               5.4.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 129/58

      P8_TA(2018)0060
      ELi prioriteedid ÜRO naiste staatuse komisjoni 62. istungjärguks
      Euroopa Parlamendi 1. märtsi 2018. aasta soovitus nõukogule ELi prioriteetide kohta ÜRO naiste staatuse komisjoni 62. istungjärguks (2017/2194(INI))
      (2019/C 129/08)

         Euroopa Parlament,

                  —

                  võttes arvesse ÜRO naiste staatuse komisjoni 62. istungjärku, mille põhiteema on „Probleemid ja võimalused soolise võrdõiguslikkuse saavutamisel ning maapiirkondades elavate naiste ja tütarlaste mõjuvõimu suurendamine“ ja läbivaadatav teema „Naiste juurdepääs meediale ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale ja nendes osalemine ning nende mõju ja kasutamine naiste edendamise ja mõjuvõimu suurendamise vahendina“,

                  —

                  võttes arvesse 1995. aasta septembris Pekingis toimunud neljandat ülemaailmset naisteteemalist konverentsi, Pekingis vastu võetud deklaratsiooni ja tegevusprogrammi naiste mõjuvõimu suurendamiseks ning lõppdokumente, mis võeti vastu 9. juunil 2000. aastal, 11. märtsil 2005. aastal, 2. märtsil 2010. aastal ja 9. märtsil 2015. aastal ÜRO erakorralistel istungjärkudel Peking + 5, Peking + 10, Peking + 15 ja Peking + 20, kus käsitleti edasisi meetmeid ja algatusi Pekingi deklaratsiooni ja tegevusprogrammi rakendamiseks,

                  —

                  võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 157 lõiget 4,

                  —

                  võttes arvesse oma 9. septembri 2015. aasta resolutsiooni hariduse abil tütarlaste mõjuvõimu suurendamise kohta ELis (1),

                  —

                  võttes arvesse oma 8. märtsi 2016. aasta resolutsiooni naispagulaste ja -varjupaigataotlejate olukorra kohta ELis (2),

                  —

                  võttes arvesse oma 14. veebruari 2017. aasta resolutsiooni soolise võrdõiguslikkuse edendamise kohta vaimse tervise ja kliiniliste uuringute alal (3),

                  —

                  võttes arvesse oma 4. aprilli 2017. aasta resolutsiooni naiste ja nende rolli kohta maapiirkondades (4),

                  —

                  võttes arvesse ÜRO resolutsiooni, mis käsitleb kestliku arengu tegevuskava aastani 2030 „Muudame oma maailma“, mis võeti vastu 25. septembril 2015. aastal New Yorgis toimunud ÜRO kestliku arengu tippkohtumisel,

                  —

                  võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. juuli 2010. aasta direktiivi 2010/41/EL füüsilisest isikust ettevõtjatena tegutsevate meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamise kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 86/613/EMÜ (5),

                  —

                  võttes arvesse ÜRO 1979. aasta konventsiooni naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimise kohta,

                  —

                  võttes arvesse naiste diskrimineerimise kaotamise komitee üldsoovitust nr 34 (2016) maapiirkondades elavate naiste õiguste kohta,

                  —

                  võttes arvesse Euroopa Nõukogu naistevastase vägivalla ja perevägivalla ennetamise ja tõkestamise konventsiooni (Istanbuli konventsioon) ning oma 12. septembri 2017. aasta resolutsiooni (6) ELi ühinemise kohta selle konventsiooniga,

                  —

                  võttes arvesse 12. detsembri 2015. aasta Pariisi kokkulepet,

                  —

                  võttes arvesse kodukorra artiklit 113,

                  —

                  võttes arvesse naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni raportit (A8-0022/2018),

                  A.

                  arvestades, et naiste ja meeste võrdõiguslikkus on üks liidu aluspõhimõtteid, mida on tunnustatud aluslepingutes ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartas;

                  B.

                  arvestades, et viies ÜRO kestliku arengu eesmärk on saavutada sooline võrdõiguslikkus ja suurendada kõigi naiste ja tütarlaste mõjuvõimu kogu maailmas ning see tuleks täielikult integreerida tegevuskavasse aastani 2030, et saavutada edasiminek kestliku arengu kõigi eesmärkide ja sihtide osas; arvestades, et kestliku arengu eesmärgid sisaldavad eesmärki kahekordistada põllumajanduse tootlikkust ja väikeste toidutootjate, eriti naiste sissetulekuid;

                  C.

                  arvestades, et liit ja selle liikmesriigid peavad olema naiste ja tütarlaste mõjuvõimu suurendamisel esirinnas ning nad on kohustatud töötama täieliku soolise võrdõiguslikkuse saavutamise nimel liidus ja edendama seda eesmärki kõikides välissuhetes;

                  D.

                  arvestades, et sotsiaalsed ja majanduslikud olud ning elamistingimused on viimastel aastakümnetel oluliselt muutunud ning erinevad eri riikides üsna märkimisväärselt;

                  E.

                  arvestades, et kui valitsused ei võta meetmeid soolise ebavõrdsuse vastu, seatakse ohtu praegused ja tulevased saavutused selles valdkonnas; arvestades, et tegelemine traditsiooniliste võimusuhetega naiste ja meeste vahel ning sooliste stereotüüpide ja tõekspidamistega on määrava tähtsusega naiste mõjuvõimu suurendamisel ja vaesuse vähendamisel;

                  F.

                  arvestades, et diskrimineerimine, mille all naised kannatavad, puudutab ka maapiirkondades elavaid naisi; arvestades, et enamik maailma naistest elab maapiirkondades ja puutub seetõttu rohkem kokku mitme diskrimineerimise vormiga vanuse, klassi, etnilise päritolu, rassi, puude ja sooidentiteedi alusel;

                  G.

                  arvestades, et naiste osalus maapiirkondade tööturul hõlmab suurt hulka erisuguseid töökohti, mis ei piirdu traditsioonilise põllumajandusega;

                  H.

                  arvestades, et maapiirkondades elavate naiste töö on sageli kehvemini tasustatud kui meeste sama tootlik töö, see on sageli ametlikult tunnustamata, nagu tasustamata hooldustöö, ega kajastu põllumajandusettevõtte omanikest naiste arvus; arvestades siiski, et naised on kõige tähtsamad osalejad kestlikuks arenguks vajalike majanduslike, keskkonnaalaste ja sotsiaalsete pöördeliste muutuste saavutamisel;

                  I.

                  arvestades, et maapiirkondades elavatel naistel, kes on sageli oma peredes ja kogukondades tähtsaimad hooldajad, on palju raskusi, kui nad soovivad kasutada oma perede jaoks lastehoiu ja eakate hoolduse teenuseid, ning selle tagajärjel lasub naiste õlul ebaproportsionaalselt suur koorem ja see takistab nende integreerumist tööturule; arvestades, et kvaliteetsete hooldusteenuste osutamine on naiste jaoks väga oluline ning edendab töö- ja eraelu tasakaalu;

                  J.

                  arvestades, et maapiirkondades elavad naised puutuvad piiratud liikuvuse ja transpordile juurdepääsu või transpordivahendiga ühenduse saamise vahendite (näiteks mobiiltelefoni) puudumise tõttu kokku paljude raskustega piisavate avalike tervishoiuteenuste kasutamisel; arvestades, et vaja on terviklikke tervishoiuteenuseid, mis käsitlevad maapiirkondades elavate naiste füüsilise, vaimse ja emotsionaalse heaolu küsimusi (näiteks soolisele vägivallale reageerimiseks); arvestades, maapiirkondades on juurdepääs seksuaal- ja reproduktiivtervisega seotud õigustele ning haridusele piiratum;

                  K.

                  arvestades, et rahvastiku hoidmine maapiirkondades, pöörates erilist tähelepanu looduslikust eripärast tingitud piirangutega aladele, on äärmiselt oluline kogu ühiskonna jaoks, kuna sellest sõltuvad keskkonna- ja maastikukaitse;

                  L.

                  arvestades, et soolise ebavõrdsuse ja keskkonnaseisundi halvenemise vahel on otsene seos;

                  M.

                  arvestades, et kliimamuutustel ja nende tagajärgedel on eriline ja ebaproportsionaalne kahjulik mõju maapiirkondades elavatele naistele ja tütarlastele; arvestades, et maapiirkondades elavad naised on ka kestlikumat ja keskkonnahoidlikku põllumajandust soodustavate muutuste eestvedajad ning neil võib olla oluline roll roheliste töökohtade loomisel; arvestades, et naissoost põllumajandusettevõtjatele võrdse juurdepääsu tagamine maale ja teistele tootmisressurssidele on ülimalt tähtis, et saavutada sooline võrdõiguslikkus, toiduga kindlustatus ja tõhus kliimapoliitika;

                  N.

                  arvestades, et maapiirkondades elavad noored naised kannatavad jätkuvalt ebavõrdsuse ja mitme diskrimineerimisvormi all; arvestades, et on vaja meetmeid, millega edendada tegelikku võrdõiguslikkust meeste ja naiste vahel, et oleks rohkem töövõimalusi, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjana tegutsemiseks ning teaduse, tehnoloogia, inseneeria ja matemaatika (STEM) valdkonnas, mis võimaldaks neil jääda maakeskkonda ning tagada seeläbi põlvkondade vahetuse ning põllumajandussektori ja maapiirkondade püsimajäämise;

                  O.

                  arvestades, et põllumajandussektor, kus naistel on tähtis roll, on oluline maapiirkondade elujõulisuse seisukohast ning põlvkondade vahetuse, sotsiaalse ühtekuuluvuse ja majanduskasvu edendamise seisukohast; arvestades, et põllumajandus peaks kindlustama ohutu, toitva ja tervisliku toidu; arvestades, et põllumajandussektor peaks soodustama ka maastiku mitmekesistamist, kliimamuutuste leevendamist ning bioloogilise mitmekesisuse ja kultuuripärandi säilitamist;

                  P.

                  arvestades, et toitumisel on oluline roll tütarlaste arengus ja heaolus; arvestades, et kehv toitumine toob kaasa füüsilisi ja vaimseid probleeme, nagu kängumine, viljatus, loidus, väsimus ja halb keskendumisvõime, ning vähendab seeläbi naiste majanduslikku potentsiaali ja mõjutavad laiema pereringi ja kogukonna heaolu;

                  Q.

                  arvestades, et maapiirkondades elavad naised peavad saama osaleda avaliku sektori otsuseid tegevates organites; arvestades, et võrdõiguslikkuse saavutamiseks on tasakaalustatud esindatus hädavajalik;

                  R.

                  arvestades, et tööalaste riskide ennetamise osas on meeste ja naiste ohutegurid erinevad; arvestades, et näiteks kemikaalide kahjulike mõjude hindamisel tuginetakse arvutustes sageli meeste – kes on üldiselt suurema lihasmassiga – kehaehitusele ning koguni eiratakse erisoovitusi rasedatele või rinnaga toitvatele naistele; arvestades, et seetõttu on vaja võtta arvesse eri tegureid selliste meetmete vastuvõtmiseks, millega tagatakse naiste tervis põllumajanduse valdkonnas;

                  S.

                  arvestades, et diskrimineerimine puudutab ka naisi meediasektoris; arvestades, et meedial on kogu ühiskonna jaoks otsustav roll ja seetõttu on soovitav, et naised, kes moodustavad ühiskonnast vähemalt 50 %, kaasataks õiglaselt meediasisu loomisse ja otsuste tegemisse meediaorganisatsioonides;

                  T.

                  arvestades, et meediasektori roll on soolise võrdõiguslikkuse edendamisel olulise tähtsusega, kuna meedia mitte ainult ei kajasta, vaid ka loob eeskujusid ja käitumisnorme ning kujundab nii olulisel määral avalikku arvamust ja kultuuri;

                  U.

                  arvestades, et meediakajastus aitab ühiskonna kõigis kihtides laialdaselt mõista naiste ja meeste olukorra keerukust;

                  V.

                  arvestades, et konfliktid mõjutavad ebaproportsionaalselt tugevalt naisi ja lapsi, kes moodustavad suurima osa laagrites või turvalisust otsides teel olevatest pagulastest;

                  W.

                  arvestades, et paljudes ühiskondades ei ole naistel õiguslike vahenditega võrdset õigust maale ja omandile, mis süvendab vaesust ja piirab nende majanduslikku arengut;

                  X.

                  arvestades, et transnaised kannatavad ebaproportsionaalse diskrimineerimise all oma sooidentiteedi alusel;

                  Y.

                  arvestades, et seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvate õiguste tugevam toetamine on soolise võrdõiguslikkuse ja naiste mõjuvõimu suurendamise eeltingimus;

                  Z.

                  arvestades, et nais- ja meesrollide sotsiaalsed normid asetavad naised haavatavamasse olukorda, eelkõige seoses nende seksuaal- ja reproduktiivtervisega ning kahjulike tavadega, nagu naiste suguelundite moonutamine, lapsega sõlmitud abielu, varajane abielu ja sundabielu;

         1.

            edastab nõukogule järgmised soovitused:

            Üldtingimused naiste ja tütarlaste mõjuvõimu suurendamiseks

                  a)

                  kinnitada veel kord oma vankumatut pühendumust Pekingi tegevusprogrammile;

                  b)

                  toetada emasid, kes on ettevõtjad maapiirkondades, kuna neil on erilisi probleeme; rõhutab, et nende naiste ettevõtluse soodustamine võib lisaks töö- ja eraelu edukale tasakaalustamisele aidata maapiirkondades stimuleerida uute töövõimaluste loomist ja parandada elukvaliteeti ning innustada teisi naisi oma projekte teoks tegema;

                  c)

                  lõpetada kõikjal naiste ja tütarlaste diskrimineerimine mis tahes kujul ning võidelda kõigi vägivallavormide vastu, mis kujutavad endast nende põhiõiguste tõsiseid rikkumisi, mis on omakorda sellise diskrimineerimise otsene tagajärg;

                  d)

                  kaasata kõik valitsused ja nõuda neilt programmide koostamist seksuaalse ja soolise vägivalla ning selliste kahjulike tavade kaotamiseks nagu lapsega sõlmitud abielu, varajane abielu ja sundabielu ning naiste suguelundite moonutamine ja inimkaubandus;

                  e)

                  kutsuda liikmesriike üles võitlema sooliste stereotüüpidega ning investeerima naiste ja tütarlaste juurdepääsu neile sobivaks kohandatud haridusele, elukestvale õppele ja kutseõppele, eriti maapiirkondades ja eelkõige STEM-, aga ka ettevõtluse ja innovatsiooni valdkonnas, sest need valdkonnad on olulised vahendid kestliku arengu eesmärkide saavutamiseks, ning edendama võrdõiguslikkust põllumajandus- ja toidusektorites, turismis ja muudes tööstusharudes maapiirkondades;

                  f)

                  töötada välja poliitika, mille eesmärk on kaotada vaesus ning tagada eriti haavatavatele rühmadele, sealhulgas naistele ja tütarlastele, piisav elatustase, eelkõige sotsiaalkaitsesüsteemide kaudu;

                  g)

                  edendada teavitamist, tehnilise abi meetmeid ja heade tavade vahetamist liikmesriikide vahel seoses põllumajandusettevõttes töötavatele abistavatele abikaasadele ametialase staatuse andmisega, mis tagaks neile isiklikud õigused, eelkõige rasedus- ja sünnituspuhkuse, sotsiaalkindlustuse tööõnnetuste korral ning juurdepääsu koolitusele ja pensioniõigused;

                  h)

                  kaotada sooline palgalõhe, kogu eluea jooksul teenitava sissetuleku erinevus ja pensionilõhe;

                  i)

                  kutsuda liikmesriike ning piirkondlikke ja kohalikke asutusi üles tagama üldine juurdepääs asjakohasele lastehoiule ja eakate hooldusele maapiirkondades;

                  j)

                  kutsuda liikmesriike ning piirkondlikke ja kohalikke asutusi üles tagama taskukohaseid kvaliteetseid võimalusi ning avalikke ja erateenuseid igapäevaeluks, eriti maapiirkondades ning eelkõige tervishoiu, hariduse ja hoolduse valdkonnas; märgib, et see hõlmab maapiirkondade lastehoiuasutusi, tervishoiuteenuseid, haridusasutusi, hooldekodusid eakatele ja ülalpeetavatele, asendusteenuseid haiguspuhkuse ning rasedus- ja sünnituspuhkuse korral ning kultuuriteenuseid;

                  k)

                  tagada, et naiste ja meeste võrdõiguslikkuse põhimõtte integreerimise ja diskrimineerimisvastase võitluse vahendina süvalaiendatakse soolist võrdõiguslikkust kõikidesse poliitikavaldkondadesse ja programmidesse piisavate rahaliste vahendite ja personali abil;

                  l)

                  võtta kasutusele vajalikud ressursid võrdõiguslikkuse saavutamiseks, süvalaiendades (naiste ja meeste võrdõiguslikkuse põhimõtte integreerimise ja diskrimineerimisvastase võitluse vahendina) soolist võrdõiguslikkust kõigisse poliitikavaldkondadesse ja meetmetesse, muu hulgas sooteadliku eelarvestamise teel;

                  m)

                  tagada Euroopa Parlamendi ning selle naiste õiguste ja soolise võrdõiguslikkuse komisjoni täielik kaasamine otsustusprotsessi seoses ELi seisukohaga ÜRO naiste staatuse komisjoni 62. istungjärgul;

            Maapiirkondades elavate naiste mõjuvõimu suurendamine

                  n)

                  tuletada meelde, et naiste diskrimineerimise kõigi vormide likvideerimist käsitleva konventsiooniga on kehtestatud kohustus kaotada naiste otsene ja kaudne diskrimineerimine õiguslike, poliitiliste ja programmiliste meetmete kaudu kõigis eluvaldkondades ning et konventsiooni artikkel 14 on ainus rahvusvaheline kohustus, mis käsitleb maapiirkondades elavate naiste erivajadusi;

                  o)

                  tagada, et maapiirkondades elavatele naistele ja tütarlastele oleks kättesaadav taskukohane ja kvaliteetne formaalharidus ja informaalne õppimine, sealhulgas koolitus, mis peaks võimaldama neil omandada uusi või arendada olemasolevaid juhtimis-, majandus-, turundus- ja ettevõtlusoskusi ning finantskirjaoskust, samuti kodaniku- ja poliitiline haridus ning tehnoloogiline ja kestliku põllumajanduse koolitus; tagada, et naistel on oma soovitud karjääri osas samad võimalused ja sama valikuvabadus;

                  p)

                  tagada, et maapiirkondades elavad naised ja tütarlapsed saavad lihtsalt laenu ja tootmisressursse ning nende ettevõtlus- ja innovatsioonialgatusi toetatakse;

                  q)

                  kaitsta õigust ja juurdepääsu kvaliteetsele üldisele tervishoiule, milles võetakse arvesse naiste ja meeste füsioloogilisi erinevusi ning mis on kohandatud maapiirkondades elavate naiste ja tütarlaste vajadustega, eelkõige seksuaal- ja reproduktiivtervise ning seonduvate õiguste aspektist;

                  r)

                  mõista hukka naistevastase vägivalla kõik vormid ning tagada, et ohvritel, kes elavad maapiirkondades ja kõrvalistes piirkondades, on abile võrdne juurdepääs;

                  s)

                  suurendada nende rahvusvaheliste, siseriiklike, piirkondlike ja kohalike asutuste tõhusust, läbipaistvust ja demokraatlikkust, kes toetavad ja tugevdavad maapiirkondades elavate naiste rolli, tagades nende kaasatuse võrdse osalemise kaudu;

                  t)

                  hõlbustada maapiirkondades elavate naiste üleminekut mitteametlikust majandusest ametlikku majandusse ja tunnistada, et maapiirkondades elavad naised töötavad mitmesugustes valdkondades ning on sageli kestlikku ja keskkonnahoidlikku põllumajandust, toiduga kindlustatust ja roheliste töökohtade loomist soodustavate muutuste eestvedajad;

                  u)

                  kavandada ja rakendada kliimamuutustele vastupanuvõimelist põllumajanduspoliitikat, milles võetakse nõuetekohaselt arvesse maapiirkondades elavaid naisi loodusõnnetuste või inimtegevusest tingitud katastroofide tagajärjel ähvardavaid konkreetseid ohte;

                  v)

                  tagada maapiirkondades elavate naiste ja tütarlaste osalemine otsuste tegemisel, mis puudutavad kavandamist ja reageerimist õnnetuste ja muude kriiside kõigil etappidel, alates varajasest hoiatamisest kuni hädaabi, taastamise ja ülesehitamiseni, ning tagada nende kaitse ja ohutus õnnetuste ja muude kriiside korral;

                  w)

                  võtta kõik vajalikud meetmed, et tagada maapiirkondades elavatele naistele turvaline, puhas ja tervislik keskkond;

                  x)

                  kindlustada maapiirkondade naistele ja kogukondadele kvaliteetne juurdepääsetav taristu ja avalikud teenused ning investeerida nende arendamisse ja säilitamisse;

                  y)

                  soodustada digitaalset arengut, sest see võib aidata märkimisväärselt kaasa uute töökohtade loomisele, lihtsustades füüsilisest isikust ettevõtjana tegevuse alustamist, suurendades konkurentsivõimet ja turismi arengut ning luues parema tasakaalu töö- ja pereelu vahel;

                  z)

                  toetada selliste kohaliku kogukonna rühmade loomist ja käimasolevat tegevust, mis peaksid korrapäraselt kohtuma, et arutada arenguprobleeme ja -küsimusi ning võtta konstruktiivseid meetmeid;

                  aa)

                  kutsuda liikmesriike, sotsiaalpartnereid ja kodanikuühiskonda üles toetama ja edendama naiste osalemist maaelu poliitika, tervise, hariduse ja põllumajanduse valdkondade kutseühingute ja -organisatsioonide, ettevõtjate ühenduste ja organisatsioonide ning ametiühingute ja nende liitude otsuste tegemises ja juhtorganites ning ka haldus- ja esindusorganites võrdse esindatuse alusel;

                  ab)

                  tunnustada ja toetada naiste aktiivset rolli maapiirkondades ning naiste panust majandusse nii ettevõtjate, perefirmade juhtide kui ka kestliku arengu edendajatena;

                  ac)

                  tagada maapiirkondades elavate naiste omandiõigused, eriti põllumajandusettevõtete ja maa pärimise puhul, kuna see on oluline vahend, et suurendada naiste majanduslikku mõjuvõimu ja võimaldada neil osaleda täielikult maaelu arendamises ja saada sellest kasu;

                  ad)

                  tagada maapiirkondades elavate naiste juurdepääs tootmisressurssidele, e-platvormidele, turgudele, turustusvahenditele ja finantsteenustele; edendada kohalikke, piirkondlikke ja traditsioonilisi turge, sealhulgas toiduainete turge, mis on kohad, kus naistel on tavaliselt rohkem võimalusi müüa oma tooteid otse, mis omakorda suurendab nende majanduslikku mõjuvõimu;

                  ae)

                  edendada naiste tööhõivet STEM-sektoris, eriti ametikohtadel, mis aitavad kaasa ringmajandusele ja võitlusele kliimamuutuste vastu;

                  af)

                  arendada tööhõivepoliitikat, teenuseid ja programme, mille eesmärk on tegeleda ebakindla olukorraga, milles on maapiirkondades elavad naised, kes töötavad sageli mitteametlikus sektoris ja võivad kogeda mitmes vormis läbipõimunud diskrimineerimist soo, vanuse, klassi, usutunnistuse, etnilise päritolu, puude või sooidentiteedi alusel; pakkuda abi ja toetust, mis on kohandatud naiste vajadustele ja huvidele;

                  ag)

                  luua programmid, mille eesmärk on tagada, et naistel ja nende peredel oleks juurdepääs üldistele sotsiaalkaitsesüsteemidele, mis mõjutavad nende tulevast pensioniolukorda ja seeläbi vähendavad pensionilõhet, mis on olemuselt mitmetahuline;

                  ah)

                  koguda sooliselt eristatud andmeid ja koostada maapiirkondades elavate naiste väärtusi, olukorda, tingimusi ja vajadusi käsitlevat statistikat, et oleks võimalik töötada välja asjakohane poliitika; jälgida korrapäraselt maapiirkondades elavate naiste olukorda;

                  ai)

                  nõuda tungivalt, et ratifitseeritaks ja rakendataks ÜRO puuetega inimeste õiguste konventsioon, sealhulgas selle artikkel 6 „Puuetega naised“; tagada toodete, taristu ja teenuste juurdepääsetavus;

                  aj)

                  kutsuda komisjoni, liikmesriike ning piirkondlikke ja kohalikke omavalitsusi üles tagama taskukohaseid kvaliteetseid võimalusi ning avalikke ja erateenuseid igapäevaeluks maapiirkondades ning looma vajalikke tingimusi, et parandada maapiirkondades elavate naiste töö- ja eraelu tasakaalu, eelkõige tagades sobivad hooldusvõimalused ülalpeetavatele, kättesaadava tervishoiu ja ühistranspordi;

                  ak)

                  rõhutada, kui tähtis on lisada põllumajanduses hooajatöötajatena töötavate naiste elamis- ja töötingimusi käsitlevasse ELi poliitikasse kaitsemeetmed, eelkõige mis puudutab vajadust tagada neile sotsiaalkaitse, tervisekindlustus ja tervishoiuteenused; ergutada piirkondlikke, kohalikke ja riiklikke asutusi ning teisi institutsioone tagama võõr- ja hooajatöötajate ning nende perede, eelkõige naiste ja haavatavate isikute põhilised inimõigused ning soodustama nende integratsiooni kohalikku kogukonda;

            Naiste juurdepääs meediale ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogiale ja nendes osalemine ning nende mõju ja kasutamine naiste edendamise ja mõjuvõimu suurendamise vahendina

                  al)

                  tagada juurdepääs usaldusväärsele kiire lairibaühenduse taristule ja teenustele; investeerida uutesse tehnoloogiatesse ning edendada nende kasutamist maapiirkondades ja põllumajanduses; tunnistada selle tähtsat sotsiaalset, psühholoogilist ja majanduslikku kasu; nõuda tervikliku käsitlusviisi (nn digitaalne küla) väljatöötamist; edendada võrdseid võimalusi nendele tehnoloogiatele juurdepääsul ja nende kasutamise õpetamisel;

                  am)

                  pöörata tähelepanu naiste esindatusele ja edendamisele meediasektoris ning mittestereotüüpsele meediasisule;

                  an)

                  ergutada avaliku meedia organisatsioone kehtestama oma võrdõiguslikkuse poliitikat, millega nähakse ette meeste ja naiste tasakaalustatud esindatus otsuseid tegevates organites;

                  ao)

                  tagada tõhus võitlus naiste ja tütarlaste kasvava seksualiseeritud kujutamise vastu meedias, austades nõuetekohaselt väljendusvabadust;

                  ap)

                  ergutada meediaorganisatsioone vältima sellise organisatsioonikultuuri menetlusi, mis sageli ei sobi kokku töö- ja eraelu tasakaaluga;

                  aq)

                  võidelda soolise palgalõhe vastu meediasektoris diskrimineerimisvastaste meetmete abil, millega tagatakse naistele ja meestele võrdse töö eest võrdne tasu;

                  ar)

                  võtta kõik vajalikud meetmed uurivate ajakirjanike vastu suunatud vägivallaaktide vastu, pöörates erilist tähelepanu naissoost ajakirjanikele, kes on sageli haavatavamad;

         2.

            teeb presidendile ülesandeks edastada käesolev soovitus nõukogule ja teavitamise eesmärgil komisjonile.

         (1)  ELT C 316, 22.9.2017, lk 182.

         (2)  ELT C 50, 9.2.2018, lk 25.

         (3)  Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2017)0028.

         (4)  Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2017)0099.

         (5)  ELT L 180, 15.7.2010, lk 1.

         (6)  Vastuvõetud tekstid, P8_TA(2017)0329.


title: Nõukogu soovitus, 9. aprill 2019, euroala majanduspoliitika kohta

text:
               12.4.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 136/1

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. aprill 2019,
      euroala majanduspoliitika kohta
      (2019/C 136/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Euroalal kasvab majandus kuuendat aastat järjest ja negatiivne SKP lõhe on vähenemas. Väljavaadet ohustavad riskid aga suurenevad ja majanduskasv eeldatavasti aeglustub. Potentsiaalne majanduskasv püsib väike võrreldes viimastel aastakümnetel registreeritud tasemetega ja riikide vahel on endiselt lahknevused, mis tulenevad asjaolust, et majanduslik vastupanuvõime ja taastuvus on liikmesriigiti väga erinev. Reaalpalga kasv on endiselt tagasihoidlik ja jääb tootlikkuse arengust maha. Nominaalpalga kasv ja alusinflatsioon on kiirenemas ning tööhõive kasvab jätkuvalt, kuid mõnes liikmesriigis esineb endiselt tööjõu alakasutamist või püsib suur tööpuudus, samas kui teistes liikmesriikides on tööjõu pakkumine napp. Euroalal on viimasel viiel aastal olnud suur jooksevkonto ülejääk, mis tuleneb euroala ekspordi dünaamikast ja euroala paranenud konkurentsivõimest, kuid välistasandil on liikmesriikide erinevused jätkuvalt märkimisväärsed. Liikmesriikidel, kus oli pikka aega suur jooksevkonto puudujääk, on endiselt suur negatiivne rahvusvaheline netoinvesteerimispositsioon, mis kujutab endast haavatavust, sest sellega kaasneb tavaliselt suur era- või valitsemissektori võlakoormus. Komisjoni poolt 21. novembril 2018 vastuvõetud 2019. aasta häiremehhanismi aruande kohaselt on euroalal tasakaalu taastamisel edu saavutamiseks otsustava tähtsusega teguriteks sobiv finantsvõimenduse vähendamise tempo, toetav majanduskasvu ja inflatsiooni tase ning jätkuvad tootlikkuse suurendamise reformid. Soodne nõudluse dünaamika on samuti oluline ja tasakaalu taastamisele aitaks kaasa ka see, kui suure ülejäägiga liikmesriigid tugevdaksid tingimusi, mis toetavad palgakasvu, austades seejuures sotsiaalpartnerite rolli, ning avaliku ja erasektori investeeringuid.

                  (2)

                  Pikaajalise kasvupotentsiaali suurendamiseks ning riiklike ja piirkondlike erinevuste kõrvaldamiseks tuleb veelgi suurendada tööjõus osalemise määra, viia ellu majanduskasvu soodustavaid struktuurireforme ning investeerida materiaalsesse ja immateriaalsesse varasse, et suurendada tootlikkust ja innovatsiooni, eelkõige liikmesriikides, mille kasvupotentsiaal jääb euroala keskmisest selgelt allapoole. See on oluline euroala majandusliku, sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse suurendamiseks.

                  (3)

                  Euroala makromajanduspoliitika meetmete kombinatsiooni, sealhulgas raha-, eelarve- ja struktuuripoliitika järjepidevus ja tasakaalustatus on kindla, kaasava ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamisel otsustava tähtsusega. Euroopa Keskpank on viimastel aastatel kasutanud keskpika perioodi inflatsioonieesmärgi saavutamiseks tavatuid rahapoliitikavahendeid, toetades samal ajal majanduskasvu ja töökohtade loomist. Lühikeses ja pikas perspektiivis on majanduskasvu jätkuvaks toetamiseks vaja asjakohaselt diferentseeritud eelarvepoliitikaid ja keskendumist struktuurireformidele.

                  (4)

                  Euroalal ja euroala liikmesriikides eelarve jätkusuutlikkuse parandamine eeldab diferentseeritud riiklikke poliitikaid, mis on stabiilsuse ja kasvu paktiga täielikult kooskõlas, võttes arvesse eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja ülekanduvat mõju riikide vahel. Majandus- ja rahaliidu nõuetekohase toimimise jaoks on väga oluline riiklike eelarvepoliitikate koordineerimine, võttes aluseks ühised eelarve-eeskirjad. Ühiste eelarve-eeskirjade eesmärk on saavutada riikide tasandil võla jätkusuutlikkus, jättes samas ruumi makromajanduslikuks stabiliseerimiseks. Aastatel 2015–2018 oli euroala eelarvepoliitika keskmiselt üldjoontes neutraalne ja muutub komisjoni prognoosi järgi 2019. aastal veidi ekspansiivseks hoolimata sellest, et SKP ületab potentsiaali. Eelarvepuhvrite taastamine on eriti oluline liikmesriikides, kus valitsemissektori võla tase on jätkuvalt kõrge. See vähendaks ka nende haavatavust šokkide suhtes ja võimaldaks järgmise majanduslanguse ajal automaatsete stabilisaatorite täielikku toimimist. Avaliku sektori investeeringute suurendamine – eelkõige liikmesriikides, kus on eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja mille avaliku sektori investeeringute tase on madal – toetab majanduskasvu ja tasakaalu taastamist.

                  (5)

                  Eelarve jätkusuutlikkuse parandamiseks ja majanduse kasvupotentsiaali suurendamiseks on jätkuvalt äärmiselt olulised eelarvepoliitika struktuurireformid. Paremini toimivad riiklikud eelarveraamistikud, kulutuste hästi juhitud läbivaatamine ning tulemuslikud ja läbipaistvad riigihanked võivad suurendada avaliku sektori kulutuste tõhusust ja tulemuslikkust ning eelarvepoliitika usaldusväärsust. Riigieelarvete struktuuri parandamine nii tulude kui ka kulude poolel, muu hulgas suunates rohkem vahendeid investeeringutesse, suurendaks riigieelarvete mõju majanduskasvule ning pikas perspektiivis ka tootlikkust. Maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmiseks on väga oluline maksusüsteeme lihtsustada ja ajakohastada ning võidelda eelkõige agressiivse maksuplaneerimise vastaste meetmetega maksupettuste, maksudest kõrvalehoidumise ja maksustamise vältimise vastu. Euroala ja liikmesriikide ettevõtluskeskkonna parandamisel ja nende majanduse vastupanuvõime suurendamisel on esmatähtis tagada, et maksusüsteemid toetavad ühtse turu süvendamist ja edendavad ettevõtetevahelist konkurentsi. Selle eesmärgi saavutamisele aitaks olulisel määral kaasa äriühingu tulumaksu ühtne konsolideeritud maksubaas.

                  (6)

                  Euroala liikmesriikide vastupanuvõime seisukohast on olulised tööjõu- ja tooteturgude struktuursed ja institutsionaalsed omadused ning hästi toimiv avalik haldus. Vastupanuvõimelised majandusstruktuurid tagavad, et majandusšokkidel ei ole märkimisväärset ja pikaajalist mõju sissetulekutele ja tööjõu pakkumisele. Need struktuurid võivad toetada eelarve- ja rahapoliitika elluviimist ning vähendada kõrvalekaldeid, luues tingimused jätkusuutlikuks ja kaasavaks majanduskasvuks. Struktuurireformide – eelkõige riigipõhistes soovitustes ette nähtud reformide – parema koordineerimise ja rakendamise positiivne mõju võib kanduda ühest liikmesriigist teise ja suurendada positiivset mõju kogu euroalal. Reformid, millega suurendatakse tooteturgudel konkurentsi, edendatakse ressursitõhusust ning parandatakse ettevõtluskeskkonda ja institutsioonide kvaliteeti, eeskätt kohtusüsteemi tõhusust, suurendavad euroala ja liikmesriikide majanduslikku vastupanuvõimet ja taastuvust. Ühtsel turul, mis on osutunud suureks majanduskasvu ja liikmesriikide lähenemise mootoriks, on endiselt palju kasutamata potentsiaali ja selle süvendamisel tuleb teha edusamme, eelkõige teenuste, digitaaltegevuste, energia ja transpordi valdkonnas, tagades õigusaktide õigeaegse rakendamise ja parema täitmise.

                  (7)

                  Euroopa sotsiaalõiguste samba raames on kehtestatud 20 põhimõtet, millega edendatakse võrdseid võimalusi, juurdepääsu tööturule, õiglasi töötingimusi, sotsiaalkaitset ja sotsiaalset kaasatust. Reformid, mis edendavad tööjõus osalemist, toetavad edukat tööturustaatustevahelist liikumist, edendavad kvaliteetsete töökohtade loomist ja vähendavad killustatust, võivad aidata kiirendada kaasavat majanduskasvu, suurendada majanduslikku vastupanuvõimet ja taastuvust ning automaatset stabiliseerumist, vähendada ebavõrdsust, käsitleda vaesust ja sotsiaalset tõrjutust ning aidata tulla toime muutuva majanduse probleemidega. Individuaalne toetus tööotsinguil, koolitused ja ümberõpe võivad edendada töötute tulemuslikku ja õigeaegset aktiveerimist. Juurdepääs kvaliteetsele haridusele ja väljaõppele kogu elu jooksul on äärmiselt oluline ning eeldab piisavaid investeeringuid inimkapitali ja oskustesse, eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajate puhul. Sellised reformid ja investeeringud suurendavad keskpikas ja pikas perspektiivis tööalast konkurentsivõimet, innovatsiooni, tootlikkust ja palku, suurendades euroala vastupanuvõimet ning edendades liikmesriikides ja kogu euroalal sotsiaalset kaasatust ja liikuvust. Maksukoormus, eriti tööjõu maksukoormus, on euroalal suhteliselt suur; selle nihutamine tööjõult sellistele maksubaasidele, mis pärsivad majanduskasvu vähem (näiteks kinnisvara-, tarbimis- ja keskkonnamaksud), võib suurendada tööjõu pakkumist ja nõudlust. Töökaitsealaste õigusaktidega tuleb näha ette õiglased ja inimväärsed töötingimused kõigile töötajatele, pidades eelkõige silmas, et tekkimas on uued tööhõivevormid ja uut liiki lepingud, millega kaasnevad uued võimalused, aga ka probleemid, mis on seotud töökohakindluse ja sotsiaalkaitsega.
                  Tulemuslikud ja jätkusuutlikud sotsiaalkaitsesüsteemid on äärmiselt olulised ka selleks, et tagada piisav sissetulek ja juurdepääs kvaliteetsetele teenustele. Tööturul osalemise edendamiseks on samuti olulised pensionireformid ning töö- ja eraelu tasakaalustamise meetmed. Põhjendamatud tööalase, sektoritevahelise ja geograafilise liikuvuse piirangud võivad takistada liikumist liikmesriikide piires ja euroalal. On äärmiselt oluline, et tööhõive-, sotsiaalsetesse ja seonduvatesse majandusreformidesse oleksid kaasatud ka sotsiaalpartnerid.

                  (8)

                  Kuigi euroala finantssektori vastupanuvõime on pärast kriisi paranenud, on jäänud nõrgad kohad, mis tuleb kõrvaldada. Erasektori võlakoormus on jätkuvalt suur ja maksusüsteemid soodustavad ikka veel võlapõhist rahastamist. Riigivõlakirjade tootluse märkimisväärne suurenemine võib kahjustada pankade kapitali ja selle negatiivne mõju võib üle kanduda kogu euroalale. Pankade kasumlikkusele avaldavad jätkuvalt survet pankade ärimudelite kohandamise vajadus, madalad intressimäärad ja muude rahastamisvormide poolt pakutav suurenev konkurents. Riskide vähendamisel on tehtud jätkuvalt edusamme, eelkõige seoses viivislaenude osatähtsuse vähendamisega ning omavahendite ja kõlblike kohustuste miinimumnõudega. Liikmesriikide viivislaenude suhtarvud, mis on euroala keskmisest palju kõrgemad, eeldavad aga edasisi pidevaid jõupingutusi. Komisjon esitas 2018. aasta märtsis riskide vähendamise paketi, et võimaldada varasemate perioodide viivislaenude käsitlemist ja vältida nende kuhjumist tulevikus. 2016. aasta novembri panganduspakett, mille eesmärk on veelgi vähendada riske, rakendades rahvusvaheliselt kokku lepitud norme pankade kapitalipuhvrite, allutatud kohustuste ja likviidsuse kohta, säilitades seejuures nõukogu kompromissiga saavutatud tasakaalu, on oluline edasise edu saavutamiseks riskide vähendamisel ja sellest tulenevalt riskide jagamisel.
                  Kuna rahapesuvastaseid norme on raskelt rikutud, esitas komisjon meetmed, millega tõhustada Euroopa Pangandusjärelevalvet ja järelevalvealast koostööd, eesmärgiga parandada selles valdkonnas õigusraamistiku täitmise tagamist. Pangandusliidu loomisel on tehtud suuri edusamme, sealhulgas ühtse kriisilahendusfondi ühise kaitsekorra käivitamise suhtes hiljutise kokkuleppe saavutamise kaudu, kuid pangandusliit ei ole veel valmis. Asjaolu, et kriisilahenduse olukorras likviidsuse pakkumist käsitlev praegune kord sisaldab piiranguid ning puudub ühine hoiuste tagamise skeem ja ühtse kriisilahendusfondi ühine kaitsekord, pärsib pangandusliidu suutlikkust kaotada pankade ja riikide vastastikune sõltuvus.

                  (9)

                  Majandus- ja rahaliidu ülesehituse tugevdamiseks tuleb esmajärjekorras välja kujundada pangandusliit ja kapitaliturgude liit, kuid samuti tuleb võtta meetmeid seoses euroala tippkohtumise 14. detsembri 2018. aasta avalduse kõikide muude elementidega. 2017. aasta detsembris ja 2018. aasta mais avaldas komisjon ettepanekud, milles esitatakse majandus- ja rahaliidu väljakujundamise edasised sammud, sealhulgas Euroopa investeeringute stabiliseerimise vahend ja reformide tugiprogramm (pakuti välja mitmeaastase finantsraamistiku raames). Ettepanekud tuginevad 2017. aasta mai aruteludokumendile majandus- ja rahaliidu süvendamise kohta ja 2015. aasta juunis avaldatud viie juhi aruandele. 13.-14. detsembril 2018 toimunud euroala tippkohtumisel tehti otsuseid pangandusliidu ja Euroopa stabiilsusmehhanismi (ESM) edasiarendamise kohta ning euroala juhid leppisid kokku, et ESMist saab ühtse kriisilahendusfondi ühise kaitsekorra pakkuja hiljemalt üleminekuperioodi lõpuks.
                  Jätkatakse tööd, et valmistada ette vajalike muudatuste tegemine ESMi asutamislepingusse (sealhulgas ühtse kriisilahendusfondi ühine kaitsekord), võttes aluseks euroala juhtide poolt heaks kiidetud tingimused. Kaitsekord kehtestatakse varem, tingimusel et riskide vähendamisel on tehtud piisavaid edusamme, mida hinnatakse 2020. aastal. Töö jätkub 2019. aasta esimeses pooles, eelkõige Euroopa hoiuste tagamise skeemi kõrgetasemelise töörühma loomisega, ning jätkatakse tööd likviidsuse pakkumist kriisilahenduse olukorras käsitleva korraga. Tööd jätkatakse ka euroala jaoks ning vabatahtlikkuse alusel vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate euroalasse mittekuuluvate liikmesriikide jaoks mõeldud lähenemise ja konkurentsivõime rahastamisvahendi ülesehituse, rakendamise tingimuste ja ajastusega. Rahastamisvahendi omadustes lepitakse kokku 2019. aasta juunis. See võetakse vastu aluslepingutes sätestatud seadusandliku menetluse kohaselt, tuginedes asjakohasele komisjoni ettepanekule, mida vajaduse korral muudetakse. Kõik need reformid võivad aidata tugevdada euro rahvusvahelist rolli, viies selle rohkem vastavusse euroala ülemaailmse majandusliku ja finantsalase tähtsusega. On oluline, et neid arutatakse euroalasse mittekuuluvate liikmesriikide suhtes avatud ja läbipaistval viisil, järgides täielikult liidu siseturu nõudeid.

                  (10)

                  Käesoleva soovituse tööhõive- ja sotsiaalaspektide osas on konsulteeritud tööhõivekomitee ja sotsiaalkaitsekomiteega,

            SOOVITAB euroala liikmesriikidel iseseisvalt ja ühiselt eurorühma raames võtta aastatel 2019–2020 meetmeid eesmärgiga:

                  1.

                  Süvendada ühtset turgu, parandada ettevõtluskeskkonda ja institutsioonide kvaliteeti ning viia ellu vastupanuvõimet suurendavad toote- ja teenuseturgude reformid. Vähendada välisvõlga ja viia ellu reformid, et eelkõige tootlikkuse tõstmise kaudu suurendada konkurentsivõimet euroala liikmesriikides, kellel on jooksevkonto puudujääk või suur välisvõlg, ja tugevdada palgakasvu toetavaid tingimusi, austades seejuures sotsiaalpartnerite rolli. Rakendada meetmeid, mis edendavad investeeringuid euroala liikmesriikides, kellel on suur jooksevkonto ülejääk.

                  2.

                  Toetada avaliku ja erasektori investeeringuid ning parandada riigi rahanduse kvaliteeti ja struktuuri, järgides poliitikameetmete elluviimisel täiel määral stabiilsuse ja kasvu pakti. Taastada eelarvepuhvrid, eelkõige nendes euroala liikmesriikides, kus valitsemissektori võla tase on kõrge. Toetada ja rakendada ELi meetmeid, mille eesmärk on võidelda agressiivse maksuplaneerimise vastu.

                  3.

                  Suunata maksud tööjõult mujale ning tugevdada haridus- ja koolitussüsteeme ja oskustesse investeerimist. Suurendada edukat tööturustaatustevahelist liikumist toetava aktiivse tööturupoliitika tulemuslikkust. Edendada kvaliteetsete töökohtade loomist ja vähendada tööturu killustatust. Tagada piisavad ja jätkusuutlikud sotsiaalkaitsesüsteemid kõikjal euroalal.

                  4.

                  Rakendada ühtse kriisilahendusfondi ühine kaitsekord ja võtta see ennetavalt kasutusele, tingimusel et riskide vähendamisel on tehtud piisavaid edusamme. Jätkata tööd Euroopa hoiuste tagamise skeemiga, eeskätt luues kõrgetasemelise töörühma. Tugevdada Euroopa õigus- ja järelevalveraamistikku. Jätkata tööd, et leida lahendused likviidsuse pakkumist kriisilahenduse olukorras käsitlevas praeguses korras sisalduvate piirangute kaotamiseks. Edendada erasektori suure võlakoormuse korrapärast vähendamist. Jätkata euroalal viivislaenude taseme kiiret vähendamist ja hoida ära nende kuhjumist, muu hulgas kohandades maksusüsteeme nii, et need ei soodustaks enam võlapõhist rahastamist. Teha ambitsioonikaid edusamme kapitaliturgude liidu valdkonnas.

                  5.

                  Teha kiireid edusamme majandus- ja rahaliidu süvendamisel, tuginedes euroala juhtide 14. detsembri 2018. aasta avaldusele ning seades eesmärgiks tugevdada euro rahvusvahelist rolli, võttes arvesse komisjoni ettepanekuid ja liikmesriikide algatusi, järgides seejuures täielikult liidu siseturu nõudeid ning toimides viisil, mis on euroalasse mittekuuluvate liikmesriikide suhtes avatud ja läbipaistev.

         Luxembourg, 9. aprill 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            G. CIAMBA

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 27. juuni 2019, Taani elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/5)2019/C 366/02

text:
               30.10.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/7

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      27. juuni 2019,
      Taani elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2019/5)
      (2019/C 366/02)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta,  (1)
          eelkõige selle artikleid 3, 16, 17 ja 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Eluasemesektor on reaalmajanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi stabiilsust ja majanduse stabiilsust tervikuna, mis võib kaasa tuua negatiivse piiriülese ülekandumise. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnedes liikmesriikides on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või negatiivselt mõjutanud reaalmajandust. See mõju näitab kinnisvarasektori, rahastajate ja muude majandussektorite tihedat seotust. Lisaks sellele võimendavad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad võimalusele, et kinnisvarasektorist tuleneval riskil on protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada kinnisvaranõudlust, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see iseeneslik dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul - st kinnisvaratsükli langusfaasis - võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenuvõtjate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavus võib olla süsteemse riski allikas ja mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui negatiivsed majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Soovituse ESRN/2013/1 (1) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (2) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (3) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või laenusaajapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet, mis põhineb ainult riigisisesel õigusaktil, sõltuvalt riskile antavast hinnangust. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; seevastu laenusaajal põhinevad meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  Lisaks sellele peaksid liikmesriigid soovituse ESRN/2013/1 kohaselt kehtestama õigusraamistiku, mis annaks makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustele otsese kontrolli või soovituste andmise pädevuse seoses selles soovituses osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetega.

                  (7)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavusele (4). Hindamise käigus tuvastas ESRN mitmes riigis mitmeid haavatavusi keskpikas perspektiivis, mis võivad olla finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu kaheksale riigile, sh Taanile, hoiatused (5).

                  (8)

                  2016. aastal tuvastati Taani elamukinnisvaraturu peamise haavatavusena kodumajapidamiste kõrge võlakoormus. Laenuintress oli muutuv suure osa hüpoteegiseadjate jaoks või ületas võlg nende elamispinna väärtust, mis muutis nad haavatavaks ebasoodsate majandus- või finantstingimuste puhul või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu puhul. Kuigi üldised märgid ülehindamisest puudusid, olid eluasemehinnad tuntavalt tõusnud eelkõige suuremates linnades ja lähenesid kriisieelsele tasemele.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise ja arengut käsitleva Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) elamukinnisvarasektori haavatavuse hindamise (6).

                  (10)

                  Taani osas ilmnes sellest hiljutisest hinnangust, et kuigi kodumajapidamiste võlakoormus oli vähenenud alates 2016. aastast, oli see siiski üks EMP kõrgemaid. Lisaks sellele oli märkimisväärne osa hüpoteeklaenudest edasilükatud amortiseerimisega, mis suurendab struktuurselt kodumajapidamiste haavatavust ebasoodsates majandus- või finantstingimustes või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu puhul. Kuigi eluasemehindade kasv on pidurdunud ja korterite hinnad Kopenhaagenis on viimastel aastatel ühtlustunud, on varasemast arengust tekkinud dünaamika tekitanud ülehinnatud alad suuremates linnades, eelkõige Kopenhaagenis. Seda arvestades on kohustuslik omafinantseering, mis 2015. aastal seati tasemele 5 %, andnud teatava (kuigi piiratud) tagatise eluasemehindade languse puhul.

                  (11)

                  2018. aastal sätestati tarbijakaitse õigusaktides piirangud elamukinnisvara hüpoteekide toodete andmisele, kui hüpoteegi seadjate laenu ja sissetuleku suhtarv (DTI) (enne makse) on üle 4 ning laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv üle 60 %. Need piirangud sätestavad nõude, et: a) intressimäär on fikseeritud 5ks aastaks; ja b) edasilükatud amortiseerimist saab kohaldada ainult siis, kui laenu intressimäär on fikseeritud vähemalt 30ks aastaks. Lisaks sellele avaldati 2014. aastal hüpoteekpankade jaoks nn järelevalvekristall. See hõlmab mitmeid künniseid ja väärtuspiiranguid, mida kohaldatakse pangategevuse eririskide valdkondades ja mille eesmärk on hüpoteeklaenude kogumi krediidikvaliteedi suurendamine 2018. ja 2020. aastaks, mis mõjutaks uute laenude andmist. 2018. aastal suurendati ka vastutsüklilise kapitalipuhvri määra kaks korda: 0 %-lt 0,5 %-le 1. märtsil 2019 ja 0,5 %-lt 1 %-le alates septembrist 2019. Lisaks sellele on Taani süsteemsete riskide nõukogu soovitanud täiendavat suurendamist 1 %-lt 1,5 %-le alates juunist 2020 ja on andnud eeljuhised, et olulise muutuse puudumisel Taani finantssüsteemi riskide kuhjumisele tuleks seda suurendada võimaliku maksimumini 2,5 %. Lõpetuseks, Finanstilsynet (Taani finantsinspektsioon) on koostanud suunise, mille kohaselt peavad krediidiasutused teostama kodumajapidamiste krediidihindamisi ettevaatlikult, kui laenu antakse kinnisvara jaoks geograafilises piirkonnas, kus elamukinnisvarahinnad on olnud tõusul.

                  (12)

                  Vaatamata mitmetele kehtivatele makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetele ja võttes arvesse kodumajapidamiste võlakoormuse kõrget taset, samuti suurt osa hüpoteegi seadjaid, kes on haavatavad ebasoodsate majandus- või finantstingimuste puhul või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu puhul, võivad praegused kapitalipõhised meetmed osutuda kuhjunud haavatavuse käsitlemisel ebapiisavateks. Kehtivate laenusaajapõhiste meetmete karmistamine või uute meetmete kehtestamine võib keskpikas perspektiivis osutuda vajalikuks, kui kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehindamise ja laenuandmise standarditega seotud haavatavus suureneb.

                  (13)

                  Kuigi Taanis tuvastatud haavatavust põhjustavad suures osas tsüklilised tegurid, on neid haavatavusi mõjutanud ka struktuursed tegurid, millest tuleneb suurenenud süsteemne risk. Need tegurid hõlmavad järgmist: i) komplekssed üürituru reeglid, mis seavad olulisele osale suuremate linnade korterelamutele üüri piirmäärad, mis toob kaasa elamispinna pakkumise puudumise ja survestab eluasemehindade tõusu ning oma kinnisvara ostvate kodumajapidamiste võlakoormust; ii) hüpoteegilt maksude mahaarvamise võimalus, mis võib motiveerida kodumajapidamiste ülelaenamist. Lisaks eelnevale on alates 2001. aastast toimunud elamukinnisvara maksusüsteemi eemaldumine turuhindadest, mistõttu tegelik maksumäär on langenud, eelkõige suuremates linnades. 2017. aastas võttis Taani parlament vastu seaduse uue elamukinnisvara maksusüsteemi kohta, mis taastaks seose makstavate maksude ja kehtivate elamukinnisvaraturu hindade vahel, mis jõustub 2021.

                  (14)

                  Seetõttu järeldas ESRN, et kuigi Taanis kehtivad ja kasutatavad makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on kohased, on nad ainult osaliselt piisavad, et käsitleda kodumajapidamiste võlakoormusega seotud haavatavust keskpikas perspektiivis. Seega on vajalikud täiendavad poliitikameetmed, mis käsitlevad haavatavusi, mis võivad olla süsteemse riski allikaks. Käesolevas soovituses ettepandud meetmete eesmärk on Taani kehtivaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada. Kuna haavatavuste osaliseks põhjuseks on struktuursed tegurid, mis jäävad makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika ulatusest välja, tuleb praegusi makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada ja toetada muu poliitikaga, mille eesmärgiks on mõjutada tulemuslikumalt ja tõhusamalt tegureid, millest tuleneb Taani elamukinnisvaraturu süsteemse riski kuhjumine, ilma ülemäärase kuluta Taani reaalmajandusele ja finantssüsteemile.

                  (15)

                  Käesoleva soovituse eesmärk on soovitada järgmist: a) aktiveerida või karmistada kehtivaid kapitalipõhiseid meetmeid, et tagada pangasektori vastupanuvõime Taanis tuvastatud haavatavusele keskpikas perspektiivis; b) jälgida haavatavusi ja aktiveerida või karmistada kehtivaid laenusaajapõhiseid meetmeid, kui eluasemehindade kasv ja krediidikasv kiireneb keskpikas perspektiivis. Käesoleva soovituse eesmärk on samuti üldisema poliitilise eesmärgi vajaduse rõhutamine, et pidurdada tegureid, mis lihtsustavad või edendavad kodumajapidamiste võlakoormuse kasvu.

                  (16)

                  Käesolev soovitus ei mõjuta keskpankade rahapoliitika pädevust liidus.

                  (17)

                  ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist ning pärast adressaatide teavitamist avaldamise kavatsusest,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. JAGU

         SOOVITUSED

         Soovitus A – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

      Asjaomasel Taani makrotasandi järelevalveasutusel, määratud asutusel või pädeval asutusel soovitatakse aktiveerida või karmistada kehtivaid kapitalipõhiseid meetmeid, et tagada Taanis tegevusloa alusel tegutsevate krediidiasutuste vastupanuvõime olukorras, kus võib materialiseeruda elamukinnisvaraga seotud süsteemne risk, mis võib kaasa tuua otsese ja kaudse kahjumi tulenevalt hüpoteeklaenudest või eluasemelaene kasutavate kodumajapidamiste tarbimise langusest.

         Soovitus B – haavatavuste jälgimine ja laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

                  1.

                  Taani riigiasutustel, kes vastutavad süsteemsete riskide jälgimise eest, soovitatakse hoolikalt jälgida haavatavust, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehindamise ja laenuandmise standarditega uute hüpoteeklaenude jaoks keskpikas perspektiivis, sh:

                              a)

                              hinnata laenusaajate uute hüpoteeklaenude võtmise võimet ebasoodsate majandus- või finantstingimuste olukorras või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu puhul, kasutades uute hüpoteeklaenude laenuandmeid; ja

                              b)

                              hinnata eluasemehindade jätkusuutlikkust ja nende võimalikku langust ebasoodsate majandus- või finantstingimuste olukorras.

                  2.

                  Et vältida ülemäärast krediidiriski akumulatsiooni, soovitatakse Taani ametiasutusel, kes vastutab laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimise eest, aktiveerida täiendavaid või karmistada olemasolevaid laenusaajapõhiseid meetmeid, kui soovituse B1 punktis a osutatud jälgimise tulemustest nähtub, et suur osa või kasvav osa uusi hüpoteeklaene võtvatest laenusaajatest ei ole ebasoodsate majandus- või finantstingimuste olukorras või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu puhul suuteline oma võlga teenindama või tarbimist jätkama.

                  3.

                  Taanil soovitatakse suurendada kohustuslikku omafinantseeringut, kui punkti 1 alapunktis b osutatud jälgimise tulemustest nähtub, et eluasemehindade ülehindamine on kasvanud, et tagada uute hüpoteeklaenude tagatise piisavus krediidikahjumi katmiseks, mis vastaks eluasemehindade võimalikule langusele ebasoodsate majandus- või finantstingimuste olukorras või prognoositud hinnalangusele negatiivse stsenaariumi korral.

         Soovitus C – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muutused

      Taanil soovitatakse läbi vaadata oma poliitika, mis motiveerib kodumajapidamisi võtma ülemäärast hüpoteeklaenu või põhjustab eluasemehindade ja hüpoteekvõla ülemäärast kasvu, võttes eesmärgiks Taanis süsteemse riski allikana tuvastatud haavatavusi põhjustanud struktuursete tegurite piiramise.
      2. JAGU

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „laenusaajapõhised meetmed“ (borrower-based measures) - makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenusaajatele;

                  b)

                  „otsene kontroll“ (direct control) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse tegevusvaldkonnas hõlmatud tegelik ja tulemuslik võime kehtestada või muuta finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  c)

                  „soovituste andmise pädevus“ (recommendation powers) – võime juhtida soovituste andmise kaudu makrotasandi järelevalve instrumentide kohaldamist, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  d)

                  „võla ja tulude suhtarv laenu algatamisel“ (debt-to-income ratio at origination, DTI-O) - laenuvõtja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  e)

                  „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv “ (loan-to-value ratio, LTV) - laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                  f)

                  „keskpikas perspektiivis“ (medium term) - kolm aastat kestev ajavahemik;

                  g)

                  „makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus“ (macroprudential authority) - riikide makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused, mille eesmärgid, korraldus, volitused, aruandlusnõuded ja muud kirjeldused on sätestatud soovituses ESRN/2011/3; (7)

                  h)

                  „võla teenindamine“ (debt service) - laenuvõtja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil (reeglina ühe aasta jooksul);

                  i)

                  „koguvõla piirmäär“ (debt-service-to-income ratio, DSTI) - võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  j)

                  „tähtaeg“ (maturity) - elamukinnisvara laenu kestus aastates alates laenu algatamisest.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

      1.   Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                  a)

                  kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A, B ja C eesmärki ja sisu;

                  b)

                  täiendavate soovitusel A põhinevate kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel või kehtivate meetmete karmistamisel tuleks nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                  c)

                  täiendavate soovitusel B põhinevate laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimisel või kehtivate meetmete karmistamisel tuleks nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                  d)

                  soovitusel B põhineva kohustusliku omafinantseeringu suurendamisel tuleks selle kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                  e)

                  kui muudetakse poliitikat seoses soovitusega C, tuleks selle järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Taani elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavust ega viiks selle materialiseerumisele;

                  f)

                  konkreetsed kriteeriumid soovituste A, B ja C järgimiseks on sätestatud I lisas.

            2.   Käesoleva soovituse adressaadid peavad ESRNile ja nõukogule esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanne peab käsitlema vähemalt järgmist:

                  a)

                  teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                  b)

                  haavatavuse hindamine, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehindamise ja laenuandmise standarditega uute hüpoteeklaenude jaoks, sh uute hüpoteeklaenude esitamine nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude lõikes, mille puhul arvutatakse asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (8) IV lisaga, samuti võetud meetmete tulemuslikkus, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                  c)

                  üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Käesoleva soovituse adressaadid peavad ESRNile ja nõukogule esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta kooskõlas järgmiste tähtaegadega:

                  a)

                     Soovitus A

                  Soovituse A adressaat peab esitama ESRNile ja nõukogule aruande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses kapitalipõhiste meetmete rakendamisega 31. oktoobriks 2020 ning seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022. Kui tuvastatud haavatavuse käsitlemise meetmeid võtavad rohkem kui üks ametiasutust, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  b)

                     Soovitus B

                  Soovituse B adressaat peab esitama ESRNile ja nõukogule aruande kodumajapidamiste võlakoormusega seotud haavatavuse ja selle haavatavuse käsitlemiseks võetud meetmete kohta 31. oktoobriks 2020 ning seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022. Kui tuvastatud haavatavuse käsitlemise meetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  c)

                     Soovitus C

                  Soovituse C adressaat peab esitama ESRNile ja nõukogule aruande soovituse C rakendamise kohta 31. oktoobriks 2022. Kui tuvastatud haavatavuse käsitlemise meetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel järelmeetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande. Kolm hinnangut antakse järgmiselt:

                                          i)

                                          31. detsembriks 2020 soovituste A ja B rakendamise kohta;

                                          ii)

                                          31. detsembriks 2021 soovituste A ja B rakendamise kohta; ja

                                          iii)

                                          31. detsembriks 2022 soovituste A, B ja C rakendamise kohta.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 27. juuni 2019

               ESRNi sekretariaadi juhataja,

               ESRNi haldusnõukogu nimel

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (1)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (4)  Vt „Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (5)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatus ESRN/2016/07, 22. september 2016, Taani elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 47).

         (6)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (7)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2011/3, 22. detsember 2011, riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         (8)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2016/14, 31. oktoober 2016, kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         I LISA

            Soovituste suhtes kohaldatavate vastavuskriteeriumide kirjeldus

            Soovitus A – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Enne täiendavate kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist või kehtivate meetmete karmistamist tuleb hinnata Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et määrata nende meetmete aktiveerimise kohasus.

                     2.

                     Pärast kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist võib Taanis tuvastatud haavatavuse käsitlemiseks osutuda vajalikuks nende täiendav karmistamine või täiendavate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine; see sõltub aktiveeritud kapitalipõhiste meetmete valikust, nende aktiveeritud meetmete algsest kalibreerimisest ja haavatavuse hindamise tulemustest.

            Soovitus B – haavatavuste jälgimine ja laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

         Soovituse B osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Enne täiendavate laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist või kehtivate meetmete karmistamist tuleb hinnata Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et määrata nende meetmete aktiveerimise või karmistamise kohasus.

                     2.

                     Enne kehtiva kohustusliku omafinantseeringu suurendamist, tuleb hinnata Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et määrata selle meetme kalibreerimise ja järkjärgulise kasutuselevõtu kohasus.

            Soovitus C – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muutused

         Soovituse C osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         Poliitikavaliku kujundamisel enne poliitika muudatuste rakendamist tuleb hinnata ettepandud meetmete mõju, võttes arvesse Taani positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Taani elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavusi ega viiks nende materialiseerumisele.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu Soovitus, 27. juuni 2019, Soome elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/8)2019/C 366/05

text:
               30.10.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/29

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      27. juuni 2019,
      Soome elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2019/8)
      (2019/C 366/05)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta, (1) eelkõige selle artikleid 3, 16, 17 ja 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Eluasemesektor on reaalmajanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi stabiilsust ja majanduse stabiilsust tervikuna, mis võib kaasa tuua negatiivse piiriülese ülekandumise. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnedes liikmesriikides on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või mõjutanud ebasoodsalt reaalmajandust. See mõju näitab kinnisvarasektori, rahastajate ja muude majandussektorite tihedat seotust. Lisaks sellele võimendavad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad sellele, et kinnisvarasektorist tuleneval riskil võib olla protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada kinnisvaranõudlust, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see isevõimenduv dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenusaajate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikaks ja mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui ebasoodsad majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Soovituse ESRN/2013/1 (2) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused sõltuvalt riskile antavast hinnangust kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (3) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (4) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või ainult riigisisesel õigusaktil põhinevat laenusaajapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; seevastu laenusaajapõhised meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  Lisaks sellele peaksid liikmesriigid soovituse ESRN/2013/1 kohaselt kehtestama õigusraamistiku, mis annaks makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustele otsese kontrolli või soovituste andmise pädevuse seoses selles soovituses osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetega.

                  (7)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavustele (5). Hindamise käigus tuvastas ESRN mitmes riigis mitmeid keskpikas perspektiivis haavatavusi, mis võivad olla finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu kaheksale riigile, sh Soomele, hoiatused (6).

                  (8)

                  2016. aastal Soome elamukinnisvaraturul tuvastatud peamine haavatavus oli kodumajapidamiste võlakoormuse kõrge ja kasvav tase, kusjuures oluline osa kodumajapidamistest oli potentsiaalselt haavatav ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või arengute suhtes sellel turul.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise ja arengut käsitleva Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise (7).

                  (10)

                  Soome osas ilmnes sellest hiljutisest hinnangust, et kodumajapidamiste võlakoormus on kõrgem kui 2016. aastal. Viimasel ajal on selle kasvu osaliselt põhjustanud laenud, mille on võtnud korteriaktsiaseltsid (8) ning mille tagasimakseid teevad kodumajapidamised ja muud investorid, kellele kuuluvad nende aktsiaseltside aktsiad. Lisaks sellele on teatavaks saanud uued varasemat kinnitavad tõendid, et uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega kaasneb olulise osa uusi hüpoteeklaene võtvate kodumajapidamiste potentsiaalne haavatavus ebasoodsate majandus- või finantstingimuse või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu korral.

                  (11)

                  Alates 2016. aastast on Soome ametiasutused karmistanud või kehtestanud mitmeid laenusaaja- ja kapitalipõhiseid meetmeid: i) aastal 2017 kehtestas Finanssivalvonta (Soome finantsjärelevalveasutus) sisereitingute meetodit kasutavatele krediidiasutustele määruse (EL) nr 575/2013 artikli 458 alusel eluasemelaenude keskmiseks riskikaaluks 15 %; ii) 2018. aastal kehtestati kõikidele krediidiasutustele süsteemse riski puhver vahemikus 1 %–3 %; iii) 2018. aastal karmistati laenu ja sissetuleku (LTV) suhtarvu piirmäära 90 %-lt 85 %-ni; ja iv) 2018. aastal andis Finanssivalvonta soovitused uute laenude laenuandmise standardite kohta, mis hõlmavad ka korteriaktsiaseltsidele antavaid laene. Lisaks vähendati hüpoteeklaenude intresside mahaarvatavust maksustamisel 100 %-lt 2011. aastal 25 %-le 2019. aastal.

                  (12)

                  Vaatamata neile hiljuti kasutusele võetud meetmetele ei ole Soomes peale LTV suhtarvu piirmäära endiselt kehtestatud muid õiguslikult siduvaid laenusaajapõhiseid meetmeid (võla ja sissetuleku (DTI) suhtarvu piirmäära, laenumaksete ja sissetuleku (DSTI) suhtarvu piirmäära ega tähtajapiiranguid) ehkki sellised meetmed on keskpikas perspektiivis vajalikud, kui kodumajapidamiste võlakoormusega seotud haavatavuste kasv jätkub. DTI suhtarvu või DSTI suhtarvu piirmäärade aktiveerimine koos tähtajapiirangutega suurendaks käesoleval ajal juba kehtivate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete tõhusust. Lisaks on LTV suhtarv praegu määratletud viisil, mis võimaldab tagatiseks lugeda muud vara peale kinnisvara.

                  (13)

                  Seetõttu järeldas ESRN, et Soomes kehtivad ja kasutatavad makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on kodumajapidamiste võlakoormusega seotud keskpikas perspektiivis haavatavuste parandamiseks osaliselt kohased ja piisavad. Seega on potentsiaalselt süsteemse riski allikaks olevate haavatavuste vastu vaja täiendavaid poliitikameetmeid. Käesolevas soovituses ettepandud meetmete eesmärk on Soome kehtivaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada.

                  (14)

                  Käesoleva soovituse eesmärk on soovitada Soome õiguses täiendavate laenusaajapõhiste meetmete kehtestamine ning meetmete kasutuselevõtt, mis hoiaks ära kodumajapidamiste võlakoormusega seotud haavatavuste suurenemise.

                  (15)

                  Käesolev soovitus ei mõjuta keskpankade rahapoliitika pädevust liidus.

                  (16)

                  ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist ning pärast adressaatide teavitamist avaldamise kavatsusest,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. OSA

         SOOVITUSED

         Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik

                  1.

                  Soomel soovitatakse tagada, et olemasolev laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik hõlmaks vähemalt järgmisi õiguslikult siduvaid laenusaajapõhiseid meetmeid:

                              a.

                              võla ja sissetuleku suhtarvu piirmäärad või laenumaksete ja sissetuleku suhtarvu piirmäärad;

                              b.

                              laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarvu piirmäärad;

                              c.

                              tähtajapiirangud.

                  2.

                  Soomel soovitatakse muuta laenusaajapõhiste meetmete kehtivas õigusraamistikus võla ja sissetuleku suhtarvu määratlust.

         Soovitus B – tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine

                  1.

                  Soome ametiasutustel, kelle pädevuses on tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine, soovitatakse kuni kehtiva õiguse muutmiseni vastavalt soovitusele A kohaldada õiguslikult mittesiduvaid laenusaajapõhiseid meetmeid, et hoida ära hüpoteeklaenude võtmine selliste laenusaajate olulise või kasvava osa poolt, kes ei pruugi olla suutelised teenindama oma võlga või säilitama tarbimist ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu arengu korral.

                  2.

                  Soome asutustel, kelle pädevuses on tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine või kalibreerimine, soovitatakse pärast õigusraamistiku muutmist vastavalt soovitusele A aktiveerida õiguslikult siduvad, tuluga seotud laenusaajapõhised meetmed või neid kalibreerida, mis täiendavalt käsitleks soovituse B punktis 1 nimetatud eesmärke.

            2. OSA

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „laenusaajapõhised meetmed“ (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenusaajatele;

                  b)

                  „otsene kontroll“ (direct control) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse tegevusvaldkonnas hõlmatud tegelik ja tulemuslik võime kehtestada või muuta finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  c)

                  „soovituste andmise pädevus“ (recommendation powers) – võime juhtida soovituste andmise kaudu makrotasandi järelevalve instrumentide kohaldamist, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  d)

                  „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv “ (loan-to-value ratio, LTV) – laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                  e)

                  „õiguslikult siduvad laenusaajapõhised meetmed“ (legally binding borrower-based measures) – laenusaajapõhised meetmed, mis kehtestatakse õiguslikult siduvate aktidega;

                  f)

                  „võla ja sissetuleku suhtarv laenu algatamisel“ (debt-to-income ratio at origination, DTI-O) – laenuvõtja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  g)

                  „võla teenindamine“ (debt service) – laenuvõtja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil (reeglina ühe aasta jooksul);

                  h)

                  „laenumaksete ja sissetuleku suhtarv“ (debt-service-to-income ratio, DSTI ratio) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  i)

                  „tähtaeg“ (maturity) – elamukinnisvara laenu kestus aastates alates laenu algatamisest;

                  j)

                  „keskpikas perspektiivis“ (medium term) – kolm aastat kestev ajavahemik;

                  k)

                  „tuluga seotud laenusaajapõhised meetmed“ (income-related borrower-based measures) – võla ja sissetuleku suhtarvu piirmäärad või laenumaksete ja sissetuleku suhtarvu piirmäärad;

                  l)

                  „makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus“ (macroprudential authority) – riikide makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused, mille eesmärgid, korraldus, volitused, aruandlusnõuded ja muud kirjeldused on sätestatud soovituses ESRN/2011/3 (9).

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A ja B eesmärki ja sisu;

                              b)

                              soovitus A tuleb rakendada enne soovituse B punkti 2, et tagada soovituse B punkti 2 järgimine;

                              c)

                              soovitust B järgivate tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimisel tuleb nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Soome positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              d)

                              soovituste A ja B vastavuskriteeriumid on toodud I lisas.

                  2.

                  Käesoleva soovituse adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanne peab sisaldama vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              hinnang haavatavustele, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega, sh tuleb hüpoteeklaenud esitada nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude ja tähtaegade lõikes, arvutades asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (10) IV lisaga, millele tuleb lisada hinnang võetud meetmete tulemuslikkuse kohta, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või piisavalt põhjendama nende võtmata jätmist kooskõlas järgmiste tähtaegadega:

                  a)

                     Soovitus A

                              i)

                              Soovituse A adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2020 ESRNile ja nõukogule soovituse A rakendamise vahearuande, mis sisaldab vähemalt selgitust selle kohta, kas soovitust A kavatsetakse rakendada ning mis asutuse või asutuste ülesandeks on aktiveerida ja rakendada käesolevas soovituses soovitatud laenusaajapõhised meetmed. ESRN võib esitada soovituse A adressaadile oma seisukoha vahearuande kohta.

                              ii)

                              Soovituse A adressaat peab esitama 31. märtsiks 2021 ESRNile ja nõukogule soovituse A rakendamise lõpparuande.

                  b)

                     Soovitus B

                  Soovituse B adressaadid peavad 31. oktoobriks 2020 ja pärast seda igal aastal kuni 31. oktoobrini 2022 esitama ESRNile ja nõukogule aruande tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete või muude, kodumajapidamiste võlakoormuse ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega seotud haavatavuste vastu võetud meetmete rakendamise kohta Soomes. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel järelmeetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande. Kolm hinnangut antakse järgmiselt:

                                          i)

                                          31. detsembriks 2020 soovituse B rakendamise kohta;

                                          ii)

                                          31. detsembriks 2021 soovituste A ja B rakendamise kohta; ja

                                          iii)

                                          31. detsembriks 2022 soovituse B rakendamise kohta;

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 27. juuni 2019

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (5)  Vt „Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (6)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatus ESRN/2016/08, 22. september 2016, Soome elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 49).

         (7)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (8)  Soome keeles asunto-osakeyhtiö.

         (9)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2011/3, 22. detsember 2011, riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         (10)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2016/14, 31. oktoober 2016, kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         I LISA

            Soovituste suhtes kohaldatavate vastavuskriteeriumide kirjeldus

            Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Soome laenusaajapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik peab tagama, et:

                                 a)

                                 võla ja sissetuleku (DTI) suhtarvu ning laenumaksete ja sissetuleku (DSTI) suhtarvu piirmäärad ning samuti tähtajapiirangud on kohaldatavad igat liiki laenusaajate ja igat liiki laenuandjate suhtes, et välistada piirmäärade vältimine korteriaktsiaseltsidele laenuandmisega või muul viisil;

                                 b)

                                 laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarvu arvutamisel võib tagatiseks lugeda ainult kinnisvara;

                                 c)

                                 Soome ametiasutustel, kelle pädevuses on laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine, peab olema võimalik aktiveerida õiguslikult siduvaid laenusaajapõhiseid meetmeid tõhusal ja ennetaval viisil ning nad saavad kasutada paindlikkust, mis on vajalik nende meetmete kujundamisel vastavalt tuvastatud haavatavustele.

                     2.

                     Soome laenusaajapõhiseid meetmeid käsitleva õigusraamistiku muudatused peavad kehtima hiljemalt 1. juulil 2021.

            Soovitus B – tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse B osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi:

                     1.

                     Et hoida ära hüpoteeklaene võtvate selliste laenusaajate oluline või kasvav osakaal, kelle puhul on võimalik, et nad ei suuda ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu arengute korral oma võlga teenindada või tarbimist säilitada, peaksid Soome ametiasutused kasutama kombineeritult ühte või mitut tuluga seotud laenusaajapõhist meedet (nt LTV suhtarvu piirmäärad koos DTI või DSTI suhtarvu piirmäärade ja tähtajapiirangutega), et tagada kehtivate meetmete tõhusus ja minimeerida neist möödamineku või soovimatute tagajärgede võimalus, mis võiks vähendada nende tõhusust ja põhjustada riske teistes valdkondades.

                     2.

                     Enne tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist tuleb nende kohaseks kalibreerimiseks ja järkjärguliseks kasutuselevõtuks hinnata Soome positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     3.

                     Pärast tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist võib Soomes tuvastatud haavatavuste parandamiseks osutuda vajalikuks nende täiendav karmistamine või täiendavate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine; see sõltub aktiveeritud laenusaajapõhiste meetmete valikust, nende aktiveeritud meetmete algsest kalibreerimisest ja haavatavuste hindamise tulemustest.

                     4.

                     Tuluga seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimisel peavad Soome ametiasutused, kelle pädevuses on tuludega seotud laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine või kalibreerimine, arvesse võtma kõiki kodumajapidamiste poolt nende tulu arvelt teenindatavaid laene, olenemata laenu vormist (st lugema korteriaktsiaseltsidele antud laenud kodumajapidamiste võlaks).