning soovitusi, et võimaldada poliitika- ja julgeolekukomiteel valmistada iga aasta maikuuks ette nõukogu ülevaade selle kohta, kas osalevad liikmesriigid täidavad endiselt siduvamaid kohustusi.

                  (4)

                  Nõukogu 15. oktoobri 2018. aasta soovituse (mis käsitleb alalise struktureeritud koostöö (PESCO raames võetud siduvamate kohustuste täiteetappe ning millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid) (3) punktis 26 märgitakse, et kõrge esindaja peaks võtma nimetatud soovitust arvesse PESCOt käsitlevas aastaaruandes, mis on abiks iga osaleva liikmesriigi poolt võetud siduvamate kohustuste täitmise hindamisel.

                  (5)

                  Nõukogu võttis 19. novembril 2018 vastu otsuse (ÜVJP) 2018/1797, (4) millega muudetakse ja ajakohastatakse otsust (ÜVJP) 2018/340, millega koostatakse PESCO raamistikus arendatavate projektide nimekiri.

                  (6)

                  Kõrge esindaja esitas 22. märtsil 2019 nõukogule oma aastaaruande PESCO rakendamise kohta, mis käsitleb muu hulgas seda, kuidas iga osalev liikmesriik on täitnud oma kohustusi kooskõlas oma ajakohastatud ja läbivaadatud riiklike rakenduskavadega.

                  (7)

                  Sellele tuginedes peaks nõukogu seetõttu vastu võtma soovituse, milles hinnatakse osalevate liikmesriikide edusamme PESCO raames võetud kohustuste täitmisel,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      I.   Eesmärk ja kohaldamisala

                  1.

                  Käesoleva soovituse eesmärk on hinnata osalevate liikmesriikide panuseid alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud siduvamate kohustuste täitmisel, tuginedes kõrge esindaja poolt 22. märtsil 2019 esitatud aastaaruandele PESCO rakendamise seisu kohta (edaspidi „aastaaruanne“), kasutades osalevate liikmesriikide poolt nende riiklikes rakenduskavades esitatud teavet.

                  2.

                  Samuti võetakse käesolevas soovituses arvesse osalevate liikmesriikide poolt nõukogule esitatud aruandeid PESCO projektide rakendamisel tehtud edusammude kohta 2018. aastal ning PESCO sekretariaadi koostatud aruannet esimeste kogemuste kohta PESCO projektide vallas.

            II.   Tulemused ja hindamine

                  3.

                  Kõrge esindaja esimese aastaaruande üle tuntakse heameelt, kuna see annab tugeva baasi, mille alusel saab nõukogu hinnata PESCO rakendamise seisu, sealhulgas selle kohustuste täitmist iga osaleva liikmesriigi poolt.

                  4.

                  Tagada tuleks ühtsus PESCO, kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise, Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programmi ja kavandatud Euroopa Kaitsefondi ning teiste ELi kaitsealgatuste vahel, et aidata kaasa liidu ambitsioonitaseme saavutamisele julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas. Seoses sellega tuletatakse meelde, et kõrgele esindajale/asepresidendile/Euroopa Kaitseagentuuri juhile esitati üleskutse jätkata ELi kaitsealgatuste sünergiate ja sidususe edasist edendamist, konsulteerides tihedalt liikmesriikidega.

                  5.

                  Osalevad liikmesriigid demonstreerivad oma praeguste ja tulevaste jõupingutustega oma panust PESCO raames kokkulepitud 20 siduvama kohustuse täitmisse ning astuvad täiendavaid samme liidu ambitsioonitaseme saavutamiseks julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas, suurendades seeläbi nii liidu suutlikkust toimida julgeoleku tagajana kui ka liidu strateegilist autonoomsust ning tugevdades liidu võimet teha partneritega koostööd ja kaitsta oma kodanikke.

                  6.

                  Kuna liikmesriikidel on vaid „ühtsed jõud“, mida nad saavad kasutada eri raamistikes, aitab liikmesriikide võimete arendamine ELi raames ka tugevdada nimetatud võimeid, mis on potentsiaalselt kättesaadavad ÜRO ja NATO jaoks.

                  7.

                  Pidades silmas suuniste andmist PESCO edasiseks rakendamiseks praeguses esimeses etapis, toonitab nõukogu, et üldiselt:

                              a)

                              on osalevad liikmesriigid teinud kaitse-eelarvega ja ühiste kaitseinvesteeringutega seotud kohustuste vallas edusamme. Neid tuleks jätkata ning vajaduse korral eelseisvatel aastatel veelgi tõhustada kooskõlas täpsemate eesmärkidega;

                              b)

                              on osalevad liikmesriigid hakanud kasutama riikliku kaitseplaneerimise raames ELi vahendeid, algatusi ja instrumente, näiteks muudetud võimearendusplaani, kaitseküsimuste iga-aastast kooskõlastatud läbivaatamist ja Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programmi, ning alustanud ettevalmistuste tegemist Euroopa Kaitsefondi (2021–2027) jaoks. Osalevaid liikmesriike innustatakse oma jõupingutusi tõhustama, et täiendavalt tegeleda siduvamate kohustustega vastavates valdkondades, eeskätt kasutades ELi vahendeid, algatusi ja instrumente parimal moel oma riikliku kaitseplaneerimise protsessides. Sidusus ühelt poolt kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise ja võimearendusplaani ning teiselt poolt vastavate NATO protsesside, näiteks NATO kaitseplaneerimise protsessi tulemuste vahel on seoses sellega olnud ja saab jätkuvalt olema tagatud seal, kus nõuded kattuvad, tunnistades samal ajal mõlema organisatsiooni erinevat iseloomu ja nende vastavaid kohustusi;

                              c)

                              kutsutakse osalevaid liikmesriike üles tegema märkimisväärseid edusamme täitmaks siduvamaid kohustusi, mis on seotud riikide kaitsesüsteemide omavahelise vastavusse viimisega, eelkõige selleks, et tugevdada ühist kaitsevõime arendamist kooskõlas võimearendusplaani ja seonduvate strateegilise konteksti toimikutega, mille väljatöötamisega praegu tegeletakse, tunnistades samas, et see nõuab pikemaajalisi kestvaid jõupingutusi;

                              d)

                              innustatakse osalevaid liikmesriike kooskõlas siduvamate kohustustega ja nõukogu 15. oktoobri 2018. aasta soovitusega, mis käsitleb siduvamate kohustuste täiteetappe ning millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid: jätkama oma positiivseid jõupingutusi, et tõhustada oma jõudude koostegutsemisvõimet ja paindlikkust; tegema täiendavaid olulisi jõupingutusi kohustuste osas, mis on seotud jõudude kättesaadavuse ja siirdavuse suurendamisega, sealhulgas täites süstemaatilisemalt ELi lahingugruppide nimekirja, eelkõige olemasolevate lünkade kõrvaldamiseks, sõjalise kiirreageerimise andmebaasi ning ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika (ÜJKP) missioonide ja operatsioonide vajaduste märgukirju; ning veelgi optimeerima rahvusvahelise tasandi struktuure ning seadma eesmärgiks ambitsioonika lähenemisviisi ÜJKP sõjaliste operatsioonide ja missioonide ühisele rahastamisele, ning

                              e)

                              on vaja osalevatel liikmesriikidel teha märkimisväärseid edusamme, et tegeleda võimearendusplaani kohaselt kindlaks tehtud võimealaste puudujääkide ja prioriteetidega, sealhulgas suure mõjuga võimetealaste eesmärkide tõhusa saavutamisega, ning et pidada riiklikus planeerimistegevuses prioriteediks kollektiivset lähenemisviisi, samuti selleks, et täita kohustusi, mis on seotud vajaduspõhise osalemisega Euroopa Kaitseagentuuri raames loodavates olulistes ühistes või Euroopa varustusprogrammides, ning avaldada positiivset mõju Euroopa kaitsesektori tehnoloogilisele ja tööstuslikule baasile. Seoses sellega innustatakse veelgi osalevaid liikmesriike tagama vajalikud elemendid, mis võimaldavad sisuliselt hinnata kohustuste täitmist kõnealuses valdkonnas, käsitledes sealhulgas ka seda, kuidas osalevate liikmesriikide kaitsevõime arendamise projektid tugevdavad Euroopa kaitsesektori tehnoloogilist ja tööstuslikku baasi.

            III.   Riiklikud rakenduskavad

                  8.

                  Selleks et hõlbustada kohustuste täitmise hindamist vastavalt riiklikes rakenduskavades märgitule ning määrata paremini kindlaks uued arengusuunad erinevates valdkondades, innustatakse osalevaid liikmesriike veelgi parandama oma riiklikes rakenduskavades esitatud teabe kvaliteeti ja detailsust, rakendades nõukogu 15. oktoobri 2018. aasta soovitust, mis käsitleb siduvamate kohustuste täiteetappe ning millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid. See puudutab eeskätt tulevikku suunatud kavade esitamist, kui see on võimalik.

                  9.

                  Osalevaid liikmesriike innustatakse jätkuvalt osalema kahepoolsetes dialoogides PESCO sekretariaadiga oma tulevaste riiklike rakenduskavade läbivaatamise ja ajakohastamise teemal. Osalevad liikmesriigid peaksid PESCO sekretariaadi toel jätkuvalt tagama omavahelise läbipaistvuse ning veelgi edendama PESCO ja muude kaitsealaste algatuste, sealhulgas kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise raames nõutava ja esitatava teabe sidusust ja ühtsust. PESCO sekretariaati innustatakse arendama edasi viise osalevate liikmesriikide asjakohaseks toetamiseks.

            IV.   PESCO projektid

                  10.

                  Võttes arvesse nõukogule esitatud aruandeid PESCO projektide rakendamiseks tehtud edusammude kohta, innustatakse osalevaid liikmesriike tööd jätkama ning keskenduma enda osalusega projektide kiirele ja tõhusale rakendamisele, et saavutada käegakatsutavaid tulemusi ja väljundeid, eesmärgiga täita siduvamaid kohustusi.

                  11.

                  Võttes arvesse saadud kogemusi ja selleks, et ajakohastada otsust (ÜVJP) 2018/1797, palutakse alates PESCO projektide järgmisest konkursikutsete voorust osalevatel liikmesriikidel, keda toetab PESCO sekretariaat, teha järgmist:

                              a)

                              reageerida kõigile võimearendusplaanis kindlaks määratud ELi kaitsevõime arendamise prioriteetidele, sealhulgas suure mõjuga võimetealased eesmärgid, strateegilise konteksti toimikud, kui Euroopa Kaitseagentuuris osalevad liikmesriigid on need kokku leppinud, ning võtta arvesse kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise tulemusi;

                              b)

                              arendada projekte, mille eesmärk on kasutada koostööd olemasolevate sõjaliste võimete vahel ning muuta need võimed kättesaadavaks missioonide ja operatsioonide jaoks;

                              c)

                              esitada vähemalt kahe osaleva liikmesriigi poolseid ühiseid projektitaotlusi, mille puhul tuleks muude kriteeriumide hulgas hinnata projektitaotluse küpsusastet ja selle finants- ja muude vajalike ressursside esialgset ülevaadet.

                        PESCO sekretariaadil palutakse esitada enne järgmist konkursikutset täiustatud lisakriteeriumid projektide hindamiseks.

                  12.

                  Pidades silmas ELi kaitsealgatuste parema sidususe ja sünkroonsuse tagamist ning keskendudes paremini põhjendatud projektidele, korraldatakse pärast 2019. aastat järgmine konkursikutse PESCO projektide jaoks 2021. aastal, ilma et see mõjutaks edasisi otsuseid. Täiendavatele kogemustele tuginedes kaaluvad osalevad liikmesriigid seejärel kaheaastasele protsessile ülemineku võimalust Tuletatakse meelde, et projektiosalistel on võimalus kaasata asjakohastel juhtudel projektiga seotud menetlusse ka komisjon, järgides PESCO projektide juhtimise reegleid.

            V.   Edasised sammud

                  13.

                  Osalevatel liikmesriikidel palutakse vaadata üle oma riiklikud rakenduskavad, et neid asjakohasel juhul ajakohastada, järgides nõukogu 15. oktoobri 2018. aasta soovitust, mis käsitleb siduvamate kohustuste täiteetappe ning millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid, ja võttes arvesse aastaaruande tulemusi ja soovitusi, ning esitada rakenduskavad 10. jaanuariks 2020.

                  14.

                  Lisaks PESCO rakendamise seisu, sealhulgas iga osaleva liikmesriigi kohustuste riikliku rakenduskava kohase täitmise kirjeldamisele palutakse kõrgel esindajal esitada 2020. aasta aruandes ka esimesed ettepanekud PESCO esimese etapi (2018–2020) lõpus toimuva strateegilise läbivaatamise protsessi kohta, võttes arvesse muid asjakohaseid ELi algatusi, mis aitavad saavutada liidu ambitsioonitaset julgeoleku- ja kaitsevaldkonnas.

         Brüssel, 14. mai 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            F. MOGHERINI

         (1)  ELT L 331, 14.12.2017, lk 57.

         (2)  ELT C 88, 8.3.2018, lk 1.

         (3)  ELT C 374, 16.10.2018, lk 1.

         (4)  Nõukogu 19. novembri 2018. aasta otsus (ÜVJP) 2018/1797, millega muudetakse ja ajakohastatakse otsust (ÜVJP) 2018/340, millega koostatakse alalise struktureeritud koostöö raamistikus arendatavate projektide nimekiri (ELT L 294, 21.11.2018, lk 18).


title: Komisjoni soovitus, 18. juuni 2019, Belgia lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta

text:
               3.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 297/1

      KOMISJONI SOOVITUS,
      18. juuni 2019,
      Belgia lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta
      (2019/C 297/01)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, 2009/73/EÜ, 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ning nõukogu direktiive 2009/119/EÜ ja (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peavad liikmesriigid esitama komisjonile ajavahemikku 2021–2030 hõlmava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kooskõlas kõnealuse määruse artikli 3 lõikega 1 ja I lisaga. Esimesed lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektid tuli esitada 31. detsembriks 2018.

                  (2)

                  Belgia esitas oma lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti 31. detsembril 2018. Selle kavaprojekti esitamisega algab komisjoni ja liikmesriikide vahelise järkjärgulise protsessi esimene etapp, et kõnealused energia- ja kliimakavad lõplikult vormistada ja seejärel ellu rakendada.

                  (3)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peab komisjon hindama lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade projekte. Komisjon hindas põhjalikult Belgia lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti ning võttis seejuures arvesse määruse (EL) 2018/1999 asjakohaseid sätteid. Kõnealune hinnang (2) avaldatakse koos käesoleva soovitusega. Allpool esitatud soovitused põhinevad sellel hinnangul.

                  (4)

                  Eelkõige käsitletakse komisjoni soovitustes järgmist: i) eesmärkide ja panuste ulatuslikkus, et ühiselt saavutada energialiidu eesmärgid, eriti liidu 2030. aasta taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärgid, samuti elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase, mille liikmesriik on 2030. aastaks eesmärgiks seadnud; ii) liikmesriikide ja liidu tasandi eesmärkidega seotud poliitikasuunad ja meetmed ning muud poliitikasuunad ja meetmed, mis võivad piiriüleselt asjakohased olla; iii) täiendavad poliitikasuunad ja meetmed, mida võidakse nõuda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades; iv) lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud olemasolevate ning kavandatud poliitikasuundade ja meetmete koostoime ja järjepidevus energialiidu ühe mõõtme ning eri mõõtmete piires.

                  (5)

                  Soovituste väljatöötamisel võttis komisjon ühelt poolt arvesse vajadust liita kõigi liikmesriikide kavandatud arvulised panused, et hinnata eesmärki liidu tasandil, ning teiselt poolt vajadust anda asjaomasele liikmesriigile piisavalt aega võtta komisjoni soovitusi nõuetekohaselt arvesse enne oma riikliku kava lõplikku vormistamist.

                  (6)

                  Komisjoni soovitused liikmesriikide taastuvenergiaeesmärkide kohta põhinevad määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemil, mis tugineb objektiivsetele kriteeriumidele.

                  (7)

                  Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektides esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse esimest energiatõhususe põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-sisaldusega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.

                  (8)

                  Vastavalt juhtimismäärusele peavad liikmesriigid andma üldülevaate investeeringutest, mis on vajalikud lõimitud riiklikus energia- ja kliimakava projektis esitatud eesmärkide ja panuste saavutamiseks, ning üldhinnangu nende investeeringute allikate kohta. Lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad peaksid tagama riikide poliitikasuundade ja meetmete läbipaistvuse ja prognoositavuse ning seega investeerimiskindluse.

                  (9)

                  Samal ajal on komisjon Euroopa 2018.–2019. poolaasta ühe osana tähelepanelikult keskendunud liikmesriikide energia- ja kliimapoliitikaga seotud investeeringute vajadustele. Euroopa poolaasta raames on komisjon käsitlenud seda küsimust 2019. aasta aruandes Belgia kohta (4) ja komisjoni soovituses, mis käsitleb nõukogu soovitust Belgiale (5). Lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektide hindamisel võttis komisjon arvesse Euroopa poolaasta raames tehtud viimaseid järeldusi ja antud soovitusi. Komisjoni soovitused täiendavad Euroopa poolaasta raames esitatud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi. Ühtlasi peaksid liikmesriigid tagama, et nende lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas võetakse arvesse Euroopa poolaasta raames antud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi.

                  (10)

                  Peale selle peab liikmesriik vastavalt juhtimismäärusele võtma nõuetekohaselt arvesse kõiki soovitusi, mis komisjon on andnud 31. detsembriks 2019 esitatava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kohta, ja kui asjaomane liikmesriik ei järgi soovitust või suurt osa sellest, peaks liikmesriik esitama ja avalikustama selle põhjused.

                  (11)

                  Vastavalt asjaoludele peaksid liikmesriigid esitama oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas ning järgmiste aastate ajakohastatud versioonides need samad andmed, mis nad esitavad Eurostatile või Euroopa Keskkonnaametile. Ühtede ja samade allikate ning olemasolu korral ka Euroopa statistika kasutamine on oluline modelleerimise ja prognooside lähtestsenaariumi arvutamiseks. Euroopa statistika kasutamine võimaldab paremini võrrelda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades kasutatud andmeid ja prognoose.

                  (12)

                  Lõplik lõimitud riiklik energia- ja kliimakava peab sisaldama kõiki määruse (EL) 2018/1999 I lisas esitatud üksikasju. Seoses sellega tuleks hinnata kavandatud poliitikasuundade ja meetmete makromajanduslikku mõju ja niivõrd, kui see on võimalik, mõju tervisele, keskkonnale, tööhõivele ja haridusele ning oskustele ja sotsiaalmõju. Lõpliku lõimitud riikliku kliima- ja energiakava ettevalmistamisse tuleb kaasata avalikkus ja muud sidusrühmad. Neid ja muid asjaolusid on kirjeldatud soovitusega kaasnevas talituste töödokumendis (6).

                  (13)

                  Belgia esitas riikliku energia- ja kliimakava projekti, millele on lisatud föderaalkava projekt, nelja piirkondliku kava projektid ja mitmed täiendavad lisad. Kuigi kavale võib lisada täiendavaid dokumente, peab lõplik riiklik energia- ja kliimakava sisaldama kõiki määrusega ettenähtud andmeid, sealhulgas kogu teavet, mis on vajalik selleks, et hinnata kavandatud eesmärkide ulatust ja kava piisavust nende eesmärkide saavutamiseks, eelkõige põhjalikku ülevaadet poliitikasuundadest ja meetmetest ning nendega kaasnevat mõjuhinnangut. Paremini lõimitud riikliku energia- ja kliimakava väljatöötamiseks on vaja märkimisväärseid jõupingutusi ja poliitilist tahet ning selline paremini lõimitud kava omakorda on väärtuslikum abivahend, mis lihtsustab eri valdkondade vastutavate ametiasutuste koostööd energiasüsteemi ümberkujundamisel. Erilist tähelepanu tuleb pöörata CO2-heite vähendamise ja energiatõhususe ning muude valdkondade vaheliste seoste haldamisele ning eelkõige esitada sellised konkreetsemad ja arvudes väljendatud eesmärgid seoses energiajulgeoleku, siseturu ning teadusuuringute, innovatsiooni ja konkurentsivõimega, mis toetavad CO2-heite vähendamisele, taastuvatele energiaallikatele ja energiatõhususele seatud kõrgeid eesmärke; samuti tuleb paremini selgitada, kuidas on arvesse võetud esimest energiatõhususe põhimõtet.

                  (14)

                  Lõplikule lõimitud riiklikule kliima- ja energiakavale tuleks kasuks, kui selles esitatakse põhjalik ülevaade mitte üksnes energiamahukate tööstusharude, vaid ka vähese CO2-heitega tehnoloogia sektori konkurentsivõimest ja konkreetne analüüs selle kohta, milline on selle sektori praegune seisund üleilmsel turul, tuues välja konkurentsivõimelised ja võimalikud probleemsed valdkonnad, märkides ära edasised eesmärgid ning poliitikasuunad ja meetmed nende saavutamiseks ning esitades asjakohased seosed ettevõtlus- ja tööstuspoliitika vahel. Samuti tuleks kasuks, kui kava oleks paremini lõimitud ringmajanduspoliitikaga, rõhutades kasvuhoonegaaside heite vähendamisest saadavat kasu.

                  (15)

                  Komisjon on Belgiale antud soovitustes lähtunud Belgia poolt esitatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektist, mis avaldatakse koos käesoleva soovitusega, (7)

            SOOVITAB BELGIAL TEHA JÄRGMIST:

                  1.

                  Täiendada teavet nende poliitikasuundade ja meetmete kohta, mida on vaja selleks, et 2030. aastal saavutada kasvuhoonegaaside heite eesmärk –35 % võrreldes 2005. aastaga ELi heitkogustega kauplemise süsteemi mittekuuluvate sektorite heite osas, sealhulgas ehitus- ja transpordisektoris, kus heidet vähendatakse kõige rohkem, ning esitada täiendavad üksikasjad nende suundade ja meetmete ulatuse, ajakava ja eeldatava mõju kohta. Täpsustada, kuidas kavatsetakse kasutada paindlikke võimalusi seoses selliste sektorite heitega, mis kuuluvad jõupingutuste jagamist käsitleva otsuse kohaldamisalasse, on seotud maakasutuse, maakasutuse muutuse ja metsandusega ning kuuluvad heitkogustega kauplemise süsteemi.

                  2.

                  Märgatavalt suurendada Belgia panust liidu 2030. aasta taastuvenergia eesmärki, st suurendada Belgias taastuvenergia osakaalu vähemalt 25 %ni aastaks 2030, nagu on märgitud määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemis. Lisada lõplikku lõimitud riiklikku energia- ja kliimakavva soovituslik trajektoor, mis määruse (EL) 2018/1999 artikli 4 punkti a alapunkti 2 kohaselt hõlmab kõiki võrdlustasemeid vastavalt taastuvenergia osakaalule, pidades silmas vajadust suurendada jõupingutusi selle eesmärgi ühiseks saavutamiseks. Esitada üksikasjalikud arvuliselt väljendatud poliitikasuunad ja meetmed, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2018/2001 (8) sätestatud kohustustega ja võimaldaksid saavutada kõnealuse panuse õigel ajal ja kulutõhusalt. Lisaks tagada, et Belgia 2020. aasta taastuvenergiaeesmärk, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/28/EÜ (9) I lisas, täidetaks täielikult ja oleks alates 2021. aastast edasiseks lähtealuseks, ning selgitada, kuidas Belgia kavatseb sellise lähtealuse saavutada ja seda säilitada. Suurendada jõupingutusi kütte- ja jahutussektoris, et täita direktiivi (EL) 2018/2001 artiklis 23 esitatud soovituslik eesmärk, ning suurendada ja mitmekesistada jõupingutusi transpordisektoris. Esitada täiendavad üksikasjad oma tarbeks toodetavat taastuvenergiat ja taastuvenergiakogukondi hõlmavate raamistike loomise kohta kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artiklitega 21 ja 22, sealhulgas haldusmenetluste lihtsustamise kohta.

                  3.

                  Seada kõrgem lõppenergia tarbimise vähendamise eesmärk, pidades silmas asjaolu, et liidus 2030. aastaks seatud energiatõhususeesmärgi saavutamiseks on vaja rohkem pingutada. Toetada seda tegevust poliitikasuundade ja meetmetega, mis aitaksid energiasäästu aastaks 2030 veelgi suurendada. Toetada esildatud poliitikasuundi ja meetmeid mõjuhinnanguga ja üksikasjalikuma teabega nende suundade ja meetmete ulatuse ja rakendamise ajakava kohta ajavahemikul 2021–2030.

                  4.

                  Määrata kindlaks meetmed, millega toetatakse selliste energiajulgeoleku eesmärkide saavutamist nagu energiasüsteemi mitmekesistamine ja selle sõltuvuse vähendamine, sealhulgas süsteemi paindlikkuse tagamise meetmed. Võtta elektrienergiasektori ressursside piisavuse hindamisel arvesse võrkudevaheliste ühenduste ja energiatootmisvõimsuste piirkondlikku olemust ja tegelikku potentsiaali naaberriikides.

                  5.

                  Selgitada täpsemalt riiklikke ja rahastamiseesmärke teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime valdkonnas (eelkõige seoses energialiiduga), mida on vaja saavutada kuni 2030. aastani, nii et need oleksid hõlpsalt mõõdetavad ning toetaksid lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas muudele valdkondadele seatud eesmärkide täitmist. Toetada nende eesmärkide saavutamist konkreetsete ja piisavate poliitikasuundade ja meetmetega, sealhulgas teiste liikmesriikidega koos välja töötatavate suundade ja meetmetega, näiteks Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava kaudu.

                  6.

                  Tihendada viiepoolsel energiafoorumil praegu juba tehtavat suurepärast piirkondlikku koostööd, mis eelkõige põhineb 4. märtsi 2019. aasta poliitilisel deklaratsioonil, ning võtta konkreetselt teemaks lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade väljatöötamine ja järelevalve, eriti asjakohaste piiriülese koostöö küsimustes.

                  7.

                  Parandada investeerimisvajaduste kohta peamiselt kvalitatiivse teabe esitamist arvudes ja täiendada seda põhjaliku hinnanguga eesmärkide täitmiseks vajalike investeeringute kohta. Anda üldhinnang investeeringute allikatele, sealhulgas asjakohasele rahastamisele riigi, piirkonna ja liidu tasandil.

                  8.

                  Loetleda kõik energiatoetused, sealhulgas eelkõige fossiilkütuste toetused, ning võetud ja kavandatud meetmed nende järkjärguliseks kõrvaldamiseks.

                  9.

                  Täiendada analüüsi teabega, milline on seos õhukvaliteeti ja õhkuheidet käsitleva poliitikaga, ja lisada sealhulgas arvulised prognoosid.

                  10.

                  Paremini lõimida kavva ausa ja õiglase ülemineku aspektid ning eelkõige täpsustada kavandatud eesmärkide, poliitikasuundade ja meetmete mõju sotsiaalvaldkonnale, tööhõivele ja oskustele. Töötada välja täpsem energiaostuvõimetuse probleemide lahendamise kord, esitada täiendavad üksikasjad olemasolevate ja võimalike meetmete ning energiaostuvõimetuse kõrvaldamise kavade ja nende eeldatava mõju kohta ning viia samal ajal lõpule määruses (EL) 2018/1999 sätestatud analüüs.

         Brüssel, 18. juuni 2019

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  ELT L 328, 21.12.2018, lk 1.

         (2)  SWD(2019) 211.

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiv 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (ELT L 315, 14.11.2012, lk 1).

         (4)  SWD (2019) 1000 final.

         (5)  COM (2019) 501 final, 5. juuni 2019.

         (6)  SWD(2019) 211.

         (7)  SWD(2019) 211.

         (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/2001 taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT L 328, 21.12.2018, lk 82).

         (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2009. aasta direktiiv 2009/28/EÜ taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta ning direktiivide 2001/77/EÜ ja 2003/30/EÜ muutmise ja hilisema kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 140, 5.6.2009, lk 16).


title: Komisjoni soovitus, 18. juuni 2019, Tšehhi lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta

text:
               3.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 297/9

      KOMISJONI SOOVITUS,
      18. juuni 2019,
      Tšehhi lõimitud riikliku energia- ja kliimakava (2021–2030) projekti kohta
      (2019/C 297/03)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta määrust (EL) 2018/1999, milles käsitletakse energialiidu ja kliimameetmete juhtimist ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusi (EÜ) nr 663/2009 ja (EÜ) nr 715/2009, Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 94/22/EÜ, 98/70/EÜ, 2009/31/EÜ, 2009/73/EÜ, 2010/31/EL, 2012/27/EL ja 2013/30/EL ning nõukogu direktiive 2009/119/EÜ ja (EL) 2015/652 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 525/2013, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peavad liikmesriigid esitama komisjonile ajavahemikku 2021–2030 hõlmava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kooskõlas kõnealuse määruse artikli 3 lõikega 1 ja I lisaga. Esimesed lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektid tuli esitada 31. detsembriks 2018.

                  (2)

                  Tšehhi esitas oma lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti 31. jaanuaril 2019. Selle kava projekti esitamisega algab komisjoni ja liikmesriikide vahelise järkjärgulise protsessi esimene etapp, et kõnealused energia- ja kliimakavad lõplikult vormistada ja seejärel ellu rakendada.

                  (3)

                  Vastavalt määrusele (EL) 2018/1999 peab komisjon hindama lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade projekte. Komisjon hindas põhjalikult Tšehhi lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti ning võttis seejuures arvesse määruse (EL) 2018/1999 asjakohaseid sätteid. Kõnealune hinnang (2) avaldatakse koos käesoleva soovitusega. Allpool esitatud soovitused põhinevad sellel hinnangul. Eelkõige käsitletakse komisjoni soovitustes järgmist: i) eesmärkide ja panuste ulatuslikkus, et ühiselt saavutada energialiidu eesmärgid, eriti liidu 2030. aasta taastuvenergia- ja energiatõhususeesmärgid, samuti elektrivõrkude omavahelise ühendatuse tase, mille liikmesriik on 2030. aastaks eesmärgiks seadnud; ii) liikmesriikide ja liidu tasandi eesmärkidega seotud poliitikasuunad ja meetmed ning muud poliitikasuunad ja meetmed, mis võivad piiriüleselt asjakohased olla; iii) täiendavad poliitikasuunad ja meetmed, mida võidakse nõuda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades; iv) lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas esitatud olemasolevate ning kavandatud poliitikasuundade ja meetmete koostoime ja järjepidevus energialiidu ühe mõõtme ning eri mõõtmete piires.

                  (4)

                  Soovituste väljatöötamisel võttis komisjon ühelt poolt arvesse vajadust liita kõigi liikmesriikide kavandatud arvulised panused, et hinnata eesmärki liidu tasandil, ning teiselt poolt vajadust anda asjaomasele liikmesriigile piisavalt aega võtta komisjoni soovitusi nõuetekohaselt arvesse enne oma riikliku kava lõplikku vormistamist.

                  (5)

                  Komisjoni soovitused liikmesriikide taastuvenergiaeesmärkide kohta põhinevad määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemil, mis tugineb objektiivsetele kriteeriumidele.

                  (6)

                  Energiatõhususalaste soovituste puhul on komisjon lähtunud hinnangust, mis on antud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis esitatud riiklike eesmärkide ulatusele võrreldes liidu tasandi eesmärkide saavutamiseks vajalike ühiste jõupingutustega, võttes vajaduse korral arvesse teavet riigi konkreetse eripära kohta. Riikide lõplik panus energiatõhususse peaks kajastama nende kulutõhusa energiasäästu potentsiaali ning seda peaks toetama kindla, pikaajalise hoonete renoveerimise strateegiaga ja sellekohaste meetmetega, et täita Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2012/27/EL (3) artiklist 7 tulenevaid kohustusi. Samuti peaksid liikmesriigid tõendama, et on nõuetekohaselt võtnud arvesse energiatõhususe esikohale seadmise põhimõtet, ja selgitama täpsemalt, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid kujundada välja vähese CO2-heitega konkurentsivõimeline majandus, tagada energiavarustuskindlus ning leida lahendus energiaostuvõimetuse probleemile.

                  (7)

                  Vastavalt juhtimismäärusele peavad liikmesriigid andma üldülevaate investeeringutest, mis on vajalikud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektis esitatud eesmärkide ja panuste saavutamiseks, ning üldhinnangu nende investeeringute allikate kohta. Lõimitud riiklikud energia- ja kliimakavad peaksid tagama riikide poliitikasuundade ja meetmete läbipaistvuse ja prognoositavuse ning seega investeerimiskindluse.

                  (8)

                  Samal ajal on komisjon Euroopa 2018.–2019. poolaasta ühe osana tähelepanelikult keskendunud liikmesriikide energia- ja kliimapoliitikaga seotud investeerimisvajadustele. Euroopa poolaasta raames on komisjon käsitlenud seda küsimust 2019. aasta aruandes Tšehhi kohta (4) ja komisjoni soovituses, mis käsitleb nõukogu soovitust Tšehhile (5). Lõimitud riiklike energia- ja kliimakavade projektide hindamisel võttis komisjon arvesse Euroopa poolaasta raames tehtud viimaseid järeldusi ja antud soovitusi. Komisjoni soovitused täiendavad Euroopa poolaasta raames esitatud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi. Ühtlasi peaksid liikmesriigid tagama, et nende lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas võetakse arvesse Euroopa poolaasta raames antud värskeimaid riigipõhiseid soovitusi.

                  (9)

                  Peale selle peab liikmesriik vastavalt juhtimismäärusele võtma nõuetekohaselt arvesse kõiki soovitusi, mis komisjon on andnud 31. detsembriks 2019 esitatava lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projekti kohta, ja kui asjaomane liikmesriik ei järgi soovitust või suurt osa sellest, peaks liikmesriik esitama ja avalikustama selle põhjused.

                  (10)

                  Vastavalt asjaoludele peaksid liikmesriigid esitama oma lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas ning järgmiste aastate ajakohastatud versioonides need samad andmed, mis nad esitavad Eurostatile või Euroopa Keskkonnaametile. Ühtede ja samade allikate ning olemasolu korral ka Euroopa statistika kasutamine on oluline modelleerimise ja prognooside lähtestsenaariumi arvutamiseks. Euroopa statistika kasutamine võimaldab paremini võrrelda lõimitud riiklikes energia- ja kliimakavades kasutatud andmeid ja prognoose.

                  (11)

                  Lõplik lõimitud riiklik energia- ja kliimakava peab sisaldama kõiki määruse (EL) 2018/1999 I lisas esitatud üksikasju. Seoses sellega tuleks hinnata kavandatud poliitikasuundade ja meetmete makromajanduslikku mõju ja niivõrd, kui see on võimalik, mõju tervisele, keskkonnale, tööhõivele ja haridusele ning oskustele ja sotsiaalmõju. Lõpliku lõimitud riikliku kliima- ja energiakava ettevalmistamisse tuleb kaasata avalikkus ja muud sidusrühmad. Neid ja muid üksikasju on kirjeldatud käesoleva soovitusega koos avaldatud talituste töödokumendis (6).

                  (12)

                  Energialiidu mõõtmete vahelised seosed on kava projektis kajastatud, kuid neid ei ole sõnaselgelt nimetatud. Lõplikus kavas peaks Tšehhi laiemalt kajastama kõnealuseid energialiidu eri mõõtmete vahelisi seoseid, tehes kindlaks koostoime CO2-heite vähendamisega, nt biokütused, maakasutus, maakasutuse muutus ja metsandus. Põhjalikumalt võiks käsitleda CO2-heite vähendamise, energiajulgeoleku ja siseturu mõõtme koostoimet, seda ka seoses energiatõhususe esikohale seadmise põhimõttega, selgitades, kuidas aitab energiatõhusus kulutõhusalt saavutada riigi eesmärgid tagada energiavarustuskindlus ja lahendada energiaostuvõimetuse probleem, ühtlasi tuleks esitada ka selge ajakava. Oluline element, mida tuleks lõplikus kavas arvesse võtta, on süsteemi õiglase ümberkorraldamise kavandamine kivisöe- ja CO2-mahukates piirkondades. Veel üks oluline element on kliimamuutusega seotud riskide mõju energiatarnetele. Samamoodi peavad teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime mõõtme all seatud eesmärgid toetama muude energialiidu mõõtmete jaoks kavandatud jõupingutusi.

                  (13)

                  Lõplikule lõimitud riiklikule kliima- ja energiakavale tuleks kasuks, kui selles esitataks põhjalik analüüs selle kohta, milline on vähese CO2-heitega tehnoloogialahenduste praegune seisund üleilmsel turul, tuues välja konkurentsivõimelised ja võimalikud probleemsed valdkonnad, märkides edasised eesmärgid ning poliitikasuunad ja meetmed nende saavutamiseks ning esitades asjakohased seosed ettevõtlus- ja tööstuspoliitikaga. Samuti tuleks kasuks, kui sellest nähtuks suurem seos ringmajandusega, rõhutades sealset kasvuhoonegaaside heite vähendamise potentsiaali.

                  (14)

                  Komisjon on Tšehhile antud soovitustes lähtunud Tšehhi esitatud lõimitud riikliku energia- ja kliimakava projektile antud hinnangust, mis avaldatakse koos käesoleva soovitusega, (7)

            SOOVITAB TŠEHHIL TEHA JÄRGMIST:

                  1.

                  Suurendada panust liidu 2030. aasta taastuvenergia osakaalu eesmärki, st suurendada Tšehhi taastuvenergia osakaalu vähemalt 23 %ni aastaks 2030, nagu on märgitud määruse (EL) 2018/1999 II lisas esitatud valemis. Lisada lõplikku kavva soovituslik trajektoor, mis määruse (EL) 2018/1999 artikli 4 punkti a alapunkti 2 kohaselt hõlmab kõiki võrdlustasemeid, vastavalt taastuvenergia osakaalule, pidades silmas vajadust suurendada jõupingutusi selle eesmärgi ühiseks saavutamiseks. Esitada üksikasjalikud arvuliselt väljendatud poliitikasuunad ja meetmed, mis on kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2018/2001 (8) sätestatud kohustustega ning võimaldavad kõnealuse panuse õigel ajal ja kulutõhusalt saavutada. Suurendada jõupingutusi kütte- ja jahutussektoris, et täita direktiivi (EL) 2018/2001 artiklis 23 esitatud soovituslik eesmärk, ning esitada meetmed, et täita oma kavas transpordisektorile seatud eesmärk kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artikliga 25. Lisada halduskoormuse vähendamise meetmed ning oma tarbeks toodetavat taastuvenergiat ja taastuvenergiakogukondi hõlmavate tugiraamistike kohta kooskõlas direktiivi (EL) 2018/2001 artiklitega 21 ja 22.

                  2.

                  Seada primaarenergia tarbimise vähendamisele kõrgem eesmärk, pidades silmas vajadust teha suuremaid jõupingutusi liidu 2030. aasta energiatõhususeesmärgi saavutamiseks, ning toetada kava poliitikasuundade ja meetmetega, mis annaksid täiendavat energiasäästu aastaks 2030. Määrata paremini kindlaks poliitikasuunad ja meetmed, mis kavatsetakse vastu võtta ajavahemikul 2021–2030, võttes aluseks ka nende oodatava mõju hindamise.

                  3.

                  Lisada energiaallikate (sh taastuvatest allikatest pärit gaasi kohta) tulevase jaotuse prognoosid ja meetmed, mis on kavandatud energiasüsteemi vastupidavuse, nõudluse poole, küberturvalisuse ja kriitilise taristu valdkonnas. Esitada üksikasjalikumad poliitikasuunad ja meetmed, mille eesmärk on mitmekesistada kolmandatest riikidest pärit maagaasitarneid. Lisaks täpsustada meetmeid, millega toetatakse selliste energiajulgeoleku eesmärkide saavutamist nagu energiasüsteemi mitmekesistamine ja selle sõltuvuse vähendamine, sealhulgas süsteemi paindlikkuse tagamise meetmeid, ning pikaajaline tuumamaterjalide ja tuumkütusega varustatus, eriti pidades silmas tuumaenergia tootmise võimsuse arengut.

                  4.

                  Sõnastada täpselt turgude lõimimise tulevikueesmärgid, eelkõige hästi kindlaks määratud uued ja kavandatud meetmed. Esitada taastuvatest energiaallikatest pärit gaasi tootmise potentsiaal. Lisada lõplikku kavva üldhinnang olemasolevate ja tulevaste konkurentsimeetmete kohta.

                  5.

                  Selgitada täpsemalt riiklikke ja rahastamiseesmärke teadustegevuse, innovatsiooni ja konkurentsivõime valdkonnas (eelkõige seoses energialiiduga), mida on vaja saavutada kuni 2030. aastani, nii et need eesmärgid oleksid hõlpsalt mõõdetavad ning toetaksid lõimitud riiklikus energia- ja kliimakavas muude mõõtmete jaoks seatud eesmärkide täitmist. Toetada nende eesmärkide saavutamist konkreetsete ja asjakohaste poliitikasuundade ja meetmetega, sealhulgas teiste liikmesriikidega koos välja töötatavate suundade ja meetmetega, näiteks Euroopa energiatehnoloogia strateegilise kava kaudu.

                  6.

                  Jätkata suurepärast piirkondlikku koostööd Visegrádi rühmas (Tšehhi, Ungari, Poola ja Slovakkia) ja kahepoolseid dialooge teiste liikmesriikidega. Kõnealune koostöö võiks keskenduda suuremale lõimumisele energia siseturuga ning meetmeid, mis käsitlevad süsteemi piisavuse hindamist, võttes arvesse võimsuse turu kavandatavat arengut, õiglase ülemineku küsimusi, CO2-heite vähendamist ning taastuvate energiaallikate kasutamist, sh mõju energiasüsteemile ja piiriülesele elektrikaubandusele.

                  7.

                  Laiendada investeerimisvajaduste ja -allikate (asjakohane rahastamine riigi, piirkonna ja liidu tasandil) analüüsi, mis hõlmab praegu üksnes teatavaid poliitikasuundi, ning anda üldhinnang investeeringutele, mida on vaja energia- ja kliimaeesmärkide saavutamiseks. Samuti kaaluda rahastamisallikana heitkoguste kulutõhusat loovutamist teistele liikmesriikidele Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/842 (9) alusel.

                  8.

                  Loetleda kõik energiatoetused, sealhulgas eelkõige fossiilkütuste toetused, ning võetud ja kavandatud meetmed nende järkjärguliseks kõrvaldamiseks.

                  9.

                  Lisada analüüs selle kohta, milline on koostoime õhukvaliteeti ja õhkuheidet käsitlevate meetmetega, ning kirjeldada mõju õhusaastele eri stsenaariumide korral ja esitada vastavad arvandmed, lisades sellekohase teabe, ning võtta arvesse eri valdkondade omavahelist koostoimet ja kompromisside mõju.

                  10.

                  Paremini lõimida kavva ausa ja õiglase ülemineku aspektid ning eelkõige täpsustada kavandatud eesmärkide, poliitikasuundade ja meetmete mõju sotsiaalvaldkonnale, tööhõivele ja oskustele. Kirjeldada lõplikus lõimitud riiklikus kliima- ja energiakavas eelkõige ülemineku mõju elanikele, keda mõjutab kivisöe kasutamise järkjärguline lõpetamine või muudes energiamahukates sektorites tehtavad kohandused, ning esitada seos Tšehhi strateegilise raamistikuga (ReStart), soodustades Tšehhi söepiirkondade õiglast ümberkorraldamist. Töötada välja täpsem energiaostuvõimetuse probleemid lahendamise kord, sealhulgas täpsustades hinnangut vastavalt määrusele (EL) 2018/1999.

         Brüssel, 18. juuni 2019

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Miguel ARIAS CAÑETE

         (1)  ELT L 328, 21.12.2018, lk 1.

         (2)  SWD(2019) 214.

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta direktiiv 2012/27/EL, milles käsitletakse energiatõhusust, muudetakse direktiive 2009/125/EÜ ja 2010/30/EL ning tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2004/8/EÜ ja 2006/32/EÜ (ELT L 315, 14.11.2012, lk 1).

         (4)  SWD (2019) 1002 final.

         (5)  COM (2019) 503 final, 5. juuni 2019.

         (6)  SWD(2019) 214.

         (7)  SWD(2019) 214.

         (8)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2018. aasta direktiiv (EL) 2018/2001 taastuvatest energiaallikatest toodetud energia kasutamise edendamise kohta (ELT L 328, 21.12.2018, lk 82).

         (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/842, milles käsitletakse liikmesriikide kohustust vähendada kasvuhoonegaaside heidet aastatel 2021–2030, millega panustatakse kliimameetmetesse, et täita Pariisi kokkuleppega võetud kohustused, ning millega muudetakse määrust (EL) nr 525/2013 (ELT L 156, 19.6.2018, lk 26).