				|

		52015PC0115

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS Prantsusmaa valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks /* COM/2015/0115 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
Prantsusmaa valitsemissektori ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 7,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       Vastavalt Euroopa Liidu
toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping”) artiklile 126 hoiduvad
liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.
(2)       Stabiilsuse ja kasvu pakt
põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade
stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku
majanduskasvu tagamiseks.
(3)       Nõukogu otsustas 27. aprillil
2009 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et Prantsusmaal
on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja esitas vastavalt EÜ asutamislepingu artikli
104 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97
(ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise
kohta)[1]
artiklile 3 soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2012.
aastaks[2].

(4)       2. detsembril 2009 otsustas
nõukogu kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 7, et kuigi
Prantsuse ametiasutused on võtnud tõhusaid meetmeid, on pärast nõukogu 27.
aprilli 2009. aasta soovituse vastuvõtmist toimunud ootamatuid majandust
kahjustavaid sündmusi, millel on tõsised ebasoodsad tagajärjed riigi
rahandusele. Seetõttu soovitas nõukogu Prantsusmaal kõrvaldada ülemäärane
eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks.
(5)       21. juunil 2013 otsustas
nõukogu kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 7, et kuigi
Prantsuse ametiasutused on võtnud tõhusaid meetmeid, on pärast nõukogu 2.
detsembri 2009. aasta soovituse vastuvõtmist toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid
sündmusi, millel on tõsised ebasoodsad tagajärjed riigi rahandusele. Seetõttu
soovitas nõukogu Prantsusmaal kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt
2015. aastaks. Selleks et viia valitsemissektori eelarvepuudujääk
usaldusväärselt ja jätkusuutlikult alla 3 % SKPst, soovitati Prantsusmaal
a) saavutada valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 3,9 % SKPst
2013. aastal, 3,6 % SKPst 2014. aastal ja 2,8 % SKPst 2015.
aastal, mis vastab komisjoni 2013. aasta ajakohastatud kevadprognoosi kohastele
struktuurse eelarvepositsiooni parandamise eesmärkidele, mis on 1,3 %
SKPst 2013. aastal, 0,8 % SKPst 2014. aastal ja 0,8 % SKPst 2015.
aastal; b) kohaldada täielikult juba 2013. aastaks vastu võetud meetmeid
(1½ % SKPst) ning määrata kindlaks, võtta vastu ja rakendada kiiresti
vajalikud konsolideerimismeetmed aastateks 2014 ja 2015, et saavutada
struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemine, jätkates samal ajal
kehtiva kava kohaselt kõigi valitsemissektori allsektorite (sealhulgas sotsiaalkindlustus
ja kohalikud omavalitsused) kulukategooriate põhjalikku läbivaatamist; c)
kasutada puudujäägi vähendamiseks kõiki ootamatuid tulusid. Lisaks soovitati
eelarve konsolideerimise meetmetega tagada valitsemissektori struktuurse
eelarvepositsiooni püsiv paranemine majanduskasvu soodustaval viisil. Nõukogu
soovituses kehtestatud tähtajaks, s.o 1. oktoobriks 2013 pidi Prantsusmaa
võtma tõhusaid meetmeid ja esitama nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3
lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande eesmärkide saavutamiseks kavandatud
konsolideerimisstrateegia kohta.
(6)       15. novembril 2013 jõudis
komisjon järeldusele, et komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi kohaselt on
Prantsusmaa võtnud kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusega tõhusaid
meetmeid valitsemissektori eelarvepuudujäägi viimiseks allapoole
kontrollväärtust 3 % SKPst ja seepärast ei ole ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse raames vaja rohkem meetmeid võtta.
(7)       1. oktoobril 2013 esitas
Prantsusmaa vastavalt määruse (EL) nr 473/2013 artikli 9 lõikele 1 ja artikli
17 lõikele 2 komisjonile ja nõukogule majanduspartnerluse programmi.
Nõukogu oli oma 10. detsembri arvamuses seisukohal, et Prantsusmaa
majanduspartnerluse programm hõlmas eelarve- ja struktuurireforme, mis olid
osaliselt asjakohased ülemäärase eelarvepuudujäägi tõhusaks ja püsivaks
kõrvaldamiseks.
(8)       5. märtsil 2014 esitas
komisjon soovituse meetmete kohta, mida Prantsusmaa peaks võtma, et tagada
ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne kõrvaldamine. Komisjon oli soovituses
seisukohal, et Prantsusmaa peab tegema täiendavaid jõupingutusi, et tagada
nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täielik järgimine. 7. mail 2014
esitatud stabiilsusprogrammis nägi Prantsusmaa ette täiendavad meetmed 2014.
aastaks. Võttes arvesse ka asjaolu, et eelarvet konsolideeriti 2013. aastal
rohkem kui komisjoni soovituse väljaandmise ajal eeldati, leiti, et
stabiilsusprogramm on üldjoontes kooskõlas komisjoni soovitusega.
(9)       13. jaanuaril 2015 esitas
komisjon teatise „Stabiilsuse ja kasvu pakti kehtivate nõuete paindlikum
kasutamine” (COM(2015) 12). Teatises selgitati, et ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtaja soovitamisel või juba ettenähtud tähtaja mis tahes
pikendamise soovitamisel võtab komisjon arvesse seda, kas on olemas asjakohane
struktuurireformide kava, mis sisaldab üksikasjalikku ja kontrollitavat teavet
ning usutavat ajakava reformide vastuvõtmiseks ja rakendamiseks. Komisjon
jälgib reformide rakendamist tähelepanelikult. Kui reforme ei suudeta
rakendada, käsitab komisjon seda raskendava tegurina selle hindamisel, kas
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituse järgimiseks on
võetud tõhusaid meetmeid, ja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
tähtaja määramisel. Tõhusate meetmete võtmata jätmine toob kaasa järgmise
menetlusetapi rakendumise ning Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest
tehtavate maksete võimaliku peatamise. Euroala liikmesriikide puhul tähendab
see, et komisjon esitab nõukogule soovituse määrata trahv.
(10)     Vastavalt määruse (EÜ) nr
1467/97 artikli 3 lõikele 5 võib nõukogu komisjoni soovituse alusel juhul, kui
on võetud tõhusaid meetmeid ja kui ootamatu tõsine majanduslik sündmus, millel
on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju, esineb pärast kõnealuse soovituse
vastuvõtmist, teha otsuse võtta ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7
alusel vastu muudetud soovitus. Eelarvele olulist negatiivset mõju avaldavate
ootamatute majandust kahjustavate sündmuste esinemist hinnatakse nõukogu
soovituse aluseks olevast majandusprognoosist lähtudes.
(11)     Vastavalt ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on
nõukogu kohustatud andma asjaomasele liikmesriigile soovitused ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb
asjaomasele liikmesriigile kehtestada ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamiseks vajalike tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt kuue kuu
pikkune tähtaeg, mida võib vähendada kolme kuuni. Lisaks sellele peaks nõukogu
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks
aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi kohaselt
tagavad struktuurse eelarvepositsiooni (tsükliliselt kohandatud
eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise
vähemalt 0,5 % SKPst aastas.
(12)     Komisjoni talituste 29. mai
2013. aasta töödokumendis prognoositi, et Prantsusmaa SKP väheneb 2013. aastal
0,1 % ning seejärel suureneb 2014. aastal 0,6 % ja 2015. aastal
1,1 %. Komisjoni 2013. aasta kevadprognoosis, mis oli talituste 29. mai
2013. aasta töödokumendis esitatud stsenaariumi aluseks, nähti ette, et
tarbijahindade harmoneeritud indeks (THHI) suureneb 2013. aastal 1,2 % ja
2014. aastal 1,7 %. Need kasvu- ja inflatsiooniprognoosid olid ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu soovituse aluseks. 2013. aastal oli
SKP kasv 0,3 %, mis on komisjoni prognoositust pisut suurem. Teisest
küljest suurenes THHI ainult 1,0 %.
(13)     Komisjoni 2015. aasta
talveprognoosi kohaselt suureneb SKP 2014. aastal 0,4 %, st 0,2
protsendipunkti võrra vähem, kui oli prognoositud ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse aluseks olevas lähtestsenaariumis. SKP kasvu peaks prognooside
kohaselt toetama peamiselt varude suurenemine ning avaliku ja erasektori
tarbimine, samas kui investeeringud ja netoeksport peaksid vähenema. Soovituse
esitamise ajal prognoositi, et investeeringud suurenevad 2014. aastal tänu
ettevõtjate kindlustunde paranemisele ning välisnõudlus on palju tugevam. Samal
ajal on langevad energiahinnad ja nõrk majandusaktiivsus nullinud 2014. aasta
jaanuaris kohandatud käibemaksu mõju hindadele. Selle tagajärjel on THHI
inflatsioon vähenenud 0,6 %ni 2014. aastal. Seega on inflatsioon 2013. ja
2014. aastal osutunud 2013. aasta kevadel prognoositust märksa väiksemaks. SKP
kasv peaks prognooside kohaselt olema 2015. aastal 1,0 %, samas kui THHI
peaks püsima muutumatuna (inflatsioon 0,0 %).
(14)     Valitsemissektori eelarve
puudujääk oli 2013. aastal 4,1 % SKPst, mis on üle 21. juuni 2013. aasta
soovituses seatud eesmärgi 3,9 % SKPst. Eelkõige mõjutas avaliku sektori
tulusid negatiivselt maksutulude oodatust palju väiksem elastsus, hoolimata
sellest, et komisjoni hinnangul võeti vabalt valitud meetmeid mahus 27
miljardit eurot (1,3 % SKPst). Eelarvet konsolideeriti (mõõdetuna
struktuurse eelarvepositsiooni muutusena) 1,0 % SKPst. Võttes arvesse
kasvupotentsiaali korrigeerimist ja tulude alalaekumist
(0,2 protsendipunkti SKPst), on struktuurse eelarvepositsiooni muutus
2013. aastal 1,2 % SKPst. See on õige pisut vähem, kui soovitas nõukogu
21. juunil 2013 (1,3 % SKPst). Võttes arvesse tulude poolel võetud vabalt
valitud meetmeid ja kogukulutuste suundumusi võrreldes nõukogu 21. juuni 2013.
aasta soovituses sätestatud stsenaariumiga, on eelarve konsolideerimise maht
alt-üles hindamise kohaselt -0,1 % SKPst, mis on taas pisut allpool
täiendavate meetmete taset 0,0 % SKPst, mida peeti vajalikuks nõukogu
soovituses seatud eelarve-eesmärkide saavutamiseks.
(15)     Komisjoni 2015. aasta
talveprognoosi kohaselt suurenes valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk
2014. aastal veelgi, hoolimata märkimisväärsetest jõupingutustest avaliku
sektori kulutuste kasvu ohjeldamisel. Kokkuhoid peaks tulenema avaliku sektori
palkade külmutamise jätkumisest, pensionireformide mõjust ja väiksematest
kulutustest kohalikul tasandil. Nende meetmete mõju peaks paraku üles kaaluma
konkurentsivõime ja tööhõive maksusoodustuse (CICE) suurendamine, mis ESA 2010
eeskirjade kohaselt on avaliku sektori kulu ja mille maht on 2014. aastal
hinnanguliselt 11 miljardit eurot (0,4 % SKPst). Tulude poolel oli positiivne
mõju maksutuludele 1. jaanuaril rakendatud käibemaksumäärade kohandamisel ja
suurte äriühingute makstava äriühingu erakorralise tulumaksu kahekordistamisel.
Prognoositust väiksem SKP reaalkasv ja inflatsioon koos maksutulude jätkuvalt
väikse elastsusega SKP suhtes on maksutulusid piiranud.
(16)     Struktuurne eelarvepuudujääk
peaks komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohaselt vähenema 3,3 %-lt
SKPst 2013. aastal 2,9 %-le 2014. aastal. Võttes arvesse potentsiaalse
majanduskasvu ja tulude ülelaekumise allapoole korrigeerimist (vastavalt +0,0
protsendipunkti SKPst ja +0,2 protsendipunkti SKPst) võrreldes nõukogu
soovituse esitamise ajal tehtud prognoosiga, oli eelarve konsolideerimise maht
2014. aastal 0,6 % SKPst. Võttes arvesse Euroopa rahvamajanduse ja
regionaalse arvepidamise süsteemile ESA 2010 ülemineku negatiivset mõju
tasumisele kuuluvate maksuvähenduste kulule, mis on väljaspool valitsuse
kontrolli, on eelarve konsolideerimise maht ülalt-alla hindamise kohaselt
0,7 % SKPst, mis on seega pisut allpool soovitatud taset 0,8 % SKPst.
Võrreldes nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse aluseks oleva
majandusstsenaariumiga on rakendatud täiendavate tulumeetmete maht koos ESA
2010 kohaste kohandustega kulude poolel 1,1 % SKPst, mis on kooskõlas
nõukogu 21. juuni 2013 soovituses seatud eesmärgiga (üle 1 % SKPst).
Eelarve konsolideerimise kogumaht aastatel 2013–2014 struktuurse
eelarvepositsiooni muutuse seisukohast on seega 1,9 % SKPst, mis on
allpool nõukogu soovitatud tasemest 2,1 % SKPst. Alt-üles hindamisest
nähtub, et konsolideerimise kogumaht on pisut üle 1,0 %, st kooskõlas
tasemega, mida nõukogu pidas vajalikuks.
(17)     Eelarve konsolideerimise
ülalt-alla hindamise ja alt-üles hindamise vahe tuleneb peamiselt inflatsiooni
allapoole korrigeerimisest alates 2013. aasta juunist. Eelkõige korrigeeriti
nõukogu 21.juuni 2013. aasta soovituse ja komisjoni 2015. aasta talveprognoosi
vahelisel perioodil 0,9 protsendipunkti võrra allapoole SKP deflaatori kasvu prognoosi.
Maksutulusid mõjutab tugevasti inflatsiooni allapoole korrigeerimine. Samas
mõjutab inflatsiooni aastasisene allapoole korrigeerimine vähem avaliku sektori
kulutusi, mis Prantsusmaal sageli sõltuvad nominaalväärtuses kehtestatud
normidest. Sellest tulenevat valitsemissektori nominaalse eelarvepositsiooni
halvenemist ei kohandata struktuurse eelarvepositsiooni arvutamisel, milles
võetakse arvesse üksnes mahupõhist SKP lõhet. Seepärast on eelarve
konsolideerimise ülalt-alla hindamine tundlik inflatsiooni korrigeerimise
suhtes. Alt-üles näitaja puhul võib järeldada, et prognoositust väiksem
inflatsioon on üksnes pisut mõjutanud 2014. aastal vastu võetud vabalt valitud
meetmetest saadavat kasu. Sel määral, mil mõned valitsuse kontrolli all olevad
avalikud kulukirjed kohandusid madalama inflatsiooniga, võis sellel olla
positiivne mõju alt-üles näitajale. Eelkõige  paljude avaliku sektori kulutuste
külmutamise tõttu 2014. aastal on inflatsiooni allapoole korrigeerimise üldine
mõju alt-üles näitajale tõenäoliselt siiski piiratud.
(18)     Eespool esitatut silmas
pidades ei võimalda olemasolevad tõendid järeldada, et tõhusaid meetmeid ei ole
võetud.
(19)     Valitsemissektori võla suhe
SKPsse, mis 2009. aastal oli 78,8 %, on pidevalt suurenenud ja jõudis
2013. aastal 92,2 %ni. Komisjoni talituste 2015. aasta talveprognoosi
kohaselt suureneb endiselt suhteliselt suure valitsemissektori
eelarvepuudujäägi ja madala SKP nominaalkasvu tõttu võla suhe SKPsse jätkuvalt
kogu prognoosiperioodi jooksul, jõudes 2014. aastal 95,3 %ni, 2015. aastal
97,1 %ni ja 2016. aastal 98,2 %ni. Võlakoormuse muutuse ja
eelarvepositsiooni vaheline erinevus peaks programmiperioodil mõjuma
võlasuundumusele negatiivselt.
(20)     Komisjoni talituste 2015.
aasta talveprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori nominaalne
eelarvepuudujääk olema 2015. aastal 4,1 %, mis oluliselt ületab nõukogu
21. juuni 2013. aasta soovituses seatud eesmärki 2,8 % SKPst ja
kontrollväärtust 3 % SKPst. Eelarvepositsiooni oluline halvenemine
majanduse kehvema üldseisundi tõttu võrreldes nõukogu 21. juuni 2013. aasta
soovituse aluseks olnud prognoosiga annab alust arvata, et ELi toimimise
lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt Prantsusmaale esitatav läbivaadatud
soovitus, millega pikendatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise
tähtaega, on põhjendatud ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega.
(21)     Prantsusmaa ametiasutused
esitasid 21. novembril 2014 komisjonile kirja, milles Prantsusmaa kohustus läbi
viima paljud struktuurireformid, millega rakendatakse nõukogu 8. juulil 2014
välja antud 2014. aasta riigipõhised soovitused. Valitsus avaldas 12.
detsembril 2014 reformikava, milles on esitatud prioriteedid aastani 2017.
Kõnealust reformikava kinnitati riiklikku reformikava käsitlevas teatises, mis
avaldati 18. veebruaril 2015. Samuti esitasid ametiasutused kvantitatiivsed
andmed alates 2012. aastast algatatud peamiste struktuurireformide oodatava
makromajandusliku mõju kohta. Peamised reformid hõlmavad eelkõige tööjõukulude
vähendamist konkurentsivõime ja tööhõive maksusoodustuse abil ning tööandjate
sotsiaalkindlustusmaksete kärpimist vastutuse ja solidaarsuse pakti (pacte
de responsabilité et de solidarité) raames. Need meetmed peaksid edendama
majanduskasvu ja parandama riigi rahanduse jätkusuutlikkust ning seepärast ei
tohiks neid tagasi pöörata. Tööjõukulude vähendamise täieliku mõju
saavutamiseks tuleks siiski läbi viia täiendavad tööturureformid, et vähendada
palkade jäikust. Valitsuse poolt välja käidud täiendavad reformid hõlmavad muu
hulgas 2014. aasta pensionireformi ning meetmeid kohalike omavalitsuste
reformimiseks, ettevõtluskeskkonna parandamiseks ja konkurentsi suurendamiseks
teenustesektoris. Eelkõige majanduskasvu ja -aktiivsuse seaduse eelnõus
käsitletakse õiguselukutsete konkurentsi probleeme, sellega avatakse
bussitranspordisektor, vähendatakse turule sisenemise tõkkeid jaekaubanduses ja
lõdvendatakse pühapäevatöö nõudeid. Samuti nähakse sellega ette töölepingute
individuaalse ülesütlemisega seotud vaidluste korra reform. Üldiselt peaksid
alates 2013. aastast algatatud struktuurireformid edendama majanduskasvu ja
riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Ametiasutuste kvantitatiivse
hinnangu kohaselt peaksid kõnealused reformid edendama SKPd 2020. aastaks 3,3
protsendipunkti võrra, mis näib siiski liiga optimistlik.
(22)     Võttes arvesse komisjoni 13.
jaanuari 2015. aasta teatises „Stabiilsuse ja kasvu pakti kehtivate nõuete
paindlikum kasutamine” esitatud nõudeid, on Prantsusmaa ametiasutuste esitatud
teave ja võetud kohustused seoses struktuurireformidega asjakohased, et oleks
võimalik pikendada Prantsusmaale ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
seatud tähtaega rohkem kui aasta võrra. Teatises „Euroopa poolaasta 2015:
majanduskasvu väljakutsete hindamine, makromajandusliku tasakaalustamatuse ära
hoidmine ja kõrvaldamine ning põhjalikud analüüsid määruse (EL) nr 1176/2011
kohaselt” märkis komisjon, et Prantsusmaa ei ole vastuseks varasematele
soovitustele võtnud piisavaid meetmeid seoses makromajandusliku
tasakaalustamatusega, ja järeldas, et Prantsusmaal on makromajanduslik
tasakaalustamatus, mis eeldab erijälgimist ja mille kõrvaldamiseks tuleb võtta
otsustavaid poliitikameetmeid. Võttes arvesse riikliku reformikava ja muude
selleks kuupäevaks esitatud kohustuste ambitsioonikust, kaalub komisjon mais,
kas soovitada nõukogul võtta määruse (EÜ) nr 1176/2011 artikli 7 lõike 2
kohaselt vastu soovitused, millega tehakse kindlaks ülemäärase
tasakaalustamatuse olemasolu ja soovitatakse Prantsusmaal võtta
parandusmeetmeid, mis tuleb esitada parandusmeetmete kavas. Struktuurireformid
ei ole esmatähtsad üksnes ülemäärase tasakaalustamatuse kõrvaldamise ja
kasvupotentsiaali suurendamise seisukohast, vaid ka riigi rahanduse
jätkusuutlikkuse tagamiseks.
(23)     Prantsusmaale üheaastase
ajapikenduse andmine, nagu on ette nähtud nõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97,
oleks praeguses nõrgas majanduskeskkonnas liiga koormav, kuna selleks tuleks
struktuurset eelarvepositsiooni parandada 2015. ja 2016. aastal keskmiselt
rohkem kui 1,0 % SKPst, mis on suurem iga-aastasest keskmisest
konsolideerimisest, mida nõukogu 21. juunil 2013 soovitas aastateks 2013–2015.
Komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohaselt oleks sellisel konsolideerimisel
väga negatiivne mõju majanduskasvule nii 2015. kui ka 2016. aastal. Seepärast
ja võttes arvesse Prantsusmaa poolt teatavaks tehtud struktuurireformikavasid
ja oodatavat riiklikku reformkava, näib kooskõlas eespool märgitud 13. jaanuari
2015. aasta teatisega asjakohane pikendada kahe aasta võrra tähtaega, mis on
seatud Prantsusmaale ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks. Prantsusmaa
ametiasutused peaksid tagama, et nii vastu võetud kui ka kavandatud reformid
rakendatakse täielikult ja vajaduse korral tugevdatakse neid. Kooskõlas eespool
märgitud 13. jaanuari 2015. aasta teatisega käsitab komisjon seda, kui
Prantsusmaa ei suuda ambitsioonikat reformikava rakendada, raskendava tegurina
selle hindamisel, kas käesoleva soovituse järgimiseks on võetud tõhusaid
meetmeid.
(24)     Prantsusmaale kaheaastase
ajapikenduse andmine tähendaks, et valitsemissektori nominaalne
eelarvepuudujääk peab 2015. aastal olema 4,0 % SKPst, 2016. aastal
3,4 % SKPst ja 2017. aastal 2,8 % SKPst. Kõnealuste eesmärkide
saavutamise eelduseks oleks struktuurse eelarvepositsiooni paranemine
0,5 % SKPst 2015. aastal ja 0,8 % SKPst 2016. aastal ja 0,9 %
SKPst 2017. aastal. 2015. aastal oleks kohandamise maht seega 0,2
protsendipunkti võrra suurem, kui komisjoni 2015. aasta talveprognoosi kohane
struktuurse eelarvepositsiooni paranemine 0,3 % SKPst. 2015. ja 2016.
aasta lähtestsenaariumis, mis põhineb komisjoni 2015. aasta talveprognoosil, on
tulude poolel arvesse võetud meetmete maht hinnanguliselt vastavalt 0,1 %
SKPst ja -0,1 % SKPst. Laiendatud prognoosis 2017. aastaks ette nähtud
vabalt võetavate meetmete maht on -0,2 % SKPst. Need hõlmavad äriühingute
solidaarsuse sotsiaalmaksete (contribution sociale de solidarité des
sociétés) teatavaks tehtud kaotamist, samuti äriühingu tulumaksu
seadusjärgse määra järkjärgulist vähendamist.
(25)     Eelarve-eesmärkide
saavutamiseks on esmatähtis, et ametiasutused täielikult rakendavad 2015.
aastaks ette nähtud meetmed ning määravad kindlaks, võtavad vastu ja kiiresti
rakendavad täiendavad meetmed, mida on vaja 2015., 2016. ja 2017. aasta
eelarve-eesmärkide saavutamiseks. Eelkõige tuleb veel kindlaks määrata meetmed,
mida Prantsusmaa peab võtma 2016. ja 2017. aastal, et täita kohustust vähendada
avaliku sektori kulutuste kavandatud suundumust 2017. aastaks 50 miljardi euro
võrra. Üldiselt tuleb olukorda tähelepanelikult jälgida ja ametiasutused
peaksid olema valmis võtma parandusmeetmeid kulude ülemäärase suurenemise ja
vabalt valitud tulumeetmetest saadavate tulude alalaekumise korral.
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
(1)
Prantsusmaa peaks kõrvaldama praeguse ülemäärase
eelarvepuudujäägi hiljemalt 2017. aastaks.
(2)
Prantsusmaa peaks saavutama valitsemissektori
nominaalse eelarvepuudujäägi 4,0 % SKPst 2015. aastal,
3,4 % SKPst 2016. aastal ja 2,8 % SKPst 2017. aastal, mis vastab
struktuurse eelarvepositsiooni parandamise eesmärkidele, mis on 0,5 %
SKPst 2015. aastal, 0,8 % SKPst 2016. aastal ja 0,9 % SKPst 2017.
aastal. Selleks tuleks komisjoni 2015. aasta laiendatud talveprognoosi kohaselt
võtta täiendavaid meetmeid 0,2 % SKPst 2015. aastal, 1,2 % SKPst
2016. aastal ja 1,3 % SKPst 2017. aastal.
(3)
Prantsusmaa peaks täielikult rakendama juba vastu
võetud 2015. aasta meetmed ja tagama 2015. aasta aprilli lõpuks eelarve
täiendava konsolideerimise, nagu on ette nähtud punktis 2. Selleks tuleks
kindaks määrata, vastu võtta ja rakendada täiendavad struktuursed vabalt
võetavad meetmed mahus 0,2 % SKPst, et katta struktuurse
eelarvepositsiooni soovitatud paranemise (0,5 % SKPst) puudujääk 2015.
aastal.
(4)
Prantsusmaa peaks suurendama jõupingutusi, et teha
kindlaks kokkuhoiuvõimalused valitsemissektori kõigis allsektorites (sealhulgas
sotsiaalkindlustus ja kohalikud omavalitsused), ja kasutama puudujäägi
vähendamiseks kõiki ootamatuid tulusid. Eelarve konsolideerimise meetmed
peaksid tagama valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiva
paranemise ega tohiks pärssida Prantsusmaa majanduse konkurentsivõime
paranemist.
(5)
Nõukogu kehtestatud tähtajaks, s.o 10. juuniks
2015 peab Prantsusmaa võtma tõhusaid meetmeid ja esitama nõukogu määruse (EÜ)
nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase üksikasjaliku aruande eesmärkide
saavutamiseks kavandatud konsolideerimisstrateegia kohta. Prantsusmaa peaks
andma üksikasjalikult aru järgmise kohta: i) vastu võetud täiendavad
struktuursed vabalt võetavad meetmed mahus 0,2 % SKPst, et saavutada
struktuurse eelarvepositsiooni soovitatud paranemine 2015. aastal ning ii)
kindlaks määratud peamised eelarvemeetmed, et saavutada eesmärgid 2016. ja
2017. aastal. Tuleks ajakohastada riigi rahanduse planeerimise seadust (Loi
de Programmation des Finances Publiques), et võtta arvesse uut kohandamiskava.
Prantsusmaa ametiasutused peaksid enne tähtaega teostama 2016. ja 2017. aastaks
ette nähtud kohandamise aluseks olevate peamiste meetmete sõltumatu
eelhindamise.
(6)
Prantsusmaa peaks kooskõlas nõukogu määruse (EL) nr
473/2013 artiklile 10 esitama komisjonile ning majandus- ja rahanduskomiteele
aruande vastavalt komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 877/2013 sätestatud
nõuetele. Aruanne tuleks esitada esimest korda 10. detsembriks 2015 ja seejärel
iga kuue kuu järel. 10. detsembriks esitatavas aruandes tuleks vastuseks
komisjoni arvamusele 2016. aasta eelarvekava kohta esitada teave ajakohastatud
eelarvekava kohta. 10. juuniks esitatavas aruandes tuleks ajakohastada ja
veelgi täpsustada üksikasjalikku teavet konkreetsete eelarvemeetmete kohta, mida
on kavandatud või juba võetud, et saavutada struktuurse eelarvepositsiooni
soovitatud paranemine järgmisel aastal ning tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi
õigeaegne ja jätkusuutlik kõrvaldamine tähtajaks.
Prantsusmaa peaks aru andma reformikava kohta,
mis esitati 18. veebruaril 2015. avaldatud teatises ja mida veelgi täiendatakse
riiklikus reformikavas, mida tuleb rangelt rakendada, et parandada
kasvuväljavaateid ja edendada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.
Oluline on toetada eelarve konsolideerimist
laiaulatuslike ja ambitsioonikate struktuurireformidega kooskõlas Euroopa
poolaasta raames Prantsusmaale esitatud nõukogu soovitustega ning eriti
makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust käsitlevate soovitustega.
Käesolev soovitus on adresseeritud Prantsuse
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[2]               Kõik Prantsusmaa ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetlusega seotud dokumendid on avaldatud aadressil http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/france_en.htm.


title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012–2017) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/91

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012–2017) kohta
   2012/C 219/27
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, (3) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (4) Ühendkuningriigi 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Ühendkuningriigi ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2014) kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               Ühendkuningriik esitas 30. aprillil 2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2011–2012 kuni 2016–2017 ning oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Ühendkuningriiki mõjutab negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus järeldusele, et Ühendkuningriigis on sisemine tasakaalustamatus, kuigi mitte ülemäärane.

               (9)

               Vastavalt teatavaid Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga seotud sätteid käsitleva protokolli (nr 15) punktile 4 ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõikes 1 kehtestatud kohustust vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki, välja arvatud juhul, kui riik võtab kasutusele euro. Protokolli punktis 5 on sätestatud, et Ühendkuningriik peab üritama vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki. Nõukogu otsustas 8. juulil 2008 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarvepuudujääk.

               (10)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele lähenemisprogrammi hindamisele, on nõukogu arvamusel, et lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Lähenemisprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on rakendada vajalikku eelarve konsolideerimist, et saavutada valitsemissektori eelarve-eesmärgid seoses netovõla ja tsükliliselt kohandatud jooksevkontoga. Lähenemisprogramm ei sisalda stabiilsuse ja kasvu paktiga ette nähtud keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Programmi prognooside kohaselt ei kõrvaldata ülemäärast eelarvepuudujääki nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituses kehtestatud tähtpäevaks, vaid aasta hiljem. Valitsemissektori eelarve puudujääk 2014.–2015. aastal, mis on nõukogu kehtestatud tähtpäev, on hinnanguliselt 4,4 % SKPst, mis tähendab, et võttes aluseks (ümber arvutatud) struktuurse tasakaalu, (5) on ajavahemikus 2010–2011 kuni 2014–2015 keskmine eelarve konsolideerimine 1,25 % SKPst, mis on vähem kui ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames nõukogu soovituses esitatud 1¾ %. Kuigi valitsus ei ole kõrvale kaldunud oma eelarve konsolideerimise strateegiast, mis algselt eelmiste makromajanduslike prognooside alusel näis olevat piisav, et täita ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse eesmärke, on majanduskasvu väljavaadete halvenemine mõjutanud eelarvetulemusi ja väljavaadet. Tulumeetmeid on kasutatud eelkõige eelarve konsolideerimise kohandamiskava algusaastatel. Peaaegu 40 % ajavahemikuks 2010–2011 kuni 2014–2015 kavandatud kogu aastasest eelarve konsolideerimisest on saavutatud 2011.–2012. aasta lõpuks, sealhulgas 30 % kulude kärpest ja kaks kolmandikku maksutulude netokasvust. Võimalikud tulud, mis saadakse maksusüsteemi suuremast tõhususest, mis tuleneb käibemaksumäära struktuuri läbivaatamisest, on jätkuvalt suhteliselt alakasutatud.
               Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori puudujääk 2011.–2012. aastal olema 8,3 % SKPst, 2012.–2013. aastal 5,9 % SKPst, 2013.–2014. aastal 6,0 % SKPst, 2014.–2015. aastal 4,4 % SKPst, 2015.–2016. aastal 2,9 % SKPst ning 2016.–2017. aastal 1,2 % SKPst. Need prognoosid on mõnevõrra madalamad komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosis eeldatust, nimelt 2012.–2013. aastaks ennustati puudujääki 6,1 % SKPst (mis oleks ilma eelseisvat ühekordset pensionifondi ülekandmist arvesse võtmata 7,9 %) ja 2013.–2014. aastaks 6,5 % SKPst. Erinevus tuleneb madalamast kasvuprognoosist ja Eurostati poolt Ühendkuningriigi andmete suhtes kohaldatud muudatustest. Valitsemissektori eelarvekavasid kohandati mõnevõrra 2011. aasta sügisaruandes, et panna suuremat rõhku majanduskasvu suurendavatele kuluvaldkondadele, kuid avaliku sektori investeeringud vähenevad aastateks 2014–2015 siiski märgatavalt. Valitsemissektori võlg, mis 2013.–2014. aastal on prognooside kohaselt 94,7 %, saavutab kõrgpunkti eeldatavasti 2014.–2015. aastal.

               (11)

               Kriisi puhkedes oli eluasemeturul ülekuumenemine, mille käigus kinnisvarahindade suhe sissetulekutesse saavutas rekordtaseme, kuna suurenes tendents, mille kohaselt üha enam ületas elamispindade nõudlus pakkumist, mistõttu kasvas hüpoteeklaenude maht suureks. Komisjoni põhjaliku analüüsi kohaselt on Ühendkuningriigi majanduse sisemise tasakaalustamatuse põhjuseks kodumajapidamiste kõrge võlakoormus. Kuna suur osa hüpoteeklaenudest on muutuva intressimääraga, on kodumajapidamiste rahaline olukord vastuvõtlik intressimäära tõusule, mis võib finantssektori kaudu destabiliseerida tühimõju majandusele tervikuna. Kodumajapidamiste võlgade püsiv ja märkimisväärne langus on tõenäoline ainult siis, kui eluasemehinnad langevad võrreldes kasutatava tuluga; siiski, kui eluasemete nominaalhinnad langeksid kiiresti, on oht, et paljud leibkonnad satuvad olukorda, kus nende võlad ületavad nende varade väärtuse. Elamuehituse tase on jätkuvalt rekordmadal, seda nii piirava planeerimissüsteemi kui ka tsükliliste puuduste tõttu, ning ka üldine tegevus eluasemeturul on ikka veel vaibunud. Valitsus avaldas 2011. aasta novembris Inglismaa jaoks oma eluasemestrateegia, mille eesmärk on hõlbustada elamuehituse kasvu, kuid oluline ebakindlus valitseb jätkuvalt seoses sellega, milline on uue süsteemi puhasmõju eluasemeturu arengule. Eluasemestrateegias ei mainitud ka omandi maksustamise küsimust: Ühendkuningriigi süsteem sisaldab nii regressiivset korduvat maksu (kohalik maks) kui ka progresseeruvat tehingumaksu (maa templimaks), millel võib olla oma osa eelarve tulude tsüklilises arengus ja finantsstabiilsuses. Seoses maa templimaksuga tehti 2012. aasta eelarves mõningad kohandused, kuid selles valdkonnas üldiselt on tehtud ainult väikeseid muudatusi.

               (12)

               Ühendkuningriigis suurenevad töötuse ja tööjõus osalemise määraga seotud probleemid. Praegu on Ühendkuningriigis töötuse määr 8,4 %. Tööpuudus noorte hulgas on palju kõrgem (22,2 %) ning Ühendkuningriigis on rohkem kui 38 % töötutest nooremad kui 25-aastased. Veelgi enam, 17,7 % noortest (16–24 aastat vanad) ei tööta ega omanda haridust või kutset. Erasektori tööhõive on tagasihoidlikult suurenenud, kuid see ei ole olnud piisav, et korvata tööhõive vähendamist avalikus sektoris ja tööjõu kasvu. Ühendkuningriigis on madala kvalifikatsiooniga töötajate ülepakkumine, kusjuures nõudlus nende järele väheneb, ning puudus on töötajatest, kellel on kvaliteetsed kutse- ja tehnilised oskused, mida on eriti vaja kaupade toomise ja ekspordi sektorites, kus Ühendkuningriigi näitajad on suhteliselt nõrgad. Kutsehariduse ja -koolituse poliitika keskendub peamiselt põhioskustele ja 2. taseme kvalifikatsioonidele, kuid majandus vajab üha enam sellest kõrgema taseme kutsehariduse ja -koolituse kvalifikatsiooniga inimesi. Ühendkuningriigis on jätkuvalt suhteliselt suur arv täiskasvanuid, kellel on väga kehv kirja- ja arvutamisoskus ning kellel ei ole lihtne osaleda kutseõppes. Haridussüsteemist varakult lahkunute määr on alates 2005. aastast suurenenud 3,3 protsendipunkti ning on tasemel 14,9 %, mis on ELi keskmisest kõrgem; noorte koolist väljalangemise vältimiseks on madala sissetulekuga perekondade jätkuv toetamine määrava tähtsusega.

               (13)

               Valitsus rakendab hoolekande reformikava, et aidata rohkemal hulgal inimestel saada tööle, samal ajal toetades kõige haavatavamaid. Sotsiaalhüvitis Universal Credit, mille eesmärk on lihtsustada hüvitiste süsteemi, ei ole veel rakendunud. Valitsus peab võtma meetmeid tagamaks, et uute poliitikameetmete positiivset mõju tööhõivele ja sissetulekutele ei pärsiks hüvitiste jaoks kasutada olevate summade vähenemine, mis tooks kaasa vaesuse suurenemise riski, eelkõige lastega perede hulgas. Ühe sõltumatu hinnangu kohaselt saavutab laste absoluutne vaesus 2020.–2021. aastal kõrgeima taseme alates 2001.–2002. aastast, ning valitsus ei suuda täita laste vaesust käsitlevas seaduses sätestatud laste vaesuse vähendamise arvulisi eesmärke. Valitsusel tuleb võtta meetmeid, et tegeleda lastehoiuteenuste puuduliku kättesaadavuse probleemiga, mis puudutab eelkõige madalapalgalisi. Probleemi võivad süvendada ka lastehoiuteenuse toetamise kärped.

               (14)

               Rahastamistingimused on jätkuvalt ranged ja seda eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKE) jaoks ning netolaenuandmine ettevõtlussektorile oli 2011. aastal negatiivne. Uuringutest nähtub, et märkimisväärselt paljud VKEd on piiratud krediidivõimega, ning ka nõudluse poolel esineb potentsiaalseid probleeme. Lisaks on jätkuvalt juurdepääs muudele kui pankade antavatele laenudele olemas vaid suurematel ettevõtjatel ning konkurents pangandussektoris on piiratud. Olenemata meetmetest, mis ametiasutused on võtnud olukorra parandamiseks, jätkub alternatiivseid võlaturge käsitleva Breedoni rakkerühma hinnangu kohaselt järgmisel viiel aastal märkimisväärne rahastamise puudujääk, seda eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks.

               (15)

               Ühendkuningriigil on keerukas ülesanne parandada oma energeetika- ja transporditaristut, mis on seotud eelduste loomisega pikaajalise majanduskasvu ja konkurentsivõime jaoks, ning tegeleda Ühendkuningriigi välise konkurentsi puudumise põhjustega tootmissektorites. Ühendkuningriik vajab märkimisväärseid investeeringuid, et täiendada oma elektrienergia tootmisvõimsust, arvestades vajadust asendada suur osa oma praegusest tootmisvõimsusest, mis järgmise aastakümne jooksul jõuab elutsükli lõppu, ning vajadust järgida taastuvenergia täitmise kohustust ja rangemaid CO2-heite standardeid. Ühendkuningriigi transpordisektori võrgustike läbilaskevõime ja kvaliteet on puudulik, mis võib vastu töötada valitsuse eesmärgile suunata Ühendkuningriigi majandus nii, et suurendatakse investeeringuid ja eksporti. Valitsuse eelarve konsolideerimise strateegia osana vähenevad avaliku sektori netoinvesteeringud järsult 2014.–2015. aastaks, mis võib süvendada praegust survet transpordiinfrastruktuurile juhul, kui alternatiivsed rahastamisallikad ei ole tagatud.

               (16)

               Euroopa poolaasta raames tegi komisjon Ühendkuningriigi majanduspoliitika ulatusliku analüüsi. Ta on hinnanud lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitanud põhjaliku ülevaate. Komisjon on arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust jätkusuutliku eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jaoks Ühendkuningriigis, vaid ka seda, kas need on kooskõlas ELi eeskirjade ja suunistega, arvestades vajadust tugevdada kogu liidu majanduse juhtimist, andes ELi tasandi panuse tulevastesse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad 1.–6. soovituses.

               (17)

               Võttes arvesse komisjoni hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud lähenemisprogrammi ning nõukogu arvamus (6) kajastub eelkõige 1. soovituses.

               (18)

               Võttes arvesse määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 kohaselt tehtud komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hinnangu tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi. Nõukogu soovitus vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 6 on väljendatud eelkõige 2., 3. ja 6. soovituses,

         SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:

               1.

               Täielikult rakendada 2012.–2013. aasta ja hilisemate aastate eelarvestrateegiaid, mida toetatakse piisavalt täpsustatud meetmetega, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne kõrvaldamine jätkusuutlikul viisil ning ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt nõukogu soovitustes kehtestatud struktuurse kohandamise saavutamine, ning viia kõrge valitsemissektori võlasuhte püsivalt langustendentsi. Arvestades 2013.–2014. aasta ja hilisemate aastate eelarvestrateegiate tugevdamist, seada prioriteediks majanduskasvu soodustavad kuluvaldkonnad, et vältida riski, et majanduskasvu keskpika perioodi väljavaate edasine halvenemine mõjutab negatiivselt riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.

               2.

               Tegeleda kõrgete ja volatiilsete eluasemehindade ning kodumajapidamiste kõrge võlakoormuse destabiliseeriva mõjuga, rakendades ulatuslikku eluasemereformi kava, et suurendada eluasemete pakkumist ning muuta eluaseme soetamine taskukohasemaks ja vähendada eluaseme puhul antava riigitoetuse vajadust. Viia ellu eluasemeturu, sealhulgas hüpoteeklaenuturu ja üürituru, finantsregulatsiooni ja omandi maksustamise täiendavaid reforme, et vältida üleliigset volatiilsust ja moonutusi eluasemeturul.

               3.

               Jätkata noorte inimeste tööalase konkurentsivõime parandamist, eelkõige nende, kes ei tööta ega omanda haridust või kutset, sealhulgas Youth Contracti kava abil. Tagada, et praktikakavasid kasutab rohkem noori inimesi, need keskenduvad piisavalt kõrgetasemelistele oskustele ning neisse on kaasatud rohkem väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid. Võtta meetmeid, et vähendada väga kehvade põhioskustega 18–24-aastaste noorte suurt osakaalu.

               4.

               Kiirendada meetmete võtmist, et hõlbustada tööta leibkondadest pärit inimeste tööturule integreerumist. Tagada, et kavandatud hoolekande reformidega ei kaasne laste vaesuse suurenemist. Täielikult rakendada meetmed, mille eesmärk on lihtsustada lastehoiuteenuste kättesaadavust.

               5.

               Veelgi parandada pankadepoolse rahastamise ja pankadeväliste rahastamisvahendite kättesaadavust erasektoris ning eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Toetada konkurentsi pangandussektoris, eelkõige selliste meetmete abil, millega vähendatakse turule sisenemise tõkkeid, suurendatakse läbipaistvust ja lihtsustatakse pankade vahetamist, nagu on soovitanud pangandusvaldkonna sõltumatu komisjon, ning uurida võimalusi juurdepääsu parandamiseks riskikapitalile ja muud liiki pankadevälisele laenuandmisele.

               6.

               Rakendada pikaajalist strateegiat Ühendkuningriigi võrguinfrastruktuuri läbilaskevõime ja kvaliteedi parandamiseks, sealhulgas võtta meetmeid probleemidega tegelemiseks transpordi- ja energiavõrkudes, soodustades tõhusamat ja toimivamat planeerimise ja otsuste tegemise protsessi, ning rakendada asjakohaseid avaliku või erasektori rahastamiskavu.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (4)  ELT C 217, 23.7.2011, lk 12.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Prantsusmaa 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/31

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Prantsusmaa 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta
   2012/C 219/09
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, (3) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (4) Prantsusmaa 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Prantsusmaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Prantsusmaad ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed üles esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 samuti üles esitama õigel ajal kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.

               (9)

               Prantsusmaa esitas 4. mail 2012 oma ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012-2016 ja 13. aprillil 2012 oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Prantsusmaad mõjutab makromajanduslik tasakaalustamatus. Komisjon jõudis järeldusele, et Prantsusmaad mõjutab tasakaalustamatus, ehkki mitte ülemäärane.

               (10)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik. Komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosis ennustati SKP kasvuks 2012. aastal 0,5 % ja 2013. aastal 1,3 %, võrreldes stabiilsusprogrammi vastavate näitajatega 0,7 % ja 1,75 %. Kui puudujääk osutus 2011. aastal eeldatust väiksemaks tasemel 5,2 % SKPst, näeb stabiilsusprogramm ette selle vähendamist 2013. aastal 3 % tasemele SKPst, mis on nõukogu määratud ülemäärase puudujäägi korrigeerimise tähtaeg, ja seejärel konsolideerimise jätkamist, et saavutada tasakaalus eelarve 2016. aastaks. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuuriliselt tasakaalustatud eelarve, loodetakse saavutada stabiilsusprogrammi perioodi jooksul. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgis võetakse asjakohaselt arvesse stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Tuginedes (ümberarvutatud) struktuursele eelarvetasakaalule, (5) on ajavahemikuks 2010–2013 kavandatud keskmine aastane eelarve konsolideerimine kooskõlas nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Aastateks 2014–2016 on keskpika perioodi eelarve-eesmärkide saavutamise suunas kavandatud täiendavad iga-aastased struktuurilised edusammud, mille maht on 0,7 % SKPst. Programmi kohaselt on valitsemissektori kulude kasvumäär, arvestades kaalutlusõiguse raames võetavaid tulumeetmeid, kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga. Programmis esitatud kohandamiskava ähvardavad mitmed ohud. Makromajanduslik stsenaarium võib kujuneda vähem soodsaks, kui komisjoni talituste 2012. aasta kevadprognoosis näidatud.
               Meetmeid ei ole piisavalt täpsustatud, et täita eesmärgid alates 2013. aastast ja saavutada soovitatud keskmine aastane eelarve konsolideerimine. Lisaks on Prantsusmaa tulemused kulueesmärkide saavutamisel olnud seni ebaühtlased. Seepärast on ülemäärase puudujäägi korrigeerimist 2013. aastaks võimalik tagada üksnes juhul, kui kavandatavad meetmed on piisavalt täpsustatud ja vajaduse korral võetakse lisameetmeid. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2011. aastal oli 85,8 %, tõuseb 2013. aastal oodatavalt 89,2 % tasemele ja langeb 2016. aastal 83,2 % tasemele. Stabiilsusprogrammi kohaselt saavutatakse võla vähendamise sihttase üleminekuperioodi lõpul (2016. aastal).

               (11)

               Ehkki 2011. aasta teisel poolel ja 2012. aasta veebruaris võeti vastu täiendavad konsolideerimismeetmed, on eelarve konsolideerimise rakendamine jätkuvalt suur probleem. Jätkusuutliku eelarvepositsiooni taastamiseks on väga tähtis vältida kulude kõrvalekaldeid täielikult täpsustatud meetmetele tugineva tugevdatud eelarve konsolideerimise abil. Peale selle oleks Prantsusmaal asjakohane kasutada võimalusi kiirendada puudujäägi vähendamist, et hõlbustada ülemäärase puudujäägi kavakohast korrigeerimist. Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse ja tulevaste pensionide piisavuse tagamiseks viiakse järk-järgult ellu 2010. aasta pensionireform. Kui tööhõive ja majanduskasv jäävad prognoositust väiksemaks, ei ole siiski kindel, et süsteem tasakaalustatakse 2018. aastaks, nagu on kavandatud, ning pärast 2020. aastat on tõenäoline puudujäägi tekkimine. Vastloodud juhtkomitee, mille ülesanne on esitada igal aastal seisukoht erinevate pensionikavade finantsseisundi ja tingimuste kohta, mis tagaksid 2018. aastaks eelarve tasakaalu saavutamise, ei esitanud seda 2011. aastal, mis muudab pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse hindamise keeruliseks.

               (12)

               Prantsusmaa tööturu toimimist saaks parandada, vähendades veelgi tööturu killustatust. Uut tüüpi töölepingu (contrat de sécurisation professionnelle, CSP) kohaselt, mis võeti kasutusele 2011. aasta juuli seadusega ning millega liideti kaks olemasolevat töölepingu tüüpi, pannakse majanduslike raskuste korral vallandatud töötajate nõustamise kohustus avaliku sektori tööhõivetalitusele (Pôle emploi). See on samm edasi, kuid selle mõju on piiratud. Samuti on võetud mitmed meetmed või toimub arutelu nende rakendamise üle, et pakkuda ajutistes raskustes olevatele ettevõtetele paindlikku töökorraldust. Kõnealused meetmed ei ole siiski suunatud konkreetselt tööturu killustatuse probleemi lahendamisele. Lisaks on tööhõivekaitse õigusaktide läbivaatamise käigus selgunud, et töötajate vallandamise menetlus on tööandja jaoks jätkuvalt seotud ebakindluse ja võimalike suurte kuludega. Lõpuks on oluline tagada, et miinimumpalgaga seotud arengud toetaks tööhõivet, eelkõige vähese kogemusega ja ilma kogemuseta töötajate osas.

               (13)

               Positiivseks võib pidada seoses pensionireformiga võetud meetmeid vanemaealiste töötajate palkamise soodustamiseks, sealhulgas ettevõtetele esitatud nõuet rakendada meetmeid aktiivse tööea pikendamiseks. Asjaomased tegevuskavad ei ole tavaliselt siiski piisavalt ambitsioonikad ega sisalda meetmeid, mille abil lühendada tööaega või pakkuda konkreetselt vanemaealiste töötajate vajadustele kohandatud töökohti. Pealegi võivad vanemaealiste töötajate töötushüvitiste süsteemi teatavad aspektid (kestus) pakkuda töötamiseks vähe stiimuleid. Täiskasvanuhariduse valdkonnas on vaja ambitsioonikat strateegiat, et suurendada täiskasvanud töötajate tööalast konkurentsivõimet.

               (14)

               Selleks et vähendada noorte töötust, on Prantsusmaa ametiasutused võtnud endale kohustuseks suurendada 2015. aastaks praktikakohtade arvu 600 000-lt 800 000-le. 2011. ja 2012. aastal võeti mitmeid meetmeid, et suurendada praktikantide kvooti ettevõtetes ja karmistada karistusi ettevõtetele, kes nõudeid ei täida. Kõnealustest meetmetest hoolimata on praktikakohtade arv ikka veel eesmärgist kaugelt väiksem. Tundub, et on vaja parandada noorte ja ettevõtjate vajaduste ühitamist. Seega saavutataks noorte töötusega võitlemise poliitikas suuremat edu, kui haridussüsteemi vahendusel omandatud oskused vastaksid paremini tööturu vajadustele.

               (15)

               Tööhõiveameti (ANPE) ja töötushüvitiste fondi (UNEDIC) ühendamisega üheks asutuseks (Pôle emploi) ei ole seni kaasnenud oodatud tulemusi teenuste osutamise tõhususe ja nende kvaliteedi osas. 2012. aasta jaanuaris (valitsuse, sotsiaalpartnerite ja Pôle emploi’ vahel) alla kirjutatud uus mitmeaastane kolmepoolne leping, mis käsitleb Pôle emploi’ tegevust ja teenuseid ajavahemikus 2012–2014, on samm õiges suunas. Ometi tuleb veel kindlaks määrata hulk eesmärke, mistõttu on reformi ambitsioone praegusel etapil raske hinnata. Reformi usutavust vähendavad ka riiklike tööturutalituste eelarvelised ja inimressursi piirangud.

               (16)

               2012. aasta veebruaris tõstis Prantsusmaa käibemaksumäära 1,6 protsendipunkti võrra (21,2 protsendini) ning kapitalitulult ja kapitali kasvutulult makstavaid sotsiaalmakse 2 protsendipunkti võrra (15,5 protsendini), et kompenseerida väiksemaid tööandja sotsiaalkindlustusmakseid. Uus valitsus on teatanud oma kavatsusest vaadata kõnealune meede läbi ja võtta 2012. aasta jooksul vastu fiskaalreform. See on asjakohane meede, et toetada paremini tasakaalustatud maksusüsteemi, kus maksukoormus nihutatakse tööjõumaksudest eemale. Nagu märgitakse komisjoni talituste tehtud makromajandusliku tasakaalustamatuse põhjalikus analüüsis, võiks see aidata parandada Prantsusmaa ekspordi kulupõhist konkurentsivõimet ja omada positiivset mõju ettevõtete kasumlikkusele ning pikemas perspektiivis ka investeeringutele ja hinnavälisele konkurentsivõimele. Siiski on reformi kohaldamisala liiga kitsas. Kuigi on tehtud jõupingutusi maksukulude vähendamiseks, on samal ajal siiski tõstetud teatavaid makse, mis kalduvad suurendama juba niigi suurt tööjõu maksukoormust. Prantsusmaa on ELis eelviimasel kohal keskkonnamaksude osakaalu poolest maksutulus, mistõttu saab kõnealuseid makse oluliselt tõsta. Lõpuks, kuigi Prantsusmaa hindas 2011. aastal erinevaid maksumeetmeid tööhõivealaste või sotsiaalsete eesmärkide saavutamise seisukohast, tuleb endiselt läbi vaadata veel teatavad vähendatud käibemaksumäärad.

               (17)

               Ettevõtluskeskkonna lihtsustamiseks ning teatavatel reguleeritud kutse- ja ametialadel tegutsemise piirangute kaotamiseks on vastu võetud hulk reforme, kuid neist ei piisa tööturule sisenemise tõkete ja piiravate tegutsemistingimuste kõrvaldamiseks paljudes muudes valdkondades (nt veterinaararstid, taksojuhid, tervishoiutöötajad, õiguselukutsete esindajad, sealhulgas notarid). Seetõttu tuleb reguleeritud ametialade puhul tööturule sisenemise ja nendel ametialadel tegutsemise tingimused horisontaalsemalt ja süstemaatilisemalt läbi vaadata, et hinnata nende vajalikkust ja proportsionaalsust. Jaesektoris peaks olema turustajal võimalik vabalt määrata hinda ja muid müügitingimusi, et tarbija saaks kasu madalamatest hindadest. Tarbijad võiksid selles väga kontsentreeritud sektoris kasu saada ka muudest konkurentsi soodustavatest meetmetest, nagu ruumilise planeerimise piirangute kaotamine või läbivaatamine ning uute müügikohtade avamise korra lihtsustamine.

               (18)

               Veelgi tuleks suurendada konkurentsi mitmes võrgutööstuses (elektri hulgiturg, raudteesektor), sest nendes sektorites ellu viidud reformidega on saavutatud ainult osalisi tulemusi. Prantsusmaa elektriturg on üks liidu kontsentreeritumaid. Elektrituru ümberkorraldamise seadusel (nouvelle organisation du marché de l’électricité, NOME) on olnud konkurentsile positiivne mõju, kuid tuleb võtta lisameetmeid, et parandada Prantsusmaal alternatiivsete operaatorite juurdepääsu elektrienergia tootmisvõimsusele, nagu hüdroenergia tootmine. Raudteetranspordi valdkonnas on uute ettevõtjate turuletulek piiratud nii kaubavedude kui ka rahvusvahelise reisijateveo sektoris, kaubavedude valdkonnas on ikka veel alles tehnilised tõkked mittediskrimineerivale juurdepääsule.

               (19)

               Prantsusmaa ekspordi turuosa vähenes 2005.–2010. aastal 19,4 %, mis on üks suurimaid langusi liikmesriikide hulgas ja palju suurem komisjoni poolt 14. veebruaril 2012. vastu võetud häiremehhanismi aruandes esitatud künnisest. Komisjoni talitused järeldasid Prantsusmaa põhjalikus analüüsis, et ekspordi turuosa kaotus tulenes nii kulupõhise kui ka hinnavälise konkurentsivõime, eriti aga viimase, vähenemisest. Eelkõige survestab Prantsusmaa ettevõtjate kasumlikkust tööjõu ühikukulude kasv, mis piirab nende kasvuvõimet, suutlikkust teha vajalikke investeeringuid tulemuslikkuse parandamiseks ja tegeleda innovatsiooniga. Erasektori innovatsiooni edendamise poliitikat tuleks jälgida ja täiendada seda meetmetega Prantsusmaa ettevõtjate kasumlikkuse taastamiseks.

               (20)

               Prantsusmaa on võtnud mitmeid kohustusi laiendatud euroala pakti alusel. Kõnealused kohustused ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime parandamise ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tugevdamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.

               (21)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Prantsusmaa majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Prantsusmaa fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool 1. kuni 5. soovituses.

               (22)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta on väljendatud eeskätt 1. soovituses.

               (23)

               Võttes arvesse komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hindamise tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Nõukogu soovitused, mis on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad eeskätt allpool soovitustes 2, 4 ja 5,

         SOOVITAB Prantsusmaal võtta ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada ja rakendada eelarvestrateegiat, mida toetavad piisavalt täpsustatud meetmed, eelkõige kulude poolel, aastal 2012 ja sellele järgnevatel aastatel, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine 2013. aastal ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu soovitustes täpsustatud struktuurilise kohanduse saavutamine. Seejärel tagada asjakohane struktuuriline kohandus, et saavutada piisavad edusammud keskpika perioodi eelarve-eesmärkide suunas, sh kulueesmärgi täitmine, ning tagada piisavad edusammud võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Jätkata pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse ja asjakohasuse läbivaatamist ja võtta vajaduse korral täiendavad meetmed.

               2.

               Viia ellu täiendavaid reforme, et piirata tööturu killustatust, vaadates sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riigisiseste tavadega läbi tööhõivekaitse õigusaktide teatavad aspektid, eelkõige need, mis on seotud töötajate vallandamisega; tagada ka edaspidi, et miinimumpalgaga seotud mis tahes muudatustega toetatakse töökohtade loomist ja konkurentsivõimet; võtta meetmeid täiskasvanute osaluse suurendamiseks elukestvas õppes.

               3.

               Võtta vastu tööturumeetmed, et tagada vanemaealiste töötajate pikem tööiga. Parandada noorte (eriti nende, keda ohustab pikaajaline töötus) tööalast konkurentsivõimet, pakkudes näiteks rohkem ja paremaid praktikakavasid, mis vastavad hästi noorte vajadustele. Tõhustada aktiivset tööturupoliitikat ja tagada riiklike tööturuasutuste tulemuslikum tegevus individuaalse toetuse pakkumisel.

               4.

               Võtta täiendavaid meetmeid lihtsama ja paremini tasakaalustatud maksustamissüsteemi rakendamiseks, et nihutada maksukoorem tööjõumaksudelt muude maksustamisvormide suunas, mis koormavad vähem majanduskasvu ja välist konkurentsivõimet, eelkõige keskkonna- ja tarbimismaksude suunas. Jätkata jõupingutusi (eelkõige võlgade tekkimist soodustavate) maksukulude vähendamiseks ja ühtlustamiseks. Vaadata läbi praeguste vähendatud käibemaksumäärade tulemuslikkus majanduskasvu ja töökohtade loomise toetamisel.

               5.

               Jätkata jõupingutusi põhjendamatute piirangute kaotamiseks reguleeritud ameti- ja kutsealadelt, eelkõige teenuste ja jaesektoris. Võtta täiendavad meetmed võrgutööstuste liberaliseerimiseks, eelkõige elektri hulgiturul. Arendada elektrivõrkude vastastikuse sidumise võimsust ning lihtsustada uute operaatorite turule tulekut kaubavedude ja rahvusvahelise reisijateveo sektoris.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (4)  ELT C 213, 20.7.2011, lk 8.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Iirimaa 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta

text:
               21.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 215/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Iirimaa 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta
   2011/C 215/01
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               7. detsembril 2010 võttis nõukogu vastu rakendusotsuse 2011/77/EL (3) Iirimaale liidu finantsabi andmise kohta kolmeks aastaks vastavalt ELi toimimise lepingule ja 11. mai 2010. aasta määrusele (EL) nr 407/2010, millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism (4). Otsusele lisatud vastastikuse mõistmise memorandum kirjutati alla 16. detsembril 2010 ja selle esimeses ajakohastatud versioonis nähti ette majanduspoliitilised tingimused, mille alusel finantsabi antakse. Rakendusotsust 2011/77/EL muudeti rakendusotsusega 2011/326/EL (5). Vastastikuse mõistmise memorandumi esimene ajakohastatud versioon allkirjastati 18. mail 2011.

               (4)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt Euroopa 2020. aasta strateegiale tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (7)

               Iirimaa esitas 29. aprillil 2011 oma 2011. aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2011–2015 ja 2011. aasta riikliku reformikava. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati stabiilsusprogrammi ja reformikava üheaegselt.

               (8)

               Kriisi tagajärjel vähenes suures ulatuses eelnevatel majanduse õitsenguaegadel tekkinud märkimisväärne eelarve tasakaalustamatus. 2007–2010 langes SKP reaalväärtus 12 % ja tööhõive peaaegu 13 %, kusjuures töötus kasvas 4,6 %-lt 2007. aastal 13,7 %-le 2010. aastal. Kriisi tagajärjel halvenes riigi rahanduse seisukord tohutult – 2008. ja 2009. aastal oli valitsemissektori eelarve puudujääk kahekohaline. 2010. aastal ulatus valitsemissektori eelarve puudujääk 32,4 %-ni SKPst, sealhulgas finantssektori toetusmeetmed 20,5 %-ni SKPst. Võla suhe SKPsse kasvas 25 %-lt 2007. aastal 96 %-le2010. aastal.

               (9)

               ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi finantsabiprogrammi rakendamine kulgeb kavakohaselt. Kokkulepitud fiskaalmeetmed on ellu viidud, 2010. aasta eelarve-eesmärgid täidetud ja 2011. aasta eelarve esimese kvartali tulemused kooskõlas abiprogrammi eesmärkidega. Valitsemissektori eelarve puudujääk 2011. aastal peaks kavakohaselt jääma alla abiprogrammis sätestatud ülemmäära, kuigi 2011. aasta SKP nominaalväärtuse prognoosi korrigeeriti allapoole. Pangandussüsteemi reformimisel on saavutatud märkimisväärset edu ja on võetud meetmeid, et saavutada struktuurireformi eesmärgid.

               (10)

               Võttes aluseks määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase ajakohastatud stabiilsusprogrammi hinnangu, on nõukogu arvamusel, et stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Stabiilsusprogrammi keskpika perioodi eelarvestrateegia eesmärk on vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst nõukogu 3. detsembri 2010. aasta soovituses sätestatud tähtajaks. Stabiilsusprogrammis seatakse eesmärk viia puudujääk 10 %-le SKPst 2011. aastal, 8,6 %-le 2012. aastal, 7,2 %-le 2013. aastal. 4,7 %-le 2014. aastal ja 2,8 %-le 2015. aastal, kui stabiilsusprogramm lõpeb. Seda kava toetatakse 2011. aasta eelarves rakendatavate konsolideerimismeetmetega 3,8 % ulatuses SKPst ja üldiste konsolideerimismeetmetega 5,9 % ulatuses SKPst 2012–2014 aastal ning täiendavate, praegu täpsustamata konsolideerimismeetmetega rohkem kui 1 % ulatuses SKPst 2015. aastal. Stabiilsusprogrammis on uuesti esitatud eelarvepositsiooni keskpika perioodi eesmärk – 0,5 % SKPst, mida stabiilsusprogrammiperioodi jooksul ei täideta. Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid suured. Riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamiseks on vajalik piisava esmase eelarveülejäägi saavutamine keskpika perioodi jooksul ja Iirimaa sotsiaalkindlustussüsteemi edasine reformimine.

               (11)

               Iirimaa on võtnud laiendatud euroala pakti raames mitmeid kohustusi, mis esitati 3. mail 2011. Nende hulka kuuluvad konkreetsed meetmed konkurentsivõime suurendamiseks, sealhulgas palkade kujundamise mehhanismide ümberkorraldamine, teatavate kutseteenuste avamine konkurentsile ning teadustöö ja innovatsiooni tugevdamine, samuti finantsstabiilsuse, eriti kriisilahendamismehhanismide parandamiseks ning riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamiseks keskpika perioodi eelarveraamistiku, pensionide ümberkorraldamise ja pensioniea tõstmise kaudu.

               (12)

               Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava, sealhulgas laiendatud euroala pakti alusel võetud kohustusi. Komisjon on võtnud arvesse mitte üksnes nende asjakohasust Iirimaa fiskaal- ja sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse, vaid ka ELi eeskirjadele ja suunistele vastavuse seisukohast, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldjuhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse siseriiklikesse otsustesse. Asjaomast tausta silmas pidades rõhutab komisjon tungivat vajadust rakendada kavandatud meetmeid vastavalt nõukogu rakendusotsusele 2011/77/EL.

               (13)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut ning samuti ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast nõukogu 7. detsembri 2010. aasta soovitust, on nõukogu läbi vaadanud Iirimaa 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja oma arvamuse (6). Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi vaadanud Iirimaa riikliku reformikava,

         SOOVITAB IIRIMAALE JÄRGMIST:
   rakendada meetmeid vastavalt nõukogu rakendusotsusele 2011/77/EL, mida on muudetud rakendusotsusega 2011/326/EL ja mida on täiendavalt täpsustatud 16. detsembri 2010. aasta vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle 18. mai 2011. aasta ajakohastatud versioonis.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  ELT L 30, 4.2.2011, lk 34.

      (4)  ELT L 118, 12.5.2010, lk 1.

      (5)  ELT L 147, 2.6.2011, lk 17.

      (6)  Ette nähtud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.