Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0026

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005-2008  /* SEK/2006/0026 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.1.2006SEK(2006) 26 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks Pakti muudeti esmakordselt 2005. aastal. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Slovakkia esitas esimese lähenemisprogrammi mais 2004. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 5. juulil 2004 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama, majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgid seoses eelarveseisundiga ja esitama poliitilised meetmed nende saavutamiseks ja hoidmiseks, sealhulgas asjakohased prognoosid majanduse kohta Pakti reformimise järel peaks keskmise pikkusega perioodi eesmärk olema iga liikmesriigi puhul erinev, pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust, sealhulgas jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske Reformi osaks on ka vajadus luua majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini abil korrastatum lähenemine eelarvepoliitikas majandustsükli jooksul, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskpika perioodi eesmärkidest või sellele eesmärgile suunatud kohandamiskavas tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosi, tegevusjuhendit[2], potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Slovakkia hiljuti esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi ja võtnud alljärgneva hindamise põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase otsuse tegemiseks.Hinnang1.  Slovakkia esitas oma lähenemisprogrammi 1. detsembril 2005. Programm hõlmab ajavahemikku 2005–2008 ning lisaks esitatakse seal esialgne prognoos aastani 2010. Dokumendi võttis vastu valitsus 30. novembril 2005. See hõlmab 2006. aasta eelarvet, mille parlament kinnitas 13. detsembril 2005, ja valitsuse mitmeaastast eelarveraamistikku aastateks 2006–2008, mille valitsus võttis vastu 12. oktoobril 2005. Programm järgib üldjoontes uues tegevusjuhendis sätestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri[3]. Programmis on puudusi uue tegevusjuhendiga ette nähtud kohustuslikes ja vabatahtlikes andmetes[4].2.  5. juulil 2004 leidis nõukogu, et Slovakkial on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kooskõlas nõukogu sama kuupäeva soovitusega vastavalt artikli 104 lõikele 7 tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk parandada 2007. aastaks. Oma 17. veebruari 2005. aasta arvamuses Slovakkia eelmise ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007 kutsus nõukogu Slovakkiat üles „i) kasutama eriti 2005. aastal iga võimalust puudujäägi vähendamise kiirendamiseks, sealhulgas neid tulusid, mis on oodatust suuremad, ja kulude poolel kokkuhoitud vahendeid; ii) muutma keskmise pikkusega perioodi kulude ülemmäärad siduvamaks; iii) olema valvel, et 2004. aasta kõrge inflatsiooni teise ringi mõjud ei mõjutaks programmis kavandatud inflatsiooni stabiliseerimiskava“.3.  Slovakkia SKT reaalkasv oli aastatel 1994–2004 keskmiselt 4,3%, mis on peaaegu 2 protsendipunkti rohkem, kui EL-25 keskmised 2,4%. Riigi suurim probleem on jätkuvalt olukord tööturul. 1990ndate lõpul toimunud kiirendatud ettevõtete ümberkorraldamise tulemusel kasvas töötus 13,7%lt 1994. aastal 18,2%le 2004. aastal ning üldine tööhõive langes samal ajavahemikul 2 protsendipunkti. Programmis prognoositakse SKT reaalkasvuks programmiperioodi jooksul keskmiselt 5,6% ning eeldatakse märkimisväärset muutust tsüklilistes tingimustes, alates negatiivsest SKT lõhest 2005. aastal. Eeldatakse, et SKT kasv tõuseb 5,1%lt 2005. aastal 5,4%le 2006. aastal ja 6,1%le 2007. aastal, üha suurema osa SKT kasvust moodustab puhaseksport, täiendades sisenõudluse märkimisväärset positiivset mõju. Suur sisenõudlus peaks püsima tänu positiivsetele arengutele palga- ja tööturuvaldkonnas, tänu ligitõmbavale ärikeskkonnale ning ELi vahenditest toetatavate riiklike investeeringute suurenemisele. Kuni aastani 2007 kinnitab komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoos üldiselt programmi kasvuprognoose ning kasvu aluseks olevate tegurite arengut. 2008. aasta osas ületab ligi 5,5%line kasvuprognoos komisjoni talituste hinnangut potentsiaalse tootmiskasvu kohta. Programmis eeldatakse, et inflatsioon kasvab 2006. aastal 3,6%ni, kuna kõrgemate nafta ja maagaasihindade tõttu tõusevad reguleeritud hinnad. Pärast nimetatud mõjude hajumist langeb inflatsioon 2007. ja 2008. aastal prognooside kohaselt 2,0%ni. Programmis esitatud inflatsiooniprognoos tundub usutav, kuigi hiljuti teatatud järjekordne mõningate reguleeritud hindade ülespoole korrigeerimine kujutab endast teatavat riski.4.  Pärast odavnemist 2005. aasta märtsis-aprillis hakkas kroon aeglaselt tõusma kuni Slovakkia 28. novembril 2005 ERM IIga ühines. Seejärel tugevnes kroon alguses veelgi ligikaudu 1,5% võrra ja stabiliseerus esimeste ERM IIs osalemise nädalate jooksul tasemele 1-2% keskkursist kõrgemal. 2005. aasta algusest on pikaajalised intressimäärad olnud euroala taseme lähedal, võrreldes 2003. ja 2004. aastaga, mil vahe oli 100 baaspunkti ringis. Kuna Slovakkia pikaajaliste intressimäärade hiljutine tõus oli kiirem kui euroalal, suurenes vahe mõnevõrra jälle 2005. aasta viimases kvartalis. Alates 1. jaanuarist 2005 on Slovakkia Riigipank määratlenud oma rahanduspoliitika eesmärgiks „inflatsiooni vastu võitlemise ERM II tingimustes“.5.  Komisjoni talituste prognoosile tuginedes on 2005. aasta valitsemissektori puudujäägiks hinnanguliselt 4,1% SKTst, kuid võrdlus eelnenud lähenemisprogrammidega pole asjakohane, sest see sisaldab mõnede arengumaade võlgade kustutamist, mis moodustab ligikaudu 0,8% SKTst. Võlakustutusi arvestamata on puudujääk ligikaudu 3,3% SKTst, mis on pisut väiksem eelmises ajakohastatud programmis prognoositust (3,4% SKTst). See positiivne areng on tingitud peamiselt siiski eeldatust väiksematest intressikuludest.6.  Programmis on sihiks seatud eelarvepuudujäägi vähendamine alla 3%lise kontrollväärtuse 2007. aastal (koos pensionireformikuludega) kooskõlas nõukogu 5. juuli 2004. aasta soovitusega asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel. Valitsemissektori puudujääk (pensionireformikulusid arvestamata) väheneb prognooside kohaselt 4,1%lt SKTst (kaasa arvatud kustutatud võlad 0,8% ulatuses SKTst) 2005. aastal 2,9%le 2006. aastal, seejärel väheneb järsult 1,6%le SKTst 2007. aastal ja edaspidi ning jõuab 1,3%ni SKTst 2008. aastal. Eelarve kohandamine on peamiselt kulupõhine. Kulude suhe SKTsse väheneb vahemikus 2005–2008 prognoosi kohaselt 3,4 protsendipunkti (2,6 protsendipunkti, kui mitte arvestada kustutatud võlgu, mis 2005. aastal moodustavad 0,8% SKTst). Valitsemissektori tulud jäävad eeldatavasti üldjoontes stabiilseks kuni 2007. aastani ning vähenevad 2008. aastal 0,7% võrra SKTst. Mõju, mida avaldab eelarvele teise samba kogumispensioniskeemi liigitamine valitsemissektorist väljapoole (mis peab olema ellu viidud riigi rahanduse alaste andmete esitamise ajaks 2007. aasta kevadel), on hinnanguliselt 0,8%, 1,3%, 1,4% ja 1,4% SKTst vastavalt 2005., 2006., 2007. ja 2008. aastal. Eelarve stabiliseerimine on planeeritud programmi lõpuossa, peamiselt 2007. aastasse. Võrreldes eelmise lähenemisprogrammiga on 2007. aasta puudujäägieesmärgi, mis on 3,0% SKTst, täitmiseks vajalik kohandamine jäetud rohkem programmi viimastele aastatele, arvestades kõrgemaid pensionireformikulude prognoose. 2006. aasta puudujäägieesmärk pole muutunud. Üldiselt kinnitab ajakohastatud programm eelmises programmis kavandatud kohandamist parema makromajandusliku olukorra tingimustes. Paremate majanduskasvuprognooside mõju eelarvele tasakaalustab suures osas pensionireformi kulude suurenemine.7.  Komisjoni talituste poolt programmi alusel vastavalt ühiselt kokkulepitud metoodikale tehtud arvutuste kohaselt paraneks struktuurne tasakaal, mis 2005. aastal oli ligikaudu -2,75%lt SKTst 2008. aastaks ligikaudu -1,5%le SKTst. Programmis kavandatud eelarvepuudujäägi korrigeerimine on kavandatud põhiliselt 2007. aastale, mil programmi makromajanduslikus stsenaariumis prognoositud SKT lõhe on hinnanguliselt nullilähedane, kuid tsüklilised tingimused võrreldes eelnenud aastaga eeldatavasti selgelt paranenud. Programm seab keskmise pikkusega ajavahemiku eesmärgiks (MTO) eelarveseisundi, mille struktuurne tasakaal vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktile on -0.9% SKTst, ja mis soovitakse saavutada aastaks 2010. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguliselt puudujääk 2,25% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine täitma ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see asub stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist toodangumahu kasvu pikaajalises plaanis.8.  Ajakohastatud programmi keskmise pikkusega ajavahemikuks mõeldud eelarveraamistik, mille valitsus heaks kiitis, põhineb ainult kehtivatel õigusaktidel ja valitsuse poolt heaks kiidetud seadusemuudatustel. Ajakohastatud programm pole siiski piisavalt selgesõnaline seoses meetmetega, mis tagaksid 2007. aasta puudujäägieesmärgi saavutamise. Senini on valitsus eelmiste programmidega sätestatud puudujäägieesmärgid ületanud: pärast kavandatust väiksemat puudujääki 2004. aastal eeldatakse kavandatust paremat tulemust ka 2005. aastaks (kui mitte arvestada võlakustutusi, mis moodustavad 0,8% SKTst). Osa finantsressursse, mis vabanesid tänu 2005. aasta eeldatust väiksematele intressikuludele, kasutati siiski eelarves kajastamata riiklike kulutuste katmiseks, mis osutab vajadusele muuta kuluartiklitele kehtestatud ülemmäärad siduvamaks. Kokkuvõttes on prognooside riskid üldiselt tasakaalus ja seega paistavad programmis esitatud eelarveprognoosid usutavad.9.  Võttes arvesse riskide tasakaalustamist, on Slovakkia teinud edusamme ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamisel nõukogu seatud tähtajaks. 2005. aasta suurem puudujäägiprognoos tuleneb võlgade kustutamise ühekordsest mõjust, mis ulatub 0,8%ni SKTst. Kuid programmis esitatud eelarvestrateegia ei pruugi olla piisav, et tagada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi (-0,9% SKTst) saavutamine aastaks 2010. Arvestades teise samba kogumispensioniskeemide liigitamist käsitleva Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsuse (mis peab olema ellu viidud riigi rahanduse alaste andmete esitamise ajaks 2007. aasta kevadel) mõju eelarvele, on komisjoni talituste programmi alusel tehtud arvutustel põhinev struktuurne tasakaal 2008. aastal hinnanguliselt -2,9% SKTst (pensionireformikulusid arvestamata -1,5% SKTst). Seega vajatakse märkimisväärseid lisastabiliseerimismeetmeid, et saavutada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk aastaks 2010. Struktuurse tasakaalu kavandatud paranemine ligikaudu 0,25% SKTst 2008. aastal on vähem, kui stabiilsuse ja kasvu paktiga sätestatud alammäär 0,5% SKTst, kuid majanduse tõusuperioodist annavad tunnistust tsüklilised tingimused.10.  Võla suhe langeb eeldatavasti küllaltki märkimisväärselt peaaegu 9 protsendipunkti võrra, jõudes 2005. aastal 33,7%ni SKTsse. See suur langus, mis ületab isegi komisjoni talituste prognoose, tuleneb peamiselt asjaolust, et uus valitsemissektori võla haldamisega tegelev asutus (ARDAL) on vähendanud rahalisi vahendeid (hoiuseid). Likviidsete varade vähendamine on kirjendatud osana varude muutuste kohandamisest. Prognooside kohaselt peaks väikese esmase tasakaalu tagajärjel võla suhe kõikuma vahemikus 35–36% SKTsse (35,5% 2006. aastal, 35,2% 2007. aastal ja 36,2% 2008. aastal), tegu on võlga suurendava lumepalliefektiga (kuna tegelik intressimäär on SKT kasvust väiksem). Varude muutuste kohandamine peaks prognooside kohaselt programmi jooksul olema jätkuvalt positiivne, hoolimata mõningatest 2006. aastal oodatavatest erastamisest laekuvatest tuludest.11.  Slovakkia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse osas on keskmise tasemega ohte, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Võlatase on 60%lisest kontrollväärtusest märkimisväärselt väiksem ning peaks selliseks ka jääma, kuna kahe järgneva aastakümne osas pole strateegiat muudetud. Slovakkia viis hiljuti ellu kaheastmelise pensionireformi, mille tõttu riiklikud kulutused tulevikus suurenevad. Kuid praegu suur struktuurne puudujääk ei võimalda vähendada võla suhet SKTsse, mis suurendab ohtu pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Et vähendada ohte pikaajalisele jätkusuutlikkusele, tuleb rangelt ellu viia riigi rahanduse kavandatud stabiliseerimine keskmise pikkusega perioodil[5].12.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Eelkõige on Slovakkia teinud edusamme ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamisel nõukogu seatud tähtajaks.13.  Slovakkia riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 14. oktoobril 2005 tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on välja toodud järgmised riigi rahandust märkimisväärselt mõjutavad tegurid: i) infoühiskond; ii) teadus- ja arendustegevus ning uuendused; ning iii) haridus ja tööhõive. Riiklikus reformiprogrammis väljatoodud meetmete mõju eelarvele peegeldub täielikult lähenemisprogrammi eelarveprognoosides. Lähenemisprogrammis kirjeldatakse juba vastuvõetud maksu- ja pensionisüsteemireforme. Nii 2006. aasta eelarve kui eelarveraamistik aastateks 2006–2008 näevad ette märkimisväärset haridus- ja teadus- ja arendustegevuse kulude suurenemist ja peegeldavad seega riiklikus reformiprogrammis seatud prioriteete.Pidades silmas eespool esitatud hinnangut ja arvestades nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel tehtud soovitusi, peaks Slovakkia nõukogu arvates:i) tugevdama jõupingutusi eelarve struktuursel kohandamisel, kuna 2007. aasta (mis on ülemäärase puudujäägi parandamise tähtaeg) kontrollväärtuse suhtes pole jäetud mingit varu, ja et täielikult ära kasutada nõukogu soovituste aluseks olevate väljavaadetega võrreldes ülespoole korrigeeritud kasvuväljavaated.ii) muutma keskmise pikkusega perioodi kulude ülemmäärad keskvalitsuse jaoks siduvamaks.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[6], eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:14.  [24. jaanuaril 2006] kontrollis nõukogu Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2005–2008. Programm järgib üldjoontes uues tegevusjuhendis sätestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri. Programmis on puudusi uue tegevusjuhendiga ette nähtud kohustuslikes ja vabatahtlikes andmetes.15.  Slovakkia SKT reaalkasv oli aastatel 1994–2004 keskmiselt 4,3%, mis on peaaegu 2 protsendipunkti rohkem, kui EL-25 keskmised 2,4%. Riigi suurim probleem on jätkuvalt olukord tööturul. 1990ndate lõpul toimunud kiirendatud ettevõtete ümberkorraldamise tulemusel kasvas töötus 13,7%lt 1994. aastal 18,2%le 2004. aastal ning üldine tööhõive langes samal ajavahemikul 2 protsendipunkti. Makromajandusliku stsenaariumi kohaselt on SKT reaalkasv programmiperioodi jooksul keskmiselt 5,6% aastas ning eeldatakse märkimisväärset muutust tsüklilistes tingimustes, alates negatiivsest SKT lõhest 2005. aastal. Praegu kättesaadava teabe põhjal tundub, et stsenaarium tugineb usutavatele kasvuprognoosidele. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.16.  5. juulil 2004 leidis nõukogu, et Slovakkial on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kooskõlas nõukogu sama kuupäeva soovitusega vastavalt artikli 104 lõikele 7 tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk parandada 2007. aastaks. Oma 17. veebruari 2005. aasta arvamuses Slovakkia eelmise ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2007 kutsus nõukogu Slovakkiat üles „i) kasutama eriti 2005. aastal iga võimalust puudujäägi vähendamise kiirendamiseks, sealhulgas neid tulusid, mis on oodatust suuremad, ja kulude poolel kokkuhoitud vahendeid; ii) muutma keskmise pikkusega perioodi kulude ülemmäärad siduvamaks; iii) olema valvel, et 2004. aasta kõrge inflatsiooni teise ringi mõjud ei mõjutaks programmis kavandatud inflatsiooni stabiliseerimiskava“.17.  Programmis on sihiks seatud eelarvepuudujäägi vähendamine alla 3%lise kontrollväärtuse 2007. aastal kooskõlas nõukogu 5. juuli 2004. aasta soovitusega asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel. Valitsemissektori puudujääk (pensionireformikulusid arvestamata) väheneb prognooside kohaselt 4,1%lt SKTst (kaasa arvatud kustutatud võlad 0,8% ulatuses SKTst) 2005. aastal 2,9%le 2006. aastal, seejärel väheneb järsult 1,6%le SKTst 2007. aastal ja edaspidi ning jõuab seejärel 1,3%ni SKTst 2008. aastal. Esmane tasakaal muutub sarnaselt, eelduste kohaselt peaks see paranema -2,3%lt SKTst (-1,5%lt SKTst ilma võlakustutusteta, mis moodustavad 0,8% SKTst) 2005. aastal 0,7%le 2008. aastal. Eelarve kohandamine on peamiselt kulupõhine. Valitsemissektori kulude suhe SKTsse väheneb vahemikus 2005–2008 prognoosi kohaselt 3,4 protsendipunkti (2,6 protsendipunkti, kui mitte arvestada kustutatud võlgu, mis 2005. aastal moodustavad 0,8% SKTst). Valitsemissektori tulud jäävad eeldatavasti üldjoontes stabiilseks kuni 2007. aastani ning vähenevad 2008. aastal 0,7% võrra SKTst. Mõju, mida avaldab eelarvele teise samba kogumispensioniskeemi liigitamine valitsemissektorist väljapoole (mis peab olema ellu viidud riigi rahanduse alaste andmete esitamise ajaks 2007. aasta kevadel), on hinnanguliselt 0,8%, 1,3%, 1,4% ja 1,4% SKTst vastavalt 2005., 2006., 2007. ja 2008. aastal. Eelarve stabiliseerimine on planeeritud programmi lõpuossa, peamiselt 2007. aastasse. Võrreldes eelmise lähenemisprogrammiga on 2007. aasta puudujäägieesmärgi, mis on 3,0% SKTst (koos pensionireformi kuludega), täitmiseks vajalik kohandamine jäetud rohkem programmi viimastele aastatele, arvestades kõrgemaid pensionireformikulude prognoose.18.  Programmiperioodi jooksul peaks ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (st eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) prognooside kohaselt paranema keskmiselt 0,4% SKTst aastas, -2,8%lt SKTst -1,3%le SKTst. Programmi eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on struktuurne puudujääk 0,9% SKTst ning see planeeritakse saavutada aastaks 2010 (mil programmiperiood on juba lõppenud). Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast (hinnanguliselt puudujääk suurusega 2,25% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine täitma ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see asub stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist toodangumahu kasvu pikaajalises plaanis.19.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat tasakaalustatud. Kuigi programmis ei selgitata eriti üksikasjalikult konkreetseid meetmeid, mida plaanitakse vastu võtta 2007. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks, rõhutatakse ajakohastatud programmis, et valitsuse poolt kinnitatud keskmise pikkusega perioodi eelarveraamistik põhineb ainult praegu kehtivatel õigusaktidel ning valitsuse poolt heaks kiidetud seadusemuudatustel. Praegune valitsus on siiani väga hästi kinni pidanud eelmistes programmides seatud puudujäägieesmärkidest: pärast kavandatus väiksemat puudujääki 2004. aastal eeldatakse kavandatus paremat tulemust ka 2005. aastaks (kui mitte arvestada võlakustutusi, mis moodustavad 0,8% SKTst). Osa finantsressursse, mis vabanesid tänu 2005. aasta eeldatust väiksematele intressikuludele, kasutati siiski eelarves kajastamata riiklike kulutuste katmiseks, mis osutab vajadusele muuta kuluartiklitele kehtestatud ülemmäärad siduvamaks.20.  Seda riskihinnangut silmas pidades tunduvad programmi eelarvealased põhimõtted olevat kooskõlas nõukogu poolt soovitatud ülemäärase puudujäägi vähendamise kavaga 2007. aastaks. Programmi eelarvealased põhimõtted ei pruugi siiski olla piisavad, et tagada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamine aastaks 2010, nagu programmis kavandatud. 2008. aastal (mis järgneb aastale, mil ülemäärane eelarvepuudujääk on parandatud), ei ole programmis esitatud kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi suunas kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, mis sätestab, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas, ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem. Eelkõige paraneb struktuurne tasakaal 2008. aastal vaid 0,25% SKTst, kuigi tsüklilised tingimused annavad tunnistust "headest aegadest"[7].21.  Eeldatav võla suhe on 2005. aastal jõudnud 33,7%ni SKTsse, mis on alla asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 2,5 protsendipunkti võrra.22.  Slovakkia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse osas on keskmise tasemega ohte, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Võlatase on 60%lisest kontrollväärtusest märkimisväärselt väiksem ning peaks selliseks ka jääma, kuna kahe järgneva aastakümne osas pole strateegiat muudetud. Slovakkia viis hiljuti ellu kaheastmelise pensionireformi, mille tõttu riiklikud kulutused tulevikus suurenevad. Kuid praegu suur struktuurne puudujääk ei võimalda vähendada võla suhet SKTsse, mis suurendab ohtu pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Et vähendada ohte pikaajalisele jätkusuutlikkusele, tuleb rangelt ellu viia riigi rahanduse kavandatud stabiliseerimine keskmise pikkusega perioodil.23.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega aastateks 2005–2008. Eelkõige on Slovakkia teinud edusamme ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamisel nõukogu seatud tähtajaks.24.  Slovakkia riiklikus reformiprogrammis, mis esitati 14. oktoobril 2005 tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis, on välja toodud järgmised riigi rahandust märkimisväärselt mõjutavad tegurid: i) infoühiskond; ii) teadus- ja arendustegevus ning uuendused; ning iii) haridus ja tööhõive. Riiklikus reformiprogrammis väljatoodud meetmete mõju eelarvele peegeldub täielikult lähenemisprogrammi eelarveprognoosides. Lähenemisprogrammis kirjeldatakse juba vastuvõetud maksu- ja pensionisüsteemireforme. Nii 2006. aasta eelarve kui eelarveraamistik aastateks 2006–2008 näevad ette märkimisväärset haridus- ja teadus- ja arendustegevuse kulude suurenemist ja peegeldavad seega riiklikus reformiprogrammis seatud prioriteete.Pidades silmas eespool esitatud hinnangut ja arvestades nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7 alusel tehtud soovitusi, peaks Slovakkia nõukogu arvates:i) tugevdama jõupingutusi eelarve struktuursel kohandamisel, kuna 2007. aasta (mis on ülemäärase puudujäägi parandamise tähtaeg) kontrollväärtuse suhtes pole jäetud mingit varu, ja et täielikult ära kasutada nõukogu soovituste aluseks olevate väljavaadetega võrreldes ülespoole korrigeeritud kasvuväljavaated.ii) muutma keskmise pikkusega perioodi kulude ülemmäärad keskvalitsuse jaoks siduvamaks.Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP, dets 2005 | 5.5 | 5.1 | 5.4 | 6.1 | 5.6 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 5.5 | 5.1 | 5.5 | 6.3 | puudub |LP, nov 2004 | 5.0 | 4.5 | 5.1 | 5.4 | puudub |THHI inflatsioon (%) | LP, dets 2005 | 7.5 | 2.9 | 3.6 | 2.0 | 2.0 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 7.5 | 2.9 | 3.6 | 2.1 | puudub |LP, nov 2004 | 7.8 | 3.3 | 2.8 | 2.5 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP, dets 20052 | -1.9 | -1.6 | -1.1 | 0.1 | 0.8 |Komisjoni talitused, nov 20056 | -1.5 | -1.3 | -0.9 | 0.2 | puudub |LP, nov 20042 | 0.4 | 0.2 | 0.4 | 0.9 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP, dets 20052 | -3.2 | -4.1 | -2.9 | -1.6 | -1.3 |Komisjoni talitused, nov 2005 | -3.1 | -4.1 | -3.0 | -2.5 | puudub |LP, nov 2004 | -3.8 | -3.4 | -2.9 | -1.9 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP, dets 2005 | -1.0 | -2.3 | -1.0 | 0.4 | 0.7 |Komisjoni talitused, nov 2005 | -0.9 | -1.9 | -0.8 | -0.2 | puudub |LP, nov 2004 | -1.5 | -1.0 | -0.6 | 0.4 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP, dets 20052 | -2.6 | -3.6 | -2.6 | -1.6 | -1.5 |Komisjoni talitused, nov 2005 | -2.7 | -3.8 | -2.7 | -2.5 | puudub |LP, nov 20042 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Struktuurne tasakaal3 (% SKTst) | LP, dets 20054 | -2.6 | -2.8 | -2.6 | -1.7 | -1.5 |Komisjoni talitused, nov 20055 | -2.7 | -3.0 | -2.7 | -2.5 | puudub |LP, nov 2004 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg7 (% SKTst) | LP, dets 2005 | 42.6 | 33.7 | 35.5 | 35.2 | 36.2 |Komisjoni talitused, nov 2005 | 42.6 | 36.7 | 38.2 | 38.5 | puudub |LP, nov 2004 | 43.0 | 44.2 | 45.3 | 45.5 | puudub |Märkused: 1 Eelarveprognoosides ei arvestata mõju, mida avaldab Eurostati 2. märtsi 2004. aasta kogumispensioniskeemide liigitamist käsitlev otsus, mis peab olema ellu viidud riigi rahanduse alaste andmete esitamise ajaks 2007. aasta kevadel. Seda mõju arvestades oleks valitsemissektori eelarve tasakaal ajakohastatud programmi kohaselt -3,2% SKTst 2004. aastal, -4,9% 2005. aastal, -4,2% 2006. aastal, -3,0% 2007. aastal ja -2,7% 2008. aastal. 2 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 3 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridadeski) ilma ühekordsete ja ajutiste meetmeteta 4 Ühekordsed ja muud ajutised meetmed vastavalt programmile (0.8% SKTst 2005. aastal – puudujääki suurendavad, ja 0,1% 2007. aastal – puudujääki vähendavad). 5 Ühekordsed ja muud ajutised meetmed vastavalt komisjoni talituste 2005. aasta sügisprognoosidele (0,8% SKTst 2005. aastal, puudujääki suurendavad). 6 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 4,9%, 4,8%, 5,1% ja 5,1% vastavalt aastateks 2004–2007. 7 Programmi võlaprognoosid (erinevalt puudujäägiprognoosidest) on välja töötatud arvestades Eurostati 2. märtsi 2004. aasta otsust, mis käsitleb kogumispensioniskeemide liigitamist. Allikas: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad järgmisel veebiaadressil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta", mille majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiitis[3] Puuduvad osad, mis käsitleksid „peamiste struktuurireformide“ mõju majanduskasvule ning eelarveprognooside tundlikkust erinevatele stsenaariumitele ja hinnangutele. Riigi rahanduse institutsioonilisi jooni käsitlev peatükk on jaotatud osadeks teisiti, kui näidisstruktuur seda ette näeb.[4] Kohustusliku andmed nominaalse efektiivse vahetuskursi kohta puuduvad seetõttu, et vältida mõju euro vahetuskursi määramisele. Puuduvad ka andmed FISIMi ja valitsemissektori kulude kohta.[5] Pikaajalist jätkusuutlikkust käsitlevad üksikasjad on esitatud komisjoni talituste poolt koostatud programmi tehnilises hinnangus, mis avaldatakse veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on käesolevas tekstis viidatud, on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[7] Pikaajalist jätkusuutlikkust käsitlevad üksikasjad on esitatud komisjoni talituste poolt koostatud programmi tehnilises hinnangus, mis avaldatakse veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm


title: 2004/705/EÜ: Komisjoni soovitus, 11. oktoober 2004, dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoode seire kohta toiduainetes (teatavaks tehtud numbri K(2004) 3462 all)EMPs kohaldatav tekst

text:
               22.10.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 321/45

      KOMISJONI SOOVITUS,
   11. oktoober 2004,
   dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde taustanivoode seire kohta toiduainetes
   (teatavaks tehtud numbri K(2004) 3462 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2004/705/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 8. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 466/2001, millega kehtestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes, (1) näeb ette dioksiinide piirnormid toiduainetes.

               (2)

               Ehkki toksikoloogilisest seisukohast tuleks iga piirnormi kohaldada dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde suhtes, on piirnormid kehtestatud ainult dioksiinidele ja furaanidele, mitte aga dioksiinitaolistele PCBdele, kuna andmed viimaste esinemissageduse kohta on väga piiratud. Eespool nimetatud määrus näeb ette, et komisjon vaatab piirnormid läbi hiljemalt 31. detsembriks 2004, pidades silmas uusi andmeid dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kohta, eelkõige selleks, et kehtestada piirnormid ka dioksiinitaolistele PCBdele.

               (3)

               Määrus (EÜ) 466/2001 näeb ette dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde piirnormide edasise läbivaatamise hiljemalt 31. detsembriks 2006, eesmärgiga piirnorme oluliselt vähendada.

               (4)

               Kogu Euroopa Ühendusest on vaja koguda usaldusväärseid andmeid dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kohta võimalikult mitmesugustes toiduainetes, et saada selge ettekujutus aja jooksul toimuvatest muutustest nende ainete taustasisalduses.

               (5)

               Suhe dioksiinide, furaanide, dioksiinitaoliste PCBde ja mittedioksiinitaoliste PCBde sisalduse vahel on oluline, kuid teadmised selle kohta on puudulikud. Seetõttu on asjakohane analüüsida võimalusel ka mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldust valitud proovides.

               (6)

               Komisjoni 4. märtsi 2002. aasta soovituses 2002/201/EÜ (2) dioksiinide, furaanide ja PCBde sisalduse vähendamise kohta söödas ja toidus soovitati, et liikmesriigid peaksid vastavalt oma toiduainete tootmise ja tarbimise ulatusele aeg-ajalt kontrollima dioksiinide ja dioksiinitaoliste PCBde sisaldust toiduainetes. Nimetatud kontrolli tuleks teostada kooskõlas toiduahela- ja loomade tervishoiu alalise komitee üksikasjalike suunistega. Ühtsuse tagamiseks kogu Euroopa Liidus peaksid nimetatud suunistes muu hulgas sisalduma sätted miinimumsageduse ja tulemustest teatamise vormi kohta.

               (7)

               Vastavad andmed tuleb esitada regulaarselt komisjonile. Komisjon tagab, et need andmed kogutakse andmebaasi, mis tehakse konsulteerimiseks avalikult kättesaadavaks.

               (8)

               1. mail 2004 ühinesid Eesti, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari Euroopa Ühendusega. On asjakohane, et uued liikmesriigid hakkaksid võimalikult kiiresti seireprogrammis osalema. Tunnistatakse siiski, et uutele liikmesriikidele oleks asjakohane ette näha üleminekukord ja et esialgu ei soovitata uute liikmesriikide jaoks kehtestada nõuet toiduainete dioksiini-, furaani- ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimise täpse miinimumsageduse osas,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               Liikmesriigid peaksid alates aastast 2004 kuni 31. detsembrini 2006 tegema toiduainete dioksiini-, furaani- ja dioksiinitaoliste PCBde taustasisalduse seiret aastas analüüsitavate proovide võtmise soovitatava miinimumsagedusega kooskõlas suunisena ette nähtud I lisas esitatud tabeliga. Proovide võtmise sagedust tuleks igal aastal läbi vaadata, arvestades omandatud kogemusi.

               2.

               Eesti, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari peaksid võimalikult kiiresti hakkama osalema toiduainete dioksiini-, furaani- ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse seireprogrammis. Aastas analüüsitavate proovide võtmise sagedus nähakse Eesti, Küprose, Leedu, Läti, Malta, Poola, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari jaoks ette alates aastast 2005.

               3.

               Liikmesriigid peaksid regulaarselt esitama komisjonile andmeid, mille sisu ja formaat on ette nähtud II lisas, et need saaks koondada ühte andmebaasi. On asjakohane, et esitatakse ka viimaste aastate taustanivoosid näitavad andmed, mille saamisel kasutatud analüüsimeetod on kooskõlas komisjoni 26. juuli 2002. aasta direktiiviga 2002/69/EÜ, millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid dioksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kindlaksmääramiseks toiduainetes. (3)

               4.

               Võimaluse korral peaksid liikmesriigid samades proovides analüüsima ka mittedioksiinitaoliste PCBde sisaldust.

      Brüssel, 11. oktoober 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         David BYRNE

      (1)  EÜT L 77, 16.3.2001, lk 1. Viimati muudetud komisjoni 13. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 684/2004 (ELT L 106, 15.4.2004, lk 6).

      (2)  EÜT L 67, 9.3.2002, lk 69.

      (3)  EÜT L 209, 6.8.2002, lk 5. Viimati muudetud komisjoni 13. aprilli 2004. aasta direktiiviga 2004/44/EÜ (ELT L 113, 20.4.2004, lk 17).

      I LISA

         Tabel: Soovitatav minimaalne aastas analüüsitavate toiduproovide arv. Proovide jaotumine lähtub iga riigi toodangust. Erilist tähelepanu pööratakse toiduainetele, mille puhul eeldatakse dioksiinide, furaanide ja dioksiinitaoliste PCBde suurt varieeruvust. Eelkõige kehtib see kala kohta.

                  Riik (1)

                  N (2)

                  Liha ja lihatooted (3)

                  Kala ja kalatooted (4)

                  Piim ja piimatooted (5)

                  Munad (6)

                  Õlid ja rasvad (7)

                  Puuviljad, marjad, köögiviljad ja teraviljad (8)

                  Loomaliha

                  Sealiha

                  Lambaliha

                  Kodulinnud

                  Maks

                  Kalad

                  Akvakultuurit ooted

                  Piim

                  Või/juust/jogurt

                  Puuris peetavate kanade

                  Vabapidamisel olevate kanade

                  Loomsed

                  Taimsed

                  Kala-/toidulisandid

                  Köögiviljad

                  Puuviljad ja marjad

                  Teraviljad

                  Belgia

                  53

                  4

                  4

                  2

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  3

                  4

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Taani

                  66

                  3

                  5

                  2

                  3

                  3

                  15

                  5

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  6

                  3

                  2

                  2

                  Saksamaa

                  147

                  13

                  13

                  3

                  6

                  7

                  7

                  5

                  14

                  14

                  10

                  11

                  12

                  14

                  4

                  4

                  2

                  8

                  Kreeka

                  55

                  2

                  2

                  7

                  3

                  2

                  4

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Hispaania

                  151

                  7

                  9

                  11

                  7

                  6

                  33

                  16

                  3

                  3

                  7

                  7

                  4

                  10

                  5

                  9

                  10

                  4

                  Prantsusmaa

                  168

                  14

                  8

                  5

                  15

                  11

                  18

                  16

                  12

                  14

                  12

                  6

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  12

                  Iirimaa

                  61

                  7

                  3

                  3

                  3

                  3

                  9

                  3

                  3

                  5

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Itaalia

                  126

                  10

                  5

                  5

                  8

                  5

                  8

                  14

                  6

                  3

                  8

                  15

                  3

                  7

                  3

                  12

                  10

                  4

                  Luksemburg

                  30

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  3

                  1

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  2

                  1

                  1

                  1

                  Madalmaad

                  88

                  6

                  6

                  3

                  6

                  4

                  14

                  7

                  5

                  6

                  7

                  3

                  3

                  7

                  3

                  4

                  2

                  2

                  Austria

                  52

                  4

                  4

                  2

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  7

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Portugal

                  51

                  3

                  3

                  3

                  4

                  2

                  6

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Soome

                  45

                  3

                  3

                  2

                  2

                  1

                  4

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  2

                  Rootsi

                  54

                  3

                  3

                  2

                  3

                  2

                  10

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  2

                  3

                  4

                  3

                  2

                  2

                  Ühendkuningriik

                  113

                  7

                  4

                  10

                  10

                  4

                  24

                  12

                  7

                  4

                  7

                  3

                  3

                  5

                  4

                  3

                  2

                  4

                  EL kokku

                  1 260

                  88

                  74

                  59

                  79

                  56

                  161

                  101

                  74

                  74

                  78

                  75

                  49

                  75

                  53

                  64

                  47

                  53

                  Island

                  67

                  2

                  2

                  1

                  2

                  1

                  29

                  2

                  3

                  3

                  3

                  2

                  1

                  1

                  12

                  1

                  1

                  1

                  Norra

                  125

                  3

                  3

                  2

                  3

                  3

                  46

                  28

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  3

                  10

                  3

                  3

                  3

                  EMP kokku

                  1 452

                  93

                  79

                  62

                  84

                  60

                  236

                  131

                  80

                  80

                  84

                  80

                  53

                  79

                  75

                  68

                  51

                  57

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

                      ()

         (1)  1. mail 2004 ühinesid Eesti, Küpros, Leedu, Läti, Malta, Poola, Slovakkia, Sloveenia, Tšehhi ja Ungari Euroopa Ühendusega. On asjakohane, et uued liikmesriigid hakkaksid võimalikult kiiresti seireprogrammis osalema. Tunnistatakse siiski, et uutele liikmesriikidele oleks asjakohane ette näha üleminekukord ja et esialgu ei soovitata uute liikmesriikide jaoks kehtestada üksikasjalikku nõuet toiduainete dioksiini-, furaani- ja dioksiinitaoliste PCBde sisalduse kontrollimise miinimumsageduse osas.
      Märkused tabeli kohta

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

          ()

         (2)  Tabelis nimetatud arve tuleb vaadelda kui miinimumi. Liikmesriikidel soovitatakse võtta proove rohkem. Eelistatavalt tuleks lisaproove võtta kõrge riskiastmega toiduainetest, nt liha ja lihatooted, kala- ja piimatooted (talupiim).

         (3)  Liha ja lihatooted: lisaks nimetatud kategooriatele tuleks võtta proove hobuselihast, kitselihast, küülikulihast ja teataval määral ka ulukilihast.

         (4)  Kala ja kalatooted: Nii looduslike kalade kui akvakultuuride proovid peaksid jagunema liikide vahel proportsionaalselt püügi või (akvakultuuri puhul) tootmise mahuga. Juhisena võib kasutada ühenduse 2004. aasta brošüüris “Olulisi fakte ja näitajaid ühise kalanduspoliitika kohta” liikide kaupa esitatud andmeid kalapüügi ja kala- ning kalatoodete tootmise kohta.
      Neid andmeid kasutades võib juhisena esitada järgmised eri kalaliikidest ja kalatoodetest võetud proovide arvud.
      Püütud kala (liikmesriikidele soovitatav vähemalt 10 proovi)
      Taani: 15 proovi  4 heeringas, 4 söödav rannakarp, 7 muu
      Prantsusmaa: 33 proovi 7 vööttuun, 4 kulduim-tuun, 2 sardiin, 2 stauriid, 2 anšoovis, 13 muu
      Prantsusmaa: 18 proovi  3 vööttuun, 3 kulduim-tuun, 2 sardiin, 2 stauriid, 2 anšoovis, 6 muu
      Madalmaad: 14 proovi  4 sardinell, 2 stauriid, 3 heeringas, 2 söödav südakarp, 1 atlandi merilest ja 3 muu
      Rootsi: 10 proovi  5 heeringas, 4 kilu, 1 tursk
      Ühendkuningriik: 24 proovi  6 makrell, 4 heeringas, 3 kilttursk, 2 tursk, 9 muu
      Akvakultuuritooted (liikmesriikidele soovitatav vähemalt 5 proovi)
      Taani: 5 proovi 4 forell ja 1 angerjas
      Saksamaa: 5 proovi 2 rannakarplased, 2 forell ja 1 karpkala
      Kreeka: 7 proovi 3 merikoger, 2 huntahven, 1 rannakarplased ja 1 muu
      Hispaania: 16 proovi  8 rannakarplased, 3 forell, 1 merikoger, 1 auster, 1 südakarp ja 2 muu
      Prantsusmaa: 16 proovi  8 austrid, 4 rannakarplased, 3 forell, 1 karpkala ja 1 huntahven
      Itaalia: 14 proovi 6 rannakarplased, 3 veenuskarp, 3 forell, 1 huntahven, 1 merikoger
      Madalmaad: 7 proovi  4 rannakarplased, 1 angerjas, 1 auster ja 1 merihunt
      Ühendkuningriik: 12 proovi  9 lõhe, 2 forell ja 1 kammkarp

         (5)  Piim ja piimatooted: vähemalt 4/5 piimaproovidest tuleks võtta talupiimast (peamiselt lehmapiimast). Samuti on asjakohane võtta proove ka teiste loomade piimast ja sellest valmistatud toodetest (kitsepiim jne).

         (6)  Munad: lisaks kanamunadele tuleks võtta proove ka pardi-, hane- ja vutimunadest.

         (7)  Õlid ja rasvad: lisaks kalaõlile tuleks võtta proove ka kalaõlidel ja kalamaksaõlidel põhinevatest toidulisanditest.

         (8)  Köögiviljad: peamiselt lehtköögiviljad, kuid samuti kartulid ja muud juur- ja mugulköögiviljad.

         Puuviljad ja marjad: sealhulgas maasikad.

      II LISA
      A.   Selgitavad märkused dioksiinide, furaanide ning dioksiinitaoliste PCBde ja teiste PCBde toidus sisaldumise analüüsi tulemuste esitamise vormi juurde
      1.   Üldine teave analüüsitavate proovide kohta
      Riik: selle liikmesriigi nimi, kus seire läbi viidi.
      Aasta: aasta, mil kontroll läbi viidi.
      Toode: analüüsitav toiduaine – kirjeldada võimalikult täpselt.
      Turustusetapp: koht, kus proov võeti.
      Kude: analüüsitav osa tootest, nt rasv või lihas.
      Tulemuste esitamine: Tulemuste esitamisel võetakse aluseks kehtestatud piirnormid (nõukogu määrus (EÜ nr 2375/2001). Mittedioksiinitaoliste PCBde analüüsi puhul soovitatakse tungivalt tulemuste esitamisel lähtuda samadest alustest.
      Proovivõtmise laad: juhuslikud proovid – teatada võib ka plaaniliste proovide analüüsi tulemustest, kuid sel juhul tuleb selgelt ära näidata, et tegemist on plaanilise prooviga, mis ei tarvitse kajastada tavalist taustanivood.
      Meetodid: näidata kasutatud meetod.
      Akrediteerimine: näidata ära, kas analüüsimeetod on akrediteeritud või mitte.
      Mõõtemääramatus (%): analüüsimeetodi mõõtemääramatuse protsent.
      2.   Eriteave analüüsitava proovi kohta
      Proovi number: analüüsitavatest samalaadsetest toodetest võetud proovide arv. Kui proove on rohkem kui tähistatud veergusid, lisada vormi lõppu uusi nummerdatud veergusid.
      Tootmismeetod: tavapärane/mahepõllundus (võimalikult täpselt).
      Piirkond: niivõrd kui asjakohane, asula või regioon, kus proov võeti, näidates võimalusel ära, kas tegemist on maa või linnaga, tööstuspiirkonnaga, sadamaga, avamerega jne. Nt Brüssel – linn, Vahemeri – avameri.
      Osaproovide arv: liitproovide puhul näidata ära osaproovide arv (isendite arv). Kui analüüsitulemus põhineb ühel proovil, märkida number 1. Osaproovide arv liitproovis võib erineda, seega näidata see ära eraldi iga proovi kohta.
      Rasvasisaldus (%): rasvasisalduse protsent proovis.
      Niiskusesisaldus (%): (võimaluse korral) niiskusesisalduse protsent proovis.
      3.   Tulemused
      Dioksiinid, furaanid, dioksiinitaolised PCBd: tulemused iga analoogi kohta tuleks märkida väljendatult triljondikkudes (ppt) – pikogrammi grammi kohta (pg/g).
      Mittedioksiinitaolised PCBd: stulemused iga analoogi kohta tuleks märkida väljendatult miljardikkudes (ppb) – mikrogrammi kilo kohta (μg/kg).
      LOQ: kvantifitseerimispiir (limit of quantification), väljendatuna pikogrammidena grammi kohta või (mittedioksiinitaoliste PCBde puhul) mikrogrammidena kilo kohta.
      LOD: avastamispiir (limit of detection), väljendatuna pikogrammidena grammi kohta või (mittedioksiinitaoliste PCBde puhul) mikrogrammidena kilo kohta.
      Analüüsitud analoogide puhul, mille näitajad jäävad alla avastamispiiri, tuleks tulemuste lahtrisse kanda < LOD (LOD tuleks näidata väärtusena).
      Analüüsitud analoogide puhul, mille näitajad jäävad alla kvantifitseerimispiiri, tuleks tulemuste lahtrisse kanda < LOQ (LOQ tuleks näidata väärtusena).
      Lisaks PCB-7le ja dioksiinitaolistele PCBdele analüüsitavate PCB analoogide puhul tuleb vormile lisada PCB analoogi number, nt 31, 99, 110 jne. Kui märgistatud ridadest proovis analüüsitavate PCB analoogide jaoks ei piisa, lisada vormi lõppu uusi ridasid.
      4.   Märkused
      Lisaks lipiidide ekstraheerimiseks kasutatud meetodile tuleb seda lahtrit kasutada ka muude asjakohaste märkuste lisamiseks.
      B.   Selgitavad märkused dioksiinide, furaanide ning dioksiinitaoliste PCBde ja teiste PCBde toidus sisaldumise analüüsi tulemuste esitamise vormi juurde


				|

		52012DC0307

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS Kreeka 2012. aasta riikliku reformikava kohta /* COM/2012/0307 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS
Kreeka 2012. aasta riikliku reformikava kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],

võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil 2010
vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta
ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta[4];
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil 2011
vastu soovituse Kreeka 2011. aasta riikliku reformikava kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       2. märtsil 2012 kutsus
Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või
lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(7)       12. aprillil 2012 esitas
Kreeka oma 2012. aasta riikliku reformikava ja mittetäieliku teabe
eelarvekavade kohta. Kreeka ametiasutusi kutsutakse üles esitama kõik
stabiilsus- ja kasvupakti ennetavate sätete kohaselt nõutavad standardtabelid.
(8)       21. veebruaril 2012 leppis
eurorühm kokku Kreeka majanduse teises kohandamisprogrammis. Konkreetseid
majanduspoliitilisi tingimusi käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumi
kohase majanduspoliitika rakendamine aitab vähendada Kreeka riigivõlga 117 %-le
SKPst 2020. aastaks. Kokkuleppe kohaselt rahastab avalik sektor programmi 2014.
aastani 130 miljardi euroga lisaks summale, mis on eraldatud esimese
rahastamisprogrammi raames.
(9)       Summa vabastatakse
järk-järgult vastavalt kvantitatiivsetele tulemuslikkuskriteeriumitele ning
positiivsele hinnangule, mis antakse nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsuses 2011/734/EL
(mida on muudetud 8. novembril 2011 ja 13. märtsil 2012) ja 14. märtsil 2012
allakirjutatud majanduspoliitilisi tingimusi käsitlevas vastastikuse mõistmise
memorandumis sätestatud poliitiliste kriteeriumide täitmisele.
(10)     19. märtsil 2012 maksis
Euroopa Finantsstabiilsuse Fond Kreekale uue rahastamiskava alusel välja
esimese (5,9 miljardi euro suuruse) osamakse osutatud rahastamiskava 14,5
miljardi euro suurusest esimesest osast. Lisaks sai Kreeka 1,6 miljardit eurot
Rahvusvaheliselt Valuutafondilt. 2012. aasta maiks oli Kreeka saanud 147,5
miljardit eurot avaliku sektori rahalisi vahendeid esimese ja teise programmi
raames.
(11)     2010. ja 2011. aastal saavutas
Kreeka oma majanduse kohandamise programmi ambitsioonikad eesmärgid osaliselt.
Programmi rakendamist takistasid mitmesugused asjaolud, mille hulka kuulusid
poliitiline ebastabiilsus, ühiskondlikud rahutused ja haldussuutmatus, kuid
eelkõige majanduslangus, mis kujunes prognoositust märksa sügavamaks.
Saavutamata jäid teatavad olulised eelarveeesmärgid, mille tõttu tuli 2010. ja 2011.
aastal võtta täiendavaid konsolideerimismeetmeid. Siiski suutis Kreeka
märkimisväärselt vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki, mis 2009.
aastal moodustas 15,8 % SKPst, kuid vähenes 2011. aastal 9,1 %-le
SKPst.
(12)     18. aprillil 2012 võttis komisjon
vastu Kreeka majanduskasvu käsitleva teatise, milles toodi välja majanduse
kohandamise teise programmi täielikust ja tõhusast rakendamisest saadav
positiivne mõju, mis paneb aluse majanduskasvule, investeeringutele ja
sotsiaalsele uuenemisele. Kõnealuses teatises tuletatakse meelde, et Kreeka
saab kasutada jõudu ja konkreetset toetust, mida talle pakub Euroopa Liidu ja
euroala liikmesus. Selles rõhutatakse, et majanduse teises kohandamisprogrammis
esitatud meetmed on kavandatud eesmärgiga taastada Kreeka majanduskasvu ja
töökohtade loomise potentsiaal ning luua õiglasem ühiskond. Teatises on
kirjeldatud Kreekale kättesaadavaks tehtavat ulatuslikku finantsabi ning selles
rõhutatakse Kreeka partnerite ja eelkõige komisjoni valmisolekut leida viise,
kuidas meetmete kiire võtmise ja ELi toetusega maksimeerida varakult
saavutatavate tulemuste mõju.
(13)     Majanduskriis ja sellega
kaasnenud konsolideerimismeetmed on mõjutanud Kreeka suutlikkust saavutada
strateegia „Euroopa 2020” eesmärke, eelkõige aga sotsiaalseid eesmärke. Siiski
aitavad eelkõige tööturul teostatavad struktuurireformid, mitmete sektorite
liberaliseerimine ja ettevõtluskeskkonna parandamise meetmed edendada
konkurentsi, tõsta tootlikkust, suurendada tööhõivet ja vähendada
tootmiskulusid, aidates keskmises perspektiivis suurendada tööhõivet ning
vähendada vaesust ja sotsiaalset tõrjutust. Hoolimata majanduskriisist on
Kreeka jätkanud tööd strateegias „Euroopa 2020” ettenähtud keskkonnaeesmärkide
saavutamiseks.
(14)     Struktuurifondide valdkonnas
koostatakse uusi kavasid, keskendudes noorte tööhõive toetamisele ning eelkõige
väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõime suurendamisele.
Uued meetmed on ette nähtud tööpasside, koolituste ja kutsekvalifikatsioonide
valdkonna tõhustamiseks ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate
rahastamisele juurdepääsu parandamiseks.
(15)     Kreeka on laiendatud euroala
pakti alusel võtnud mitmeid kohustusi. Need kohustused ja 2011. aastal võetud
kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime
suurendamise ning riigi rahanduse jätkusuutlikkuse ja finantsstabiilsuse
tugevdamisega.
SOOVITAB Kreekal:
rakendada meetmed,
mis on sätestatud nõukogu 12. juuli 2011. aasta otsuses 2011/734/EU, mida on
muudetud 8. novembril 2011 ja 13 märtsil 2012, ning konkreetseid
majanduspoliitilisi tingimusi käsitlevas vastastikuse mõistmise memorandumis,
millele kirjutati alla 14. märtsil 2012.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012)307 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu otsus 2012/238/EL, 26. aprill 2012.


				|

		52013DC0360

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Prantsusmaa 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta /* COM/2013/0360 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Prantsusmaa 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta[5]; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega loodi sidus tegevusraamistik riiklikul, ELi ja euroala
tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja
poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide
tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       Nõukogu võttis 6. juulil 2012
vastu soovituse Prantsusmaa 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Prantsusmaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2016) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[6] ning see sündmus märkis
majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2013) algust. Samuti
võttis komisjon 28. novembril 2012 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[7]
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida,
nimetati ka Prantsusmaad.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       10. aprillil 2013 avaldas
komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Prantsusmaa suhtes läbi
viidud põhjaliku analüüsi[8]
tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Prantsusmaal esineb
makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja millega seoses tuleb
võtta otsustavaid poliitikameetmeid. Selleks et vähendada võimalikku negatiivset
mõju Prantsusmaa majanduse ning majandus- ja rahaliidu toimimisele, pidades
eelkõige silmas Prantsusmaa majanduse suurust, tuleb eelkõige pöörata jätkuvalt
tähelepanu kaubandusbilansi ja konkurentsivõime halvenemisega seotud
arengutele, mida mõjutavad nii kulupõhised kui ka mittekulupõhised tegurid,
võttes ka arvesse halvenevat välispositsiooni ja suurt valitsemissektori võlga.
(8)       Prantsusmaa
esitas 30. aprillil 2013 oma 2013. aasta stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2017 ja
2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse nende kahe programmi
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)       Nõukogu määruse (EÜ) nr
1466/97 alusel 2013. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on
nõukogu seisukohal, et hoolimata eelarve konsolideerimiseks tehtud suurtest
pingutustest, mis küll vähendasid valitsemissektori eelarve puudujääki
7,5 %-st SKPst 2009. aastal 4,8 %-ni SKPst 2012. aastal, ei suuda
Prantsusmaa prognoosi kohaselt siiski kõrvaldada oma ülemäärast eelarvepuudujääki
2013. aastaks, nagu soovitas nõukogu 2009. aasta lõpus. See tulemus on eelkõige
seotud oodatust kehvema majanduskeskkonnaga, mida soovituse esitamise ajal ette
ei nähtud ning mida ootamatud tulud hüvitasid vaid osaliselt ning kuna
konsolideerimise pingutused olid kavandatud alles programmiperioodi
lõpuaastateks. Programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium on 2013. aasta puhul realistlik kuid 2014. aasta puhul liigselt
optimistlik. Ametiasutused ennustavad eelkõige, et pärast 2012. ja 2013. aastal
kogetud paigalseisu (vastavalt 0 % ja +0,1 %) kasvab SKP 2014. aastal
1,2 % võrra, eeldades, et valitsemissektori eelarve puudujäägi
alandamiseks 2,9 %-ni SKPst võetakse fiskaalmeetmeid. Vastukaaluks
prognoosib komisjon 2014. aastaks SKP 1,1 % kasvu, tuginedes eeldusele, et
poliitikat ei muudeta. See kujutab endast stsenaariumi, mille puhul võetakse
arvesse üksnes meetmeid, mis on kas vastu võetud või piisaval määral
täpsustatud. Selle kohaselt ennustatakse eelarvepuudujäägiks 4,2 % SKPst. Programmis
visandatud eelarvestrateegia põhieesmärk on saavutada keskpika perioodi
eelarve-eesmärk, milleks, nagu eelmise aasta programmis, on struktuurselt
tasakaalustatud eelarve. See on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust palju
kaugelepürgivam eesmärk. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise
tähtajaks on määratud 2016. aasta, võrreldes eelmise stabiilsusprogrammi 2015.
aastaga. Stabiilsusprogrammiga ette nähtud valitsemissektori eelarve kavandatud
puudujääk on kooskõlas ülemäärase puudujäägi korrigeerimisega 2014. aastaks,
üks aasta pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt nõukogu poolt
2009. aasta lõpus määratud uut tähtaega. Arvestades seda, et programmis on
2014. aastaks ennustatud üleliia optimistlikku kasvu, on nõukogu seisukohal, et
kui just ei võeta täiendavaid meetmeid jõupingutuste märkimisväärseks
suurendamiseks asjaomasel aastal, ei võimalda ametiasutuste kavandatud eelarve
konsolideerimine saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi tegelikku kõrvaldamist
2014. aastaks. Piisaval määral on täpsustamata ka kavandatud kokkuhoiu ja
lisatulu võimalused. Sellises olukorras tuleb täpsustada nii 2014. kui ka 2015.
aasta meetmeid, et realistlikult tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamine hiljemalt 2015. aastaks [nagu on soovitanud nõukogu]. Komisjoni
poolt uuesti arvutatult peaks struktuurne eelarvepositsioon 2016. aastal olema
-0,4 % SKPst (-0,3 % 2017. aastal) ning seega ei oleks keskpika
perioodi eelarve-eesmärk programmiperioodi lõpuks saavutatav. Keskpika perioodi
eesmärgi suunas liigutakse kõnealusel aastal eeldatavasti 0,3 % võrra
SKP-st ning see jääb allapoole sihttaset 0,5 % SKPst. Valitsemissektori
koguvõlg on kriisi algusest alates tähelepanuväärselt kasvanud. Kui 2007.
aastal oli võla suhe SKPsse 64,2 %, siis 2012. aastal jõudis see
90,2 %-ni ning kasvab prognoosi kohaselt veelgi, saavutades komisjoni
talituste 2013. aasta kevadprognoosi kohaselt 2014. aastaks 96,2 %.
Ametiasutuste ennustuste kohaselt peaks võla suhe saavutama tipptaseme 2014.
aastal, mil selleks prognoositakse 94,3 % SKPst, ning hakkab seejärel
langema, jõudes 2017. aastal 88,2 %-ni. 2016. aastast alates on
Prantsusmaal üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi täitmisega.
(10)     Võttes arvesse jätkuvalt suurt
ja kasvavat võlga ning asjaolu, et ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise
tähtaega on jälle edasi lükatud [2015. aastaks], on veelgi olulisem, et 2013.
aasta eelarvet rakendataks rangelt ja järgnevatel aastatel tehtaks ulatuslikke
jõupingutusi eelarve konsolideerimiseks. Eriti tähtis on see, et Prantsusmaa
avaliku sektori kulud kasvaksid potentsiaalsest SKPst aeglasemalt, kuna
struktuurse eelarvepuudujäägi vähendamine on seni olnud enamasti tulupõhine.
Sellega seoses peaks avaliku sektori kulude käimasolev läbivaatamine (Modernisation
de l’action publique), millesse on lisaks keskvalitsusele kaasatud nii
kohalik omavalitsus kui ka sotsiaalkindlustusasutused, andma suuniseid avaliku
sektori kulutuste tõhususe täiendava suurendamise kohta. Erinevaid
haldustasandeid ja pädevusi on võimalik paljugi ühtlustada, et saavutada
täiendav sünergia ning suurendada tõhusust ja kokkuhoidu. Seda küsimust tuleks
käsitleda uue detsentraliseerimisseaduse raames. Arvestades seda, et keskmises
ja pikas perspektiivis on oodata riiklike tervishoiukulude suurenemist, tuleb avaliku
sektori tulevasi tervishoiukulusid põhjalikumalt kontrollida ja nende tõhusust
suurendada, eelkõige seoses farmaatsiatoodetele tehtavate kulutustega.
Pensioniküsimuste nõukogu (Conseil d’orientation des retraites) viimased
prognoosid osutavad puudujäägi püsimist pensionisüsteemis kuni 2018. aastani ,
mis on vastuolus 2010. aasta reformi eesmärgiga saavutada selleks ajaks
süsteemi tasakaal. Lisaks on 2010. aasta reformi osaline tagasipööramine
vastuolus komisjoni soovitusega. Seega seisab pensionisüsteem 2020. aastani
jätkuvalt silmitsi suurte puudujääkidega ning olukorra lahendamiseks on hädasti
vaja uusi poliitikameetmeid. Samal ajal tuleb tagada süsteemi asjakohasus.
Sellised meetmed võiksid hõlmata miinimum- ja täispensionile mineku ea
täiendavat tõstmist ning ka täispensioni saamiseks vajaliku sissemakseperioodi
täiendavat suurendamist, indekseerimiseeskirjade kohandamist ning
üldpensionisüsteemis praegu töötajate konkreetsete kategooriate puhul tehtavate
ulatuslike erandite läbivaatamist. Kuna sotsiaalkindlustusmaksete taseme
tõstmine avaldab negatiivset mõju tööjõukuludele, tuleks seda vältida.
Arvestades Prantsusmaa rahanduse seisu problemaatilisust, on eriti oluline, et
fiskaalmeetmeid täiendaksid suuremad jõupingutused struktuurireformide läbiviimiseks,
et toetada ja suurendada Prantsusmaa majanduse pikaajalist kasvupotentsiaali.
(11)     2013. aasta põhjaliku analüüsi
kohaselt on Prantsusmaa konkurentsivõime endiselt oluline probleem, millele
osutab see, et riigi ekspordi turuosa on viimastel aastatel tunduvalt
vähenenud. Prantsusmaa valitsus esitas 2012. aasta novembris konkurentsivõime
pakti raames mitmeid poliitikameetmete ettepanekuid. Ettevõtete
tulumaksusoodustuse (crédit d’impôt pour la compétitivité et l’emploi –
CICE) kehtestamine on oluline samm. Selle mõju terve aasta lõikes peaks ulatuma
20 miljardi euroni ning see peaks aitama vähendada tööjõukulusid. Leidub ruumi ka edasisteks meetmeteks, kuna uus
maksusoodustus vähendab Prantsusmaa ja OECD keskmise maksukiilu vahet
mediaanpalga tasemel üksnes poole võrra. Lisaks
on 2010. aastast saati ettevõtjate suhtes võetud fiskaalmeetmed toonud kaasa
äriühingute maksustamise üldise kasvu, isegi kui eespool nimetatud meede seda
korrigeerib. 2012. aasta juulis otsustatud
miinimumpalga tõstmine võib kahjustada tööhõivet ja konkurentsivõimet, nagu on
toonitatud nõukogu 2012. aasta soovituses, olgugi et palgatõus on piiratud. Ajavahemikus 2002–2012 suurendati tunnipalga
alammäära 38 % (reaalselt 16 %). Kaks kolmandikku mediaanpalgast
moodustava miinimumpalga kõrge tase on tööandjate puhul osaliselt
kompenseeritud tööandjatele pakutavate sotsiaalkindlustusmaksete eranditega.
Riigi rahandusele on see viimasel paaril aastal toonud kaasa kulude kiire
kasvu, ulatudes enam kui 1 %-ni SKPst. Osaliselt on see tingitud
miinimumpalga kiire kasvu hüvitamise vajadusest. Lisaks on alternatiivsed
vahendid nagu sissetulekutoetuste süsteemid (Prime pour l'emploi ning Revenu
de solidarité active) palgavaesuse kõrvaldamiseks miinimumpalgast palju
tõhusamad.
(12)     Mittekulupõhise
konkurentsivõimega seoses tuleb tõdeda, et kuigi valitsus on oma
ekspordistrateegia hiljuti läbi vaadanud, soodustaks ekspordile suunatud
võrkude ja partnerluste arendamine VKEde rahvusvahelistamist[9]. Üldisemalt väljendudes tuleks
tagada, et ettevõtluskeskkond soodustaks VKEde kasvu. Hoolimata teadus- ja
arendustegevusmahukate sektorite äriühingute suurtest jõupingutustest ja
valitsuse ulatuslikust toetusest (nt teadusuuringutega seotud maksusoodustus),
moodustavad kõrgtehnoloogilised ja kesktasemel tehnoloogilised sektorid
Prantsusmaa majandusest üksnes tagasihoidliku ja väheneva osa. Seega on
kõnealustes sektorites vaja edendada VKEde ja keskmise suurusega ettevõtjate (entreprises
de taille intermédiaire – ETI) asutamist ja kasvu, parandades innovatsiooni
ja ettevõtlust soodustavaid raamtingimusi. Avaliku sektori teadusuuringute ja
eraettevõtete ühendamiseks väljatöötatud klastripoliitika võiks täiendavaks
eesmärgiks võtta üksteise lähedal paiknevate eraettevõtete vahelise positiivse
välismõju kujundamise. Lisaks tuleks muuta doktoriõpe ja teadustöö kogemus
piisavalt köitvaks, et täiendavalt edendada sidemeid eraettevõtete ja
teadusasutuste vahel.
(13)     Teenuste puhul olid 2012.
aasta jooksul tehtud edusammud piiratud. Eelkõige jäi algatamata horisontaalne
reform eesmärgiga kaotada põhjendamatud piirangud reguleeritud sektoritelt ja
kutsealadelt. Paljud kutseteenuste osutajad seisavad endiselt silmitsi
õigusliku vormi ja aktsionäride struktuuriga seotud piirangutega (nt
kapitaliosalusele seatud piirangud veterinaararstide ja juristide puhul). Mitme
kutseala esindajate suhtes (näiteks taksojuhid, teatavad tervishoiutöötajad,
notarid ja muude õiguselukutsete esindajad) püsivad muud olulised tööturule
sisenemise või tööle asumise tõkked (näiteks ärilised teadaanded, kvoodid või
territoriaalsed piirangud). Jaemüügisektori suhtes kohaldatakse jätkuvalt
mitmeid piiravaid õigusnorme, näiteks tülikat ja aegavõtvat loamenetlust
jaemüügipunktide loomise suhtes. Lisaks tekitab kehtiv keeld müüa tooteid
omahinnast madalama hinnaga mitmesuguseid moonutusi, samas kui tootjate ja
väikeste müügikohtade toetamise eesmärki saaks tõhusalt saavutada vähem
moonutavate meetmetega. Sellised reguleeritud sektoritele ja kutsealadele
seatavad ülemäärased piirangud avaldavad negatiivset mõju konkurentsile ja
kipuvad teenuste hindu tõstma. Põhjalikust analüüsist ju nähtub, et
vahendusteenuste kõrged hinnad, mis moodustavad ligikaudu neljandiku
tootmissektori tootmiskuludest, avaldavad viimaks mõju Prantsusmaa ettevõtete
välisele konkurentsvõimele. Võrgutööstuses tehtud edusammud olid 2012. aastal
piiratud. Prantsusmaa elektriturg on jätkuvalt ELi üks kontsentreeritumaid.
Elektri ja gaasi reguleeritud hinnad moonutavad konkurentsi ning takistavad
endiselt uute ettevõtete tulekut turule. Prantsusmaa ametiasutustega
kokkulepitud ajakava kohaselt tuleks mitte-kodutarbijate puhul kaotada
reguleeritud tariifid. Suurem ühendusvõimsus naaberriikidega ja hangete
algatamine seoses hüdroelektrijaamade kontsessioonidega aitaksid samuti
soodustada konkurentsi elektriturul. Raudteesektoris on kaubaveoturg muude
liikmesriikidega võrreldes vähem dünaamilisem ning raudtee-reisijatevedu ei ole
avatud konkurentsile, kui rahvusvahelised teenused kõrvale jätta. Tulevase
reformiga tuleks tagada mis tahes uue ühtse taristuhaldaja jätkuv sõltumatus
valitsevast operaatorist, et tagada uutele turuletulijatele õiglane ja
mittediskrimineeriv juurdepääs.
(14)     Prantsusmaa maksusüsteem on
endiselt keeruline ja ebaefektiivne nii johtuvalt paljudest eranditest ja
erihüvitistest kui ka õigusaktides tehtavatest sagedastest muudatustest.
Hoolimata maksukulude vähendamiseks ja ühtlustamiseks tehtud pingutustest on
saamata jäänud tulu endiselt kõrge. Majanduskasvu ja sotsiaalset heaolu toetaks
paremini see, kui ettevõtte ja üksikisiku tulumaksu suhtes otsustataks
kohaldada laiaulatuslikul maksubaasil ja madalal maksumääral põhinevat
lähenemist. Keskmine käibemaksumäär peaks prognoosi kohaselt suurenema 2014.
aasta jaanuarist alates 7 %-st 10 %-ni. See kujutab endast sammu
õiges suunas, kuid vaja on teha lisapingutusi. Üldiselt on maksu- ja
sotsiaalmaksete vabastuste kulud endiselt väga kõrged, moodustades kuni
10 % SKPst. Olenemata sellest, et on leidnud tõestust mõnede vähendatud
käibemaksumäärade ebaefektiivsus, näiteks seoses restoraniteenustega, ei ole
võetud piisavalt diferentseeritud poliitikameetmeid. Osaliselt eespool
nimetatud keskmiste, kuid ka harilike käibemaksumäärade tõstmise kaudu
rahastatava ettevõtete tulumaksusoodustuse kehtestamine vähendab töötajate
maksukoormust. Siiski on vaja võtta edasisi meetmeid, eelkõige keskkonnamaksude
osakaalu tasakaalustamiseks. Eelmisel aastal kehtestas Prantsusmaa mõned
meetmed, et vähendada võlgnevusi soodustavaid maksustiimuleid ettevõtete
maksustamise valdkonnas. Selles vallas on veel palju paranemisruumi (intresside
mahaarvamist maksustavast tulust piiratakse alles alates intressisummast, mis
ületab 3 miljonit eurot ning 2013. aastal ei lubata maha arvata vaid 15 %
ja 2014. aastal vaid 25 % seda summat ületavatest intressidest).
(15)     Töötuse määr tõusis
9,7 %-lt 2010. aastal 10,2 %-le 2012. aastal. Komisjoni prognoosi
kohaselt tõuseb töötuse määr 2013. aastal jätkuvalt nõrgast majanduskasvust
tulenevalt 10,6 %-ni ja 2014. aastal 10,9 %-ni. Seda arvesse võttes
on endiselt murettekitav Prantsusmaa tööturu killustatus. Ajutiselt töölt
alalisele tööle ülemineku tõenäosus oli 2010. aastal üksnes 10,6 %
võrreldes ELi keskmise näitajaga 25,9 %. Selle tulemusena kalduvad
tööturul toimuva kohandamise tagajärjel kannatama ebakindlates töösuhetes
olevad madala kvalifikatsiooniga töötajad. Sotsiaalpartnerite vahel 2013. aasta
jaanuaris sõlmitud ja töökohtade kindlustamist käsitlevale kutsealaülesele
kokkuleppele tuginedes võeti 2013. aasta mais vastu kokkuleppe ülevõtmise
seadus. Sellega nähakse ette töötajate suuremad õigused, vallandamise suhtes
valitseva õigusliku ebakindluse kaotamine ja tööandjate suurem paindlikkus.
Kõnealune seadus on positiivne samm paindlikuma tööturu suunas. Kõnealuse
reformi tegelik rakendamine ja ka selle mõju jäävad praegu ebaselgeks, kuna
pärast kutsealaülest kokkulepet ülevõtva seaduse vastuvõtmist on enne
kokkuleppe täielikku jõustumist vaja sõlmida täiendavad kollektiivlepingud või
lepingud ettevõtetega.
(16)     Kuuendik Prantsusmaa noortest
lahkuvad haridus- ja koolitusasutustest kvalifikatsiooni saamata. See on eriti
murettekitav, kuna noorte töötuse määr oli 2012. aasta lõpus 25,4 % ning
töötuks jäämise oht oli madalaima kvalifikatsiooniga noorte puhul pea kaks
korda suurem. Õpipoisiõppe kavad peaksid olema eelkõige suunatud madalaima
kvalifikatsiooniga noortele. Riiklike kavade kooskõlla viimine nõukogu
soovitusega noortegarantii kohta peaks nende probleemide lahendamisel avaldama
olulist mõju. 2009. aastal alustatud reformidest hoolimata on täiskasvanute
osalemise määr elukestvas õppes (5,7 % 2012. aastal, madala
kvalifikatsiooniga täiskasvanud 2,5 %) Prantsusmaal ELi keskmisest
madalam. Pädevuse kavandatud üleandmine piirkondlikele volikogudele võiks
pakkuda võimalust praeguse süsteemi puuduste lahendamiseks. 55–64-aastaste
tööhõive määr on üks ELi madalamaid (45,7 % 2012. aasta neljandas
kvartalis) ning eakate tööpuudus on kasvuteel. Kuigi tegemist on teretulnud
meetmega, ei ole teada, mil määral soodustavad contrats de génération
(uut tüüpi ja eri põlvkondi hõlmavad töölepingud) eakamate töötajate palkamist
ja eakamate tööotsijate tööjõuturule naasmist. Prantsusmaa avaliku sektori
kulud töötushüvitistele kasvasid 2012. aastal 5,3 % ning kasvavad
stabiilsusprogrammis esitatud prognoosi kohaselt 2013. aastal veelgi 6,1 %
võrra. Töötuskindlustussüsteemi kogupuudujääk, mis 2013. aastaks läheneks
1 %-le SKPst, tingib vajaduse töötushüvitiste süsteemi reformida. Eelkõige
tuleks kohandada teatavaid elemente, nagu toetuskõlblikkuse tingimused,
hüvitiste järkjärguline vähendamine ajas või palgaasendusmäärad
kõrgeimapalgaliste töötajate puhul, et tagada tööstiimulite asjakohasus.
Avaliku sektori tööhõivetalituse (Pôle emploi) uue kolmepoolse
konventsiooniga on tööotsijate suhtes ette nähtud diferentseeritud
järelmeetmed. Töönõustaja töövaldkond on aga kasvava töötuse taseme tõttu
veelgi suurenenud ning Pôle emploi’ strateegia ümberkorraldamist pärsib
majanduse kehv olukord. Kokkuvõttes on aga olemas tarvidus täiendavate meetmete
järele, arvestades et majanduse väljavaated on negatiivsed ning on oodata
Prantsusmaa tööpuuduse kasvu.
(17)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Prantsusmaa majanduspoliitikat. Hinnati
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Prantsusmaa
eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka
nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust
tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse
otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused kajastuvad soovitustes 1–6.
(18)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu Prantsusmaa stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema
arvamus[10]
selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.
(19)     Võttes arvesse komisjoni
põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku
reformikava ja stabiilsusprogrammi. Määruse (EL) nr 1176/2011
(makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta)
artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad (allpool esitatud)
soovitustes 1, 2, 3, 4, 5 ja 6.
(20)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele
tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle
vääringuks on euro. Ka Prantsusmaa peaks tagama kõnealuste soovituste täieliku
ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Prantsusmaal võtta
ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Tugevdada ja rakendada 2013.
aastal eelarvestrateegiat. Suurendada kohandamise usaldusväärsust, täpsustades
2013. aasta sügiseks vajalikud meetmed aastaks 2014 ja järgnevateks aastateks
ning rakendades neid meetmeid, et tagada jätkusuutlikul viisil ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamine hiljemalt 2015. aastaks ning ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu soovitustes täpsustatud
struktuurilise kohanduse saavutamine. Kasutada puudujäägi vähendamiseks kõiki
ootamatuid tulusid. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab kaugelepürgivate
struktuurireformide usaldusväärset rakendamist, et suurendada kohanemisvõimet
ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist. Säilitada majanduskasvu
soodustav eelarve konsolideerimine ja suurendada veelgi avaliku sektori
kulutuste tõhusust, eelkõige viies läbi kulukategooriate kavakohase
läbivaatamise kõigis valitsemissektori allsektorites. Võtta meetmeid tulevase
detsentraliseerimisseaduse raames, et saavutada sünergia ja kokkuhoiu
suurendamine riiklikul, piirkondlikul ja kohalike omavalitsuste tasandil. Võtta
pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist sihiks struktuurilise
kohanduse saavutamine asjakohase aja jooksul, et saavutada keskpika perioodi
eelarve-eesmärk aastaks 2016. Võtta enne 2013. aasta lõppu meetmeid
pensionisüsteemi tasakaalustamiseks jätkusuutlikul viisil hiljemalt 2020.
aastaks, näiteks kohandades indekseerimiseeskirju, tõstes täiendavalt
seadusjärgset pensioniiga ja pikendades täispensioni saamiseks vajalikku
sissemakseperioodi, hoides samas ära tööandja sotsiaalkindlustusmaksete
suurenemise ning suurendades tervishoiukulude, sealhulgas farmaatsiatoodetele
tehtavate kulutuste kulutasuvust.
2.           Tagada, et ettevõtete tulumaksusoodustus (crédit
d’impôt pour la compétitivité et l’emploi) vähendaks tõhusalt tööjõukulusid
plaanitud ulatuses ning muud meetmed ei pärsiks selle mõju. Võtta lisameetmeid
tööjõukulude vähendamiseks, eelkõige võttes täiendavaid meetmeid tööandjate
sotsiaalkindlustusmaksete vähendamiseks. Tagada, et miinimumpalgaga seotud
arengud toetaksid konkurentsivõimet ja töökohtade loomist, võttes arvesse
olemasolevaid palgatoetuste süsteeme ja sotsiaalkindlustusmaksete erandeid.
3.           Astuda samme ettevõtluskeskkonna parandamiseks ning
ettevõtjate, eelkõige VKEde ja keskmise suurusega ettevõtjate innovatsiooni- ja
ekspordivõime arendamiseks. Algatada eelkõige õigusraamistiku väljakuulutatud
lihtsustamine ning parandada innovatsiooni raamtingimusi, tõhustades
tehnosiiret ja teadusuuringute tulemuste äriotstarbelist kasutamist, sealhulgas
konkurentsivõimekeskuste ümberorienteerimise kaudu.
4.           Võtta meetmeid teenuste konkurentsi suurendamiseks;
kaotada põhjendamatud piirangud kutseteenustele juurdepääsul ja nende
pakkumisel, eelkõige seoses õigusliku vormi, aktsionäride struktuuri, kvootide
ja territoriaalsete piirangutega; astuda samme müügipunktide avamisloa andmise
lihtsustamiseks ja kaotada kahjumiga müügi keeld; kaotada mitte-kodutarbijate
puhul gaasi ja elektrienergia reguleeritud tariifid ning tugevdada
ühendusvõimsust naaberriikidega; raudteesektoris avada kodumaine reisijatevedu
konkurentsile.
5.           Teha jõupingutusi
maksusüsteemi lihtsustamiseks ja selle tõhustamiseks, tagades samas
maksueeskirjade ajalise järjepidevuse. Võtta ettevõtete maksustamisega seoses
meetmeid võlgnevuse soodustamise kaotamiseks. Suurendada jõupingutusi
üksikisiku ja ettevõtte tulumaksukulude vähendamiseks ja ühtlustamiseks,
vähendades samas üldmäärasid; lähendada vähendatud käibemaksumäärasid
tavapärasele maksumäärale ning kaotada ebaefektiivsed vähendatud maksumäärad.
Võtta täiendavaid meetmeid, mis nihutaksid maksukoorma tööjõumaksudelt
keskkonnamaksude või tarbimise suunas.
6.           Rakendada
sotsiaalpartneritega konsulteerides 2013. aasta jaanuari kutsealaülest
kokkulepet täiel määral ja viivitusteta. Astuda lisasamme tööturu killustatuse
piiramiseks, et eelkõige parandada ajutiste töötajate olukorda. Algatada
sotsiaalpartneritega koostöös kiiresti töötushüvitiste süsteemi reform, et
tagada süsteemi jätkusuutlikkus ja samas see, et see pakuks asjakohaseid
stiimuleid tööle naasmiseks. Tõsta eakamate töötajate tööhõivemäära ja edendada
nende osalemist tööturul. Võtta konkreetseid meetmeid töökoha leidmise
perspektiivi parandamiseks eakamate töötute puhul, iseäranis konkreetse
nõustamise ja koolituse kaudu. Suurendada täiskasvanute, eelkõige madalaima
kvalifikatsiooniga töötajate ja töötute osalemist elukestvas õppes. Tagada, et
riiklikud tööturuasutused pakuvad töötajatele tulemuslikult individuaalset tuge
ning et aktiivsed tööturumeetmed on tõhusalt suunatud kõige ebasoodsamas
seisundis olevatele inimestele. Võtta lisameetmeid koolist tööle ülemineku
parandamiseks, näiteks noortegarantii ja õpipoisiõppe edendamise kaudu.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2013) 360 (final).
[4]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[6]               COM(2012) 750 (final).
[7]               COM(2012) 751 (final).
[8]               SWD(2013) 117 (final).
[9]               Euroopa Komisjon (2011), „Väike ettevõte, suured ideed –
uus partnerlus, et aidata VKEdel saada osa üleilmsetest võimalustest”, KOM(2011)
702.
[10]             Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.