title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Prantsusmaa 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/51

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Prantsusmaa 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/14)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               26. märtsil 2010 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               8. juulil 2014 võttis nõukogu vastu soovituse, (4) milles käsitletakse Prantsusmaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Prantsusmaa 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Prantsusmaad liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Prantsusmaa 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Prantsusmaa edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Prantsusmaal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Arvestades et seni on poliitikameetmed olnud ebapiisavad, on olukorras, kus majanduskasv ja inflatsioon on aeglased ning ettevõtete kasumlikkus väike, märkimisväärselt suurenenud riskid, mis tulenevad nii kulupõhisest kui ka mittekulupõhisest konkurentsivõimest ning suurtest ja kasvavatest võlgadest, eriti valitsemissektori võlast. Eriti oluline on selliste meetmete võtmine, millega vähendataks Prantsusmaa majandusele ja, selle suurust silmas pidades, majandus- ja rahaliidule laiemalt avalduva kahjuliku mõju riski.

               (7)

               30. aprillil 2015 esitas Prantsusmaa oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Prantsusmaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi 2017. aastaks, mis on kooskõlas nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovitusega, ja saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurne eelarvepuudujääk 0,4 % SKPst – 2018. aastaks (6). Valitsus kavatseb nõukogu kehtestatud valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärkidest kinni pidada, kuid aastateks 2015–2017 kavandatud eelarve konsolideerimine (7) on soovitatust väiksem. Prantsusmaa 2015. aasta stabiilsusprogrammi järgi eeldab valitsus, et valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutab 2016. aastal tipptaseme 97 % ning väheneb seejärel 2018. aastal 95,5 %ni. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. 10. juunil 2015 esitas Prantsusmaa juba võetud meetmeid käsitleva aruande, mis sisaldas ka lisateavet aastateks 2015–2017 kavandatud meetmete kohta. Pärast aruande hindamist avaldas komisjon 1. juulil 2015 teatise, milles ta leidis, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus tuleb peatada. Komisjoni 2015. aasta ajakohastatud kevadprognoosi põhjal, milles on võetud arvesse Prantsusmaa aruannet võetud meetmete kohta, on valitsemissektori 2015. aasta nominaalne eelarvepuudujääk 3,8 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu poolt ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames kehtestatud eesmärgiga 4 % SKPst. Eeldatav eelarve konsolideerimise määr jääb kõnealusel aastal aga nõukogu soovitatud määrast madalamaks. Võttes arvesse Prantsusmaa võetud meetmeid käsitlevas aruandes esitatud lisateavet, ajakohastas komisjon 2016. aasta prognoosi, mille kohaselt valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk on 2016. aastal 3,4 % SKPst, mis on kooskõlas soovitatud eesmärgiga. Eeldatavasti ei jõuta siiski nõukogu soovitatud eelarve konsolideerimise tasemeni. Nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovituses nõuti 2016. ja 2017. aastaks kavandatud peamiste meetmete hindamist, mida võetud meetmeid käsitlevas aruandes ei esitatud.
               Lõpetuseks, riigi rahanduse planeerimise seadust (loi de programmation des finances publique) ei ole ajakohastatud, nagu nõukogu soovitas. Üldiselt võib öelda, et Prantsusmaa tugineb oma konsolideerimisstrateegias peamiselt paranevatele tsüklilistele tingimustele ja madalate intressimääradega keskkonna püsimisele ning seetõttu ohustavad teda riskid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ning komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi ja 1. juuli 2015. aasta teatist arvesse võttes seisukohal, et Prantsusmaa täidab üldiselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Ent selleks, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kestlik korrigeerimine kehtestatud tähtajaks, tuleks eelarvestrateegiat tugevdada ning toetada seda laiaulatuslike ja ambitsioonikate struktuurireformide elluviimisega.

               (9)

               Äärmiselt oluline on intensiivistada kulude läbivaatamisi ja määrata kindlaks suured kulukärbete valdkonnad, et oleks võimalik saavutada oodatavad tulemused. Prantsusmaa peaks tagama, et kulude vähendamise eesmärkide puhul võetakse arvesse nullilähedast inflatsioonimäära. Valitsemissektori võlaga seotud kulud on madalamate intressimäärade tõttu samal ajal aga väiksemad ning sellega kaasnevaid sääste tuleks kasutada eelarvepuudujäägi vähendamiseks. Lisaks ei õnnestu lühikeses perspektiivis märkimisväärset kokkuhoidu saavutada, kui ei vähendata tunduvalt kasvu sotsiaalkindlustuskuludes, mis ulatusid 2014. aastal 26 protsendini SKPst ja moodustasid ligi poole avaliku sektori kogukuludest. 2015.–2017. aastaks on planeeritud tervishoiukulude 11 miljardi euro suurune kokkuhoid, kuid kulude kasvu piiramiseks selles valdkonnas on vaja teha täiendavaid jõupingutusi. Ruumi rakendada täiendavaid kulude piiramise meetmeid on eelkõige ravimihindade ja haiglate kulutuste valdkonnas. Pensionisüsteemis on kuni 2020. aastani jätkuvalt puudujäägid ja varasematest pensionireformidest nende korrigeerimiseks ei piisa. Pensionisüsteemi üldisele puudujäägile avaldavad jätkuvalt negatiivset mõju eelkõige riigiametnike ja riigi kontrolli all olevate äriühingute töötajate pensioniskeemid. Pensionisüsteemi jätkusuutlikkusele, eelkõige täiendavate pensioniskeemide seisundile, avaldab suurt mõju makromajanduslik olukord. Täiendava pensionisüsteemi hea finantsseisundi taastamiseks on vaja otsustavaid meetmeid.

               (10)

               Prantsusmaa on viinud ellu kohalike omavalitsuste reformi, mille eesmärk oli süsteemi tõhususe suurendamine. Ta peaks jätkama keskvalitsuse antavate toetuste kavandatud vähendamist ja tugevdama kohalike omavalitsuste kulude kontrolli, seades kohalike omavalitsuste maksutulude aastakasvule ülempiiri, võttes arvesse mitme kohaliku maksu kehtivaid ülempiire. Meetmeid on vaja ka kohalike ametiasutuste halduskulude kasvu piiramiseks.

               (11)

               Tööjõukulude vähendamiseks ja ettevõtete kasumimarginaali suurendamiseks on rakendatud poliitikameetmeid: konkurentsivõime ja tööhõivega seotud 20 miljardi euro suurune maksukrediit ning vastutuse võtmise ja solidaarsuse pakti alusel kavandatud tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete 10 miljardi euro suurused lisakärped. Need kaks meedet moodustavad 1,5 % SKPst ja peaksid aitama vähendada lõhet Prantsusmaa maksukiilu ja euroala keskmise maksukiilu vahel. Nende rakendamine peaks jätkuma 2016. aastal, kuid arvestades, et riigieelarve seisukohast on nendega seonduvad kulud suured, on oluline hinnata nende tulemuslikkust äriühingute tasandil. Hindamisel tuleks võtta arvesse eelkõige tööjõu- ja tooteturgude jäikusi, eelkõige selliseid, mis mõjutavad palku. Miinimumpalgaga tööjõu kulud püsivad teiste liikmesriikidega võrreldes suured. Miinimumpalk peaks arenema rohkem konkurentsivõimet ja töökohtade loomist edendaval viisil. Lisaks võib selle automaatne indekseerimise tuua aeglase inflatsiooni tingimustes kaasa suurema palgakasvu kui ostujõu säilitamiseks vajalik.

               (12)

               Prantsusmaa peaks rakendama otsustavaid meetmeid, et kõrvaldada tööõigusest ja raamatupidamiseeskirjadest regulatiivsed künnised, mis piiravad Prantsusmaa ettevõtete, eelkõige VKEde kasvu. Teenuste sektoris on üldiselt võimalusi konkurentsi suurendamiseks, eeskätt kutseteenuste, jaemüügi ja võrgutööstuste valdkonnas. Majandusaktiivsust pärsivad mitmed reguleeritud kutsealadega seotud regulatsioonid ja tariifid. Majanduskasvu, majandusaktiivsust ja võrdseid võimalusi käsitleva hiljutise seaduse raames on vastu võetud uued meetmed õiguselukutsete valdkonnas konkurentsi suurendamiseks ja nende rakendamine on kohapealsete takistuste kõrvaldamise tagamiseks äärmiselt oluline. Prantsusmaa peaks võtma meetmeid takistuste kõrvaldamiseks ka muudes sektorites, eelkõige tervishoiusektoris. Tervishoiusektori kutsealadele juurdepääsuga seotud numerus clausus'e põhimõte takistab endiselt teenuste kättesaadavust ning selle võiks kvaliteeti ja ohutust kahjustamata läbi vaadata.

               (13)

               Maksude suhe SKPsse oli 2014. aastal 45,8 %, mis on üks suuremaid liidus. Äriühingu tulumaksu määrad on kõrged ja avaldavad negatiivset mõju Prantsusmaa äriühingute investeeringutele. Äriühingute tegelik maksumäär on keskmiselt 38,3 %, mis on üks kõrgemaid liidus. Lisaks äriühingute solidaarsusmaksu käimasolevale järkjärgulisele kaotamisele ja seadusjärgse määra alandamisele 28 protsendini 2020. aastal, peaks Prantsusmaa suurendama lühikeses perspektiivis jõupingutusi eesmärgiga muuta äriühingute maksustamine majanduskasvu ja investeeringuid toetavaks. Vaja on meetmeid maksusüsteemi lihtsustamiseks ebatõhusate maksude kaotamise teel. On tehtud kindlaks, et üle 100 maksu annab väikest tulu või ei annagi tulu ning nende kaotamine võib lihtsustada äriühingute ja kodumajapidamiste toiminguid.

               (14)

               Töötuse määr oli Prantsusmaal 2014. aastal kõrge ja pikaajalise töötuse näitaja halvenes, kajastades aeglast majanduskasvu. Üldine töötuse määr oli 10,2 % (2013. aastal 10,3 % ja 2008. aastal 7,5 %); see mõjutas kõige enam noori, vanemaealisi ja madala kvalifikatsiooniga töötajaid. Prantsusmaa tööturg on killustunud ning üha suuremal osal töötajatest on tähtajaline leping. Killustatuse vähendamiseks tehtud sihipärased jõupingutused (eelkõige suuremad sotsiaalkindlustusmaksed väga lühikeste lepingute korral) ei ole suutnud seda trendi ohjeldada. Killustatust võiks aidata vähendada töölepinguid reguleeriva õigusraamistiku läbivaatamine. Hiljutised reformid on andnud tööandjatele ainult piiratud ruumi sektori tasandil sõlmitud kokkulepetest äriühingu tasandil sõlmitud kokkulepete kaudu kõrvalekaldumiseks. See piirab äriühingute võimalusi kohandada oma tööjõudu vastavalt vajadustele. Sektoritele ja äriühingutele on antud paindlikkus otsustada igal üksikjuhul eraldi ja pärast dialoogi sotsiaalpartneritega, millistel tingimustel peaks tööaeg erinema 35-tunnisest nädalast, kuid sellel on oluline kuludega seotud mõju. Seadus, millega loodi töökoha säilitamise lepingud (accords de maintien de l'emploi), ei ole andnud oodatud tulemusi. Väga vähe äriühinguid on kasutanud uusi võimalusi sõlmida äriühingu tasandil kokkuleppeid, et suurendada töötingimuste paindlikkust. See skeem oleks vaja läbi vaadata, et anda äriühingutele rohkem ruumi kohandada palku ja tööaega vastavalt oma majanduslikule olukorrale.

               (15)

               Tööturu olukorra pikaaegne halvenemine on mõjutanud töötushüvitiste süsteemi ja seadnud kahtluse alla mudeli jätkusuutlikkuse. Uus töötushüvitiste süsteemi käsitlev kokkulepe, mis hakkas kehtima 1. juulil 2014, ei ole puudujäägi vähendamiseks piisav. Mitmesuguste kehtestatud meetmetega peaks saavutama kokkuhoiu 0,3 miljardit eurot 2014. aastal ja veel 0,8 miljardit eurot 2015. aastal. Siiski peaks süsteemi puudujääk eeldatavalt kasvama 3,9 miljardilt eurolt 2014. aastal 4,4 miljardi euroni 2015. aastal, mis suurendab süsteemi võlga veelgi, 25,9 miljardi euroni. Süsteemi elujõulisuse tagamiseks on vaja struktuurimeetmeid. Eelkõige tuleks süsteemi haldamise eest vastutavate sotsiaalpartnerite vahel läbi vaadata hüvitiste saamise tingimused, nende vähenemine aja jooksul ja suurima palgaga töötajate hüvitiste asendusmäärad.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Prantsusmaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Prantsusmaale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga liidu üldise majandusjuhtimise tugevdamise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, lisades ELi tasandi panuse tulevastesse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (8) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (18)

               Komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes on nõukogu riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (19)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (9). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Prantsusmaa tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Prantsusmaal võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames tulemuslikud meetmed ja korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk püsivalt 2017. aastaks, tugevdades eelarvestrateegiat, võttes igal aastal vajalikud meetmed ning kasutades puudujäägi ja võla vähendamiseks kõiki ettenägematuid tulusid. Täpsustada kõnealusteks aastateks kavandatud kulukärped ja tagada põhimeetmete mõju sõltumatu hindamine.

               2.

               Suurendada jõupingutusi kulude läbivaatamise tulemuslikuks muutmiseks, jätkata riikliku poliitika hindamist ja teha valitsemissektori kõigi allsektorite lõikes kindlaks kokkuhoiuvõimalused, muu hulgas sotsiaalkindlustuse ja kohalike omavalitsuste puhul. Võtta meetmeid kohalike ametiasutuste halduskulude kasvu piiramiseks. Võtta lisameetmeid pensionisüsteemi tasakaalu taastamiseks ja eelkõige tagada 2016. aasta märtsiks, et täiendavate pensioniskeemide finantsseisund on pikas perspektiivis jätkusuutlik.

               3.

               Tagada, et jõusse jääb tööjõukulude vähendamine, mis tuleneb konkurentsivõime ja tööhõivega seotud maksukrediidist ning vastutuse võtmise ja solidaarsuse paktist, eelkõige rakendades neid kavakohaselt 2016. aastal. Hinnata nende skeemide tulemuslikkust tööjõu- ja tooteturgude jäikuste valguses. Viia sotsiaalpartneritega konsulteerides ja riiklike tavade kohaselt ellu palgakujundussüsteemi reform, tagamaks, et palgad arenevad kooskõlas tootlikkusega. Tagada miinimumpalkade arengu kooskõla tööhõive ja konkurentsivõime edendamise eesmärkidega.

               4.

               Vähendada 2015. aasta lõpuks äriühingute kasvu regulatiivseid takistusi, eelkõige vaadates läbi ettevõtte suurusega seotud kriteeriumid normides, et vältida künnistest tulenevat mõju. Kõrvaldada alates 2015. aastast reguleeritud kutsealadele (sh ka muu kui õiguselukutse) – eelkõige tervishoiuvaldkonna kutsealadele – juurdepääsu ja nende praktiseerimise piirangud.

               5.

               Lihtsustada ja parandada maksusüsteemi tõhusust, eelkõige kõrvaldades ebatõhusad maksukulud. Edendada investeeringuid, võtta meetmeid tootmismaksude ja äriühingu tulumaksu seadusjärgse määra vähendamiseks, laiendades samal ajal tarbimismaksude maksubaasi. Võtta alates 2015. aastast meetmeid, et tühistada ebatõhusad maksud, millest saadakse väga väikest tulu või ei saadagi tulu.

               6.

               Viia ellu tööõiguse reform eemärgiga pakkuda tööandjatele rohkem stiimuleid sõlmida töötajatega tähtajatuid lepinguid. Hõlbustada äriühingu ja sektori tasandil üldistest õigusnormidest erandite tegemist eelkõige tööaja korralduse osas. Viia 2015. aasta lõpuks ellu töökoha säilitamise lepingute (accords de maintien de l'emploi) loomist käsitleva seaduse reform, et suurendada nende lepingute kasutamist äriühingute poolt. Võtta sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riiklike tavadega meetmeid töötushüvitiste süsteemi reformimiseks, et taastada süsteemi eelarve jätkusuutlikkus ja pakkuda tööle naasmiseks rohkem stiimuleid.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Prantsusmaa 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 42).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Võrreldes eelmise stabiilsusprogrammiga on valitsus keskpika perioodi eesmärki korrigeerinud ja seadnud eesmärgiks struktuurse eelarvepuudujäägi 0,4 % SKPst (varem 0,25 % SKPst). Keskpika perioodi eesmärk peaks saavutatama üks aasta hiljem kui eelmise aasta stabiilsusprogrammis prognoositud.

      (7)  Struktuurne eelarvepositsioon, mille komisjon on ümber arvutanud stabiilsusprogrammi teabe alusel ja ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

      (8)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (9)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.


title: Komisjoni soovitus, 26. juuli 2012 , milles käsitletakse tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide rakendamist kooskõlas komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 kohaselt vastu võetud kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ja teise võrdlusperioodi ettevalmistamist  EMPs kohaldatav tekst

text:
               31.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 228/1

         KOMISJONI SOOVITUS,
   26. juuli 2012,
   milles käsitletakse tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide rakendamist kooskõlas komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 kohaselt vastu võetud kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ja teise võrdlusperioodi ettevalmistamist
   (EMPs kohaldatav tekst)
   2012/C 228/01
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2,
   võttes arvesse komisjoni määrust (EL) nr 691/2010, millega kehtestatakse aeronavigatsiooniteenuste ja võrgufunktsioonide tulemuslikkuse kava ning muudetakse määrust (EÜ) nr 2096/2005, milles sätestatakse aeronavigatsiooniteenuste osutamise ühised nõuded (1),
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni määruses (EL) nr 691/2010 on sätestatud, et liikmesriigid peavad vastu võtma riigi või funktsionaalse õhuruumiosa tulemuslikkuse kava koos siduvate eesmärkidega riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade tasandil. Peale selle on kõnealuses määruses sätestatud, et komisjon peaks hindama, kas riigi või funktsionaalse õhuruumiosa tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ning kas neist piisab, et saavutada esimesel võrdlusperioodil (2012–2014) kogu Euroopa Liitu hõlmavad tulemuseesmärgid, mis võeti vastu komisjoni 21. veebruari 2011. aasta otsusega 2011/121/EL (2).

               (2)

               Komisjon määras 29. juulil 2010 vastavalt määruse (EL) nr 619/2010 artiklile 3 tulemuslikkuse hindamise asutuse, kes abistab komisjoni tulemuslikkuse kava rakendamisel.

               (3)

               Liikmesriigid saatsid 5. juuliks 2011 komisjonile oma esialgsed tulemuslikkuse kavad, sealhulgas Belgia ja Luksemburgi ühiselt esitatud kava. Taani ja Rootsi esitasid komisjonile nende ühist funktsionaalset õhuruumiosa (Danish-Swedish FAB) käsitleva kava. Belgia, Luksemburg, Madalmaad, Prantsusmaa ja Saksamaa saatsid komisjonile nende ühist funktsionaalset õhuruumiosa (FABEC) käsitleva kava.

               (4)

               Vastavalt komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artikli 13 lõikele 3 võttis komisjon 23. novembril 2011 vastu komisjoni soovituse K(2011) 8329 (lõplik) tulemuslikkuse kavades sisalduvate eesmärkide läbivaatamise kohta.

               (5)

               1. veebruariks 2012 olid kõik liikmesriigid (v.a Küpros) kooskõlas komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artikli 13 lõikega 4 teavitanud komisjoni muudetud tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide vastuvõtmisest. Käesoleva soovituse vastuvõtmise ajaks ei olnud Küpros komisjonile muudetud tulemuslikkuse kava ja tulemuseesmärkide vastuvõtmisest teatanud.

               (6)

               Komisjon hindas koostöös tulemuslikkuse hindamise asutusega riigi või funktsionaalsete õhuruumiosade muudetud tulemuslikkuse kavasid ja tulemuseesmärke kooskõlas komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artikli 14 lõikes 1 osutatud menetlusega.

               (7)

               Selle hinnangu alusel leidis komisjon, et riigi või funktsionaalse õhuruumiosa tulemuslikkuse kavades sisalduvad eesmärgid on kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ja aitavad piisaval määral kaasa nende saavutamisele. Liikmesriike teavitati sellest kooskõlas komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artikli 14 lõikega 2.

               (8)

               Ehkki komisjon võis üldhinnangu põhjal järeldada, et muudetud tulemuslikkuse kavad ja tulemuseesmärgid on kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ja aitavad piisaval määral kaasa nende saavutamisele, selgus hinnangust, et liikmesriikide panused ei olnud sugugi võrdsed. Mõnel juhul leidis komisjon, et liikmesriik oleks võinud oma tulemuseesmärke veelgi suurendada.

               (9)

               Komisjoni hinnangut silmas pidades käsitletakse käesolevas soovituses tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide rakendamist kooskõlas kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega ning teise võrdlusperioodi ettevalmistamist Selleks võtab komisjon tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide hindamise teisel võrdlusperioodil arvesse esimese võrdlusperioodi tulemusi.

               (10)

               Komisjon konsulteeris liikmesriikidega, kellele käesolev soovitus on adresseeritud,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Käesoleva soovituse eesmärk on tagada tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide rakendamine kooskõlas esimeseks võrdlusperioodiks (2012–2014) kehtestatud kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega, mis võeti vastu komisjoni otsusega 2011/121/EL. Lisaks on käesoleva soovituse eesmärk tagada, et teise võrdlusperioodi ettevalmistamisel võetakse nõuetekohaselt arvesse esimese võrdlusperioodi tulemusi.

               2.

               Pidades silmas tulemuslikkuse hindamise asutuse koostatud hindamisaruannetes esitatud soovitusi ning võttes nõuetekohaselt arvesse kõikide tulemuslikkuse kavas osalevate liikmesriikide ühiseid edusamme, on komisjon jõudnud järgmisele seisukohale:

                           a)

                           liikmesriigid peaksid tagama, et nende aeronavigatsiooniteenuste osutajad muudaksid oma läbilaskevõime kavasid, et tagada piisav läbilaskevõime liikmesriikide vastuvõetud tulemuslikkuse kavades sisalduvate eesmärkide saavutamiseks;

                           b)

                           liikmesriigid peaksid tagama kavandatud läbilaskevõime, jäädes samal ajal püstitatud kulutõhususe eesmärgi piiresse, mille puhul on eriti oluline hoida kontrolli all kulude arengut;

                           c)

                           liikmesriigid peaksid esitama komisjonile iga-aastase aruande, milles käsitletakse alates esimesest võrdlusperioodist järgmist:

                                       i)

                                       erinevus kindlaksmääratud kulude ja tegelike kulude vahel, pöörates eelkõige tähelepanu kontrollimatute kulude kindlaksmääramisele ning kõnealuste kulude arengu ja asjakohasuse jälgimisele;

                                       ii)

                                       erinevused aeronavigatsiooniteenuste osutajate tulemuslikkuse kavaga ettenähtud investeeringute ja tegelike kulude vahel, samuti erinevused kõnealuste investeeringute tegemise kavandatud kuupäeva ja tegeliku kuupäeva vahel;

                           d)

                           liikmesriigid, kes kuuluvad järgmistesse funktsionaalsetesse õhuruumiosadesse: Põhja-Euroopa funktsionaalne õhuruumiosa (NEFAB) ning Läänemere ja Vahemere funktsionaalsed õhuruumiosad (Baltic FAB ja BLUE MED FAB) peaksid esitama komisjonile hiljemalt 2012. aasta lõpuks liidetud tulemuseesmärgid, juhtides tähelepanu kooskõlale kogu Euroopa Liitu hõlmavate tulemuseesmärkidega, nagu on sätestatud määruse (EL) nr 691/2010 artikli 5 lõikes 3.

               3.

               Pidades silmas ettevalmistusi teiseks võrdlusperioodiks, on komisjon jõudnud järgmisele seisukohale:

                           e)

                           teise võrdlusperioodi tulemuslikkuse kavade ja tulemuseesmärkide hindamisel tuleks arvesse võtta suhtelist panust, mille iga liikmesriik andis kogu ELi hõlmavate tulemuseesmärkide saavutamisse esimesel võrdlusperioodil, kasutades võrdlusalusena 2009. aastat;

                           f)

                           liikmesriigid peaksid olema valmis selleks, et teha märkimisväärseid jõupingutusi kulutõhususe eesmärgi saavutamiseks teisel võrdlusperioodil, kuna kõnealune eesmärk on esimese võrdlusperioodi kulutõhususe keskmisest määrast oluliselt madalam; see peaks avaldama Euroopa aeronavigatsiooniteenuste osutajatele olulist survet kulude vähendamiseks, mis on kooskõlas funktsionaalsete õhuruumiosade loomisega;

                           g)

                           liikmesriigid peaksid teiseks võrdlusperioodiks ette valmistamisel üksikasjalikult kaaluma aeronavigatsiooniteenuste osutajate tegelikku riski ning tagama, et omakapitali tootlus seda riski nõuetekohaselt kajastaks.

               4.

               Komisjon kavatseb koos tulemuslikkuse hindamise asutusega jälgida nii käesoleva soovituse kui ka teiste tulemuslikkuse hindamise asutuse koostatud hindamisaruandes sisalduvate soovituste järgimist, kasutades selleks kahe- ja/või mitmepoolseid kontakte liikmesriikidega.

               5.

               Komisjon tuletab liikmesriikidele meelde, et nad on kooskõlas komisjoni määruse (EL) nr 691/2010 artikli 17 lõigetega 1 ja 3 kohustatud tagama tulemuslikkuse kavade rakendamise pideva jälgimise ning esitama selle kohta aruandeid.

               6.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 26. juuli 2012

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Siim KALLAS

      (1)  ELT L 201, 3.8.2010, lk 1.

      (2)  ELT L 48, 23.2.2011, lk 16.


title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Austria 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Austria stabiilsusprogrammi (2011–2016) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Austria 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Austria stabiilsusprogrammi (2011–2016) kohta
   2012/C 219/01
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, (2) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (3) Austria 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) (4) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Austriat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed üles esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 samuti üles esitama õigel ajal kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (9)

               Austria esitas 24. aprillil 2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2011–2016 ja 25. aprillil 2012 oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele 2012. aastal stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium aastateks 2012 ja 2013 on ettevaatlik. Stsenaarium ajavahemikuks 2014-2016 on optimistlikum, SKP kasvuks prognoositakse keskmiselt 2,1 %, mis ületab järjepidevalt potentsiaalse kasvu praegusi prognoose. Stabiilsusprogrammis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane puudujääk 2013. aastaks ja saavutada 2016. aastaks keskpika perioodi eelarve-eesmärk. Stabiilsusprogrammi keskpika perioodi eelarve-eesmärki on muudetud – nüüd on majandustsükli tasakaalus eelarve asemel eesmärgiks seatud struktuurne puudujääk 0,45 % SKPst, mis kajastab adekvaatselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Ülemäärase puudujäägi kavandatav korrigeerimine on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu 2009. aasta detsembri soovituses kindlaks määratud tähtajaga. Arvestades (ümberarvutatud) struktuurset eelarvetasakaalu, (5) on iga-aastane kavandatud keskmine eelarve kohandamine 0,5 % SKPst aastatel 2011–2013 veidi väiksem kui nõukogu soovitatud korrigeerimine 0,75 % SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas kavandatud struktuurne edasiminek on 2015. aastal piisav, aga jääb 2014. ja 2016. aastal alla stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud sihttasemest 0,5 % SKPst. Siiski on ajavahemikus 2014-2015 prognoositav valitsemissektori kulude kasvumäär, arvestades suvakohaseid tulumeetmeid, kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga. Eelarve-eesmärkidega kaasnevaid riske on nii tulu- kui ka kulupoolel. Näiteks on keeruline hinnata mõne meetme mõju eelarvele, kuna see sõltub konkreetsest rakendamisest. Finantstehingute maksu üksikasjad ei ole teada, kuna sellealaseid õigusakte ei ole veel vastu võetud. Kavandatud kulukärped kesktasandist allpool asuvatel tasanditel ei ole kindlaks määratud. Stabiilsusprogrammis nähakse ette, et võla suhe SKPsse, mis ulatus 72,2 protsendini 2011. aasta lõpul, saavutab 2013. aastal haripunkti 75,3 % tasemel ja langeb seejärel järk-järgult 70,6 % tasemele 2016. aastal. Stabiilsuse ja kasvu pakti võla vähendamise sihttaseme osas on Austrias aastatel 2014-2016 üleminekuperiood ja stabiilsusprogrammis esitatud kavad tagavad piisava liikumise võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. See prognoos sisaldab siiski teatud riske, mis on seotud riigi omandis olevate valitsemissektori väliste ettevõtete kasvava võlaga ja pangandussektorile antava võimaliku täiendava riigipoolse toetusega.

               (11)

               Uusima konsolideerimismeetmete paketi vastuvõtmisega liigub Austria riigi rahanduse suurema jätkusuutlikkuse suunas. Ehkki seda peetakse üheks võimalikuks kokkuhoiuallikaks, ei sisaldu paketis olulisi meetmeid eelarvealaste suhete ühtlustamiseks föderaal-, piirkondliku ja kohaliku tasandi valitsuse vahel. Põhimõtteline kokkulepe saavutati föderaal- ja piirkondliku valitsuse vahel tervishoiu rahastamise tsentraliseerimise osas, aga seonduvad üksikasjad on veel kokku leppimata.

               (12)

               Tegeliku pensioniea tõstmiseks on Austria viinud ellu reforme, mille peamine eesmärk on piirata juurdepääsu invaliidsuspensioni skeemidele. Praegu aastateks 2024-2033 kavandatud meeste ja naiste ametliku pensioniea ühtlustamise küsimuse varasemat käsitlemist ei arutatud. Tuleb jätkata eakate tööalase konkurentsivõime suurendamist ja ettevõtetes aktiivsena vananemise kultuuri parandamist. Kavandatavad meetmed ei pruugi pensioniea oluliseks tõstmiseks olla piisavalt kaugeleulatuvad. Austria tööturg on väga hästi toiminud.

               (13)

               Selle tõenduseks on liidu madalaim töötuse määr aastatel 2010 ja 2011. Prognooside järgi peaks aga alates aastast 2020 Austria tööjõupotentsiaal vähenema. Seepärast tuleb Austrial püüda kasutada tööealise elanikkonna potentsiaal täielikult ära, tegeledes selliste probleemidega nagu eakate tööhõive madal määr, ennetähtaegselt pensionile jäämise ja invaliidsuspensioni skeemide laialdane kasutamine, töötulu suur maksukoormus ja suured sotsiaalmaksed ning naiste suhteliselt suur koondumine madalapalgalistele ja osalise tööajaga kohtadele. Samuti ei kasutata täielikult ära sisserändajate potentsiaali kehvade haridusalaste saavutuste või välismaal omandatud oskuste tunnustamisega seotud probleemide tõttu. Haridustulemused on Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni rahvusvahelise õpilaste õpitulemuslikkuse hindamise programmi (PISA) uuringu näitajate järgi allpool ELi keskmist ning seos sotsiaal-majandusliku tausta ja haridusalaste saavutuste vahel on eriti tugev. Üliõpilaste arvu pidev suurenemine tingituna väljastpoolt tulevate üliõpilaste suurest arvust („massiülikool”) ja koolist väljalangemise kõrge määr (ligikaudu 40 %) ning suured lüngad rahastamises on endiselt peamised probleemid.

               (14)

               Austria on konkurentsivõime ja tootlikkuse poolest soodsas olukorras. Siiski on riigis mitmes valdkonnas teatud struktuursed nõrkused, mis võivad ohustada riigi pikaajalist kasvupotentsiaali. Konkurents teenustesektoris ei ole sisenõudlust eriti toetanud. Kõrged võrgule juurdepääsu hinnad ja turgu valitsevate ettevõtjate konkurentsi moonutava käitumisega (turuletuleku, konkurentsi ja innovatsiooni takistamine) seonduvate probleemidega ei ole tegeldud. Vabade elukutsete puhul püsivad endiselt põhjendamatud piirangud: komisjonile teatatud reguleeritud kutsealade arv on kaugelt üle ELi keskmise. Vaja on hinnata, kas nende kutsealade reguleerimine on põhjendatud ja proportsionaalne. Austria võetud kohustuse osas tugevdada föderaalse tasandi konkurentsiasutust ei ole toimunud konkreetset edasiminekut. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (6) (teenuste direktiiv) on vastavalt nõukogu 2011. aasta soovitusele lõpuks rakendatud nn horisontaalse õigusakti vastuvõtmise ja liidumaade tasandi õigusaktides tehtud muudatuste kaudu.

               (15)

               Austria finantssektor seisab silmitsi konkreetsete probleemidega, mis on seotud Austria pankade suure riskipositsiooniga Kesk-, Ida- ja Kagu-Euroopa riikides, arvestades, et neis riikides võib varade kvaliteet veel halveneda. Kõnealuse poliitikavaldkonna piiriülese mõjuga otsustele peab eelnema teabevahetus ja koordineerimine vastuvõtvate riikide järelevalveasutustega. Ametiasutustel tuleb avaliku sektori toetust saanud pankasid ja eelkõige riigistatud krediidiasutusi ka edaspidi tähelepanelikult jälgida ja neid restruktureerida.

               (16)

               Austria on võtnud laiendatud euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Need kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime suurendamise ja riigi rahanduse jätkusuutlikumaks muutmisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.

               (17)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Austria majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Austria eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1. kuni 7. soovituses.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud stabiilsusprogrammi ning nõukogu arvamus (7) kajastub eelkõige 1. soovituses.

         SOOVITAB Austrial võtta ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:

               1.

               Täita 2012. aasta eelarve vastavalt kavandatule ning tugevdada 2013. aastaks ja hiljemaks kavandatud eelarvestrateegiat ja see rangelt rakendada; määrata piisavalt selgelt kindlaks meetmed (eelkõige kesktasandist allpool asuvatel tasanditel), et tagada ülemäärase puudujäägi õigeaegne korrigeerimine ja saavutada nõukogu soovituses ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames täpsustatud aastane keskmine struktuurne kohandamine. Seejärel tuleb tagada asjakohane struktuurne kohandamine, et saavutada piisav edu keskpika perioodi eelarve-eesmärkide valdkonnas, sh ka kulutuste võrdlusalus.

               2.

               Võtta täiendavaid meetmeid riigi eelarveraamistiku tugevdamiseks ja ühtlustada vastutust föderaalse, piirkondliku ja kohaliku tasandi valitsuse vahel, rakendades eeskätt konkreetseid reforme, mille eesmärk on parandada tervishoiu ja hariduse valdkonna korraldust, rahastust ja tõhusust.

               3.

               Kiirendada meeste ja naiste ametliku pensioniea ühtlustamist; suurendada eakate tööalast konkurentsivõimet ja jälgida tähelepanelikult hiljutisi reforme, millega piiratakse juurdepääsu tööturult varajasele lahkumisele, tagamaks, et tegelik pensioniiga tõuseb, sealhulgas sidudes ametliku pensioniea oodatava elueaga.

               4.

               Võtta meetmeid, et vähendada tööjõu, eelkõige madalapalgaliste töötajate tegelikku maksukoormust ja sotsiaalmakseid eesmärgiga tõsta eakate ja naiste tööhõive määra ja arvestades vajadust vähendada demograafiliste muutuste mõju töötavale elanikkonnale. Nihutada eelarveneutraalsel viisil maksukoormus kinnisvara- ja keskkonnamaksudele. Vähendada suuri soolisi palgaerinevusi ja edendada naiste täistööajaga töötamise võimalusi, eelkõige suurendades ülalpeetavatele isikutele suunatud hoiuteenuste pakkumist.

               5.

               Jätkata täiendavate meetmete rakendamist eelkõige ebasoodsas olukorras olevate noorte haridustulemuste parandamiseks. Võtta meetmeid kõrgharidussüsteemist väljalangemise vähendamiseks.

               6.

               Võtta täiendavaid meetmeid konkurentsi edendamiseks teenuste sektoris, kaotades turuletuleku piirangud side, transpordi ja energia jaeturgudel. Seal, kus esineb põhjendamatuid piiranguid, mis takistavad juurdepääsu vabadele elukutsetele, tuleb need piirangud kaotada. Suurendada föderaalse konkurentsiasutuse volitusi ja kiirendada konkurentsiõiguse reformi rakendamist.

               7.

               Jätkata riiklikku toetust saanud pankade restruktureerimist ja jälgimist, vältides finantsvõimenduse liigset vähendamist. Parandada koostööd ja riigi tasandil tehtavate poliitikaotsuste koordineerimist teiste riikide finantssektori järelevalveasutustega.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (3)  ELT C 210, 16.7.2011, lk 8.

      (4)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.

      (6)  ELT L 376, 27.12.2006, lk 36.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Greeceand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Greece, 2011-2014

text:
     EUROOPA KOMISJON
                                       Brüssel, 7.6.2011
                                       SEK(2011) 808 lõplik
                             Soovitus:
                    NÕUKOGU SOOVITUS
 milles käsitletakse Kreeka 2011. aasta riiklikku reformikava
                 ja esitatakse nõukogu arvamus
Kreeka ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
                     {SEK(2011) 717 lõplik}
 ---pagebreak---                                                     Soovitus:
                                          NÕUKOGU SOOVITUS
                     milles käsitletakse Kreeka 2011. aasta riiklikku reformikava
                                       ja esitatakse nõukogu arvamus
                   Kreeka ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
   lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, eriti
   selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:
   (1)     Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku
           käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –,
           mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub
           esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku
           majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
   (2)     Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
           majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
           2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta1; mõlemaid dokumente
           koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
           arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.
   (3)     Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
           mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud
   1
            Jäetud 2011. aastal samaks nõukogu 19. mai 2011. aasta otsuses 2011/308/EL.
ET                                                      2                                           ET
 ---pagebreak---        eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust; majanduspoliitika parem
       koordineerimine on ette nähtud Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
   (4) Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja
       struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011.
       aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu
       rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse
       jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning
       uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks.
   (5) 3. mail 2010 esitas Kreeka põhjaliku majanduse kohandamise programmi, mida
       toetatakse euro-ala liikmesriikide ja Rahvusvahelise Valuutafondi finantsabiga 110
       miljardi euro ulatuses. Programmile lisatud vastastikuse mõistmise memorandumis ja
       selle lisades on ette nähtud majanduspoliitilised tingimused, mille alusel finantsabi
       antakse.
   (6) Teatavate majanduspoliitiliste tingimuste täitmine abi andmise eeldusena on ette
       nähtud nõukogu otsuses 2010/320/EL2 ja selle muudatustes, mis on adresseeritud
       Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega
       teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma
       puudujääki vähendavaid meetmeid vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 136 ja
       artikli 126 lõikele 9.
   (7) 25. märtsil 2011 kutsus Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktis osalevaid
       liikmesriike esitama märkusi õigeaegselt, et lisada need stabiilsus- või
       lähenemisprogrammi ja riiklikesse reformikavadesse. Kreeka ei ole veel esitanud
       ajakohastatud stabiilsusprogrammi ega edastanud sõnaselgelt konkreetseid laiendatud
       euroala pakti kohustusi ja meetmeid 2011. aastaks. Need tuleks esitada Euroopa
       Ülemkogule.
   (8) Viimase aastakümne jooksul on Kreeka majanduskasv tuginenud mittejätkusuutlikele
       alustele: tarbimise ja eluasemeinvesteeringute kõrgaeg koos reaalpalga ja laenude
       suure tõusuga; euro kasutuselevõtuga kaasnenud madalad reaalintressimäärad ning
       finantsturu liberaliseerimine. 2008.–2009. aasta üleilmne kriis tõi esile riigi nõrkused,
       sealhulgas jätkusuutmatu fiskaalpoliitika, mida osaliselt varjasid ebausaldusväärne
       statistika ja ajutiselt suured tulud, samuti olid nõrkusteks jäigad töö- ja kaubaturud,
       konkurentsivõime kadu ja suurenev välisvõlg. Kuigi pangandussektor ei olnud kriisi
       lähtepunkt, mõjutas seda majandus- ja usalduskriis. Eelarvepositsiooni halvenemise
       ulatus ilmnes alles hiljem Kreeka raamatupidamis- ja statistikasüsteemide raskete
       puudujääkide tõttu. See lükkas edasi parandusmeetmete rakendamise. Kui Kreeka
       eelarve stabiilsus hakkas rohkem muret tekitama ja üleilmne riskikartlikkus suurenes,
       muutus turgude suhtumine Kreekasse 2010. aasta alguses järsult halvemaks. Kuna
       Kreekal tekkis märkimisväärne rahastamisvajadus ja tal kadus juurdepääs
       rahvusvahelistele kapitaliturgudele, palus riik 2010. aasta aprillis rahvusvahelist
       finantsabi.
   2
       Nõukogu otsus 2010/320/EL, 10. mai 2010 (ELT L 145, 11.6.2010, lk 6); nõukogu otsus 2010/486/EL,
       7. september 2010 (ELT L 241, 14.9.2010, lk 12); nõukogu otsus 2011/57/EL, 20. detsember 2010
       (ELT L 26, 29.1.2011, lk 15); nõukogu otsus 2011/257/EL, 7. märts 2011 (ELT L 110, 29.4.2011, lk
       26).
ET                                                3                                                     ET
 ---pagebreak---    (9)     Kreeka kohustus rakendama majandusliku ja rahandusliku kohandamise programmi, et
           parandada välist ja sisest tasakaalustamatust ja taastada usaldus lühikeses
           perspektiivis. Keskpikal perioodil peaks Kreeka panema aluse sellisele
           majanduskasvumudelile, mis tugineks rohkem investeeringutele ja ekspordile, et
           toetada majanduskasvu ja tööhõivet. Programmiga on ette nähtud laiaulatuslikud
           meetmed kolmel suunal: i) eelarve konsolideerimisstrateegia rakendamine programmi
           algusaastatel koos struktuursete fiskaalmeetmete ja parema eelarvekontrolliga; ii) töö-
           ja kaubaturgude struktuurireformid konkurentsivõime ja kasvu parandamiseks ning iii)
           pangandussüsteemi stabiilsuse toetamine.
   (10)    Komisjon on hinnanud esialgset riiklikku reformikava3. Ta on võtnud arvesse nii selle
           asjakohasust Kreeka fiskaal- ja sotsiaalmajandusliku poliitika jätkusuutlikkuse
           seisukohast kui ka ELi eeskirjadele ja suunistele vastavust, arvestades vajadust
           tugevdada Euroopa Liidu majanduse üldjuhtimist ELi tasandi osalusega edaspidi
           tehtavates siseriiklikes otsustes. Seda silmas pidades rõhutab komisjon ranget vajadust
           rakendada kavandatud meetmeid vastavalt nõukogu otsusele nr 2010/320,
   SOOVITAB KREEKALE JÄRGMIST:
   rakendada täies ulatuses meetmeid, mis on sätestatud nõukogu otsuses 2010/320/EL, mida on
   muudetud nõukogu otsusega XXXX/XXX ja mida on täiendavalt täpsustatud XX/XX/XXXX
   vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle lisades, [eriti viimases, XX/XX/XXXX lisas].
   Brüssel,
                                                  Nõukogu nimel
                                                  eesistuja
   3
           SEK(2011) 717.
ET                                                  4                                              ET


				|

		52014DC0422

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Poola 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta /* COM/2014/0422 final - 2014/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Poola 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhised soovitused.
(4)
Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse Poola
2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Poola ajakohastatud
lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta.
(5)
13. novembril 2013 võttis komisjon vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[4]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[5]
milles ei nimetatud Poolat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning
majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
2014. aasta 24. aprillil esitas Poola oma 2014.
aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2014. aasta lähenemisprogrammi.
Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati
neid ühel ja samal ajal.
(8)
2014. aasta lähenemisprogrammis kirjeldatud
eelarvestrateegia eesmärk on viia eelarvepuudujääk 2015. aastaks alla
aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse, milleks on 3 % SKP-st, ning
saavutada 2018. aastaks keskpika perioodi eesmärk. Keskpika perioodi eesmärk (–1 %
SKP-st struktuurse eelarvepositsiooni mõistes) on stabiilsuse ja kasvu paktis
kehtestatust rangem. 2014. aasta lähenemisprogrammis valitsemissektori
nominaalse eelarvepuudujäägi osas seatud eesmärgid on kooskõlas eesmärgiga
kõrvaldada tähtaegselt ülemäärane eelarvepuudujääk. Kuigi 2014. aasta struktuuriline
kohandamine (ümberarvutatud) on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse kohase nõukogu soovitusega, on see 2015. aastal nõutust väiksem.
Aastatel pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kavandatud korrigeerimist on
kavandatud (ümberarvutatud) iga-aastane edasiminek keskpika perioodi eesmärgi
suunas stabiilsuse ja kasvu paktis kehtestatust aeglasem. Seepärast vastavad
programmieesmärgid stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele osaliselt. Prognoosi
kohaselt jääb valitsemissektori võlg programmiperioodil alla 60 % SKP-st.
Poola ametiasutuste prognoosi kohaselt langeb see järsult 57,1 %-lt SKP-st
2013. aastal 49,5 %-le SKP-st 2014. aastal suures osas tänu ulatuslikule
pensionivahendite ühekordsele ülekandmisele ja jääb 2015. aastal sellele
tasemele püsima. Programmis 2014. aasta eelarveprognoosi aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on 2014. aasta jaoks usutav ja 2015. aasta jaoks
optimistlik, prognoosides SKP reaalkasvuks komisjoni 2014. aasta
kevadprognoosis pakutud 3,4 % kasvuga võrreldes suuremat, 3,8 %
kasvu. Lähtudes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasest programmile antud
hinnangust ja komisjoni prognoosist, leiab nõukogu, et kuigi Poola ei ületa
tõenäoliselt nõukogu 2014. aastaks soovitatud valitsemissektori nominaalse
eelarvepuudujäägi ülemmäära, on olemas oht, et 2015. aastal ei suudeta
ülemäärast eelarvepuudujääki püsivalt korrigeerida ega seeläbi vajalikku
kohandamist keskpika eesmärgi saavutamise suunas teha.
(9)
Selleks et eelarve konsolideerimise strateegia
oleks edukas, on oluline eelarve konsolideerimist toetada laiaulatuslike
struktuurireformidega. Majanduskasvu soodustavate kulutuste (haridus,
teadustegevus ja innovatsioon) väike osakaal halvendab pikaajalisi
kasvuperspektiive. Vananevast ühiskonnast tingituna on keskpikas kuni pikas perspektiivis
oodata tervishoiukulude märkimisväärset kasvu. Koormust riigi rahandusele
annaks vähendada ja juurdepääsu ravile parandada, kui tõhustataks esmatasandi
arstiabi ja eriarstile suunamise süsteeme ning kasutataks ära haiglaravi
kulutõhususe suurendamise potentsiaal. Vähene maksukuulekus on endiselt
probleemiks, eelkõige maksuhalduse tõhususe ja maksumaksjate halduskoormuse
seisukohast. Poolas on kasutusel laiaulatuslik vähendatud käibemaksumäärade
süsteem, mis tekitab suurima käibemaksualasest poliitikast tuleneva lõhe ELis.
Seetõttu jääb saamata tulu, samuti suurendab see maksukogumiskulusid. Energia
on suhteliselt madalalt maksustatud. Lähiminevikus on astutud samme, et
parandada Poola eelarveraamistikku. Siiski oleks kasu, kui loodaks täieõiguslik
sõltumatu eelarvenõukogu, kes teeks eelarve-eeskirjade täitmise üle
eelkontrolli, hindaks makromajanduslikke ja eelarveprognoose, analüüsiks riigi
rahanduse jätkusuutlikkust pikaajalises perspektiivis ja teeks
eelarve-eeskirjade täitmise üle järelkontrolli.
(10)
Noorte töötus on viimasel aastal järk-järgult
kasvanud, mis on osaliselt tingitud sellest, et hariduses pakutav ja tööturu
vajadused ei kattu, ning sellest, et järjest kasvab mittetöötavate ja
mitteõppivate noorte osakaal. Hoolimata jõupingutustest reformida kutseharidus-
ja koolitussüsteemi, on vaja veelgi parandada võimalusi saada kvaliteetset
õpipoisiõpet ja väljaõpet töökohal, parandada koostööd koolide ja tööandjate
vahel ning jõuda noorteni, kes ei ole end töötuna arvele võtnud, kooskõlas noortegarantii
eesmärkidega. Oskuste kohandamine tööturu vajadustele on eriti oluline ka
elukestva õppe puhul, kus osalemismäär on väga madal ja seda eelkõige eakate
töötajate hulgas, kelle oskused ei käi sageli ajaga kaasas. Tööturg on
jätkuvalt killustunud: ulatuslikult kasutatakse tähtajalisi töölepinguid,
sealhulgas tsiviilõiguslikke lepinguid. Tähtajalisi töölepinguid kasutatakse
eriti palju noorte värbamisel. Sageli põhjendatakse tähtajaliste töölepingute
kasutamist sellega, et nende abil saavad töötud siseneda tööturule ja hiljem
minna üle tähtajatule lepingule, kuid enamiku Poola töötajate puhul ei ole seda
näha, kui vaadata tähtajalistelt lepingutelt tähtajatutele lepingutele
ülemineku madalat määra, millel on negatiivne mõju inimkapitali kvaliteedile ja
tootlikkusele.
(11)
Naised osalevad tööturul jätkuvalt vähe. Poola on
võtnud naiste tööturul osalemise suurendamiseks mitmeid meetmeid, sealhulgas
parandanud laste(sõime)teenuste kättesaadavust ja suurendanud lasteaedade
riiklikku rahastamist, et julgustada lapsevanemaid panema oma lapsi eelkooli.
Ometi on lastesõimeteenuste kättesaadavus halb, eelkõige maapiirkondades, ja
juurdepääs eelkooliharidusele ei ole kõikjal ühesugune. Eakad osalevad Poola
tööturul jätkuvalt tagasihoidlikult. Ennetähtaegselt pensionile jäämise
võimalusi on oluliselt kärbitud, kuid rohkem tuleb pingutada selle nimel, et
suurendada eakate töötajate tööalast konkurentsivõimet ja tööelu tegelikku
kestust. Kaevurite ja põllumajandustootjate eripensionisüsteemi reform on
endiselt problemaatiline. Põllumajandustootjate süsteem (KRUS) loob
väiketootjatele stiimuli jääda põllumajandussektorisse, mis tekitab
maapiirkondades varjatud tööpuuduse ja stimuleerib mitteametlikku majandust.
Kaevurid naudivad jätkuvalt pensioniõiguste ja nõutava miinimumtööstaaži osas
privileege. Mõlemad pensionisüsteemid takistavad nii valdkondlikku kui ka
territoriaalset tööjõu liikumist.
(12)
Poola teadus- ja arendustegevuse kulutused on ühed
väiksematest ELi riikides ja tema tulemused laiemate innovatsiooninäitajate
osas on ühed viletsamad liidus. Erasektori kulutused teadus- ja
arendustegevusele on eriti väiksed. Väikestele teadus- ja arendustegevuse
kulutustele tuleb lisada äriühingute vähene teadus- ja innovatsioonitegevus
ning ettevõtluskeskkond, mis ei ole piisavalt innovatsioonisõbralik.
Innovatsiooni toetamise süsteem Poolas ei julgusta võtma riske, sest põhineb
peamiselt grantidel, toetades tehnoloogia kasutamist ja tehnosiiret, ilma
seejuures oluliselt mõjutamata sisuliselt uut innovatsiooni. Olemasolevad
maksusoodustused teadus- ja arendustegevuse soodustamiseks ei ole erasektori
teadus- ja arendustegevuse edendamiseks tõhusad ja neid kasutavad ainult suured
äriühingud. Poola ettevõtjad on peamiselt toetunud tehnoloogia kasutamisele.
See on küll taganud tootlikkuse ja majanduskasvu, kuid Poola peab nüüd minema
üle mudelile, mis põhineb rohkem kohalikul innovatsioonil. Töötada tuleb selle
nimel, et suurendada Poola äriühingute innovatsioonisuutlikkust, parandada
sidemeid teaduse ja tööstuse vahel ja töötada välja sellised sihipärased
vahendid, millega toetatakse kogu innovatsioonitsüklit.
(13)
Energiatõhususe parandamises peitub jätkuvalt väga
suur kasvupotentsiaal Poola majanduse kõigi sektorite jaoks ja selle kasvu abil
oleks võimalik toetada majanduskasvu, parandada konkurentsivõimet ja aidata
kaasa Poola energiasõltuvuse vähendamisele. Poola enda energiatootmise võimsus
vananeb ja elektrivõrk on endiselt ülekoormatud, kuid projektid, mille eesmärk
on suurendada naaberliikmesriikidevahelist ülekandevõimsust, edenevad. Põhiprobleem
maagaasiturul on jätkuvalt seotud sellega, et puudub mitmekesisus ja
konkurents.
(14)
Poola vähearenenud transpordi- ja lairibataristu kujutab endast jätkuvalt
majanduskasvu suurimat kitsaskohta. Eelkõige on vaja oluliselt investeerida
vananenud raudteevõrku, et suurendada raudteesektori konkurentsivõimet ja
saavutada parem tasakaal maantee- ja raudteetranspordi vahel. Kokku on
raudteeliine kasutuses ligikaudu 20 000 km ulatuses. Nendest vaid
kolmandiku tehniline seisukord on hea. Jätkuvad ka probleemid raudteeprojektide
õigeaegse elluviimisega. Ressursitõhusust saaks parandada jäätmekäitluse
parandamise teel.
(15)
Lepingute täitmine Poolas on pikaldane ja menetlus
ehituslubade saamiseks pikk ja koormav. Maksukogumiskulud on suured ja
ettevõtluskeskkonna peamine probleem. Poola on teinud märkimisväärseid edusamme
ulatusliku reformi elluviimisel, mille eesmärk on hõlbustada juurdepääsu
reguleeritud kutsealadele.
(16)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames Poola
majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud. Ta on hinnanud lähenemisprogrammi
ja riiklikku reformikava. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide
asjakohasust Poola eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse
seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas
vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse
riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud
komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.
(17)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Poola lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[6] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1,
SOOVITAB Poolal võtta ajavahemikus 2014–2015
järgmisi meetmeid:
1.           Tugevdada eelarvestrateegiat,
et kõrvaldada 2015. aastaks püsivalt ülemäärane eelarvepuudujääk ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu soovitustes nõutud struktuurilise
kohandamise kaudu. Seada pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist ja
kuni keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseni sihiks iga-aastane struktuuriline
kohandamine 0,5 % SKP-st. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab usutavate
struktuurireformide kaugeleulatuvat rakendamist, et suurendada kohandumisvõimet
ning edendada majanduskasvu ja tööhõivet. Sellega seoses tuleb minimeerida
majanduskasvu soodustavate investeeringute kärpeid, muuta sotsiaalpoliitika
sihipärasemaks ja parandada kulutuste kulutasuvust, parandada tervishoiusektori
tõhusust tervikuna, laiendada maksubaasi, tegeledes ulatusliku vähendatud käibemaksumäära süsteemi
probleemiga, ja parandada maksukuulekust, eelkõige
maksuhalduse tõhustamise kaudu. Luua sõltumatu eelarvenõukogu.
2.           Tugevdada jõupingutusi noorte
töötuse vähendamiseks, eelkõige parandades veelgi pakutava hariduse vastavust
tööturu vajadustele, suurendades õpipoisiõppe ja töökohal õppimise võimaluste
kättesaadavust, jõudes paremini noorteni, kes ei ole end töötuna arvele võtnud,
ning tõhustades koolide ja tööandjate koostööd kooskõlas noortegarantii
eesmärkidega. Suurendada täiskasvanute osalemist elukestvas õppes, et viia pakutavad
ja nõutavad oskused omavahel vastavusse. Võidelda tööturu killustatusega,
suurendades pingutusi, et üleminek tähtajalistelt töölepingutelt alalistele
töökohtadele oleks parem, ning piirates tsiviilõiguslike lepingute ülemäärast
kasutamist.
3.           Jätkata jõupingutusi naiste
tööturul osalemise suurendamiseks, tehes seda eelkõige taskukohase kvaliteetse
lastehoiu ja koolieelse hariduse kättesaadavuse ja stabiilse rahastamise
kindlustamise kaudu. Lülitada põllumajandustootjad üldisesse pensionisüsteemi,
kiirendades süsteemi loomist, et hinnata ja registreerida põllumajandustootjate
sissetulekuid. Kaotada järk-järgult kaevurite eripensionisüsteem, et
integreerida nad üldsüsteemi. Toetada üldist pensionireformi, suurendades
jõupingutusi selle nimel, et parandada eakate töötajate tööalast
konkurentsivõimet, et tõsta tööturult väljumise iga.
4.           Parandada maksusoodustuste
tõhusust, edendades teadus- ja arendustegevust erasektoris kui osa püüdlustest
tugevdada teadusuuringute, innovatsiooni ja tööstuspoliitika vahelisi seoseid,
ning suunata olemasolevad vahendid täpsemini innovatsioonitsükli eri
etappidele.
5.           Uuendada ja laiendada
energiatootmise võimsust ning tõhustada energiaahela tööd tervikuna. Kiirendada
ja laiendada elektrivõrgu arendamist, sealhulgas piiriüleste ühenduste kaudu
naabruses asuvatesse liikmesriikidesse, ja arendada gaasivõrkude ühendamist
Leeduga. Tagada raudtee valdkonna investeerimisprojektide tõhus rakendamine
edasiste viivitusteta ja parandada selle sektori haldussuutlikkust. Tõsta
tempot lairiba leviku laiendamisel. Tõhustada jäätmekäitlust.
6.           Astuda täiendavaid samme
selleks, et parandada ettevõtluskeskkonda lepingute täitmise tagamise ja
ehituslubade nõuete lihtsustamise kaudu. Suurendada jõupingutusi, et vähendada
kulusid ja aega, mis kulub äriühingutel maksukohustuse täitmise peale. Viia
lõpule pooleliolev reform, mis on suunatud reguleeritud kutsealadele
juurdepääsu lihtsustamisele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2014) 422 (final).
[3]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 (final).
[5]               COM(2013) 790 (final).
[6]               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.