               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 518 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Malta 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Malta 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Malta 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Maltat ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Malta kohta
                  2
               . Selles hinnati Malta edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019
                  3
                vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  4
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  5
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  6
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Maltat kutsutakse üles neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata üksikisikuid ja sektoreid, kus probleemid end kõige rohkem tunda annavad.

               (9)Malta esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2. mail 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)Malta suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

               (11)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks nominaalne eelarvepositsioon halvenema, nii et 2019. aasta ülejääk 0,5 % SKPst asendub 2020. aastal puudujäägiga 7,5 % SKPst. Prognooside kohaselt väheneb eelarvepuudujääk 2021. aastal 3,6 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks pärast vähenemist 43,1 %ni 2019. aastal suurenema 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2020. aastal 54,5 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

               (12)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Malta võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt moodustasid need eelarvemeetmed 4,1 % SKPst. Meetmete seas on palgalisad raskustes olevatele sektoritele, tervishoiusuutlikkuse suurendamine ja COVID-19ga seotud sotsiaalmeetmed. Lisaks on Malta teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust. 2020. aasta stabiilsusprogrammi hinnangu kohaselt võimaldavad valitsuse tagatised pankadel suurendada äriühingutele antavate uute laenude mahtu kuni 6,1 % SKPst. Nende meetmete seas on laenutagatised. 2020. aasta stabiilsusprogrammis kinnitatakse ühtlasi varasemaid teateid maksustamise edasilükkamisest üksikisiku ja äriühingu tulumaksu, käibemaksu ja sotsiaalkindlustusmaksete puhul. Üldiselt on Malta võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises koordineeritud majandusliku reageerimise kohta COVID-19 puhangule. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (13)Kui poliitikat ei muudeta, on Malta valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –6,7 % SKPst ja 2021. aastal –2,5 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

               (14)Kuna Malta kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 asutamislepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

               (15)COVID-19 pandeemiale reageerimiseks võttis Malta tulemusliku tervishoiualase teavituskampaania abil leviku tõkestamise meetmeid, kehtestades füüsilise isoleerimise ja karantiinimeetmed, järelevalve ning ulatusliku testimise ja kontaktide jälgimise. Malta ametiasutused on teinud tööd ka haiglate, sealhulgas intensiivravi otstarbega haiglate suutlikkuse suurendamiseks. Isikukaitsevahendite vahetu omandamine toimub riiklikul tasandil. Malta on ühinenud ka liidu ühise hankemenetlusega isikukaitsevahendite, laborireaktiivide, testimisvahendite ja ventilaatorite hankimiseks. Seoses ravimite ja toimeainetega jälgib Malta aktiivselt olukorda, et teha kindlaks võimalikud nappused ja neid ennetada ning võtta viivitamata parandusmeetmeid, eelkõige juhul, kui ravimeid või toimeaineid tavaliselt tarnivad riigid sulgevad oma piirid. 12. mail 2020 kiitis komisjon heaks 11,5 miljoni euro suuruse abikava, et toetada investeerimist COVID-19ga seotud toodete, sealhulgas vaktsiinide, haigla- ja meditsiiniseadmete, sh hingamisaparaatide, kaitseriietuse ja -seadmete tootmisse. Ka meditsiinilise personali suhtes on rakendatud tulemuslikku ümberpaigutamist ja ümberõpet. Rahvatervise spetsialistid, kes töötasid mitmesugustel ametikohtadel reguleerivates asutustes ja ministeeriumides, on täielikult ümber suunatud ja ümber paigutatud, et pandeemiale paremini reageerida.

               (16)Malta valitsus on toetanud ettevõtjaid rahaeraldistega kaugtöösse ja toetustega kohustuslikus karantiinis töötajatele. Valitsus pakkus ettevõtjatele, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele, ka tagatisi ja maksustamise edasilükkamist. Täistööajaga töötajatel, kes töötavad jaekaubanduses, hulgimüügis, turismis ja majutuses tegutsevates ja COVID-19 pandeemia tõttu rängalt kannatanud ettevõtetes või sektorites, mis pidid rahvatervise ülema korraldusel tegevuse ajutiselt peatama, on õigus saada kuni viie päeva töötasu nädalas, võttes aluseks töötasu suurusega 800 eurot kuus. Vähem kannatanud sektorite töötajatel on õigus saada ühe või kahe päeva töötasu nädalas, võttes aluseks töötasu suurusega 800 eurot kuus. Valitsus on teatanud ka toetusest puuetega inimestele, lastega peredele, kus mõlemal vanemal on töökoht ja kumbki ei ole võimeline kaugtööks, töötajatele, kes on kaotanud töö praeguse kriisi tõttu, ning töötutele, kes elavad üüritud eluruumides. Lisaks rahastab valitsus kuni 2,5 protsendipunkti ulatuses COVID-19 pandeemiast mõjutatud ettevõtjate pangalaenude intressimäärasid.

               (17)Malta tervishoiusüsteem annab häid tulemusi. COVID-19 pandeemia puhkemine asetas aga Malta tervishoiusüsteemi enneolematu surve alla. Jõupingutused tervishoiusüsteemi suutlikkuse suurendamiseks, et COVID-19 laadi pandeemiliste kriisidega tulemuslikult toime tulla, aitaksid suurendada ka vastupanuvõimet. Erijärelevalvet vajavad järgmised valdkonnad: i) üha suurem sõltuvus sisserännanud õdedest aktiivses ja pikaajalises ravis ning eraisikutest üldarstide vananemine võivad tekitada probleeme; ii) raskused uute ja innovatiivsete ravimite kättesaadavaks tegemisel; iii) suured omaosaluskulud esmatasandi arstiabile, ambulatoorsele ravile ja teatavatele ravimitele; iv) ambulatoorse ravi ootejärjekorrad on pidevalt pikad ja viimasel ajal pikenemas. Teine tähtis prioriteet on teenuste osutamise ümbersuunamine haiglatest esmatasandi arstiabi juurde.

               (18)Komisjoni prognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 5,9 %ni ja taastub 2021. aastal 4,4 %ni. Selleks et leevendada kriisi tõsist mõju tööhõivele, võttis Malta sotsiaalpartneritega konsulteerides erakorralisi meetmeid, mis aitaksid vältida koondamisi ja eelistada selle asemel lühendatud tööaega. Lühendatud tööaja kestvama korra vastuvõtmine kaitseks ka töökohti majanduse järkjärgulisel elavdamisel. Väga tähtis on tagada piisav toetus ja juurdepääs sotsiaalkaitsele kõigile töötajatele, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele, ning arvestada töötuse võimalikku pikemat kestust. Malta sotsiaalkaitsesüsteem peab ühtlasi tagama võõrtöötajate piisava toetamise alternatiivse töö leidmisel; töölubade säilitamise, kui see on võimalik, ja juurdepääsu muudele sotsiaalteenustele. Madala kvalifikatsiooniga täiskasvanute osakaal on suhteliselt suur; seda suurendab koolist väljalangenute suur osakaal. Praegune kriis võib suurendada oskuste nappust mõnes sektoris ja kujundada ümber vajadused oskuste järele muudes sektorites. See muudab töötajate oskuste kaardistamise ja ümberõppe veelgi tähtsamaks, eelkõige digitaalsete ja keskkonnasäästlike kutseoskuste puhul. Malta on teinud hiljuti edusamme hariduse ja koolituse valdkonnas, kuid palju probleeme on endiselt lahendamata, näiteks ebapiisavalt omandatud põhioskustega õpilaste suur osakaal.

               (19)COVID-19 kriis on muutnud ettevõtjatele antava likviidsustoetuse kiire kasutuselevõtu Malta jaoks üheks peamiseks prioriteediks. Tähtis on tagada pidev krediidivoog ja juurdepääs rahastamisele, eelkõige enim mõjutatud sektorite väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Pangandussüsteemil on tähtis roll likviidsusmeetmete tulemuslikul rakendamisel, andes laene ja suunates riigigarantiisid ning loobudes sellega kriisieelsest konservatiivsest lähenemisviisist laenutegevusele. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet.

               (20)Majanduse taastumise toetamiseks on tähtis kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Elavdamist toetavad investeeringud annavad võimaluse suunata Malta majandus kestlikumale arenguteele. Malta üleminek kliimaneutraalsele majandusele nõuab suuri era- ja avaliku sektori investeeringuid pika aja vältel. Investeerimine kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisse, mida on kirjeldatud riiklikus energia- ja kliimakavas, ning muude negatiivsete keskkonna välismõjudega tegelemine, eelkõige sellistes sektorites nagu ehitus ja transport, võivad aidata saavutada nii majanduse elavdamise kui ka kestlikkuse eesmärki. Olemasolevate hoonete renoveerimise toetamine ja sihipärased koolituskavad aitavad parandada hoonete energiatõhusust. Täiendavad investeeringud säästvasse transporti võivad pakkuda elujõulisi alternatiive sõiduautode kasutamisele. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Maltal lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, nagu kirjeldatud riigiaruande D lisas
                  7
               . See võimaldaks Maltal kõnealuseid vahendeid võimalikult hästi kasutada.

               (21)Suurem rõhuasetus teadusuuringutele ja innovatsioonile ning nende parem lõimimine ettevõtluskeskkonda toetab Malta teadmistepõhise majandusmudeli kestlikkust. Malta on kodanikele ja ettevõtjatele välja töötanud e-valitsuse teenused, sealhulgas rea mobiilirakendusi. Nende kasutuselevõtt üldsuse seas on aga seni aeglane. Selleks et hõlbustada majanduse üleminekut digitehnoloogiale, on väga tähtis julgustada kodanikke ja ettevõtjaid kasutama digitaalseid avalikke teenuseid.

               (22)Malta areng rahvusvahelise suunitlusega teenindussektori suunas ja spetsialiseerumine kaughasartmängudele, virtuaalvaradele ning kodakondsuse ja residentsuse kavadele aitab küll kaasa majanduskasvule, kuid muudab Malta vastuvõtlikuks rahapesuriskidele, mida ei ole seni maandatud. Nende riskide ennetamiseks ja maandamiseks on võetud meetmeid, millega tugevdatakse rahapesuvastase tegevuse juhi rolli. Tõhustatud on ka koostööd teiste pädevate asutustega. Malta finantsteenuste ameti tava tellida järelevalveülesannete täitmiseks erakonsultant on siiski murettekitav. Jätkuvalt on puudusi rahapesu uurimisel ja selle eest vastutusele võtmisel. Maltal litsentsitud rahvusvahelise suunitlusega finantsettevõtete riikliku järelevalve tõhustamine tugevdaks üldist juhtimisraamistikku. Kindlustussektoris on väga tähtis kohaliku ja välisjärelevalve koostöö. Arenguruumi on ka kolmandate riikide pangafiliaalide järelevalve tõhustamise ning pangandusasutuste riskipõhise lähenemisviisi ja riskijuhtimise piisavuse hindamise juures.

               (23)Agressiivse maksuplaneerimise tõkestamine on endiselt vajalik, et parandada maksusüsteemide tõhusust ja õiglust. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate negatiivse mõju ülekandumine teistele liikmesriikidele nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Malta on astunud samme agressiivse maksuplaneerimise tõkestamiseks, rakendades eelnevalt kokkulepitud rahvusvahelisi ja Euroopa tasandi algatusi, kuid residentidest mittealaliste äriühingute kohtlemine ning investeerimist ja kodakondsust või residentsust ühendavad programmid, milles isegi ei nõuta, et isik oleks Malta maksuresident, kujutavad endast topeltmaksuvabastuse riski nii äriühingutele kui ka üksikisikutele.

               (24)Maltal on raskusi ka institutsioonilise suutlikkuse suurendamisega korruptsiooni tõkestamisel. Malta on teatanud reformidest, mille eesmärk on tõhustada korruptsiooni uurimist ja selle eest süüdistuste esitamist, ning konsulteerib kohtusüsteemi reformide küsimuses asjaomaste sidusrühmadega, eelkõige Veneetsia komisjoniga. Kõigi nende reformide lõpuleviimiseks ja ellurakendamiseks tuleb võtta konkreetseid meetmeid.

               (25)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (26)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Malta kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (27)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro – ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid – peaks Malta tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (28)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Malta majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Maltale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Malta eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (29)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Maltal võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet seoses tervishoiutöötajate, elutähtsate meditsiinitoodete ja esmatasandi arstiabiga.

               2.Kindlustada lühendatud tööajaga töötamise korda ja tagada piisav töötuskaitse kõigile töötajatele. Parandada hariduse ja oskuste arendamise kvaliteeti ja kaasavust.

               3.Tagada kahju kannatanud ettevõtjatele, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjatele likviidsustoetuse tõhus kasutuselevõtt. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige energia puhtale ja tõhusale kasutamisele ja tootmisele, säästvale transpordile, jäätmekäitlusele ning teadus- ja arendustegevusele.

               4.Viia lõpule reformid, millega kõrvaldatakse praegused puudujäägid institutsioonilises suutlikkuses ja juhtimises, et suurendada kohtusüsteemi sõltumatust. Jätkata jõupingutusi rahapesuriskide asjakohaseks hindamiseks ja leevendamiseks ning rahapesuvastase raamistiku tulemusliku jõustamise tagamiseks. Käsitleda kiiremas korras maksusüsteemi elemente, mis hõlbustavad agressiivset maksuplaneerimist üksikisikute ja hargmaiste ettevõtjate poolt.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 517 final.

                     (3)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460 millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus), (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (7)

                        SWD(2020) 517 final.

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 514 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Läti 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Läti 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Lätit ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)2020. aasta aruanne Läti kohta
                  2
                avaldati 26. veebruaril 2020. Selles hinnati Läti edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019
                  3
                vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)Maailma Terviseorganisatsioon kuulutas 11. märtsil 2020 COVID-19 puhangu ametlikult ülemaailmseks pandeemiaks. See on raske rahvatervisealane hädaolukord kodanike, ühiskonna ja majanduse jaoks. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt väga paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti, sissetulekuid ja ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. Komisjon võttis 13. märtsil 2020 vastu teatise,
                  4
                milles kutsutakse üles reageerima kriisile majanduslikult kooskõlastatult, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja erakorralise seisukorra või võtnud kasutusele erakorralised meetmed. Kõik eriolukorra meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle peaks olema demokraatlik järelevalve ja sõltumatu kohtulik kontroll.

               (5)Komisjon võttis 20. märtsil 2020 vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  5
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise korral. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majanduslangust, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Parandusliku osa puhul võib nõukogu teha komisjoni soovituse alusel ka otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest, võimaldades samal ajal komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks kasutama täiel määral tema käsutuses olevaid erinevaid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi neis valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mis on vajalikud meie ühiskonna ja majanduse normaalse toimimise taastamiseks ja kestlikuks majanduskasvuks, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digiülemineku ning võttes arvesse kõiki kriisist saadud õppetunde.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Selleks et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb siiski kaotada erakorralised meetmed, mis takistavad ühtse turu normaalset toimimist niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud vajadust kriisiks valmisoleku kavade järele tervishoiusektoris, mis hõlmavad eelkõige täiustatud ostustrateegiaid, mitmekesiseid tarneahelaid ja oluliste tarvikute strateegilisi varusid. Need on põhielemendid laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise jaoks.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  6
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid tegeleda COVID-19 pandeemia erakordse mõjuga. Need muudatused võimaldavad täiendavat paindlikkust ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid kasutada aruandeaastal 2020–2021 ka 100 % liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Lätit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata üksikisikuid ja sektoreid, mida probleemid kõige rohkem mõjutavad.

               (9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on sektorite erineva spetsiifika tõttu ja piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb Läti-siseste erinevuste suurenemise oht. Arvestades ohuga, et liikmesriikide vaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt peatuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

               (10)30. aprillil 2020 esitas Läti oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (11)Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa.

               (12)Oma 2020. aasta stabiilsusprogrammis kavandab valitsus nominaalse eelarvepositsiooni halvenemist 2020. aastal 2019. aasta puudujäägi (0,2 % SKPst) tasemelt tasemele 9,4 % SKPst. Valitsemissektori eelarve puudujääk peaks eeldusel, et poliitikat ei muudeta, langema 2021. aastal 5,0 %-le ja 2023. aastaks 2,7 %-le SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks pärast vähenemist 36,9 %ni SKPst 2019. aastal jõudma 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 2022. aastal haripunktini ligikaudu 53 % tasemel. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

               (13)Reageerides COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Läti võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud üksikisikutele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt moodustasid need eelarvemeetmed 3,0 % SKPst. Meetmed hõlmavad võimalust lükata makse edasi kuni 3 aastaks, riiklikult tasustatava haiguspuhkuse ulatuse laiendamist, toetust konkreetsetele sektoritele ja täiendavaid tervishoiukulutusi. Lisaks on Läti võtnud kasutusele likviidsustoetuse ettevõtjatele garantiide ja laenudena mahus 3,2 % SKPst. Üldiselt on Läti võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises koordineeritud majandusliku reageerimise kohta COVID-19 puhangule. Kui need meetmed täielikult rakendatakse ja kui seejärel suunatakse eelarvepoliitika ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele siis, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab see tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse jätkusuutlikkuse.

               (14)Kui poliitikat ei muudeta, on Läti valitsemissektori eelarve puudujääk komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 7,3 % SKPst ja 2021. aastal 4,5 % SKPst. See peegeldab stimuleerivate meetmete üldjoontes samasugust mõju nagu stabiilsusprogrammis, kuid prognooside kohaselt langeb tööhõive vähem, ning ka kulupoole automaatsed stabilisaatorid on eeldatavasti väiksemad. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 % SKPst.

               (15)Komisjon esitas 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande, kuna prognoosi kohaselt ületab Läti 2020. aastal eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst). Kokkuvõttes näitab analüüs, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud eelarvepuudujäägi kriteerium ei ole täidetud.

               (16)Läti kuulutas 13. märtsil 2020 välja erakorralise seisukorra ja pikendas seda 9. juunini 2020. Valitsus piiras isikute liikumist üle Läti õhu-, raudtee- ja merepiiride, sulges koolid ja ülikoolid, keelas kõik avalikud üritused, jõustas suhtlemisdistantsi hoidmise meetmed, piiras müüki nädalavahetustel ja edendas digitaalseid avalikke teenuseid. Võttes arvesse paranenud epidemioloogilist olukorda, lõdvendasid ametiasutused alates 12. maist 2020 riiklikke piiranguid ning leppisid kokku piiride taasavamises Leedu ja Eestiga alates 15. maist 2020. Komisjoni prognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 8,6 %ni ja taastub 2021. aastal veidi, jõudes 8,3 %ni. Prognooside kohaselt väheneb majandus 2020. aastal 7 %, kusjuures kahaneva välisnõudluse ja suureneva ebakindluse tõttu saavad enim kannatada investeeringud ja eksport. Tööhõive väheneb eeldatavasti 2,5 %, võttes arvesse asjaolu, et negatiivset mõju tööhõivele leevendab oluliselt valitsuse toetatav töötajate sundpuhkuse kava ja palgatoetused ekspordisuunitlusega sektorites. Kriisile reageerimiseks töötas Läti välja laiaulatuslikud eelarve- ja majanduspoliitilised meetmed. Ametiasutused on keskendunud kolmele suunale: 1) töötajate toetamine; 2) ettevõtjate toetamine ning 3) kõige rohkem mõjutatud majandussektorite toetamine. Tööturupoliitika meetmed, mille eesmärk on säilitada tööhõive ja tugevdada sotsiaalset turvavõrku, hõlmavad mh palgatoetusi kuni 75 % ulatuses inimese brutopalgast, haiguspuhkuse katmist, kui töötajal on diagnoositud COVID-19 või ta on karantiinis, ning laiendatud töötushüvitisi. Ajutiste raskustega silmitsi seisvate ettevõtete toetamise eesmärk on olnud pakkuda elujõulistele ettevõtetele likviidsust ja suurendada kiiresti elutähtsate kaupade ja teenuste pakkumist.

               (17)COVID-19 puhang nõudis enneolematuid meetmeid haiguse leviku ja mõju piiramiseks. COVID-19 võimendas Läti tervishoiusüsteemi struktuurilisi nõrkusi, mis on otseselt seotud selle käsutuses olevate piiratud rahaliste vahendite ja inimressurssidega ning aeglaselt edenevate reformidega. Kvaliteetsete ja taskukohaste tervishoiuteenuste kättesaadavust ning tervishoiusüsteemi tõhusust pärsib riiklik alarahastus. Seetõttu hindavad inimesed ise, et nende tervishoiuvajadused on rahuldamata, omaosalusmaksed on märkimisväärselt suured (seda eriti haavatavate rühmade puhul) ja võimalused ebavõrdsed. Halbade tervisenäitajate teine oluline põhjus on ebatervislik eluviis. Lisaks on tervishoiutöötajate nappus mitmetahuline probleem ja takistab tervishoiuteenuste osutamist. Tervishoiu tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks on oluline kiirendada käimasolevaid reforme, mis on alles varases etapis, ning mis hõlmavad mõjusaid ennetusmeetmeid, tugevamat esmatasandi arstiabi, ratsionaliseeritud haiglasektorit ja sihipärast kvaliteedijuhtimist. Nende reformide mõju ulatus ja võimalused parandada tervisenäitajaid sõltuvad samuti märkimisväärselt tervishoiu rahastamisest riiklikest vahenditest. Selleks et suuta ohjata sarnaseid kriise tulevikus, on oluline tagada investeeringud tõhusatesse ja hästi rahastatud rahvatervise meetmetesse, et ennetada, ohjeldada ja leevendada nakkushaiguste levikut ning ohjata nende mõju tervishoiusüsteemi toimimisele. Investeeringute eesmärk võiks olla pakkuda tervishoiule vajalikke seadmeid, tugevaid e-tervise teenuseid, rajatisi ja inimressursse ning tagada suutlikkus osutada lisaks COVID-19 patsientide hooldusele kõiki eeldatavaid tavapäraseid tervishoiuteenuseid.

               (18)Läti on võtnud meetmeid, et suurendada töötajate sissetulekutoetust ja vältida töölt vallandamisi eriolukorras. Siiski on toetuse ulatus ja piisavus piiratud, peamiselt seetõttu, et see sõltub sotsiaalkindlustusmaksetest ja piiravatest abikõlblikkuskriteeriumidest. Samuti ei võimalda kava osalist jõudeaega. Järkjärgulisem üleminek sissetulekutoetuselt töötulule võimaldaks tööseisakute ja majanduse elavnemise ajal tööturu suuremat paindlikkust. On vaja pidevaid jõupingutusi, et parandada kõigi jaoks mõeldud sotsiaalse turvavõrgu piisavust, kestust ja katvust. Neid jõupingutusi piirab aga maksutulude väike osakaal SKPs. Vaatamata olukorra mõningasele paranemisele ei ole puuetega inimeste garanteeritud miinimumsissetulek, miinimumpensionid ja sissetulekutoetus endiselt piisavad. Läti on kehtestanud töötuskindlustushüvitised kõige haavatavamatele, kuid töötute vaesusrisk on suur, eriti kui töötus pikeneb. Esineb lünki sotsiaalkaitse, sh töötuskindlustuse kättesaadavuses füüsilisest isikust ettevõtjatele ja mittestandardsetele töötajatele ning need võiks kõrvaldada. Kuigi deklareerimata töö ja ümbrikupalkade osakaal väheneb, on need endiselt laialt levinud, nõrgestades mõjutatud töötajate sotsiaalkaitset ja suurendades kutsealaseid riske. Haavatavatel rühmadel on tõenäoliselt kõige raskem taas tööd leida. Tööhõive-, haridus-, tervishoiu- ja sotsiaalteenuste integreerimine ning sotsiaalteenuste osutamine on endiselt piiratud. Väga halbades tingimustes elavate inimeste ja ülerahvastatuse all kannatavate inimeste osakaal on üks liidu kõrgemaid, samal ajal kui sotsiaalkortereid napib.

               (19)Väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetamine, et aidata neil kiiresti välja arendada paindliku töö ja kaugtöö suutlikkus, võib aidata kriisi mõju märkimisväärselt leevendada. Erilist muret valmistab töötute vähene registreerumine riiklikes tööturuasutustes ja vähene osalemine aktiivsetes tööturumeetmetes. Aktiivsete tööturumeetmete rakendamist ja koostist tuleb tugevdada ja kohandada, et lühendada töötusperioode ja hõlbustada tööle naasmist. Inimestele õigete oskuste andmine on veelgi olulisem, et suurendada tööjõu vastupanuvõimet majanduslanguse ajal. Mõjusad ja kergesti kättesaadavad täiskasvanuhariduse, ümberõppe ja täiendõppe meetmed koos sotsiaalteenuste ja liikuvustoetuse pakkumisega võiksid anda rohkematele inimestele tööturul vajalikud oskused. Samuti tuleb parandada digitaaloskusi, kuna ainult 43 %-l lätlastest on elementaarsed või sellest paremad digitaaloskused. COVID-19 hädaolukord tõi esile ka vajaduse arendada kvaliteetset digitaalharidust ja -koolitust ning tagada kõigile õppijatele võrdne juurdepääs neile. Samuti on oluline sotsiaalpartnerite suutlikkuse suurendamine selleks, et tagada nende sisukas ja õigeaegne osalemine reageerimises COVID-19 kriisile ja taastumises.

               (20)Kiiresti loodi mahukas likviidsustoetuse kava, mis võeti kasutusele riikliku arenguasutuse Altum kaudu. See on aidanud restruktureerida ettevõtjate laenude tagasimaksegraafikuid ja andnud likviidsustoetust uute laenude kaudu. Samal ajal toimub suurem osa pangalaenude restruktureerimisest ilma riigigarantiideta. Pealegi on riigigarantii saamise tingimused suhteliselt ranged. Seepärast on oht, et väiksemad ettevõtjad, kelle finantsseisund on halvem või kes on hilinenud maksude tasumisega, ei saa toetust. Restoranidel ja hotellidel, mis on kriisi tõttu enim kannatada saanud majandusharud, on nende nõrgast tagatisest ja finantsolukorrast tulenevalt raskusi juurdepääsul likviidsusele. Samal ajal on oluline säilitada pangandussektori vastupanuvõime.

               (21)Majanduse elavdamise toetuseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu. Poliitikas, millega toetatakse riigi üleminekut digitehnoloogiale ja rohelisele majandusele, tuleks võtta arvesse märkimisväärseid piirkondlikke erinevusi. Peaaegu kõigis Läti linnapiirkondades on suurepärane digitaaltaristu, kuid lairibaühenduse püsivõrguga kaetus maapiirkondades, eelkõige viimase miili ühenduste puhul, on väike. Jätkuvad ja tugevdatud jõupingutused ülikiire lairibaühenduse kasutuselevõtuks aitavad digitaaltaristut veelgi täiustada. Selleks et lahendada probleemid, mis tulenevad üleminekust kliimaneutraalsele majandusele, on vaja investeeringuid, et majandust mitmekesistada ning muuta see kaasaegsemaks ja konkurentsivõimelisemaks, sealhulgas suurendades investeeringuid teadusuuringutesse, innovatsiooni ja inimkapitali, ning leevendada ülemineku sotsiaal-majanduslikke kulusid. Läti keskkonnasäästlikkus põhineb edusammudel energiatõhususe parandamisel, riikliku energia- ja kliimakava rakendamisel, sealhulgas eriti transpordi ja hoonete valdkonnas, ning keskkonnasäästlikkuse kaalutluste integreerimisel teistesse majandussektoritesse, eelkõige põllumajandusse ja metsandusse. Ühendvedude infrastruktuuri parandamine Riias ja selle ümbruses hõlbustaks tööjõu liikuvust ja aitaks piirata sõiduautode kasvavat energiatarbimist. Lisaks on Rail Baltica projekt ja energiaühenduste projektid Läti peamised investeerimisprioriteedid, mille eesmärk on parandada Läti energiaalast ohutust ja integreerumist ühtse turuga. Täiendavate investeeringute tegemine taastuvenergiasse, eelkõige tuuleenergiasse, ja märkimisväärselt suurema ringlussevõtu määraga ringmajandusele ülemineku edendamine võib samuti parandada nii keskkonnaalaseid kui ka majanduslikke tulemusi ning aidata saavutada kliimamuutuste mõju leevendamise eesmärke. Õiglase ülemineku fondi kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Lätil lahendada mõningad probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisas käsitletud territooriumidel. See võimaldaks Lätil kõnealuseid vahendeid võimalikult hästi kasutada.

               (22)Läti on oluliselt vähendanud riskantseid rahalisi tehinguid oma pankade kaudu ja reforminud oma rahapesuvastast süsteemi. Eelkõige keelas Läti mitteresidentidest riiulifirmade teenindamise ja muutis mitmeid seadusi. Suurendatud on peamiste järelevalve-, rahapesuvastase võitluse ja õiguskaitseasutuste suutlikkust. Kuigi finantseerimisasutuste järelevalvet on märkimisväärselt karmistatud, võiks see olla paremini suunatud ja tõhusam tänu paremale riskihindamisele. Kuigi õiguskaitseasutuste suutlikkust ja koostööd on parandatud, võiks veelgi suurendada nende suutlikkust rahapesujuhtumeid uurida ja nende eest vastutusele võtta.

               (23)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastumise hõlbustamisele, hõlmasid 9. juulil 2019 nõukogu vastuvõetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas leevendavate meetmete ja väljumisstrateegiate puhul seoses praeguse kriisiga.

               (24)Euroopa poolaasta kujutab endast raamistikku majandus- ja tööhõivepoliitika pidevaks koordineerimiseks liidus, mis võib aidata kaasa kestlikule majandusele. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Läti kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (25)Majandus- ja rahaliidu riikide majanduste vaheline tihe koordineerimine on väga oluline kiireks taastumiseks COVID-19 majanduslikust mõjust. Kuna Läti rahaühik on euro ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Läti tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (26)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Lätile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (27)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  7
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Lätil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle elavdamist. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet ja kättesaadavust, sealhulgas pakkudes täiendavaid inim- ja rahalisi ressursse.

               2.Tagada piisav sissetulekutoetus kriisist enim mõjutatud rühmadele ja tugevdada sotsiaalset turvavõrku. Leevendada kriisi mõju tööhõivele, sealhulgas paindliku töökorralduse, aktiivsete tööturumeetmete ja oskuste arendamise abil.

               3.Tagada likviidsustoetuse kättesaadavus ettevõtetele ning eelkõige väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse elavdamist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitaaltehnoloogiale, eelkõige teadusuuringutele ja innovatsioonile, energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele ning kestlikule transpordi- ja digitaaltaristule.

               4.Jätkata edusammude tegemist rahapesuvastase raamistiku osas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 513 final.

                     (3)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5), ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (7)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 512 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Itaalia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Itaalia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetatid Itaaliat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Itaalia kohta
                  3
               . Selles hinnati Itaalia edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel,
                  4
                varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmeid ja Itaalia edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Itaalias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eriti tuleb märkida, et töötuse kõrge taseme ja endiselt suure hulga viivislaenude kontekstis tingivad valitsemissektori suur võlg ja tootlikkuse pikaajaline nõrk areng piiriülese tähtsusega riske.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  5
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  6
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  7
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakorralist mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Itaaliat kutsutakse üles neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

               (9)Itaalia regioonide ja territooriumide pikka aega püsinud majanduslike ja ühiskondlike erinevuste, erineva konkurentsivõime potentsiaali ja turismist sõltuvuse määra tõttu on tõenäoline, et pandeemial ei ole kõikjal ühesugused sotsiaal-majanduslikud tagajärjed. Sellega käib kaasas oht, et suureneb Itaalia sisene piirkondlik ja territoriaalne ebavõrdsus, süvendades üksteisest kaugenevaid suundumusi vähem arenenud ja rohkem arenenud piirkondades, ühiskonna äärealadel ja ülejäänud linnapiirkondades, samuti teatavates linna- ja maapiirkondades. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

               (10)Itaalia esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi.

               (11)Itaalia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit.

               (12)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 1,6 %-lt SKPst 2019. aastal 10,4 %ni SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 5,7 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis stabiliseerus 2019. aastal 134,8 % juures, kasvab 2020. aasta stabiilsusprogrammis eeldatava kohaselt 2020. aastal 155,7 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus. Eelarveprognooside aluseks on riigipõhised riskid, nimelt riigi tagatiste märkimisväärne suurus ja riigivõlakirjade tootluse volatiilsus.

               (13)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Itaalia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on nende eelarvemeetmete maht 2020. aastal 4,5 % SKPst. Meetmete hulka kuuluvad tugevdatud tervishoiusüsteem ja elanikkonnakaitse, töötasu täiendamise skeemide laiendamine ning rahaline toetus füüsilisest isikust ettevõtjatele ja firmadele. Lisaks on Itaalia kehtestanud meetmeid, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust, sealhulgas maksude tasumise edasilükkamine ja laenugarantiid. Üldiselt on Itaalia võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (14)Kui poliitikat ei muudeta, on Itaalia valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –11,1 % SKPst ja 2021. aastal –5,6 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse jõuab prognooside kohaselt 2020. aastal 158,9 %ni ja 2021. aastal 153,6 %ni SKPst.

               (15)Kuna Itaalia ei täitnud 2019. aastal võlareeglit ja kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Üldiselt nähtub analüüsist, et puuduvad küllaldased tõendid, mille põhjal saaks järeldada, kas aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud võlakriteerium on või ei ole täidetud, samas kui eelarvepuudujäägi kriteerium ei ole täidetud.

               (16)COVID-19 pandeemia on seadnud riiklikud tervishoiusüsteemid enneolematu löögi alla, tuues esile struktuuri nõrgad kohad ja vajaduse olla kriisiolukordadeks paremini valmis. Hoolimata sellest, et Itaalia kulutused tervishoiule on väiksemad kui ELis keskmiselt, on tema tervishoiusüsteemile iseloomulikud ülimalt spetsialiseerunud ja kvaliteetsed üldteenused ning üldiselt on riigil õnnestunud pakkuda kättesaadavat hooldust. Sellest hoolimata põrkus liikumispiirangute kehtestamiseks võetud meetmete rakendamine eriti pandeemia alguses probleemidele tervishoiusüsteemi juhtimise killustatuse ning keskasutuste ja piirkonnavalitsuste vahelise koordineerimisega. Piirkondlikud tervishoiusüsteemid tuginesid kriisile reageerides ennekõike erakorralisele, eriti tervishoiu alal töötajate ja kohalike sotsiaalteenistuste mobiliseerimisele. See korvas füüsilise taristu, tervishoiutöötajate arvu ja eelmistel aastatel rajatiste ja teenuste parandamiseks tehtud investeeringute piiratuse. Itaalia valitsus tegi suuri jõupingutusi, et ohjeldada viiruse levikut, vähendada haiglatele langevat koormust ja luua täiendavat ravisuutlikkust. Praegu töötatakse välja pikemaajalist viiruse ohjeldamise strateegiat, et tagada turvaline tootmistegevuse taastamine. Lisaks juhtimisprotsesside ja kriisideks valmisoleku kavade parandamisele peaks COVID-19 järgse poliitika eesmärk olema vähendada avaliku sektori poolt tervishoiuteenustesse tehtavate investeeringute puudujääki. Keskmises ja pikaajalises perspektiivis on Itaalia tervishoiusüsteemi vastupanuvõime ja kättesaadava ravi pakkumise jätkamise pant strateegiliste investeeringute kava väljatöötamine. Arvestades praeguste prognoosidega tervishoiutöötajate vallas tuleks esikohale seada sellise poliitika väljatöötamine, mille eesmärk oleks kõrvaldad kitsaskohad seoses tervishoiutöötajate koolituse, värbamise ja tööl hoidmisega.

               (17)Tervishoiukriisile reageerimiseks kehtestatud liikumispiirangutel on tugev negatiivne mõju tööturule ja sotsiaalsetele tingimustele. Enne kriisi paranes sotsiaalne olukord vähehaaval, ehkki vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse, palgavaesuse ja sissetulekute ebavõrdsuse oht püsis suur ja oli eri piirkondades väga erinev. COVID-19 puhangu mõju ja sellel järgneva perioodi mõju arvestades tuleks tugevdada sotsiaalseid nn turvavõrke, et tagada piisav sissetuleku asendamine tööalasest staatusest sõltumata, muu hulgas nende puhul, kes seisavad silmitsi vajakajäämistega sotsiaalkaitsele juurdepääsu vallas. Sissetuleku asendamine ja sissetulekutoetus on eriti oluline ebatüüpilises töösuhtes olevate isikute ja haavatavas olukorras olevate inimeste jaoks. Samuti on keskse tähtsusega osutada teenuseid, mille eesmärk on sotsiaalne kaasatus ja tööturule kaasamine. Uus miinimumsissetuleku skeem, mille raames maksti mullu hüvitisi enam kui miljonile kodumajapidamisele (keskmiselt 513 eurot), võib kriisi mõju leevendada. Kuid parandada saaks selle jõudmist haavatavate rühmadeni. Valitsus kehtestas ajutiselt täiendava hädaabisissetuleku, et toetada neid kodumajapidamisi, mis ei vastanud seni miinimumsissetuleku saamiseks esitatavatele nõuetele. Samuti on oht, et varimajanduses töötavatel inimestel – eriti näiteks põllumajandus-, toiduainetetööstus- ja eluasemesektoris – on probleeme juurdepääsuga sotsiaalkaitsele ja sissetulekutoetusele. Selle probleemi lahendamiseks leevendas valitsus hiljuti norme deklareerimata töötajate tööalase seisundi seadusega kooskõlla viimise ning töötavate rändajate jaoks elamislubade saamise või pikendamise kohta. Kasvuväljavaateid võivad takistada ka negatiivsed demograafilised suundumused ja ajude äravool. Lõunapoolsete piirkondade ja maapiirkondade rahvastikukao üks põhjuseid lisaks keerukamatele tingimustele tööturul on kvaliteetsete teenuste puudumine. Keskse tähtsusega on parandada juurdepääsu e-teenustele, eriti piiratud liikuvuse kontekstis.

               (18)Kriisi puhkemisest alates on Itaalia astunud samme, et leevendada mõju tööhõivele. Lühendatud tööajal (cassa integrazione) on olnud keskne roll ja eelduste kohaselt säilib see ka tulevikus. Valikukriteeriume on laiendatud, et hõlmata ka väikesed ja mikroettevõtjad ning kõik majandussektorid ja töötajad. Lisaks sellele on loodud eraldi (ajutine) kord füüsiliselt isikust ettevõtjate jaoks. Enne kriisi jätkasid tingimused tööturul paranemist. 2019. aastal jõudis tööhõive määr 64 %ni, mis on kõrgeim seni registreeritud määr. See aga oli ikkagi märkimisväärselt allapoole liidu keskmise. Sarnaselt muude tööturu lõtkule viitavate näitajatega püsis töötuse määr kõrge ja tõuseb komisjoni prognoosi kohaselt eeldatavalt veelgi, jõudes 2020. aastal 11,8 %ni ja taandudes 2021. aastal 10,7 %ni. Ka ajutiste lepingute osakaal oli kõrge, ehkki alates 2018. aasta keskpaigast oli töökohtade loomisel põhirõhk alalistel töökohtadel. Tulevikus on kestliku ja kaasava taastumise soodustamisel võtmetähtsusega mitteaktiivsete noorte ja naiste tööturule integreerimine. Astutud on mõningaid samme avalike tööturuteenuste tugevdamiseks ja nende paremaks lõimimiseks sotsiaalteenuste, täiskasvanuhariduse ja kutseõppega. Kuid nende töölesuunamise võimekus on endiselt väike ja regiooniti väga erinev. Samuti on tööandjate osalus jätkuvalt minimaalne. Kuna liikumispiiranguid järk-järgult kaotatakse, võib ettevõtetel ja töötajatel olla abi paindlikust töökorraldusest ja kaugtööst. Vastusena kriisile võttis valitsus vastu ajutised meetmed, mille eesmärk oli ühitada eraelu ja töö, nagu aruka töö ja eripuhkuste soodustamine ning lapsehoiuvautšerid. Hoolimata hiljutistest jõupingutustest jäävad võrdsete võimaluste edendamiseks võetud meetmed, töö- ja eraelu tasakaalu poliitika ning taskukohase alushariduse ja lastehoiu, samuti pikaajalise hoolduse teenuste pakkumine nõrgaks ja puudulikult lõimituks.

               (19)Praegune hädaolukord näitab samuti vajadust parema digiõppe ja -oskuste järele, sealhulgas tööeas täiskasvanute puhul, ning kaugõppe järele. Haridusse ja oskustesse investeerimine on aruka ja kaasava taastumise tagamise ning rohelisele majandusele ja digitaaltehnoloogiale ülemineku jätkamise pant. Sellega seoses on haridus- ja koolitustulemused Itaalia jaoks jätkuvalt tõsine probleem. Põhioskuste omandamisel on teatavates piirkondades suured lüngad ja haridussüsteemist varakult lahkumise määr on liidu keskmisest tunduvalt kõrgem (2019. aastal vastavalt 13,5 % ja 10,3 %), eriti väljaspool liitu sündinud õpilaste puhul (33 %). Liikumisele seatud piirangute kontekstis on oht, et eri piirkondade ja territooriumide vaheline ebavõrdsus teravneb. Seda arvesse võttes on eriti oluline investeerida kaugõppesse, samuti digitaristusse ning koolitajate ja õppurite digioskustesse. Samuti on Itaalias ELi keskmisega võrreldes vähem loodus- ja inseneriteaduste eriala lõpetanuid ning kolmanda taseme hariduse omandamise määr on endiselt väga madal (2019. aastal 27,6 %). Lisaks sellele investeerivad ettevõtjad Itaalias võrreldes teiste liikmesriikidega vähem oma töötajate koolitamisse info- ja kommunikatsioonitehnoloogia alal. Samuti on problemaatiline vähekvalifitseeritud täiskasvanute madal koolituses osalemise määr, kuna vähest kvalifikatsiooni vajavate töökohtade arv üha väheneb. Selleks et varustada töötajad tööturu jaoks oluliste oskustega ning soodustada õiglast üleminekut digitaalsemale ja kestlikule majandusele, on erialane enesetäiendamine ja ümberõpe endiselt ülimalt oluline.

               (20)Kriis on teravdanud vajadust toetada ettevõtete juurdepääsu rahastamisele. Selleks et toetada likviidsuse voolu ettevõtetesse, on Itaalia vastu võtnud mitu kava, sealhulgas vastavalt riigiabi ajutisele raamistikule majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis
                  8
               . Tagamaks, et neist kavadest saavad kasu kõik ettevõtjad, eriti väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ning ettevõtjad kõige rohkem mõjutatud sektorites ja geograafilistes piirkondades, samuti novaatorlikud ettevõtjad, on võtmetähtsusega nende tulemuslik rakendamine. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet. VKEde ja novaatorlike ettevõtjate likviidsust saab toetada ka otsetoetustega ja stiimulitega kasutada turupõhist rahastamist. Novaatorlikel ettevõtjatel, kellel puuduvad sageli tagatised, on raskem laenu saada ja praegune kriis võib olukorda halvendada. Maksude ja sotsiaalmaksete riigile tasumise edasilükkamine on aidanud parandada ettevõtjate rahavooge. Kuid vältida tuleks viivitamist heakskiidetud maksetega (nii riiklikelt asutustelt ettevõtjatele kui ka ühelt ettevõtjalt teisele), kuna see vähendab kõigi, aga eriti väiksemate ettevõtjate likviidsust.

               (21)Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Taastumise toetamiseks ja tulevase vastupanuvõime suurendamiseks on eriti oluline investeerida rohelisele majandusele ülemineku toetamisse. Itaalia on ülimalt haavatav äärmuslike ilmastikutingimuste ja hüdrogeoloogiliste õnnetuste, sealhulgas põua ja metsatulekahjude suhtes. Itaalia üleminek kliimaneutraalsele majandusele nõuab märkimisväärseid era- ja avaliku sektori investeeringuid pikema aja jooksul, sealhulgas uute taastuvenergia tootmise projektide, elektritaristu ja energiatõhususe vallas. Itaalia riikliku energeetika- ja kliimakavaga on ette nähtud investeeringud rohelise kokkuleppe raames eesmärgiga võidelda kliimamuutuste vastu. Need on väga olulised kliimamuutustest tuleneva ohu vähendamisel, mängides samal ajal keskset rolli Itaalia majanduse elavnemises ja selle vastupanuvõime suurendamises. Rohelise kokkuleppe raames tehtavatel investeeringutel on võtmetähtsus ka õhusaaste mõju vähendamisel inimtervisele Itaalia linnades, eriti Po jõe piirkonnas. Üheks näiteks on selliste säästva liikuvuse algatuste rakendamine nagu kohaliku ühistranspordi busside uuendamine, mis tegeleb korraga ummikute ja õhusaastega. Vee- ja jäätmekäitlustaristu vajakajäämised (eriti lõunapoolsetes piirkondades) tingivad keskkonnamõju ja mõju tervisele, see omakorda aga märkimisväärsed kulud ja tulude saamatajäämise Itaalia majanduse jaoks. Üldisemalt on vastupanuvõime kliimamuutustele oluline igasuguse taristu, sealhulgas tervishoiutaristu seisukohast. Selleks on vaja kohanemisstrateegiaid. Tegelemine keskkonna ja kliimamuutustega seotud küsimustega, nagu hüdrogeoloogilised riskid, kestlik linnaliikuvus, energiatõhusus, ringmajandus ja tööstuse ümberkujundamine, kujutab enesest võimalust suurendada tootlikkust, vältides samas mittesäästvaid tavasid. Samas võivad investeeringud sellistesse projektidesse aidata luua töökohti ja toetada kriisijärgset majanduse elavnemist. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Itaalial lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumil
                  9
               . See võimaldaks Itaalial seda fondi kõige paremini kasutada.

               (22)COVID-19 puhangust tingitud liikumispiirangud on rõhutanud majanduse digiteerimisse tehtavate investeeringute olulisust ja näidanud digitaristute tähtsust. Itaalia ettevõtjate, eriti VKEde ja mikroettevõtjate digimahukuse ja digivaldkonna teadmiste nappuse tõttu ei ole nad saanud pakkuda lahendusi e-kaubanduse ja kaugtöö vallas ning pakkuda ja kasutada liikumispiirangute kestel digivahendeid. Digiteerimisse ja oskustesse investeerimine sihtotstarbelise riikliku poliitika pideva ja õigeaegse rakendamise kaudu on ülimalt oluline, et parandada e-äri mudeleid ja aidata ettevõtjatel kohaneda, samuti selleks et anda hoogu tootlikkusele ja konkurentsivõimele. Elu on näidanud, et juurdepääs kiirele ja usaldusväärsele digitaristule on võtmetähtsusega esmatähtsate teenuste pakkumise tagamiseks valitsuse, hariduse, tervishoiu ja meditsiini vallas ning võtmetähtsusega epideemia jälgimise ja kontrolli juures. Seoses valguskaabelühendusega hooneni on Itaalias endiselt mahajäämus. Selle vajakajäämise kõrvaldamiseks, samuti kasutuselevõtu täiendavaks soodustamiseks tuleks võtta erimeetmeid.

               (23)Hästi toimiv teadus- ja innovatsioonisüsteem sünnib tulenevalt pidevast, sidusast ja tõenditepõhisest poliitilisest toetusest, millele lisanduvad investeeringud ja küllaldane inimkapital. Praegune kriis on selgelt näidanud, et täiendavalt tuleb tugevdada teadlaste vahelist kiiret andmete vahetamist, sealhulgas kasutaja jaoks tasuta juurdepääsu tulemustele ja tõenditele ning avatud teadust. Viimane koos teadus- ja äriringkondade koostööga on ilmselgelt äärmiselt oluline, et tuua turule teadustöö tulemused, sealhulgas need, mida on vaja vaktsiinide ja ravi jaoks, tuginedes seejuures Itaalia tugevusele meditsiinitööstuse ja teadustegevuse sektoris.

               (24)Tõhus avalik haldus on keskse tähtsusega, tagamaks, et hädaolukorraga tegelemiseks ja majanduse elavnemise toetamiseks võetud meetmeid ei aeglusta nende rakendamine. Sotsiaalhüvitiste ja likviidsusmeetmete väljamaksed, investeeringute kiirendamine jne ei pruugi olla tulemuslikud, kui neid pärsivad avaliku sektori kitsaskohad. Nõrkuste hulgas on pikale venivad menetlused, sealhulgas tsiviilõiguse vallas, digiteerimise madal määr ja vähene haldussuutlikkus. Kontekstis, kus avaliku sektori vahendeid on majandustegevuse toetuseks oluliselt suurendatud, tuleb menetluste ja kontrollidega tegeleda kiiresti. Avalik haldus oli enne kriisi ebaühtlaselt digiteeritud. Ametiasutused ja üldsus suhtlesid vähe veebipõhiselt. Jätkuvalt on piirkondade ja omavalitsusüksuste poolt hallatavate haldusmenetluste hulgas vähe selliseid, mida on võimalik algatada ja lõpule viia tervenisti digitaalselt. Samuti on kriis päevavalgele toonud avaliku sektori digiteenuste koostalitlusvõime puudumise. Avaliku halduse reageerimisvõime edendamiseks on vaja parandada ja lihtsustada valdkondlikke õigusakte ning kõrvaldada tuleb veel püsivad konkurentsitõkked. Atraktiivse, investeeringu- ja ärisõbraliku majanduse pant on lisaks sellele tõhus kohtusüsteem, millel on keskne tähtsus majanduse taastumise jooksul, muu hulgas võimaldades tulemuslikke pääste- ja taastamisraamistikke.

               (25)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (26)Itaalia valitsuse võetud meetmetest kodumajapidamiste ja ettevõtete toetuseks on samuti kasu selleks, et säilitada pangandussektori kapitalisatsioon ja selle vastupanuvõime praeguses keerukas tegevuskeskkonnas. Hoolimata võetud leevendusmeetmetest, mille hulgas on pangandusjärelevalve võimaldatud paindlikkus usaldatavusnõuete suhtes, paneb COVID-19 puhang kogu liidus proovile ka pankade varade kvaliteedi ning eelduste kohaselt jääb see nii ka lähinädalatel ja -kuudel, sealhulgas Itaalias. See mõjutab jõupingutusi viivislaenude hulga vähendamiseks, muu hulgas seetõttu, et aeglustunud on kohtute tegevus ja langenud väärtusega vara menetlemine. Sellega seoses on varade kvaliteedi säilitamine oluline eeltingimus soodustada kriisist mõjutatud elujõulistele laenajatele suunatud kestlikke lahendusi, muu hulgas vältides seadusest tulenevaid automaatseid protsesse. Samal ajal võib viivislaenude järelturu toimimist toetada ja olemasolevate viivislaenudest vabanemise algatuste negatiivset mõju ohjeldada see, kui tagatakse täpne aruandlus vara kvaliteedi halvenemise kohta ja konservatiivsed krediidistandardid.

               (27)Itaalia kriisijärgse taastumise tagamises võib mängida olulist rolli korruptsiooni tõhus ennetamine ja selle eest karistamine. Organiseeritud kuritegevuse püüdeid imbuda majandus- ja finantsringkondadesse, moonutada riigihankemenetlusi ja üldisemalt juhtida kõrvale investeeringuteks vajalikke avaliku sektori vahendeid saab ennekõike vältida avaliku sektori läbipaistvuse ja rangema korruptsioonivastane kontrolli abil. Samal ajal peaksid riigihankemenetlused olema tõhusad, et saavutada tasakaal range järelevalve vajaduse ja tähtaegadest kinni pidamise vajaduse vahel. Endiselt on probleeme menetlustähtaegadega karistusõiguslike apellatsioonkaebustega tegelevates kohtutes ja parlamendis on arutusel ulatuslikud reformid kriminaalmenetluste lihtsustamiseks. Hiljuti tugevdati Itaalia korruptsioonivastast raamistikku, kuid see tuleb lõpule viia, muu hulgas karistades valimise teel ametisse määratud riigiametnikke huvide konflikti puhul.

               (28)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. . Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Itaalia kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (29)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Pidades silmas, et Itaalia on liikmesriik, mille rahaühik on euro, ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Itaalia tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (30)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Itaalia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja varasematel aastatel Itaaliale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (31)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  10
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (32)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu [2020. aasta riikliku reformikavaga ja] 2020. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud. Käesolevad soovitused võtavad arvesse vajadust võidelda pandeemiaga ja hõlbustada majanduse elavnemist kui esimest sammu, mis on vajalik, et teha võimalikuks tasakaalustamatuse kõrvaldamine. Soovitused, mis puudutavad otseselt komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust, kajastuvad soovitustes 1, 2, 3 ja 4,

               SOOVITAB Itaalial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Suurendada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet ja suutlikkust tervishoiutöötajate, kriitilise tähtsusega meditsiinivarustuse ja taristu vallas. Parandada riiklike ja piirkondlike ametiasutuste vahelist koordineerimist.

               2.Tagada piisav sissetuleku asendamine ja juurdepääs sotsiaalkaitsele, eriti ebatüüpilises töösuhtes olevate töötajate jaoks. Leevendada kriisi mõju tööhõivele, sealhulgas paindliku töökorralduse ja tööhõive aktiivse toetamise abil. Tugevdada kaugõpet ja parandada oskusi, sealhulgas digivahendite vallas.

               3.Tagada, et tulemuslikult rakendatakse meetmed likviidsuse pakkumiseks reaalmajandusele, muu hulgas väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele, novaatorlikele ettevõtjatele ning füüsilisest isikust ettevõtjatele, ja vältida maksetega hilinemist. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitaaltehnoloogiale, eelkõige energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, teadus- ja arendustegevusele, keskkonnahoidlikult ühistranspordile, jäätmekäitlusele ja veemajandusele ning paremale digitaristule, et tagada esmatähtsate teenuste pakkumine.

               4.Tõhustada kohtusüsteemi tõhusust ja avaliku halduse töö tulemuslikkust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (4)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (8)

                        ELT C 91I , 20.3.2020, lk 1–9.

                     (9)

                        SWD(2020) 511 final.

                     (10)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.