               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 510 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Horvaatia 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Horvaatia 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Horvaatiat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2017. aasta aruanne Horvaatia kohta
                  7
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Horvaatia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017
                  8
               . Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Horvaatias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Ennekõike hakkas 2016. aastal langema valitsemissektori võla suhtarv, ent valitsemissektori võlg on valuutariskile avatud ja riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid püsivad keskpikas perspektiivis suurtena. Erasektori võlg on vähenenud, ent see on jätkuvalt suur, eeskätt ettevõtlussektoris, ja on väga avatud valuutariskile. Finantssektori eesmärgiks on taastumist toetada, ent see on jätkuvalt avatud vääringust tulenevale krediidiriskile ja viivislaenude osakaal on endiselt suur. Töötuse määr langeb kiiresti tänu mõõdukale töökohtade loomisele, ent samuti vähenevale tööjõule. Raskepärane ärikeskkond pärsib tulusaid investeeringuid ja tootlikkuse kasvu.

               (3)Horvaatia esitas 27. aprillil 2017 nii oma 2017. aasta riikliku reformikava kui ka 2017. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  9
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  10
               .

               (5)Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist kohaldatakse Horvaatia suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. Valitsus on 2017. aasta lähenemisprogrammis ette näinud, et valitsemissektori eelarvepositsioon, mis 2016. aastal oli -0,8 % SKPst, paraneb järk-järgult ja jõuab 2020. aastaks 0,5 %-ni SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks olev -1,75 % suurune struktuurne puudujääk SKPst täideti 2016. aastal suure varuga ning kava kohaselt püsib struktuurne eelarveseisund (ümberarvutatud
                  11
               ) 2017. ja 2018. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgi tasemel, ent ilma varuta. Selle järel prognoositakse selle mõningast paranemist. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis saavutas oma kõrgeima taseme 2015. aastal (86,7 % SKPst), jätkab lähenemisprogrammi prognoosi kohaselt alanemist ja peaks 2020. aastaks langema 72,1 %-le. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik, ennekõike arvestades Horvaatia kõige suuremat eraettevõtjat Agrokor tabanud rahaliste raskuste negatiivse mõjuga, mida programmiprognoosides arvesse ei ole võetud. Samuti seab kriis Agrokoris otseselt kahtluse alla eelarveprognoosid. Lisaks sellele ei ole täielikult välja toodud meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks pärast 2017. aastat.

               (6)12. juulil 2016 esitas nõukogu Horvaatiale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Arvandmed, mis näitavad nominaalse eelarvepositsiooni arvestatavat paranemist 2016. aastal, annavad tunnistust sellest, et kõnealusel aastal Horvaatia juba saavutas oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2017. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgist parem, hoolimata sellest, et see langes 2016. aasta -0,3 %-lt SKPst 2017. aastal -1,7 %-le SKPst. 2018. aastal soovitatakse Horvaatial keskpika perioodi eelarve-eesmärgist kinni pidada. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt halveneb struktuurne eelarveseisund veelgi ja jõuab -2,1 %-le SKPst, mis viitab ohule kalduda mõnevõrra kõrvale keskpika perioodi eelarve-eesmärgist. Prognoosi kohaselt järgib Horvaatia 2017. ja 2018. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Horvaatia peab olema valmis võtma 2018. aastal täiendavaid meetmeid, et tagada stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmine.

               (7)Horvaatia eelarvejuhtimises on vajakajäämisi. Veel ei ole vastu võetud uut eelarvepoliitilise vastutuse seadust, mis peaks eelarveraamistikku tugevdama ning suurendama eelarvepoliitika komisjoni sõltumatust ja volitusi. Viibinud on riigieelarve seaduse muudatus, mille üheks eesmärgiks on võtta meetmeid seoses eelarvekavade sagedaste kohandustega nii keskvalitsuse kui ka kohalikul tasandil. Eelarvekavade aluseks olevate prognooside usaldusväärsus on väike.

               (8)Horvaatia saab suhteliselt vähe tulu kinnisvara perioodilisest maksustamisest. Makse koguvad kohalikud omavalitsusüksused kinnisvarale kehtivate tasude näol, ent maksude arvutamine ja ulatus varieerub märkimisväärselt. Samuti kehtib omandi üleandmisel vähem tõhus maksustamise kord. Korduvate riigipõhiste soovituste alusel võetud meetmetena ja osana 2016. aasta lõpu maksureformist asendatakse 2018. aastal mõned kohalikud maksud korduva omandimaksuga, mis arvutatakse omandi ligilähedast väärtust näitava viie parameetri põhjal. Seda peetakse esimeseks sammuks väärtusel põhineva korduva omandimaksu täielikul kehtestamisel, mis on ette nähtud 2020. aastaks.

               (9)
                     Horvaatia valitsemissektori rahastamisvajadused ja riigi võlakohustuse avatus valuutariskile toovad esile usaldusväärsete rahastamisallikate ja riskijuhtimise olulisuse. 2017. aasta alguses võeti riigipõhise soovituse täitmise käigus vastu keskvalitsuse võlahaldusstrateegia, mis katab perioodi 2017-2019. See võeti vastu kolm aastat pärast eelmise strateegia aegumist. Valitsemissektori võla haldamise institutsiooniline korraldus, sealhulgas teabevahetus turgudega, riskijuhtimine ja strateegia ajakohastamine korrapäraste ajavahemike järel, on puudulik. Samuti ei võeta küllaldasel määral arvesse bilansiväliste tehingute võimalikku mõju võlale.

               (10)
                     Viimasel ajal on jätkunud tööturu taastumine, ent töötuse määr on endiselt kõrge ja pikaajaliste tööotsijate osakaal suur. Koos vähese ja üha väheneva aktiivsusega tähendab see suurt kasutamata tööhõivepotentsiaali. Aktiivsuse langus oli 2016. aastal eriti suur parimas tööeas madala kvalifikatsiooniga töötajate puhul. Selle tingis tööealise rahvastiku kahanemine tulenevalt vananemisest ja väljarändest, mis on mõlemad kasvanud.

               (11)
                     Mitteaktiivsus on suhteliselt suur selles elanikkonna osas, kellel on ennetähtaegse pensionilejäämise õigus. Lühikesed sissemaksete tegemise perioodid tingivad selle, et praegused ja tulevased pensionid ei ole piisavad ja et on eakate vaesuse oht. Ennetähtaegselt pensionile jäämiseks on palju võimalusi ja seda saab teha viis aastat enne seadusjärgset pensioniiga. Rahalised stiimulid selleks, et inimesed töötaksid kuni pensionieani, on nõrgad. Väljakuulutatud meetmeid pikema tööea soodustamiseks ei ole rakendatud. Oma panuse vähesesse tööjõus osalemise määra annavad hooldamisega seotud kohustused, eriti vanemapoolsete parimas tööeas naiste puhul. Ametlikust lastehoiust on nappus ja piirkondade vahel valitsevad suured ebavõrdsused. Isapuhkus on tasustamata ja töölepingud ei ole töö- ja hoolduskohustuste ühitamise seisukohast kuigivõrd paindlikud. Tänaseni on seadusjärgne pensioniiga naiste puhul 61 aastat ja 9 kuud ning meeste puhul 65 aastat. Seadusjärgse pensioniea lähendamine ja tõstmine edeneb aeglaselt: mõlemast soost isikute pensioniiga jõuab 67 aastani 2038. Protsessi kiirendamine on kaalumisel, ent seda pole veel vastu võetud. Pensionisüsteem annab õigused parematele tingimustele teatavatesse kategooriatesse kuuluvate töötajatele, kelle elukutse on liigitatud raskete või ohtlike hulka, ja neile, kes töötavad teatavates valdkondades. Ametiasutused on valmis saanud raskete ja ohtlike elukutsete läbivaatamise, ent eeskirju ei ole veel ühtlustatud.

               (12)Viimaste andmete kohaselt oli 2015. aastal peaaegu 30 % elanikkonnast vaesuse või sotsiaalne tõrjutuse ohus. Sotsiaalkaitsesüsteemis esinevad vajakajäämised tulemuslikkuse ja võrdsuse vallas on põhjustatud ebakõladest toetuste saamise tingimustes, lünklikust geograafilisest kaetusest, vastutavate ametiasutuste vahelise koordineerimise puudumisest ja vähesest läbipaistvusest. 2016. aastal kulutati kõige vaesematele kodumajapidamistele suunatud miinimumsissetuleku kavale ainult 0,6 % SKPst. Reformikavad, sealhulgas vastutusala ümberjagamine ametkondade vahel ja toetuste saamise tingimuste ühtlustamine, on seiskunud.

               (13)Tööturul vajalike oskuste omandamine on tööalase konkurentsivõime oluline eeltingimus. Täiskasvanuhariduses osalemine on väga vähene, nagu ka kulutused aktiivsele tööturupoliitikale, ümberõppele ja elukestvale õppele ning nende hõlmavus. Õpe ei keskendu küllaldasel määral vanemaealistele ja madala kvalifikatsiooniga töötajatele ning pikaajalistele töötutele, kelle tööalane konkurentsivõime kipub olema eriti problemaatiline. Täiskasvanuhariduse asutuste, kavade ja õppe kvaliteedi parandamiseks mõeldud õigusaktide ettevalmistamine on edasi lükkunud.

               (14)Küllaldased põhioskused on olulise tähtsusega hea ja stabiilse töökoha leidmisel ja säilitamisel ning edukal majandus- ja ühiskonnaelus osalemisel. Rahvusvahelise uuringu andmed viitavad tõsistele puudustele, mis esinevad 15-aastate Horvaatia koolilaste hulgas põhioskuste, loodusteaduste ja matemaatika alal. 2015. aastal käivitati osana haridus-, teadus- ja tehnoloogiastrateegia rakendamisest õppekavade reform, et parandada nende sisu ja valdkonnaüleste oskuste õpetamist. Kuna sidusrühmade reaktsioon ei olnud ühene, vaadati õppekavade reform uuesti läbi ja selle rakendamist on oluliselt edasi lükatud. Nüüd peab protsess kooskõlas esialgsete eesmärkidega jätkuma. Hiljuti võttis Horvaatia vastu kutsehariduse ja -õppe strateegia. Eeldatavalt on selle tulemuseks kutsehariduse ja -õppe kavade ajakohastamine, tööpõhise õppe rolli suurenemine ja parem õpetamise kvaliteet. Pooleli on mitteformaalse ja informaalse õppe valideerimise süsteemi kasutuselevõtt.

               (15)Avaliku halduse territoriaalne ja korralduslik killustatus mõjutab teenuste osutamist ja riiklike kulutuste tõhusust. Valitsuse tasandite praegused volitused ja nendevahelised fiskaalsuhted ei soodusta avalike teenuste tõhusat ja õiglast osutamist, ennekõike tervishoiu, hariduse ja sotsiaalabi vallas. Üldine avaliku halduse reform viibib. Vastuvõtmist ootavad õigusaktid, millega jagatakse ümber riiklike ja kohalike ametiasutuste ülesanded, samuti riiklike ametite süsteemi ühtlustamine. 2017. aasta alguses teatasid ametiasutused, et loodud on rakkerühm riigi tasandist madalama valitsustasandi rahastamist käsitlevate õigusaktide väljatöötamiseks.

               (16)Avaliku halduse töötajate palgakujunduse killustatus takistab jätkuvalt palkade läbipaistvust ja võrdset kohtlemist, samuti riiklikku kontrolli avaliku sektori palgakulude üle, mis ähvardab mõjutada laiemat majandust. 2017. aasta veebruaris võttis valitsus vastu ühised suunised läbirääkimiste pidamiseks ja järelevalve tegemiseks avaliku sektori kollektiivlepingute üle, ent palgakujundusraamistiku ühtlustamine on lükatud edasi 2019. aastasse.

               (17)Riigile kuuluvate ettevõtete keskmine tootlikkus on väiksem kui erafirmade puhul, mis viitab puudustele nende juhtimises. Need kahjustavad ressursijaotuslikku tõhusust ja on üks põhjuseid, miks majanduse tootlikkus kasvab aeglaselt. Möödunud aastal kulges riigiettevõtete erasektori kontrolli alla andmine aeglaselt. Parem järelevalve nende tulemuslikkuse ja juhatuse aruandekohustuse üle, sealhulgas omavalitsusüksuste omandis olevate firmade puhul, aitaks nende haldamist parandada.

               (18)Horvaatia Rekonstruktsiooni- ja Arengupangal on keskne roll ELi rahastamisvahendite ja eriti Euroopa investeerimiskava rakendamisel. Selle rolli täielikuks täitmiseks peab ta vastama rangetele läbipaistvus- ja vastutavusstandarditele. Ametiasutused kavandavad panga krediidiportfelli varade kvaliteedi sõltumatut läbivaatamist sõltumatute audiitorite poolt, mis tahetakse lõpule viia 2017. aasta lõpuks. Tulemuste põhjal vaadatakse uuesti läbi panga tegevust reguleeriv raamistik ja selle juhtimisstruktuurid.

               (19)Ettevõtjaid koormavad suured regulatiivsed kulud. Ärikeskkonna muudab keerukaks suur hulk maksutaolisi lõive, milledest paljud kuuluvad statistiliselt maksude hulka. 2016. aasta suvel otsustas valitsus riigipõhise soovituse täitmisel kaotada 13 maksutaolist lõivu ja vähendada neist veel 11 summat, ent rakendamine on olnud aeglane. Ettevõtjad kannatavad jätkuvalt suure halduskoormuse all. Halduskoormuse vähendamise tegevuskava on vastu võetud, ent selle rakendamine on edasi lükkunud.

               (20)Investeeringud, mis kriisi ajal järsult vähenesid, taastusid 2016. aastal. Ent hoolimata soodsatest makromajanduslikest ja rahastamistingimustest ei võimalda peamised kitsaskohad investeeringute kiiremat taastumist. Ärikliimat mõjutavad negatiivselt avaliku halduse nõrgad kohad, raskepärane ärikeskkond, korruptsioonivastase strateegia rakendamise aeglus, peamiste taristusektorite kitsendavad eeskirjad ja riigi tugev kohalolu majanduses.

               (21)Kutsealasid reguleerivate õigusaktide ajakohastamine võib edendada töötajate liikuvust ja soodustada kutsealateenuste hindade alandamist, suurendades seeläbi kasvupotentsiaali. Horvaatia teenusepakkujate ja reguleeritud kutsealade määrus on piirav, eriti juristide jaoks. 2016. aasta suvel võttis valitsus vastu tegevuskava mittetoimivate õigusaktide asendamiseks ja uuendamiseks, ent selle kohaldamisala ja detailsus oli piiratud.

               (22)Kohtusüsteemi kvaliteet ja tõhusus on ärikeskkonna määrav tegur. Hoolimata mahajäämuse vähendamisest on kaubandus-, tsiviil- ja kriminaalasjade esimese astme kohtumenetlused pikad. Potentsiaalselt võib kohtudokumentide esitamine ja kättetoimetamine elektrooniliselt kohtusüsteemi märkimisväärselt parandada, ent seda ei ole veel kasutusele võetud. Kaubandusasjadega tegelevatel kohtunikel ei ole juurdepääsu veebiregistritele ja see mõjutab maksejõuetusmenetluste tõhusust. Kohtuotsused on harva veebis kättesaadavad ja esimese astme kaubanduskohtutes ei ole veel algatatud kohtuasjade haldussüsteemi reforme, nagu näiteks menetlusprotsessi ajakohastamine.

               (23)Pangandussektor on jätkuvalt hästi kapitaliseeritud ja selle kasumlikkus taastus 2016. aastal pärast seda, kui 2015. aastal konverteeriti laenud Šveitsi frankidest eurodesse. Viivislaenude osakaal laenude kogusummas on viimasel ajal vähenenud, ent see on endiselt suur, eriti finantssektoriväliste äriühingute sektoris. Tundub, et langus tuleneb müümisest, samuti 2013. aastal kehtestatud järkjärgulistest ja automaatsetest reservinõuetest. Osana hiljutisest maksureformist ja vastusena riigipõhisele soovitusele hakkas valitsus samuti kohaldama uut maksukohtlemist viivislaenude mahakandmisele. Selle mõju tuleb tähelepanelikult jälgida. Samuti vajab hoolikat jälgimist see, kui tõhus on hiljuti reformitud maksejõuetusraamistik viivislaenude tasumisel kokkuleppele jõudmisel.

               (24)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Horvaatia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Horvaatiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Horvaatia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (25)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  12
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

               (26)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

               SOOVITAB Horvaatial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Täita oma eelarvepoliitikas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetava osa nõudeid, mis eeldab, et 2018. aastal peetakse kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist. Täiendada 2017. aasta septembriks eelarvete planeerimist ja mitmeaastast eelarveraamistikku, sealhulgas suurendades eelarvepoliitika komisjoni sõltumatust ja volitusi. Võtta vajalikud meetmed väärtusepõhise omandimaksu kehtestamiseks. Tugevdada valitsemissektori võla haldamise raamistikku, sealhulgas tagades valitsemissektori võla haldamise strateegia iga-aastase ajakohastamise.

               2.Vähendada ennetähtaegselt pensionile jäämist, kiirendada pensioniea tõusu ja viia erikategooriaid käsitlevad pensionisätted vastavusse üldise pensionisüsteemi eeskirjadega. Suurendada sotsiaalhüvitiste läbipaistvust ja kooskõlastatust.

               3.Parandada täiskasvanuharidust, ennekõike vanemaealiste ja madala kvalifikatsiooniga töötajate ning pikaajaliste töötute puhul. Kiirendada haridussüsteemi reformi.

               4.Vähendada pädevuste funktsionaalse jaotamise killustatust riigihalduses ja parandada selle jaotust, tõhustades samal ajal avalike teenuste pakkumist ja vähendades selle territoriaalseid erinevusi. Ühtlustada sotsiaalpartneritega konsulteerides palkade kujundamise raamistikke avalikus teenistuses ja avalike teenuste osutamisel.

               5.Kiirendada riigiettevõtete ja muude riigivarade puhul investeeringust väljumist ning parandada riigiettevõtete sektoris juhtimist. Vähendada oluliselt ettevõtjate koormust, mis tuleneb reguleerimise kuludest ja halduslikest kohustustest. Kõrvaldada regulatiivsed piirangud, mis takistavad juurdepääsu reguleeritud kutsealadele ja nendel kutsealadel tegutsemist ning professionaalsete ja äriteenuste osutamist. Parandada kohtusüsteemi kvaliteeti ja tõhusust, ennekõike vähendades tsiviil- ja kaubandusasjade kestust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  EÜT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2017) 510 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 76 final.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320)) artikkel 23.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.

                     (11)
                  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon pärast ühekordsete ja muude ajutiste meetmete mahaarvamist, mille komisjon on ümber arvutanud kokkulepitud metoodikat kasutades.

                     (12)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2018
            COM(2018) 311 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et jaotada 1994. aasta üldisele tolli- ja kaubanduskokkuleppele lisatud tariifikvoote käsitlevad liidu WTO kontsessioonid, arvestades Ühendkuningriigi väljaastumist liidust

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriigi valitsus (Ühendkuningriik) Euroopa Ülemkogule Ühendkuningriigi kavatsusest astuda välja Euroopa Liidust (EL), mille liikmesriik ta praegu on.

               Ühendkuningriigi EList välja astumine mõjutab lisaks ELi ja Ühendkuningriigi kahepoolsetele suhtele ka eelkõige Ühendkuningriigi Maailma Kaubandusorganisatsiooni (edaspidi „WTO“) raames võetud kohustusi. Nii EL kui ka Ühendkuningriik on WTO asutajaliikmed. Kui Euroopa Ühendus kiitis 1994. aastal heaks WTO lepingu ja mitmepoolsed kaubanduslepingud, lisati 1994. aasta üldisele tolli- ja kaubanduskokkuleppele (edaspidi „GATT 1994“) Euroopa Ühenduste jaoks lisatud kontsessioonide ja kohustuste loend (edaspidi „ELi WTO loend“) samaaegselt ka Ühendkuningriigi jaoks. Seepärast sisaldab ELi loend ka Ühendkuningriigi kui WTO liikme suhtes kohaldatavaid kohustusi.

               Mis puutub Euroopa Liitu, siis kohaldatakse kaupadega seotud kavandatud kulukohustusi jätkuvalt selle territooriumil, kuid ELi kehtivaid koguselisi kohustusi, eelkõige tariifikvoote tuleb teataval määral kohandada, et võtta arvesse Ühendkuningriigi EList väljaastumist. Kuna ELi WTO loendit ei kohaldata tulevikus enam Ühendkuningriigi suhtes, tuleb ELi kehtivad WTO tariifikvoodid (põllumajandustooted, kalandus- ja tööstuslikud tooted) jaotada Ühendkuningriigi ja ELi vahel ning see jõustub päevast, mil ELi WTO loendit ei kohaldata enam Ühendkuningriigi suhtes.

               Vastavalt GATT 1994 artiklile XXVIII peab EL kontsessioonide muutmiseks pidama läbirääkimisi tariifikvootide jaotamise üle asjaomaste WTO liikmetega, kellel on õigused juurdepääsuks asjaomasele turule individuaalsete tariifikvootide raames (kellel on nn põhimõtteline või oluline tarnehuvi või esialgne läbirääkimisõigus). EL konsulteerib ka WTO liikmetega, kellel on konsultatsioonides osalemise õigused.

               Need läbirääkimised peavad toimuma lühikese aja jooksul. Eeldatakse, et Ühendkuningriik astub EList välja 30. märtsil 2019. Samas aga käivad väljaastumislepingu üle praegu läbirääkimised ning ELi ja Ühendkuningriigi läbirääkijad on jõudnud kokkuleppele üleminekukorda käsitleva teksti suhtes, mille kohaselt tuleks väljaastumislepingu jõustumisel kohaldada liidu õigusakte, sealhulgas selliseid rahvusvahelisi lepinguid, nagu GATT 1994, milles liit on osaline, Ühendkuningriigi suhtes alates väljaastumise kuupäevast kuni 31. detsembrini 2020.

               Ei saa välistada, et artikli XXVIII kohaseid lepinguid asjaomaste WTO liikmetega ei sõlmitud kehtestatud tähtaja jooksul, vähemalt mitte kõigi asjaomaste tariifikvootide puhul.

               Selleks teeb komisjon paralleelselt käesoleva soovitusega ettepaneku põhiõigusakti kohta (seadusandliku tavamenetluse teel), tagamaks, et selliste artikli XXVIII kohaste lepingute puudumisel võib EL jaotada tariifikvoodid ühepoolselt kooskõlas artikliga XXVIII ning et komisjonile on antud vajalikud volitused asjaomaste tariifikvootide avamist ja rakendamist käsitlevate asjaomaste ELi õigusaktide asjakohaseks muutmiseks.

               Käesoleva soovituse eesmärk on seega anda komisjonile luba alustada läbirääkimisi vastavalt GATT 1994 artiklile XXVIII, et muuta asjaomaseid kontsessioone (eelkõige WTO tariifikvoote) Euroopa Liidu WTO loendis, jagamaks need liidu ja Ühendkuningriigi vahel.

               Lisaks peab Ühendkuningriik algatama WTOs menetlused oma kontsessioonide ja kohustuste loendi koostamiseks juba enne kuupäeva, mil ta ei ole enam liidu liikmesriik. Seepärast on vaja lubada Ühendkuningriigil läbi viia selleks vajalikud menetlused, et saavutada teiste WTO liikmetega kokkulepe selles, milline peaks olema tema osa tariifikvootides, mis sisalduvad praegu Euroopa Liidu WTO loendis.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Ei kohaldata.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Ei kohaldata.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikkel 207 ning artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ühine kaubanduspoliitika on Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artiklis 3 loetletud valdkonnana, mis kuulub liidu ainupädevusse. ELi toimimise lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ei kohaldata subsidiaarsuse põhimõtet liidu ainupädevusse kuuluvates valdkondades.

               •Proportsionaalsus

               Käesolevas soovituses tehakse nõukogule ettepanek volitada komisjoni alustama läbirääkimisi vastavalt üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppe (GATT) 1994 artiklile XXVIII eesmärgiga muuta ELi WTO kontsessioone, mis käsitlevad seotud tariifikvoote. WTO eeskirjade kohaselt tuleb kõnealust menetlust järgida, et muuta WTO liikme loendis sätestatud kontsessioone. Seda arvestades on kavandatud meede proportsionaalne eespool esitatud eesmärkidega.

               •Vahendi valik

               Olemasolev vahend nimetatud eesmärgi saavutamiseks on rahvusvaheline kokkulepe. Seega on vaja saada luba alustada läbirääkimisi rahvusvahelise kokkuleppe sõlmimiseks.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata.

               •Mõjuhinnang

               Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

               Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

               Ei kohaldata.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

               Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Ei kohaldata.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et jaotada 1994. aasta üldisele tolli- ja kaubanduskokkuleppele lisatud tariifikvoote käsitlevad liidu WTO kontsessioonid, arvestades Ühendkuningriigi väljaastumist liidust

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

                  võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Kaupade valdkonnas kehtivaid koguselisi kohustusi, mille Euroopa Liit on võtnud Maailma Kaubandusorganisatsioonis (edaspidi „WTO“) tuleb teataval määral kohandada, et võtta arvesse Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (edaspidi „Ühendkuningriik“) väljaastumist liidust. Eelkõige tuleb selliste teatavate põllumajandus-, kalandus- ja tööstustoodete kehtivad tariifikvoodid, mis on kantud 1994. aasta üldise tolli- ja kaubanduskokkuleppele (edaspidi „GATT 1994“) lisatud kontsessioonide ja kohustuste loendisse, jaotada Ühendkuningriigi ja liidu vahel pärast Ühendkuningriigi väljaastumist liidust.

               (2)Seepärast tuleks anda komisjonile volitused alustada vastavalt GATT 1994 artiklile XXVIII läbirääkimisi nende WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigused, et muuta kõnealuseid tariifikvoote.

               (3)Ühendkuningriik peab algatama WTOs menetlused oma kontsessioonide ja kohustuste loendi koostamiseks juba enne kuupäeva, mil ta ei ole enam liidu liige.

               (4)Seepärast on vaja lubada Ühendkuningriigil teostada vajalikud menetlused selleks, et koostada GATT 1994-le lisatud kontsessioonide ja kohustuste individuaalne loend, sealhulgas pidada läbirääkimisi teiste WTO liikmetega loendis sisalduvate tariifikvootide koguste üle,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

                  Komisjoni volitatakse alustama liidu nimel läbirääkimisi WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigused, et muuta tariifikvoote, mis on praegu kantud GATT 1994-le lisatud liidu kontsessioonide ja kohustuste loendisse.

               Artikkel 2

                  Komisjonile suunatud läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

                  Komisjon peab läbirääkimisi, konsulteerides [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

                  Ühendkuningriigile antakse luba teostada vajalikud menetlused selleks, et koostada GATT 1994-le lisatud kontsessioonide ja kohustuste individuaalne loend ning sätestada selles sisalduvad mis tahes koguselised piirangud, samuti selleks, et pidada läbirääkimisi teiste WTO liikmetega loendis sisalduvate tariifikvootide koguste üle, mis on praegu kantud GATT 1994-le lisatud liidu kontsessioonide ja kohustuste loendisse.

               Artikkel 5

                  Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile ja Ühendkuningriigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2018
            COM(2018) 311 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et jaotada 1994. aasta üldisele tolli- ja kaubanduskokkuleppele lisatud tariifikvoote käsitlevad liidu WTO kontsessioonid, arvestades Ühendkuningriigi väljaastumist liidust

               LISA

               (1) Komisjon püüab pidada läbirääkimisi lepingu sõlmimise üle WTO liikmetega, kellel on läbirääkimisõigused, ja konsulteerida WTO liikmetega, kellel on konsultatsioonides osalemise õigused, vastavalt GATT 1994 artiklile XXVIII, eesmärgiga muuta liidu WTO kontsessioone tariifikvootide kohta GATT 1994-le lisatud liidu kontsessioonide ja kohustuste loendis.

               (2) Komisjon peab läbirääkimisi eesmärgiga muuta liidu kontsessioone, eelkõige jaotades olemasolevad tariifikvoodid Ühendkuningriigi ja liidu vahel nii, nagu need on pärast Ühendkuningriigi liidust väljaastumist.

               (3)Komisjon järgib liidu loendi muutmise menetlust kooskõlas WTO asjaomaste sätetega, eelkõige GATT 1994 XXVIII artikli
                  1
                ja GATT 1994 XXVIII artikli tõlgendamise käsitusleppega
                  2
               .

               (4)Komisjon peaks andma nõukogule aru läbirääkimiste ja konsultatsioonide tulemustest ning vajaduse korral ka olulistest arengusuundadest, mis võivad läbirääkimiste käigus ette tulla.

                     (1)

                        Lepingu tekst on kättesaadav järgmisel veebisaidil:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/gatt47_01_e.htm

                     (2)

                        Lepingu tekst on kättesaadav järgmisel veebisaidil:https://www.wto.org/english/docs_e/legal_e/12-28_e.htm


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2018
            COM(2018) 427 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2018. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2018. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)22. novembril 2017 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2018) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 22. märtsil 2018 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 22. novembril 2017 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2018. aasta aruanne Ühendkuningriigi kohta
                  4
                avaldati 7. märtsil 2018. Selles hinnati Ühendkuningriigi edusamme nõukogu poolt 11. juulil 2017 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriik Euroopa Ülemkogule oma kavatsusest lahkuda Euroopa Liidust. Välja arvatud juhul, kui ratifitseeritud väljaastumislepingus kehtestatakse teine kuupäev või kui Euroopa Ülemkogu vastavalt Euroopa Liidu lepingu artikli 50 lõikele 3 ja kokkuleppel Ühendkuningriigiga ühehäälselt otsustab, et aluslepingute kohaldamine lõpetatakse hilisemal kuupäeval, lõpetatakse liidu esmase ja teisese õiguse kohaldamine Ühendkuningriigi suhtes 30. märtsil 2019 kell 00.00 Kesk-Euroopa aja järgi. Selle tulemusel muutub Ühendkuningriik kolmandaks riigiks. Läbirääkimised on käimas, et tagada korrapärane väljaastumine, sealhulgas võimalus näha ette üleminekuperiood kuni 2020. aasta lõpuni, mille jooksul jätkuvalt kohaldatakse liidu õigust Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis. Sellega seoses ei ole komisjon esitanud ega välja töötanud ühtegi stsenaariumit, mis põhineb Euroopa liidu ja Ühendkuningriigi võimalikul Brexiti järgsel kokkuleppel, kuna läbirääkimised on alles käimas.

               (4)Ühendkuningriik esitas 30. aprillil 2018 oma 2018. aasta riikliku reformikava ja 2018. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (6)Ühendkuningriigi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 2017–2018. aasta lähenemisprogrammis prognoosib valitsus, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb 2,2 %-lt SKPst 2017.–2018. eelarveaastal 1,8 %-le SKPst 2018.–2019. eelarveaastal ja 1,7 %-le SKPst 2019.–2020. eelarveaastal. Lähenemisprogramm ei sisalda keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse eelarveaastatel 2017–2018 kuni 2020–2019 üldiselt stabiliseeruma tasemele ligikaudu 85,5 % ning seejärel eelarveaastal 2021–2022 vähenema 84,8 %-le SKPst. Kõnealuste eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Kuigi kavandatud puudujäägieesmärkide saavutamiseks vajalikud meetmeid on üldiselt hästi kindlaks määratud, ohustab kasvav surve valitsemissektori kulutuste suurendamiseks mitmes valdkonnas puudujäägi kavandatud vähendamist.

               (7)11. juulil 2017 soovitas nõukogu Ühendkuningriigil tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  7
                nominaalne kasvumäär ei ületa eelarveaastal 2018–2019 1,8 %, mis vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Samal ajal märkis nõukogu, et tuleb püüda saavutada selline eelarvepoliitika seisund, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Ühendkuningriigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et eelarveaastal 2018–2019 kaldutakse ennetuslikku osa nõuetest mõnevõrra kõrvale.

               (8)Võttes arvesse, et Ühendkuningriigi valitsemissektori võla suhe SKPsse on üle 60 % ja prognoositav SKP lõhe on 0,4 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär eelarveaastal 2019–2020 ületada 1,6 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames kohaldatava maatriksi kohasest nõudest. Kui poliitikat ei muudeta, peaks Ühendkuningriik kõnealust nõuet eelarveaastal 2019–2020 täitma. Esmapilgul prognoositakse, et Ühendkuningriik täidab eelarveaastatel 2018–2019 ja 2019–2020 võlareegliga seotud üleminekukorda, kuna lubatud aastane kõrvalekalle on 0,25 %. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Ühendkuningriik peab olema valmis võtma alates 2018.–2019. eelarveaastast stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid.

               (9)Tänu meetmetele, mida valitsus on võtnud eluasemeturu stimuleerimiseks, ja majanduse tsüklilisele elavnemisele kasvab aastane eluasemete netopakkumine jätkuvalt. Kuid see on endiselt nõudlusest palju väiksem ning Ühendkuningriik seisab jätkuvalt silmitsi suure väljakutsega eluasemete piisava pakkumise tagamisel. See on seotud maaturu väga range ja keerulise reguleerimisega. Eluasemete nappus ja kõrged eluasemekulud on eriti terav probleem suure ja kasvava nõudlusega piirkondades, nagu linnakeskustes ja nende ümbruses. Valitsus tunnistab probleemi ja on seadnud ambitsioonikad eesmärgid eluasemete pakkumise suurendamiseks järgmistel aastatel. Samal ajal on valitsus kinnitanud oma kindlat tahet piirata linnakeskuste ümbruse arengut. Eluaseme omamine on noorte hulgas oluliselt vähenenud, suurendades põlvkondadevahelist ebavõrdsust. Tööviljakus on madal ja püsib muutumatuna. Suur osa majandusest toimib suhteliselt halvasti peamiste tootlikkuse tegurite seisukohast, milleks on oskused, investeeringud ja tõhusad äriprotsessid. Ühendkuningriigi raudtee-, maantee- ja õhutranspordi võrgustikud seisavad samuti silmitsi märkimisväärse ja kasvava jõudlussurvega.

               (10)Kuigi nominaalsed tööturunäitajad on enamiku parameetrite osas jätkuvalt positiivsed, tekitab jätkuvalt probleeme tööhõive kvaliteet. See on seotud oskuste arendamise, ebatüüpiliste töövormide, kasumi, tööviljakuse, tööturul osalemise ja tööealiste vaesusega. Kõigis nendes küsimustes on tehtud teatavaks ja rakendatud märkimisväärseid poliitikameetmeid. Esmatähtis on tagada nende omavahel seotud poliitikameetmete sidusus. Oskuste puhul on seni keskendutud õpipoisiõppele ja tehnilise hariduse reformimisele. Nende mõlema kvaliteedile keskendumisel võiks olla püsiv mitmekordistav mõju nii ühiskonnale kui ka majandusele. Ühendkuningriik kuulub nende liikmesriikide hulka, kes juba vastavad rohkem kui kahele kolmandikule kvaliteetse ja tõhusa õpipoisiõppe Euroopa raamistiku kavandatud kriteeriumidest ning seepärast on kvaliteedieesmärkide seadmine ja jälgimine (nt hariduse omandanute edasise tegevuse jälgimise kaudu) võimalik. Sama palju vahendeid, nagu on eraldatud õpipoisiõppele ja koolist väljalangenutele suunatud uutele nn T-tasanditele, tuleb eraldada ka elukestva õppe võimaluste edendamiseks, eelkõige inimeste puhul, kes on jäänud pidama erioskusi mittenõudvatele töökohtadele.

               (11)Ka sotsiaalkaitse ja sotsiaalse kaasatuse küsimustele tuleb pöörata tähelepanu. Lapsehoiu reformimine on käimas, kuid võib olla vaja suurendada lapsehoiu võimalusi, eelkõige alla kolmeaastaste laste jaoks. Mõne sotsiaalvaldkonna reformi ja kärpe mõju ei ole veel täielikult tunda, eriti tööl käivatele peredele.

               (12)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Ühendkuningriigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta lähenemisprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Ühendkuningriigile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka seda, mil määral need vastavad liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi Euroopa Liidu üldist majandusjuhtimist.

               (13)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta 2018. ja 2019. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2019.–2020. eelarveaastal 1,6 %, mis vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst.

               2.Suurendada eluasemete pakkumist, eriti suurima nõudlusega piirkondades, sealhulgas täiendavalt reformides planeerimissüsteemi.

               3.Astuda samme oskuste ja nende arendamise vajaduse rahuldamiseks, kehtestades õpipoisiõppe kvaliteedi ja tulemuslikkuse eesmärgid ning rohkem investeerides tööjõus juba osalevate inimeste oskuste täiendamisse.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        COM(2018) 427 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 ja P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 226 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2018
            COM(2018) 404 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Taani 2018. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Taani 2018. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Taani 2018. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)22. novembril 2017 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2018) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 22. märtsil 2018 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 22. novembril 2017 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Taanit ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2018. aasta aruanne Taani kohta
                  4
                avaldati 7. märtsil 2018. Selles hinnati Taani edusamme nõukogu poolt 11. juulil 2017 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)Taani esitas nii oma 2018. aasta riikliku reformikava kui ka 2018. aasta lähenemisprogrammi 24. aprillil 2018. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (5)Taani suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2018. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et 2018. aastal saavutatakse valitsemissektori eelarvepuudujääk 0,7 % SKPst ja kogu programmiperioodi vältel kuni 2025. aastani järgitakse jätkuvalt keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurset eelarvepuudujääki 0,5 % SKPst. 2018. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2018. aastal 35,6 %-le ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 34,2 %-le SKPst, kuid tõusma siis 2025. aastaks peaaegu 40 %-ni. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on programmiperioodi ulatuses usutav. Komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon jõudma 2018. aastal ülejääki 0,3 % SKPst ja 2019. aastal 0,9 % SKPst, mis ületab veidi 2018. aasta lähenemisprogrammi eesmärki ning ületab keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Taani täidab 2018. ja 2019. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (6)Taani jätkusuutlik majanduskasv eeldab demograafilistest muutustest hoolimata tööjõu pakkumise tagamist ja teatud sektorites levivale tööjõupuudusele lahenduse leidmist. Tõenäoliselt suurendavad kvalifitseeritud töötajate arvu reformid, millega suurendatakse kutsehariduses osalejate ja selle läbijate määra, ning digitaaloskuste paremale tasemele viimise meetmed. Lisaks oleks selles suhtes abi meetmetest, millega marginaliseeritud ja ebasoodsas olukorras olevaid rühmi paremini tööturule kaasata. See kehtib madala haridustasemega noorte, vähenenud töövõime või puudega inimeste ja rändetaustaga inimeste suhtes. Hiljutiste tööintegratsioonimeetmete juurutamine on kulgenud aeglaselt, kuid tundub, et need aitavad parandada äsja saabunud pagulaste olukorda. Rändetaustaga laste integreerimine haridussüsteemi on endiselt oluline lahendamist vajav probleem, sest praegu jääb selliste laste haridustase teiste lastega võrreldes madalamaks.

               (7)Tootlikkuse kiire kasv on ülioluline majanduskasvu toetamiseks, Taani suhteliselt kõrge heaolutaseme säilitamiseks ja riigi konkurentsivõime tagamiseks. Ehkki Taani tootlikkuse tase on võrreldes teiste ELi liikmesriikidega kõrge, on tootlikkuse kasv pikka aega vähenenud ja seda takistavad mitmesugused võimalikud pidurid (millele on osutanud ka Taani tootlikkuse komitee ja konkurentsiamet). Riigisisese suunitlusega teenustesektori tootlikkuse areng on olnud loid valdkondades, kus valitsus võttis 2017. aastal konkurentsi suurendamiseks üksnes piiratud meetmeid, ja valdkondades, mis on osaliselt (nt hüpoteekpangad) väliskonkurentsi eest kaitstud. Vähene konkurents mitmes riigisisese suunitlusega teenustesektoris (nt jaekaubandus, finantsteenused, kommunaalteenused ja võrgutööstus, transport ning ravimite hulgimüük) pärsib endiselt tootlikkust, investeeringuid ja töökohtade loomist.

               (8)Eluasemehinnad on mitu aastat tõusnud ja nüüd hakkavad ilmnema ülehindamise riskid, eriti peamistes linnapiirkondades. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatas kaheksat ELi riiki, sh Taanit, et eluasemehindade tõus koos suure kodumajapidamiste võlaga teeb elamukinnisvara sektori keskpikas perspektiivis haavatavaks. Kodumajapidamised jätkasid 2017. aastal võla vähendamist, kuid komisjoni hinnangul on nende võlatase endiselt ELis üks kõrgemaid (protsendina SKPst) ning ületab majanduse põhinäitajatest ja usaldatavusnõuete piirmääradest tulenevat soovituslikku taset. Lisaks on alates 2013. aastast oluliselt suurenenud laenusumma ja sissetuleku kõrge suhtarvuga hüpoteekide osakaal, seda eelkõige Kopenhaagenis ja selle ümbruses. Taani ametiasutused on vastu võtnud mitu uut makrotasandi usaldatavusmeedet riskantsete laenude võtmise edasiseks piiramiseks (jõustuvad 2018. ja 2020. aastast) ja algatanud eluasemehindade piirkondliku ebavõrdsusega tegelemiseks kinnisvaramaksureformi (jõustub 2021. aastast). Sellegipoolest suurendab väga kõrgete laenusumma ja sissetuleku suhtarvude, suure võlakoormuse juures intressimäära suure tundlikkuse ja potentsiaalselt ülehinnatud eluasemete kombinatsioon riski, et toimub hinnakorrektuur, mis võib kahjustada reaalmajandust ja pangandussektorit.

               (9)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Taani majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta lähenemisprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Taanile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Taani eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (10)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018. aasta lähenemisprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, et Taani täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.

               SOOVITAB Taanil võtta 2018. ja 2019. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Suurendada konkurentsi riigisisese suunitlusega teenustesektoris, näiteks kommunaalteenuste pakkumisel, võrgutööstuses ja finantssektoris.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        COM(2018) 404 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 ja P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 203 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2018
            COM(2018) 401 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Belgia 2018. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Belgia 2018. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)22. novembril 2017 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2018) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 22. märtsil 2018 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 22. novembril 2017 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Belgiat ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 22. märtsil 2018. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 14. mail 2018.

               (2)Kuna Belgia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Belgia tagama allpool esitatud soovitustes 1–3 kajastuva euroala majanduspoliitilise soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)Belgia 2018. aasta riigiaruanne
                  4
                avaldati 7. märtsil 2018. Selles hinnati Belgia edusamme nõukogu poolt 11. juulil 2017 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)Belgia esitas oma 2018. aasta riikliku reformikava ja 2018. aasta stabiilsusprogrammi 27. aprillil 2018. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu nähakse ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  5
                artiklis 23, võib komisjon, kui see on vajalik nõukogu asjakohaste soovituste rakendamise toetamiseks, liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks muudatusettepanekuid. Komisjon on esitanud täiendavaid üksikasju, kuidas ta kasutaks seda suuniste sätet selliste meetmete rakendamise kohta Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  6
               .

               (6)Belgia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Oma 2018. aasta stabiilsusprogrammis kavandab valitsus parandada järk-järgult nominaalset eelarvepositsiooni ning saavutada 2021. aastaks 2017. aasta puudujäägi (1,0 % SKPst) asemel ülejäägi 0,1 % SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsioon – on kavas saavutada 2020. aastaks. Siiski osutab ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon
                  7
                0,2 %-lisele puudujäägile 2020. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutas 2014. aastal haripunkti tasemel peaaegu 107 % SKPst ja vähenes seejärel 2017. aastal tasemele ligikaudu 103 % SKPst; 2018. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2021. aastaks 96,4 % tasemeni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2019. aastast, ei ole täpselt kirjeldatud; komisjoni 2018. aasta kevadprognoosi kohaselt halvendab see eeldatavat struktuurset eelarvepositsiooni 2019. aastal, kui poliitikat ei muudeta.

               (7)Komisjon esitas 23. mail 2018 ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande, kuna Belgia ei teinud piisavaid edusamme võla vähendamise sihttasemest kinnipidamiseks 2017. aastal. Aruandes ei suudetud pärast kõigi oluliste tegurite hindamist kindlale otsusele jõuda, kas Belgia täidab võlakriteeriumi, nagu see on määratletud aluslepingus ja määruses (EÜ nr 1467/1997, või mitte, sest praegu ei ole kindlaid tõendeid märkimisväärse kõrvalekalde kohta Belgias ei 2017. aastal ega 2016. ja 2017. aasta peale kokku. Komisjon hindab nõuete täitmise ümber 2018. aasta andmete alusel ja annab järeldusest teada 2019. aasta kevadel.

               (8)2018. aasta stabiilsusprogramm osutab, et julgeolekuga seotud meetmetel oli 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni hinnangul ulatusid julgeolekuga seotud meetmete tõttu lubatud lisakulud 2017. aastal 0,04 %ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest suur terrorioht on erakorraline sündmus, selle mõju Belgia riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2017. aastaks vähendatud, et neid täiendavaid kulusid arvesse võtta.

               (9)11. juulil 2017 soovitas nõukogu Belgial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  8
                nominaalne kasvumäär ei ületaks 2018. aastal 1,6 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Samal ajal märgiti, et 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneval 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel tuleb eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Vastavalt komisjoni hinnangule Belgia majanduse elavnemise tugevusele, milles võeti arvesse Belgia kestlikkusprobleeme, ja mis koostati hinnangu raames riigi eelarvekava projektile, ei ole selles suhtes mingeid muid elemente vaja arvestada. Vastavalt komisjoni 2018. aasta kevadprognoosile on 2018. aastal ning 2017. ja 2018. aasta peale kokku oht kalduda kohandamisest keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas olulisel määral kõrvale.

               (10)Võttes arvesse, et Belgia prognoositav valitsemissektori võla suhe SKPsse on 60 % ja prognoositav SKP lõhe on 0,4 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2019. aastal ületada 1,8 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames kohaldatava maatriksi kohasest nõudest. Kui poliitikat ei muudeta, on 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Peale selle ei järgi Belgia esmapilgul arvatavasti 2018. ja 2019. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on 2018. aastal vaja võtta meetmeid. Juhuslikke tulusid oleks mõistlik kasutada valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks vähendamiseks.

               (11)Jätkuvalt on probleemiks riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. 2015. aastal jõustatud pensionireformid olid oluline samm vananemisega seotud probleemide lahendamiseks pikemas perspektiivis, kuid 2018. aasta vananemisaruandes osutatakse vananemisega seotud pikaajaliste kulude – nii pensioni- kui ka pikaajalise hoolduse kulude – eeldatust suuremale kasvule. Prognoositakse pensionikulude 2,9 protsendipunktist kasvu aastaks 2070 võrreldes eelmises aruandes nimetatud 1,3 protsendipunktise kasvuga ja euroala keskmiselt 0,1 protsendipunktise vähenemisega. Seepärast saaks neid riske vähendada aidata valitsuse reformikava täielik rakendamine. Peale selle prognoositakse pikaajalise hoolduse kulude kasvu juba niigi ELi keskmist ületavalt 2,3 %-lt SKPst 4,0 %-le SKPst aastaks 2070. Killustatuse vähendamine pikaajalise hoolduse korralduses, mis tuleneb pädevuste jaotusest erinevate haldustasandite vahel, võib parandada kulutuste tõhusust selles valdkonnas.

               (12)Eelarve tulemuslik koordineerimine on väga oluline sellises liitriigist liikmesriigis nagu Belgia, kus suur osa kulutustega seotud pädevusest on delegeeritud piirkondliku tasandi valitsusasutustele. Föderaalvalitsus ning piirkondlikud ja kogukondlikud omavalitsused sõlmisid 2013. aastal koostööleppe, et parandada omavahelist koordineerimist ja võtta majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu fiskaalosa (fiskaalkokkulepe) üle siseriiklikku õigusesse. Eesmärgiks oli määrata kindlaks üleriiklikud ja piirkondlikud mitmeaastased eelarvekavad, mille üle teostab järelevalvet kõrgem rahandusnõukogu. On saavutatud kokkulepe 2020. aastaks saavutatavate üksikute fiskaaleesmärkide asjus, mis on positiivne. Kuid ametlik kokkulepe kõigi valitsemistasandite iga-aastaste fiskaaleesmärkide asjus puudub ikka veel. Edu on saavutatud piisavate tagatiste kindlaksmääramisel seoses kõrgema rahandusnõukogu sõltumatusega.

               (13)Eelarve konsolideerimises oleks põhjust pöörata suuremat tähelepanu kulutamise ohjeldamisele. Avaliku sektori kogukulutused protsendina SKPst on üle euroala keskmise. Kuigi avaliku sektori investeeringutega saab kasvu pikas perspektiivis suurendada, on nende tase Euroopa standardeid arvestades madal, eriti võrreldes avaliku sektori kogukulutustega. Lisaks vähesele avaliku sektori kapitalile on halvenenud ka avaliku sektori taristu olukord. Kulude läbivaatamine võib aidata kaasa kulutuste mõistlikumale jaotusele ja toetada majanduskasvusõbralikku konsolideerimist. Piirkondlikul tasandil kavatseb vaid Flandria võtta oma eelarveprotsessis kasutusele kulude läbivaatamise. Pealegi ei seo Belgias ühtki valitsemistasandit siseriiklikud kulutuste tegemise eeskirjad peale tervishoiukulude ülemmäära. See on kontrastis selliste eeskirjade üha kasvava vastuvõtmisega kogu ELis ja see takistab eelarve kulupõhist konsolideerimist. Pealegi ei investeerita sissemakseid Belgia hoiuste tagamise skeemi eraldi madala riskiga vara portfelli.

               (14)Võla ja varade jaotus Belgia kodumajapidamistes paljastab, hoolimata üldiselt soodsast varakuspositsioonist, mõningad haavatavuses. Pikk periood, mil eluasemehinnad on tõusnud kiiremini kui kodumajapidamiste netotulu, on muutnud kodumajapidamiste finantsseisundi ebakindlamaks nende võla peaaegu mehaanilise suurendamise teel. Ehkki on võetud meetmed süsteemse riski suurenemise vältimiseks, ei pruugi keerukas riiklik makrotasandi usaldatavusjärelevalve otsustamisprotsess kõrvaldada ohtusid finantsstabiilsusele. Eluasemehinnad paistavad praegu veidi ülehinnatud.

               (15)Nagu märgiti 2018. aasta euroala käsitlevas soovituses, on ettevõtjate vahelise konkurentsi moonutamise ärahoidmiseks, maksumaksjate õiglaseks kohtlemiseks ja riigi rahanduse kaitsmiseks oluline võidelda agressiivse maksuplaneerimise vastu. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate välismõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Endine riskikapitali intresside mahaarvamise süsteem, mis põhines omakapitalil, on asendatud kasvusüsteemiga. Uus süsteem, mis jagab äriühingu tulumaksu ühtses maksubaasis välja pakutud majanduskasvu ja investeerimise edendamise soodustusega kasvu lähtestsenaariumi, on piiratud 5 aasta keskmise alusel arvutatud kasvava omakapitaliga. See muutus peaks aitama kaasa äriühingu tulumaksureformi eelarveneutraalsusele, vältides samal ajal süsteemi võimalikku kasutamist agressiivseks maksuplaneerimiseks, leevendades ikkagi laenuvahendite/omakapitali kallutatuse probleemi. Kuigi teatavate konkreetsete rikkumisvastaste normide puudumine põhjustas muret, valmistatakse praegu ette rikkumisvastase raamistiku reformi. See on positiivne samm. Seda seiratakse pingsalt tagamaks, et uued normid käsitleks asjakohaseid rikkumiste vorme. Võttes arvesse hiljutisi muutusi, jätkab komisjon konstruktiivset dialoogi võitluseks maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate vastu.

               (16)Hiljutine majanduskasv on loonud rikkalikult töökohti. Tööhõive kasv oli 2017. aastal tugev ja töötuse määr on praegu kriisieelse taseme lähedal. Sellegipoolest ei ole Belgia, võttes arvesse 20–64aastaste earühma tööhõive määra (68,1 % aastal 2017), graafikus oma strateegia „Euroopa 2020“ eesmärgi (73,2 %) saavutamiseks. Ebasoodsas olukorras elanikkonnarühmade tööturul osalemise alal saavutatud edu on piiratud, sest mitteaktiivsus ja töötus on kontsentreeritud suurel määral madala kvalifikatsiooniga, rändaja taustaga ja eakamatele töötajatele, mis osutab, et tööturule integreerimist takistavad nii struktuursed kui ka rühmadele omased tegurid. Eelkõige rändajataustaga inimeses, kes moodustavad suure osa tööealisest rahvastikust, on olukord tööturul jäänud ebasoodsaks ja nad kujutavad seega endast olulist kasutamata potentsiaali. 2016. aastal oli kolmandates riikides sündinute tööhõive määr 49,1 %, mis on enam kui 20 protsendipunkti madalam, kui riigis sündinutel (naiste puhul oli lõhe veelgi suurem). On tõendeid sellest, et aktiveerimismeetmed ei ole kõigi elanikkonnarühmade puhul võrdselt tulemuslikud. Ehkki on võetud mõned meetmed uute saabujate integreerimiseks ja võitluseks diskrimineerimise vastu, on ikka veel puudus poliitikavaldkondadeülesest ja poliitiliste tasandite vahelisest koostööst, et lahendada rändajataustaga inimeste tööturule integreerimise probleem. Piirkondade vahel püsivad suured erinevused tööturu toimivuse.

               (17)Hoolimata jõupingutustest tööjõu maksukiilu vähendamiseks, püsivad mõnede elanikkonnarühmade töötamist takistavad asjaolud, näiteks keskmist palka teenivad ühe inimesega leibkonnad ja leibkonna teised palgasaajad. Hoolimata varasematest meetmetest püsis keskmist palka teenivate ühe inimesega leibkondade maksukiil 2016. aastal ELi suurimate hulgas. Ka madalapalgaliste töötajate (67 % ühe inimesega leibkonna keskmisest palgast) töötuslõks on üks ELi kõrgeimatest. Püsivad leibkonna teiste palgasaajate – peamiselt naiste – töötamist pärssivad maksud.

               (18)Vabade töökohtade osakaal on üks ELi suurimaid, mis näitab suurt oskuste mittevastavust nõudlusele, mis on seotud muude tegurite hulgas vähese liikuvuse ja ebapiisava keeleoskusega Brüsseli piirkonnas. Elukestvas õppes osalemise määr on madal. Selleks, et inimesed tuleksid toime töökohavahetustega, on tähtis, et nii üksikisikud kui ka tööandjad pühenduksid rohkem elukestvale õppele.

               (19)Mõningat edu on saavutatud võrdsete võimaluste loomisel kvaliteetse hariduse ja kutseõppe saamiseks, kuivõrd kogukonnad rakendavad koolireforme. Kuid pikaajaline suur hariduslik ebavõrdsus püsib hoolimata heast keskmisest tulemusest rahvusvahelises võrdluses. 15aastaste õpilaste õppetulemused kõiguvad seoses sotsiaal-majandusliku ja rändajataustaga märkimisväärselt. Muret tekitavad kogukondadevahelised õppetulemuste erinevused ning ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade alaesindatus loodusteaduste, lugemise ja matemaatika oivikute hulgas. Suured lõhed koolide õppetulemuste vahel käivad käsikäes hariduse saamise võimaluste ebavõrdsusega. Ehkki kolmanda taseme hariduse omandajate osakaal on suur, on näha ebavõrdsust kvaliteetse hariduse kättesaadavuses, oskuste nappust ja piirkondlikke erinevusi. Loodusteaduste, tehnoloogia ja matemaatika valdkonna erialade lõpetajate osatähtsus on üks ELi madalamatest ning puudused nendes valdkondades võivad hakata tõkestama majanduskasvu ja innovatsiooni. Muret tekitab õpetajatepuudus, kuid õpetajatele suunatud reformid edenevad aeglaselt. Õpetajate pidev tööalane enesearendamine vajab kohandamist. Nii flaami- kui ka prantsuskeelsed kogukonnad on alustanud suuri reforme oma haridussüsteemides. Nende rakendamiseks on kavandatud järgmised kümne aastat ja kauemgi. Ometi võeti 2017. aasta lõpus vastu otsus lükata peamiste meetmete jõustumine edasi. Reformide ja meetmete mõju sõltub suurel määral nende tulemuslikust rakendamisest ja seirest.

               (20)Teenuste reguleeriva raamistiku piirangute kõrvaldamiseks on viidud läbi vaid piiratud reforme. Flandria tühistas mitut käsitöö valdkonna kutseala reguleeriva seaduse. Sellegipoolest säilib teatavate kutseteenuste range reguleerimine. Seepärast on konkurents neis sektorites alla surutud ja uute äriühingute turuletuleku määr madal. Ehitussektoris rakendatakse ehitusturule juurdepääsul horisontaalseid autoriseerimissüsteeme ja ehitusload on hoolimata viimastel aastatel võetud meetmetest keerulised. Belgia ehitussektori uuenemise määr on ELi keskmisest oluliselt madalam, mis võib osutada asjaolule, et konkurents sektoris on ebapiisav. See mõjutab ka oluliste taristuprojektide täitmist. Suured on piirangud raudtee- ja maanteetransporditeenuste valdkonnas Belgia majanduse tootlikkuse madal kasvutempo sõltub suurel määral teenustesektori madalast kasvutempost. Regulatiivsed piirangud on negatiivne välismõju ka nende teenuste kasutajatele, eelkõige töötlevale tööstusele. Tootlikkust aitaksid tõsta nende oluliste teenusesektorite põhjalikumad struktuurireformid, mis on olulised majanduskasvu tuleviku tagamiseks ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse jaoks.

               (21)Teatavaid piiratud edusamme on tehtud jaesektori toimimise parandamises. Hoolimata hiljutistest reformidest, koormavad sektori tulemuslikkust ja pärsivad investeeringuid endiselt regulatiivsed piirangud. Paljude tootekategooriate hinnad on jätkuvalt kõrgemad kui naaberriikides. Rohkem jõupingutusi on vaja teha ärikeskkonna konkurentsi- ja investeeringusõbralikuks muutmiseks, et tarbijad saaksid nautida suuremat tootevalikut ja madalamaid hindu. Aprillis tegi komisjon ettepaneku, et liikmesriigid juhinduksid jaesektori reformimisel parimatest tavadest
                  9
               .

               (22)Belgia ettevõtlusvaim on endiselt nõrk, hoolimata viimaste aastate reformidest ja hiljutistest meetmetest, mille mõju on vaja alles hindama hakata. Ärivaldkonna dünaamika on madal, ettevõtete loomise määr püsib ühena Euroopa madalaimatest, kaugel alla ELi keskmise, koos kaasneva madala likvideerimismääraga. Peale selle püsib äriühingute kõrge halduskoormus, mis väljendub menetluste keerukuses ja madalas regulatiivses kindluses.

               (23)Belgia digitaalsete avalike teenuste tase on keskpärane. Kontrastina riigi heale üldisele seisule digitaalmajanduse arendamises, on ta digitaalsete avalike teenuste vallas vaid keskpärane. Belgia föderaalne ülesehitus tekitab konkreetseid probleeme ühtsete ja riigiüleste e-valitsusteenuste loomisel. Erinevad süsteemid, mis ei pruugi olla koostalitlevad, tekitavad „hõõrdumiskadusid“. Püsivad tõsised kahtlused seoses kohtusüsteemiga, eelkõige viivitustega meetmete võtmisel, digiteerimise ja usaldusväärsusega ning kohtuandmete võrreldavuse ja ühtsusega. Venib teatavate õigusteenuste digiteerimisalgatuste (näiteks e-postkast või e-dokumendihaldus) tegemine kõigis kohtutes. Kuid kuni seda ühtset kodeerimissüsteemi ei kasuta kõik kohtud, jääb kohtumenetluste tõhususandmete usaldusväärsus ja võrreldavus piiratuks.

               (24)Belgia maksusüsteem on hiljutistest reformidest hoolimata endiselt keeruline. Äriühingu tulumaks reform vähendab kohustuslikke määrasid ja aitab süsteemi lihtsustada. Sellegipoolest püsivad paljud erandid ja moonutavad stiimulid, nagu näitab maksusoodustuste kogusumma kasvutrend. Võiks rohkem kasutada võimalust viia maksud üle majanduskasvu soodustavamale alusele. Keskkonnaga seotud maksutulu on siiani ELi madalaimate hulgas. Nihkel maksude rohelisuse suunas, mis on suunatud nendele äriühingute autodele, mis annavad panuse õhusaastesse, ülekoormusesse ja kasvuhoonegaaside heidetesse, on tõepoolest suur potentsiaal.

               (25)Liikluse ülekoormuse vähendamisel on saavutatud piiratud edu. Liikuvus kannatab ebapiisavate taristuinvesteeringute, moonutavate maksusoodustuste ka konkurentsi puudumise tõttu transporditeenuste valdkonnas, mis põhjustavad ülekoormust ja pärsivad tootlikkuse kasvu. Maanteeliikluse ülekoormus muutub aasta-aastalt suuremaks, mis tõrjub eemale välismaiseid investeeringuid ning põhjustavad suuri sotsiaalseid, majanduslikke ja keskkonnakulusid. Kõige kiireloomulisemad probleemid on raudtee- ja maanteetaristu valmimine ja uuendamine Antwerpeni ja Brüsseli ümber ja sees. Märkimisväärsed on piirangud raudtee- ja maanteetransporditeenuste valdkonnas. Võimud võivad kutsuda üles olemasoleva taristu tõhusamale kasutamisele ja üleminekule individuaaltranspordilt ühistranspordile ja väiksemate heidetega alternatiividele.

               (26)Komisjon on Euroopa poolaasta (2018) raames Belgia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2018. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018. aasta stabiilsusprogrammi ja 2018. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Belgiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (27)Nõukogu on käesoleva hindamise koostamisel vaadanud läbi 2018. aasta stabiilsusprogrammi ja tema seisukoht
                  10
                väljendub eelkõige allpool soovituses 1.

               SOOVITAB Belgial võtta 2018. ja 2019. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2019. aastal 1,8 %, mis vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Kasutada juhuslikke tulusid valitsemissektori võla suhte SKPsse vähendamise kiirendamiseks.] Järgida kavandatud pensionireforme ja piirata pikaajalise hoolduse kulutusi. Rakendada täielikult 2013. aasta koostööleping fiskaalpoliitika koordineerimiseks kõigil valitsemistasanditel. Parandada avaliku sektori kulutuste tõhusust ja koostist kõigil valitsemistasanditel, et teha ruumi riiklikule investeerimisele, eelkõige vaadates kulutused läbi.

               2.Kaotada töötamist takistavad tegurid ning tugevdada aktiivset tööturupoliitikat, eelkõige madala kvalifikatsiooniga, rändajataustaga ja eakate töötajate heaks. Jätkata haridus- ja koolitusreforme, sh edendades võrdseid võimalusi ja suurendades loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduste ja matemaatika valdkonna erialade osakaalu kõrgkooli lõpetanute hulgas.

               3.Vähendada regulatiiv- ja halduskoormust, et stimuleerida ettevõtlust ja suurendada konkurentsi teenuste, eelkõige jaekaubandus-, ehitus- ja kutsealaste teenuste valdkonnas. Võidelda kasvavate liikuvusprobleemide vastu, eelkõige investeerides uuesse või olemasolevasse transporditaristusse ning tugevdades stiimuleid ühis- ja väheste heidetega transpordi kasutamiseks.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        COM(2018) 401 final.

                     (3)

                        P8_TA(2018)0077 ja P8_TA(2018)0078.

                     (4)

                        SWD(2018) 200 final.

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (6)

                        COM(2014) 494 final.

                     (7)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (8)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (9)

                        COM(2018) 219 final.

                     (10)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.