title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2013 , milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2013. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012/13 kuni 2017/18) kohta

text:
               30.7.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 217/93

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   9. juuli 2013,
   milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2013. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi lähenemisprogrammi (2012/13 kuni 2017/18) kohta
   2013/C 217/23
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               13. juulil 2010 võttis nõukogu vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               29. juunil 2012 võtsid liikmesriikide riigipead või valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega luuakse sidus raamistik riiklikul, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

               (4)

               10. juulil 2012 võttis nõukogu vastu soovituse (4) Ühendkuningriigi 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Ühendkuningriigi 2012.–2017. aasta lähenemisprogrammi kohta.

               (5)

               28. novembril 2012 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust. Samuti võttis komisjon 28. novembril 2012 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 7. veebruaril 2013 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2013. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2013. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               10. aprillil 2013 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Ühendkuningriigi suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Ühendkuningriigis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja vastavalt poliitikameetmeid võtta. Eelkõige tuleb pöörata jätkuvalt tähelepanu sellistele makromajanduslikele suundumustele kodumajapidamiste võla valdkonnas, mis on seotud hüpoteeklaenude kõrge tasemega ja eluasemeturu eripäraga, samuti ebasoodsatele suundumustele välise konkurentsivõime puhul, eelkõige seoses kaupade ekspordi ja vähese tootlikkuse kasvuga.

               (9)

               Ühendkuningriik esitas 30. aprillil 2013 oma 2012/13 kuni 2017/18 aasta lähenemisprogrammi ja oma 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)

               Vastavalt teatavaid Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga seotud sätteid käsitleva protokolli (nr 15) punktile 4 ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõikes 1 kehtestatud kohustust vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki. Protokolli punktis 5 on sätestatud, et Ühendkuningriik peab üritama vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki. Nõukogu otsustas 8. juulil 2008 vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikele 6, et Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarve puudujääk.

               (11)

               Tuginedes määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele lähenemisprogrammi hindamisele, on nõukogu seisukohal, et lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Lähenemisprogrammis visandatud eelarvestrateegia eesmärk on saavutada tsükliliselt kohandatud tasakaalulähedane jooksev eelarve viieaastase perioodi lõpuks. Valitsemissektori eelarve puudujääk saavutas aastatel 2009/2010 (5) tipptaseme 11,5 % SKPst ja seda vähendati 5,6 protsendile SKPst aastatel 2012/2013 tänu ühekordsetele meetmetele, mis vähendasid puudujääki 2 protsendipunkti võrra aastatel 2012/2013. Lähenemisprogrammi kohaselt ei kõrvaldata ülemäärast puudujääki nõukogu kehtestatud tähtajaks eelarveaastal 2014/2015, kuna see on kõnealusel aastal hinnanguliselt 6,0 % SKPst. Programmi prognooside kohaselt korrigeeritakse ülemäärane eelarvepuudujääk nõukogu 2009. aasta detsembris seatud tähtajast kolm aastat hiljem ehk eelarveaastal 2017/2018, mil see on 2,3 % SKPst. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori struktuurne puudujääk, mille komisjon on ümber arvutanud, vaid pisut paranema: 5,6 protsendilt SKPst 2013./2014. eelarveaastal 5,1 protsendile SKPst 2014./2015. eelarveaastal. Ajavahemikul 2010/2011 kuni 2012/2013 on eelarve keskmine kohandamata konsolideerimine hinnanguliselt 1,1 % SKPst, mis on selgelt vähem kui nõukogu soovituses esitatud 1— % SKPst, enne korrigeerimist vastavalt potentsiaalse majanduskasvu mis tahes ülevaatamise või planeerimata lisatulu või tulude alalaekumise mõjudele. Eelarveprognoosidega seotud peamised ohud on prognoositust madalam majanduskasv, mis on tingitud püsivalt kõrgest inflatsioonist, mis piirab eratarbimist, ning rahvusvahelise majanduskeskkonna võimalik halvenemine, mis võib mõjutada kaubandust ja investeeringuid.
               Lähenemisprogrammis ei sisaldu stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Ehkki valitsus on jätkanud eelarve konsolideerimise strateegiaga, on puudujääk prognoositust suurem, sest automaatsete stabilisaatorite toimest tulenevad oodatust suuremad kulud ja oodatust väiksemad maksutulud. Samuti ei ole senini võetud konsolideerimismeetmetest piisanud selleks, et eelarve struktuurse seisundi parandamisega kõrvaldada ülemäärane puudujääk. Struktuurireformist (näiteks maksusüsteemi tõhususe suurendamine käibemaksumäära struktuuri läbivaatamise kaudu) saadavad võimalikud tulud on endiselt suhteliselt alakasutatud. Valitsemissektori võlg suurenes 56,1 protsendilt SKPst eelarveaastal 2008/200990,7 protsendini SKPst eelarveaastal 2012/2013. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse suurenema 100,8 protsendini eelarveaastatel 2015/2016 ja 2016/2017, vähenedes seejärel uuesti 99,4 protsendini eelarveaastal 2017/2018.

               (12)

               Kodumajapidamiste finantsvõimenduse vähenemine jätkus 2012. aastal, kuid kuna Ühendkuningriigi kodumajapidamiste võlatase on 96 % SKPst ehk kõvasti üle euroala keskmise, ei pruugi see jätkuda, kui majandus hakkab elavnema ja eluasemetehingute maht taastub tavapärasele tasemele. Eluasemehinnad on endiselt kõrged ja volatiilsed, kuna elamispindu napib. Kõrgete eluasemehindade ning muutuva intressimääraga hüpoteeklaenude laialdase kasutamise tulemusel on kodumajapidamised eriti haavatavad, kui intressimäärad muutuvad ning töötus suureneb. Valitsus on võtnud meetmeid ruumilist planeerimist käsitlevate õigusaktide muutmiseke, aga elamuehituse maht on jätkuvalt väike ning planeerimissüsteem, sealhulgas rohelise vööndi piirangud, takistavad endiselt oluliselt pakkumist eluasemeturul. Valitsuse sekkumismeetmed, mis ergutavad pigem elamispindade nõudlust kui nende pakkumist, sealhulgas hiljutine süsteem Help to Buy, võivad olukorda veelgi halvendada, mille tulemusena tõusevad eluasemehinnad ja suureneb kodumajapidamiste võlg. Ühendkuningriigi omandi maksustamise süsteem sisaldab nii regressiivset korduvat maksu (kohalik maks Council Tax) kui ka progressiivset tehingumaksu (maa templimaks Stamp Duty Land Tax). Kõrged eluasemehinnad, kodumajapidamiste raske rahaline olukord ja vastutustundlikumad laenukriteeriumid takistavad tõenäoliselt ka edaspidi paljudel keskmise sissetulekuga leibkondadel kodu omandada. Sellises olukorras tuleks erasektori eluruumide üürimine muuta atraktiivsemaks ja pikaajaliseks toimivaks alternatiiviks eluaseme omamisele.

               (13)

               Ühendkuningriik seisab silmitsi nii töötuse kui ka vaegtööhõive probleemidega, eelkõige noorte hulgas. Töötuse määr oli 2013. aasta alguses 7,8 % võrrelduna ELi keskmisega (10,9 %) ja peaks üldjoontes püsima samal tasemel 2013. ja 2014. aastal. Noorte töötus on aga palju suurem – 20,7 % – ja see on pidevalt suurenenud alates 2007. aastast, mil see oli 14,3 %. Nende noorte inimeste osakaal, kes ei ole hõivatud ei töö, õppetegevuse ega koolitusega, on 14,0 %. Erasektori tööhõive on viimase aasta jooksul oluliselt suurenenud, arvestades SKP aeglast kasvu, aga tootlikkuse ja palgakasv on olnud väike. Ühendkuningriigis on madala kvalifikatsiooniga töötajate ülepakkumine, kusjuures nõudlus nende järele väheneb. Samas on puudus töötajatest, kellel on kvaliteetsed kutse- ja tehnilised oskused, ning see suurendab veelgi välise konkurentsivõime puudumist. Ehkki viimastel aastatel on tehtud mõningaid edusamme, ei ole väga paljudel noortel inimestel tööturul edukalt konkureerimiseks vajalikke oskusi ja kvalifikatsiooni. Madala kvalifikatsiooniga 15-25-aastaste töötuse määr oli 37,2 %, mis on oluliselt üle ELi keskmise. Kutsehariduse- ja koolituse poliitikas keskendutakse liialt põhioskustele ja 2. taseme kvalifikatsioonile, kuid majandus vajab ühe enam sellest kõrgema taseme kvalifikatsiooniga inimesi. Praktikaprogramme on püütud küll parandada, aga vaja on edasisi jõupingutusi. Väga keeruline on eelkõige kvalifikatsioonisüsteem, mis võib vähendada ettevõtete osalemist praktikaprogrammides. Ühendkuningriik võiks praeguse Youth Contract kava alusel rakendada noortegarantiid ning tegeleda noorte töötuse probleemiga ning nende noortega, kes ei tööta ega õpi.

               (14)

               Nõrgad töötamisstiimulid on olnud Ühendkuningriigis püsiv probleem. Ametiasutustel on kavas selle probleemi lahendamiseks rakendada sotsiaalhüvitis Universal Credit, mille abil jääb tööle siirduvatel inimestel kätte senisest suuremas mahus hüvitisi. Sotsiaalhüvitisel Universal Credit peaks olema küll positiivne mõju tööhõivele, aga palju sõltub selle tegelikust rakendamisest ja toetusteenustest, sealhulgas teiste hüvitiste koosmõjust. Samal asjal suurendatakse mitmeid tööealisele elanikkonnale suunatud hüvitisi ja maksukrediiti 1 % võrra aastas kuni aastani 2016, ning see on prognoositud inflatsioonimäärast väiksem, kuid peaks samuti parandama tööstiimuleid. 2013. aasta aprillis alustati ka muid sotsiaaltoetuste reforme. On olemas vaesuse suurenemise oht, eelkõige laste vaesuse oht leibkondades, kus tööd ei leita. Seevastu on kärpimata jäänud nii universaalsete kui ka sissetuleku suuruse alusel pensionäridele makstavate tasude ulatus, määr ja suurendamine. Tööprogrammi esialgsed tulemused osutavad sellele, et selle kohaldamist ja tulemusi saab parandada. Ühendkuningriigil tuleb jätkuvalt tegeleda lastevanemate tööhõive suurendamise probleemiga ning parandada kvaliteetse ja taskukohase lastehoiu kättesaadavust. Ühendkuningriigi lastest elab 17,3 % kodudes, kus vanemail ei ole tööd. Selle poolest ollakse liidus teisel kohal. Lastehoiuga seotud kulud on Ühendkuningriigis liidu kõige suuremad ning see tekitab konkreetseid probleeme kodumajapidamise teisele palgasaajale ning üksikvanematele. Aastal 2010 oli vaid 4 % alla kolmeaastastest lastest täisajaga ametlikes lastehoiuasutustes; see on oluliselt alla ELi keskmise (14 %).

               (15)

               Ühendkuningriigi ettevõtete võlatase on üsna kõrge, aga samal ajal on mõnel ettevõttel raskusi laenu saamisega ning ettevõtete investeeringud on väiksed. Ettevõtete investeeringute enneolematu langus pärast 2007. aastat tingis selle, et kapitali kogumahutus põhivarasse langes 14,2 protsendini SKPst 2012. aastal. See on liidus tagantpoolt kolmas tase. Ühendkuningriigi ettevõtete kulutused teadus- ja arendustegevusele on väiksed: aastal 2001 olid need 1,17 % SKPst ja vähenesid 2011. aastaks 1,09 protsendile SKPst. Ettevõtete investeeringud on hakanud pisut suurenema, 2012. aastal oli suurenesid need 4,9 % võrra, aga tase on endiselt madal. Netolaenuandmine ettevõtlussektorile püsis 2012. aastal negatiivsena. Ehkki tugeva bilansiga suuremad ettevõtted saavad laenu enneolematult odavalt, on laenu saamisega raskusi paljudel teistel, eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtetel. Seda olukorda halvendab piiratud konkurents pangandussektoris. Ühendkuningriigi pangandussüsteemi finantsstabiilsust peaks aitama tugevdada rahanduspoliitika komitee soovituste rakendamine. Need soovitused käsitlevad pankade kapitalinõuete ettevaatlikku hindamist ning kapitalidefitsiidi puuduste kõrvaldamist, ilma et samal ajal takistataks majandusele laenu andmist.

               (16)

               Ühendkuningriigil on keerukas ülesanne uuendada ja ajakohastada oma energeetika- ja transporditaristut. Veelgi enam, vaja on märkimisväärseid investeeringuid uude elektrienergia tootmisvõimsusesse 2020. aastaks, asendada elutsükli lõppu jõudnud vanad elektrijaamad ning järgida taastuvenergia kasutamise kohustust ja rangemaid CO2-heite standardeid. Taastuvatest energiaallikatest toodetava energia osakaalu poolest energia lõpptarbimises on Ühendkuningriik 3,8 protsendiga 25. kohal ELi 27 liikmesriigi hulgas (ELi keskmine on 13,0 %). Asjakohaste ja õigeaegsete investeeringute lihtsustamiseks on vaja õiguskindlust. Puudujäägid Ühendkuningriigi transpordivõrgustiku läbilaskevõimes ja kvaliteedis on struktuurne probleem majandusele, eelkõige kaupade tootjatele, turustajatele ja eksportijatele. Nii avaliku kui ka erasektori eraldatud vahendite ning transpordiinvesteeringute vajaduste vahel on suur lõhe, mida valitsus püüab kaotada, suunates riiklikud kulutused esmajärjekorras infrastruktuuri ja püüdes leida täiendavaid erasektori investeeringuid. Ka transpordisektori ehituse ja hoolduse ühikukulud on Ühendkuningriigis endiselt kõrged.

               (17)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Ühendkuningriigi majanduspoliitikat. Hinnatud on lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitatud on põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (19)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes Ühendkuningriigi riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel tehtud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2, 3, 5 ja 6,

         SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:

               1.

               Rakendada eelarveaastal 2013/2014 ja edaspidi tõhustatud eelarvestrateegia, mida toetatakse piisavalt täpsete meetmetega. Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamine jätkusuutlikul viisil eelarveaastaks 2014-2015 ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaselt nõukogu soovitustes esitatud eelarve konsolideerimine ning viia kõrge valitsemissektori võla suhe SKPsse püsivalt langustendentsi. Eelarve püsiv tasakaalustamine nõuab kaugelepürgivate struktuurireformide usaldusväärset rakendamist, et suurendada kohandumisvõimet ning edendada majanduskasvu. Jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, seades esikohale õigeaegsed, suure majandusliku kasuga kapitalikulud, järgides tasakaalustatud lähenemisviisi konsolideerimismeetmete sisule ning edendades riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas ja pikas perspektiivis. Tulude suurendamiseks rakendada senisest enam käibemaksu tavamäära.

               2.

               Võtta täiendavaid meetmeid eluasemete pakkumise suurendamiseks, liberaliseerides veelgi ruumilist planeerimist käsitlevaid õigusakte ja tagades planeerimissüsteemi tõhusa toimimise. Tagada, et eluasemepoliitika, sealhulgas Help to Buy kava, ei põhjustaks ülemäärast ja ettevaatamatut hüpoteeklaenude kasutamist ja soodustada suuremat pakkumist, et vältida kõrgeid eluasemehindasid. Jätkata maa ja omandi maksureformi, et vähendada moonutusi ja soodustada õigeaegset elamuehitust. Võtta meetmeid üüriturgude toimimise parandamiseks, muutes pikad üürilepingud atraktiivsemaks nii üürilevõtjatele kui ka üürileandjatele.

               3.

                  Youth Contract kavale tuginedes tugevdada meetmeid, et tegeleda noorte töötuse probleemiga, näiteks noortegarantii kaudu. Parandada praktika kvaliteeti ja pikendada selle kestust, lihtsustada kvalifitseerimissüsteemi ja suurendada tööandjate kaasatust, eelkõige kõrg- ja keskmise taseme tehniliste oskuste pakkumisel. Vähendada selliste 18-24 aastaste noorte arvu, kellel on väga kehvad põhioskused, rakendades sealhulgas tõhusalt praktikaprogrammi (Traineeships programme).

               4.

               Suurendada jõupingutusi madala sissetulekuga kodumajapidamiste toetamiseks ning vähendada laste vaesust, tagades, et sotsiaalhüvitise Universal Credit ja muude sotsiaalkaitsesüsteemi reformidega luuakse õiglane maksude ja hüvitiste süsteem, milles on selgemad töötamisstiimulid ja toetusteenused. Kiirendada lastehoiuteenuste kulude vähendamiseks ning selle kvaliteedi ja kättesaadavuse parandamiseks kavandatud meetmete rakendamist.

               5.

               Veelgi parandada pankadepoolse ja finantssektorivälise rahastamise kättesaadavust erasektoris, tagades samal ajal, et meetmed oleksid esmajoones suunatud elujõulistele ettevõtetele, eelkõige väikese ja keskmise suurusega ettevõtetele. Vähendada pangandusturule sisenemise tõkkeid, vähendada panga vahetamisega kaasnevaid kulusid ja hõlbustada konkureerivate pankade tekkimist pankade varade loovutamise teel. Rakendada tulemuslikult rahanduspoliitika komitee soovitused pankade kapitalinõuete hindamise ja tuvastatud kapitalidefitsiidi puuduste kõrvaldamise kohta.

               6.

               Võtta meetmeid, et lihtsustada võrgutaristusse tehtavate investeeringute õigeaegset suurendamist, edendades eelkõige tõhusamaid ja jõulisemaid kavandamis- ja otsustamisprotsesse. Luua stabiilne õigusraamistik investeeringuteks uude energia tootmisvõimsusesse, sealhulgas taastuvenergiasse. Parandada transpordivõrkude läbilaskevõimet ja kvaliteeti, tagades planeerimise ja rahastamise prognoositavuse ja kindluse ning kasutades parimal viisil ära avaliku ja erasektori rahastamisallikad.

      Brüssel, 9. juuli 2013.

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2013. aastal vastavalt nõukogu 22. aprilli 2013. aasta otsusele 2013/208/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 118, 30.4.2013, lk 21).

      (4)  ELT C 219, 24.7.2012, lk 91.

      (5)  Ajavahemik 2009-2010 viitab eelarveaastale, mis algab 1. aprillil 2009 ja lõppeb 31. märtsil 2010.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0188

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010  /* SEK/2007/0188 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 13.2.2007SEK(2007) 188 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010(esitanud komisjon)SELETUSKIRIüldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsussektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnistati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Portugal esitas esimese stabiilsusprogrammi 1998. aasta detsembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 8. veebruaril 1999 komisjoni soovituse alusel ning pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on samuti õigus neid kontrollida.Ajakohastatud programmi hindamise taustKomisjon on kontrollinud Portugali 15. detsembril 2006 esitatud viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt allpool hinnangus käsitletud põhipunktid).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvenäitajad;2.  riigi seisund stabiilsuse ja kasvu pakti korrigeerivate sätete alusel (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus);3.  kõige ajakohastatum hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning4.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajadPärast kiire majanduskasvu perioodi, mis peegeldas dünaamilist sisenõudlust ja tootluse hoogsat kasvu 1990. aastate teisel poolel enne euro kasutuselevõttu, jäi lähenemisprotsess seoses majanduskasvu aeglustumisega pärast 2000. aastat seisma. Selle tingis vähene edu majanduse põhivaldkondades. Esiteks näib, et pakkumise poole kohandamisest ei ole piisanud, et järelejõudmisprotsessi olulisel määral toetada. Samal ajal on olulised sektorid ikka veel globaliseerumise väljakutsetega kohanemas. Teiseks, kuna tulud ei ole kasvanud nii kiiresti kui kulud, on võlatase kõrge ning väliskaubanduse puudujääk on peamiselt kaubavahetuse puudujäägi tõttu olnud suur. Kolmandaks on riigi rahandus olnud nõrk peamiselt sellepärast, et „heal ajal“ ei ole kasutatud võimalust konsolideerimiseks ning majanduse langusajal on puudujääk oluliselt kasvanud.Portugali ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusNõukogu võttis 20. septembril 2005. aastal EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 6 kohaselt vastu otsuse, et Portugalil on ülemäärane eelarvepuudujääk. Samal ajal võttis nõukogu vastu Portugalile adresseeritud EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohase soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2008. aastaks. Eelkõige soovitas nõukogu Portugalil panna piir riigi eelarveseisundi halvenemisele 2005. aastal ning tagada struktuurse puudujäägi korrigeerimine ligikaudu 1,5% ulatuses SKTst 2006. aastal, millele pidi nii 2007. kui ka 2008. aastal järgnema puudujäägi täiendav vähenemine vähemalt 0,75% ulatuses SKTst.Pärast kuuekuulise tähtaja lõppemist, mille nõukogu määras Portugali valitsusele 2006. aasta eelarvepuudujäägi suhtes püstitatud eesmärgi saavutamiseks vajalike tõhusate meetmete võtmiseks, hindas komisjon Portugali ametiasutuste vastavat tegevust. Komisjon tegi oma 22. juuni 2006. aasta teatises järgmised järeldused: tollal kättesaadavate andmete põhjal võis järeldada, et Portugal oli võtnud nõuetekohased meetmed ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks nõukogu määratud tähtaja jooksul ning et Portugali ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses edasisi meetmeid ei ole vaja. Nõukogu toetas seda hinnangut oma 11. juuli 2006. aasta istungil.Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnangNõukogu võttis 14. märtsil 2006 vastu arvamuse Portugali stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2009. Nõukogu märkis selles, et „programmi eelarvestrateegia on üldiselt piisav, et parandada ülemäärane puudujääk 2008. aastaks, juhul kui täielikult rakendatakse programmis esitatud meetmed, mis peavad olema tugevdatud aastateks 2007 ja kauem, et võtta arvesse ohte eelarve-eesmärkidele“. Nõukogu kutsus Portugali üles:„i) võtma vastu ja rakendama rangelt programmis kavandatud struktuursed meetmed, et tagada ülemäärase puudujäägi parandamine 2008. aastaks usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil; tagama jätkuv kohandamine programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamiseks, kuni ülemäärane eelarvepuudujääk on vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktile parandatud; ning looma varu, et saada hakkama võimaliku prognoositust väiksema majanduskasvu mõjuga eelarvele;ii) kavandatud meetmed otsustavalt jõustama, et kulusid kontrollida; parandama eelarvemenetlust kõigil valitsemissektori tasanditel, soovitavalt kasutades laialdasemalt siduvaid kulude ülemmäärasid ja tugevdades kulude ja tulude järelevalve-, kontrolli- ja aruandemehhanisme, mida programmis ka mainitud on;iii) parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, eelkõige viies ellu programmis juba kavandatud meetmed ja teostades uusi reforme pensioni- ja tervishoiuvallas;iv) tagama valitsemissektori koguvõla suhte kindla vähenemise, kindlustades selle, et võla suhe peegeldaks nii edusamme valitsemissektori puudujäägi vähendamisel kui ka prognoositud erastamistulusid, ning hinnates hoolikalt ulatuslike riiklike investeerimisprojektide (sealhulgas erasektoriga koostöös teostatavate projektide) mõju võlale.“Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavalePortugali riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 20. oktoobril 2006. Portugali riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: eelarve konsolideerimise tõhustamine, avaliku halduse reformimine, teaduse ja tehnika arengu soodustamine ning elanikkonna kvalifitseerituse parandamine.Komisjoni hinnang sellele kavale (võetud vastu 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande[2] osana) näitas, et Portugal on olnud oma riikliku reformikava rakendamisel edukas eriti makro- ja mikromajanduse valdkonnas. Edusamme on tehtud ka tööpoliitika vallas, eriti hariduse ja koolituse reformimisel, kuid samas ei ole veel põhjalikult tegeldud tööturu kohanemisvõime ning nn flexicurity (paindlikkus ja turvalisus) valdkonnaga. Kava eesmärkide saavutamiseks on kõigis poliitikavaldkondades vaja teha veelgi suuremaid jõupingutusi, arvestades nende kiiduväärset ambitsioonikust ning Portugali lähtekohta.Arvestades väljaselgitatud plusse ja miinuseid, soovitati Portugalil võtta meetmeid järgmistes valdkondades: eelarve konsolideerimine, avalik haldus, haridus ja kutseõpe ning töökaitse ja tööturu segmenteerumine.Hinnangus käsitletud põhipunktid Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõike 1 (lähenemisprogrammid) nõuete kohaselt käsitletakse hinnangus järgmisi punkte: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste alusel. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud kaaskirjas majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja ühtsed andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006-2010EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:5.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2006–2010.6.  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga nähakse ette, et SKT kasvab reaalselt 2006. aasta 1,4% tasemelt 2007. aastal keskmiselt 1,8% tasemele ja 2008. aastal 2,4% tasemele ning ülejäänud programmiperioodil lõpuks aastakaupa 3% tasemele. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et see stsenaarium põhineb soodsatel kasvuprognoosidel eelkõige hilisemate aastate suhtes ning STK lõhe väheneb kiiresti. Programmis esitatud inflatsiooniprognoosid näivad realistlikud.7.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2006. aastal veidi alla 4,6% SKTst, mis vastaks stabiilsusprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis seatud eesmärgile. Praeguse ajakohastatud versiooni kohaselt on nii valitsemissektori tulude kui ka kulude suhtes püstitatud eesmärgid valdavalt saavutatud. SKTst moodustab kumbki näitaja väiksema osa kui komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis.8.  Programmi keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on eelarve ulatusliku tasakaalustamatuse püsiv korrigeerimine, täpsemalt 2008. aastal valitsemissektori eelarvepuudujäägi viimine asutamislepingu kohasest 3%lisest kontrollväärtusest allapoole ning pärast seda eelarve konsolideerimisega jätkamine. Eelarve konsolideerimiseks on kogu programmiperioodil kavandatud ulatuslikke meetmeid: eelarvepuudujäägi puhul on eesmärgiks seatud järkjärguline vähendamine 4,6%lt SKTst 2006. aastal 0,4%ni SKTst 2010. aastal. Esmase eelarvetasakaalu puhul on kohandamiskava sarnane: ette on nähtud 2006. aasta 1,7%lise puudujäägi pööramine 2,5%liseks ülejäägiks 2010. aastal. Eelarvepuudujäägi vähendamiseks kavandatakse peamiselt piirata esmaseid kulusid, mille kogusuurus reaalarvestuses peaks programmiperioodil vähenema tänu struktuurset laadi korrigeerivatele meetmetele, mis on suunatud keskvalitsuse restruktureerimisele, töötajatele ja avalikule teenistusele ning samuti sotsiaalkindlustus- ja tervishoiukulude kontrollimisele. Programmiperioodi algusaastatel toetab eelarve konsolideerimist ka maksutulude suurenemine, mis tuleneb peamiselt mõne maksumäära tõusust ning maksusoodustuste vähenemisest. Programm kinnitab stabiilsusprogrammi 2005. aasta detsembris ajakohastatud versioonis kirjeldatud kavakohast kohandamist valdavalt samaks jäänud makromajandusliku stsenaariumi taustal.9.  Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks kava kohaselt paranema, nii et puudujääk peaks vähenema 2006. aasta ligikaudu 3,5%lt SKTst ligikaudu 0,5%ni 2010. aastaks. Kava kohaselt peaks struktuurne eelarvepuudujääk programmiperioodil vähenema aastas keskmiselt ligikaudu 0,75% SKTst. Programmis on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk struktuurne puudujääk 0,5% SKTst ning see tuleb programmi kohaselt saavutada aastaks 2010, s.o aasta varem kui programmi eelmises ajakohastatud versioonis. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.10.  Eelarve tulemusi ohustavad tegurid, mis tulenevad eelkõige valitsemissektori kulutuste kärpimiseks võetavate meetmete mõjust. Portugali valitsus on keerulises makromajanduskeskkonnas rakendanud hiljuti otsustavaid meetmeid kulude kasvuga võitlemiseks, eelkõige avaliku halduse, tervishoiu ja sotsiaalhoolekande vallas, ning loonud uue õigusliku raamistiku, et parandada piirkondlike ja kohalike omavalitsuste eelarveseisundit. Muud, valitsussektoriga osaliselt seotud meetmed on veel ettevalmistamisel. Nendest meetmest loodetav eelarvekoormuse vähendamine on vaatamata sellele küllaltki ebakindel ja seda eelkõige 2008. aasta ja sellele järgnevate aastate puhul. Kuna eelarve konsolideerimine tugineb olulises osas kulude kahandamisele, sõltub eelarve-eesmärkide saavutamine ka eelarveraamistiku parandamise jätkuvast edukusest ning eelarve täitmise hindamis- ja kontrollimehhanismide rakendamisest. Nagu eespool osutatud, suureneb soodsa makromajandusliku stsenaariumi tõttu oht, et majandusaktiivsus ei taastu nii jõudsalt ning seega on sellest tulenev toetus riigi rahandusele tagasihoidlikum. Majandustegevusest saadavate maksutulude paindlikkusega seotud eeldused on üsna optimistlikud eelkõige 2007. aasta puhul ning need sõltuvad maksude kogumise edasisest paranemisest, kuid ülejäänud programmiperioodi puhul on need usutavad. Lisaks on riigi osalusega äriühingute tegevusega seotud eelarverisk keskpika perioodi korral.11.  Arvestades seda riskihinnangut, on programmi eelarvepoliitiline hoiak üldiselt kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega aastaks 2008, nagu on soovitanud nõukogu, tingimusel et programmis ettenähtud meetmed rakendatakse täielikult ja tõhusalt ning prognoositust kesisema majanduskasvu korral neid tugevdatakse. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist on programmis eesmärgiks seatud eelarve kohandamine stabiilsuse ja kasvu pakti kohaselt. Arvestades aga ohte eelarve-eesmärkide saavutamisele, näib, et programmi eelarvepoliitiline hoiak ei taga piisavat kindlusvaru kaitseks 3%lise kontrollväärtuse ületamise eest, võttes arvesse makromajanduse tavapärast kõikumist kuni programmiperioodi lõpuni. Seega ei ole tõenäoline, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2010. aastaks saavutatakse, nagu on programmiga ette nähtud. Seega võib olla, et pärast puudujäägi korrigeerimist tuleb eelarve keskpika perioodi eesmärgist lähtuvaks kohandamiseks meetmeid tugevdada, et need vastaks stabiilsuse ja kasvu paktile, milles on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem.12.  Valitsemissektori koguvõlg peaks hinnangute kohaselt 2006. aastal olema jõudnud 67,5%ni SKTst, mis ületab asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmi kohaselt peaks see suhtarv 2007. aastal suurenema ning ülejäänud programmiperioodil peaaegu 6 protsendipunkti võrra vähenema. Valitsemissektori koguvõla suhtarv sõltub eespool nimetatud eelarve-eesmärkidega seotud riskidest ja jätkuvast ebakindlusest varude muutuste korrigeerimise suhtes, mis on varasemal ajal kaldunud olema suur ja võlga suurendama. Riskihinnangut silmas pidades hakkaks valitsemissektori koguvõla suhtarv kontrollväärtuse suunas piisavalt vähenema programmiperioodi lõpus.13.  Portugal viis hiljuti ellu pensionireformid, mis olid suunatud riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamisele. Programmis esitatud hinnangute põhjal võib oletada, et elanikkonna vananemisega seotud kulude üldine suurenemine tulevastel aastakümnetel osutub reformi tulemusel oluliselt aeglasemaks, kuid jääb siiski märkimisväärseks. Esmane eelarveseisund, mis on küll võrreldes 2005. aastaga paranenud, kujutab endast ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkusele isegi enne elanikkonna vananemise pikaajalise eelarvemõju arvessevõtmist. Lisaks sellele on koguvõla praegune tase kõrgem kui asutamislepingus sätestatud kontrollväärtus. Üldiselt on Portugali riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid suured. Kavakohane eelarve konsolideerimine koos elanikkonna vananemisega seotud kulude edasise kahandamisega aitaks selliseid riske vähendada.14.  Stabiilsusprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruande üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks on selles korrapäraselt esitatud teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning selle eelarveprognoosides on konkreetselt arvesse võetud riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riiklikus reformikavas ettenähtutega. Eelkõige käsitletakse mõlemas programmis avaliku halduse reformi ja eelarve konsolideerimisstrateegia vahelisi seoseid ning antakse täiendavat teavet mitmesuguste poliitikameetmete kohta.15.  Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.16.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest.[6] Samas kaldub programm mõnes olulises punktis kõrvale tegevusjuhendis määratletud näidisstruktuurist.[7]Üldiselt võib teha järelduse, et programm on suures osas kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimisega 2008. aastaks, tingimusel et selles ette nähtud meetmed rakendatakse täielikult ja tõhusalt ning prognoositust kesisema majanduskasvu korral neid tugevdatakse. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist on programmis ette nähtud piisavalt kiire liikumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise suunas, kuid eelarve-eesmärkidega on seotud teatavad riskid. Eespool kirjeldatud hinnangut silmas pidades ja ühtlasi arvestades EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohast 20. septembri 2005. aasta soovitust, kutsutakse Portugali üles:i) viima järjekindlalt ellu programmis ette nähtud struktuurimeetmed, et korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2008. aastaks, ning olema valmis tugevdama meetmeid võimaliku prognoositust kesisemaks osutuva majanduskasvuga kaasneva eelarvemõju leevendamiseks;ii) tegelema pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist eelarve kavandatud kohandamisega keskpika perioodi eesmärgi suunas, toetades seda vajaduse korral meetmete tugevdamisega, ning tagama, et võla ja SKT suhtarv väheneb vastavalt;iii) viima lõpule käimasoleva avaliku halduse reformi; jätkama eelarveraamistiku tugevdamist, sealhulgas kõigil valitsemissektori tasanditel eelarve täitmise hindamine ja kontroll, et saavutada kavandatud kulukärped;iv) võlataset ja prognoosidekohast elanikkonna vananemisest tingitud kulude suurenemist silmas pidades parandama riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, saavutades keskpika perioodi eelarve-eesmärgi ning kindlustades ja võimaluse korral suurendades vastuvõetud pensionireformide eeliseid.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2006 | 0,4 | 1,4 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | 3,0 |KOM nov 2006 | 0,4 | 1,2 | 1,5 | 1,7 | puudub | puudub |SP dets 2005 | 0,5 | 1,1 | 1,8 | 2,4 | 3,0 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP dets 20066 | 2,5 | 3,2 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | 2,1 |KOM nov 2006 | 2,1 | 2,9 | 2,2 | 2,1 | puudub | puudub |SP dets 20056 | 2,3 | 2.3 | 2,2 | 2,2 | 2,1 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets 20061 | -2,5 | -2,6 | -2,4 | -1,8 | -0,7 | 0,2 |KOM nov 20065 | -2,0 | -2,0 | -1,8 | -1,5 | puudub | puudub |SP dets 20051 | -2,3 | -2,7 | -2,5 | -1,8 | -0,7 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | -0,4 |KOM nov 2006 | -6,0 | -4,6 | -4,0 | -3,9 | puudub | puudub |SP dets 2005 | -6,0 | -4,6 | -3,7 | -2,6 | -1,5 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets 2006 | -3,3 | -1,7 | -0,7 | 0,4 | 1,5 | 2,5 |KOM nov 2006 | -3,3 | -1,7 | -1,0 | -0,7 | puudub | puudub |SP dets 2005 | -3,2 | -1,7 | -0,6 | 0,6 | 1,5 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP dets 20061 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM nov 2006 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | puudub | puudub |SP dets 20051 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets 20063 | -4,9 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | -0,5 |KOM nov 20064 | -5,1 | -3,7 | -3,2 | -3,2 | puudub | puudub |SP dets 2005 | -5,0 | -3,4 | -2,6 | -1,8 | -1,2 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets 2006 | 64,0 | 67,4 | 68,0 | 67,3 | 65,2 | 62,2 |KOM nov 2006 | 64,0 | 67,4 | 69,4 | 70,7 | puudub | puudub |SP dets 2005 | 65,5 | 68,7 | 69,3 | 68,4 | 66,2 | puudub |Märkused : |1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. |2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. |3 Programmis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. |4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügisprognoosis ei ole ette nähtud ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid. |5 Vastavalt prognoositud potentsiaalse kasvule, mis on hinnanguliselt 1,2% aastatel 2005–2007 ja 1,4% aastal 2008. |6 Eratarbimise deflaator. |Allikas: |Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (EÜT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule – Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, 12.10.2006, KOM(2006) 574 (lõplik), ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006.[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide vormi ja sisu kohta”, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis viidatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[6] Eelkõige ei ole esitatud andmeid THHI inflatsiooni ning riigiametnikele makstavate tasude kohta.[7] Programmis on selle asemel viis osa: kommenteeritud kokkuvõte, makromajanduse ja eelarve seisund, makromajanduslikud ja eelarveprognoosid, riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ning institutsioonid, protsessid ja eelarve-eeskirjad.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0723

Soovitus: nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010  /* SEK/2007/0723 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 30.5.2007SEK(2007) 723 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ÜLDINE TAUSTStabiilsuse ja kasvu pakt, mis jõustus 1. juulil 1998, põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva majanduskasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ning ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Austria esitas esimese stabiilsusprogrammi 1998. aasta novembris. Määruse kohaselt esitas nõukogu 18. jaanuaril 1999. aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.2. AJAKOHASTATUD PROGRAMMI HINDAMISE TAUSTKomisjon on kontrollinud Austria 29. märtsil 2007 esitatud viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning vastu võtnud soovituse nõukogu sellekohase arvamuse kohta (vt hinnangus käsitletud põhipunktid).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvenäitajad;2.  kõige värskem hinnang Austria seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (stabiilsusprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning3.  komisjoni hinnang 2006. aasta septembri riiklikule reformikavale.2.1. Viimaste aastate majandus- ja eelarvenäitajadAustria majanduskasv on viimasel kümnel aastal olnud pidevalt euroala keskmisest pisut suurem ja ilma suuremate tagasilöökideta. SKT reaalkasv, mida on hoogustanud peamiselt eksport, aeglustus aastatel 2001–2003 oluliselt seoses globaalse ja eriti euroala majanduse nõrgenemisega. Tänu oma geograafilisele asukohale õnnestus Austrial saada suurt kasu sidemete tihenemisest Kesk- ja Ida-Euroopa riikidega ning eelkõige naaberriikide ühinemisest ELiga. Tööpuudus ja inflatsioon on riigis olnud euroala madalamaid. Tänu oma pikaajalisele konsensusepõhisele ning väga tsentraliseeritud palgapoliitikale on Austrial õnnestunud vähendada oma tööjõu erikulusid euroala keskmisest kiiremini, mis on oluliselt parandanud riigi konkurentsipositsiooni.Riigi rahanduses on Austria viimasel kümnel aastal teinud suuri jõupingutusi oma eelarve konsolideerimiseks, mille tulemusel hakkas valitsemissektori suur eelarvepuudujääk alates 1990. aastate keskpaigast vähenema ja jõudis 2001. aastal nulli, misjärel suurenes järgnevatel aastatel taas pisut. Valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamiseks on palju reformitud riigihalduse, pensionide ja tervishoiu sektorit, kuid sellegipoolest on kõnealustes valdkondades võimalik saavutada veel paremaid tulemusi.2.2. Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnangNõukogu võttis 14. veebruaril 2006 vastu arvamuse Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005–2008. Nõukogu tervitas „programmiperioodiks kavandatud ambitsioonikat struktuurset kohandamiskava“, kuid kutsus Austriat üles „tagama, et programmi keskpika perioodi eesmärk saavutatakse ajakohastatud programmi lõpuks, täpsustades meetmeid, mis on vajalikud programmi kaheks viimaseks aastaks kavandatud eelarve konsolideerimise toetamiseks, ja neid ellu viies.“2.3. Komisjoni hinnang 2006. aasta septembri riiklikule reformikavaleAustria riikliku reformikava rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 25. septembril 2006. Austria riiklikus reformikavas on määratud kindlaks seitse peamist prioriteeti: riigi rahanduse jätkusuutlikkus, uurimis- ja arendustegevus ning innovatsioon, infrastruktuur, rahvusvaheline konkurentsivõime, keskkond, tööturg ning haridus ja koolitus.Komisjoni hinnangus kõnealusele kavale (võetud vastu 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande[2] osana) märgiti, et Austria on oma riikliku reformikava rakendamisel olnud edukas, eriti mikromajanduse valdkonnas. Välja selgitatud tugevuste ja nõrkuste põhjal soovitati Austrial võtta meetmeid tööhõive, eriti elukestva õppe, maksusoodustuste süsteemi ning noorte kutseoskuste valdkonnas. Lisaks leiti, et Austria jaoks on muu hulgas tähtis saavutada tasakaalus eelarve 2008. aastal.Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on usutavad; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM2) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usutavust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2007. aasta kevade majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemisviis pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks[3]; majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule 7. juunil 2005. aastal saadetud edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaksid olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavust tegevusjuhendile[4], mis näeb stabiilsus- ja lähenemisprogrammide jaoks muu hulgas ette ühtse struktuuri ning ühtsed andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2010EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[5], eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:4.  [9. juulil 2007] vaatas nõukogu läbi Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2006–2010. Pärast 2006. aasta oktoobris toimunud üldvalimisi moodustati Austrias 2007. aasta jaanuaris uus valitsus, mis esitas 2007. ja 2008. aasta eelarve parlamendile 29. märtsil 2007. Ajakohastatud stabiilsusprogramm esitati samal päeval, mis on kaks ja pool kuud hiljem kui tegevusjuhendis Austriale määratud tähtaeg 15. detsember.5.  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumis prognoositakse, et SKT reaalkasv väheneb tsükliliselt maksimumilt 3,1% 2006. aastal keskmiselt 2,5% tasemele ülejäänud programmiperioodil. Praegu kättesaadava teabe põhjal hinnates näib, et kõnealune stsenaarium põhineb 2008. aastani mõnevõrra ettevaatlikel kasvuprognoosidel, samas kui hiljutised andmed viitavad pisut kiiremale kasvule. Programmiperioodi lõpuaastate puhul tunduvad need prognoosid usutavad, isegi kui prognoositakse komisjoni talituste poolt välja arvutatud potentsiaalsest kasvust pisut kiiremat kasvu. Programmi inflatsiooniprognoos tundub olevat realistlik.6.  Valitsemissektori eelarvepuudujääk moodustas 2006. aastal 1,1% SKTst, samas kui eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis oli eesmärgiks seatud 1,7% SKTst. Selline eesmärgist parem tulemus on tingitud oodatust paremast tsüklilisest arengust. Kuigi tulude suhe SKTsse eelmise aastaga võrreldes pisut vähenes, osutus see rohkem kui ühe protsendipunkti võrra eesmärgist kõrgemaks. Oodatust kiirem SKT kasv aitas vähendada kulutuste suhet SKTsse võrreldes eelmise aastaga. Sellegipoolest suurenes kulutuste suhe SKTsse enam kui pool protsendipunkti üle eesmärgi, mis viitab sellele, et eelarve täitmine ei olnud nii range kui kavandatud.7.  Eelarvestrateegia peamine eesmärk on saavutada tsükli jooksul tasakaalus eelarve, kasutades ära haldusreformist tulenevat kasu ning samal ajal tõhustades kulutusi mitmes kategoorias. Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes kajastab kulutuste tõhustamist asjaolu, et eelarve konsolideerimine on jäetud programmiperioodi lõpuaastateks. Ajakohastatud programmis nähakse ette, et valitsemissektori 2006. aasta eelarve puudujääk 1,1% SKTst paraneb 2010. aastal 0,4% ülejäägiks. Programmiperioodi kaheks viimaseks aastaks kavandatud konsolideerimine on kulupõhine – eelkõige kavatsetakse piirata sotsiaalkulutusi ning järk-järgult kaotada mõned teatavad kulutused. Eelmise ajakohastatud programmiga võrreldes on eelarvepuudujäägi vähendamise periood veelgi pikenenud soodsama makromajandusliku stsenaariumi tingimustes.8.  Eelarvepuudujäägi vähendamise edasilükkamist peegeldab ka ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed), mis paraneb järk-järgult umbes üheprotsendilisest puudujäägist 2006. aastal väikeseks ülejäägiks alles programmiperioodi lõpuks. Programmi kohaselt mõjutab eelarvepuudujäägi vähendamise kava sõjavarustuse hankimine aastatel 2007–2009, mida erinevalt komisjoni talituste kevadprognoosis märgitust käsitatakse ühekordse puudujääki suurendava meetmena. Nagu eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on käesolevas programmis eelarveseisundi kohta seatud keskpika perioodi eesmärk tasakaalus struktuurne eelarve. Erinevalt eelmisest ajakohastatud programmist, milles oli ette nähtud saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk juba 2008. aastaks, nähakse kõnealuses programmis ette, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk saavutatakse peaaegu 2009. aastaks ning seda ületatakse pisut 2010. aastal. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,5% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja ERM2 liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning vastab piisavalt võlasuhtele ja toodangu potentsiaalsele kasvule pikas perspektiivis.9.  Programmi 2007. ja 2008. aasta eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud, kuid 2009. ja 2010. aasta eelarvetulemused võivad vaatamata usutavatele makromajanduslikele eeldustele osutuda prognoositust halvemaks. Kulutuste suhe SKTsse peaks kavakohaselt programmiperioodi kahel viimasel aastal oluliselt vähenema. Teatavate kulutuste, eriti sõjavarustusele tehtavate kulutuste järkjärguline kaotamine ning 2004. aasta pensionireformi tulemusel töötushüvitiste ja pensionide arvelt saavutatav kulude kokkuhoid peaksid kulude suhtarvu vähenemist programmiperioodi lõpuaastatel toetama. Teiselt poolt tehakse programmiperioodil täiendavaid kulutusi haridusele, uurimis- ja arendustegevusele ning infrastruktuurile, samas kui riigihalduse tõhustamisest oodatav kasu on veel ebaselge. Programmis on vihjatud ka täiendavate maksukärbete võimalikkusele, mida kavatsetakse finantseerida kulude kavandatud kokkuhoiust.10.  Kõnealust riskihinnangut arvestades tundub, et programmi eelarveseisund ei ole piisav, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine programmis ette nähtud 2010. aastaks. Komisjoni talituste kevadprognoosi kohaselt on tõenäoline, et Austria struktuurse eelarve puudujääk suureneb 2007. ja 2008. aastal. Kogu programmiperioodi jooksul säilitatakse siiski piisav kindlusvaru, et vältida tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral maksimaalse lubatud puudujäägi 3% SKTst ületamist programmiperioodi jooksul. Programmis kirjeldatud keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud eelarve kohandamise tempo on liiga aeglane ja seda tuleks eriti 2007. ja 2008. aastal tõsta, et see oleks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et euroala ja ERM2 riikide struktuurne eelarve peab paranema 0,5% SKTst aastas ning et majanduse tõusuaegadel peab kohandamine olema suurem ja võib langusaegadel olla väiksem. Aastatel 2007–2009, kui Austria majandus peaks olema tõusuteel, on ette nähtud üksnes väike struktuurse eelarvetasakaalu paranemine. See järeldus leiab kinnitust ka siis kui käsitada sõjavarustuse hankimist eelarvepuudujääki suurendava ühekordse meetmena, nagu on märgitud programmis.11.  Valitsemissektori koguvõlg peaks hinnangute kohaselt olema 2006. aastal vähenenud 62,2%-le SKTst, mis on jätkuvalt asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtusest kõrgemal. Programmis on ette nähtud, et võlasuhe peaks 2008. aastal vähenema kontrollväärtusest madalamale ning programmiperioodi viimasel aastal 56,8%-le SKTst. Riskihinnangut arvestades tundub, et võlasuhe väheneb programmiperioodi alguses kontrollväärtuse suunas piisava kiirusega ning jõuab selleni kavakohaselt 2007. aastal.12.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Austrias seoses 2004. aasta pensionireformist oodatava suure kulude kokkuhoiuga ELi keskmisest palju madalam, kusjuures pensionideks tehtavate kulutuste suhe SKTsse peaks prognooside kohaselt pikas perspektiivis vähenema. Algne esmase struktuurse ülejäägiga eelarveseisund aitab elanikkonna vananemise pikaajalist mõju eelarvele vähendada. Riigi rahanduse jätkusuutlikkuse riske aitaks veel vähendada esmase ülejäägi suurendamine keskpika perioodi jooksul, nagu programmis ette nähtud, ning eakamate töötajate tööhõive suurendamine. Üldiselt tunduvad Austria riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid olevat väikesed.13.  Stabiilsusprogramm ei sisalda 2006. aasta septembri riikliku reformikava rakendusaruandes loetletud reformide üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks ei ole selles süsteemselt esitatud teavet riiklikus reformiprogrammis kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning selle eelarveprognoosides ei ole sõnaselgelt arvesse võetud riiklikus reformiprogrammis osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Eelkõige on mõlemas programmis kirjeldatud haldusreformist ning uurimis- ja arendustegevusele tehtavate kulude tõhustamisest oodatavat kokkuhoidu.14.  Programmi eelarvestrateegia on osaliselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitiliste üldsuunistega.15.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud andmed ja enamik vabatahtlikest andmetest[6].Üldine järeldus on, et vaatamata kiire majanduskasvu väljavaadetele on programmis ette nähtud liikumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi poole aeglane, kusjuures eelarve kohandamine on kavandatud suhteliselt hiliseks ning põhineb peamiselt lõplikult kindlaks määramata kulude piiramisel. Eelarve-eesmärkide saavutamine pärast 2008. aastat on seotud riskidega ning keskpika perioodi eesmärk võib programmiperioodi lõpuks jääda saavutamata. Valitsemissektori võlg võib jõuda asutamislepingus sätestatud 60%-le SKTst 2007. aastal ning edaspidi väheneda.Eespool esitatud hinnangut arvestades kutsutakse Austriat üles kasutama ära soodsaid majandustingimusi ning 2006. aasta eesmärgist väiksemat puudujääki, et tuua oma eelarve kohandamine keskpika perioodi eesmärgi suhtes varasemaks ja muuta seda tõhusamaks, eriti piirates rangelt kulutusi ning kasutades oma eelarve konsolideerimiseks kõiki kavaväliseid maksutulusid.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reaalne SKT (muutuse %) | SP märts 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,7 | 2,3 | 2,5 | 2,6 |KOM mai 2007 | 2,0 | 3,1 | 2,9 | 2,5 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 1,7 | 1,8 | 2,4 | 2,5 | puudub | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP märts 2007 | 2,1 | 1,5 | 1,6 | 1,7 | 1,7 | 1,8 |KOM mai 2007 | 2,1 | 1,7 | 1,8 | 1,7 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 2,3 | 2,1 | 1,7 | 1,5 | puudub | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP märts 20071 | -1,1 | -0,3 | 0,1 | -0,1 | 0,1 | 0,3 |KOM mai 20075 | -1,1 | -0,2 | 0,5 | 0,8 | puudub | puudub |SP nov 20051 | -0,7 | -1,1 | -0,9 | -0,5 | puudub | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP märts 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,4 |KOM mai 2007 | -1,6 | -1,1 | -0,9 | -0,8 | puudub | puudub |SP nov 2005 | -1,9 | -1,7 | -0,8 | 0,0 | puudub | puudub |Esmane tasakaal6 (% SKTst) | SP märts 2007 | 1,3 | 1,9 | 2,0 | 2,1 | 2,6 | 3,1 |KOM mai 2007 | 1,3 | 1,6 | 1,8 | 1,7 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 1,1 | 1,2 | 2,0 | 2,7 | puudub | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP märts 20071 | -1,1 | -1,0 | -0,9 | -0,7 | -0,2 | 0,2 |KOM mai 2007 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | puudub | puudub |SP nov 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | puudub | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP märts 20073 | -1,1 | -1,0 | -0,8 | -0,4 | -0,2 | 0,2 |KOM mai 20074 | -1,1 | -1,0 | -1,1 | -1,2 | puudub | puudub |SP nov 2005 | -1,6 | -1,2 | -0,4 | 0,2 | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP märts 2007 | 63,5 | 62,2 | 61,2 | 59,9 | 58,5 | 56,8 |KOM mai 2007 | 63,5 | 62,2 | 60,6 | 59,2 | puudub | puudub |SP nov 2005 | 63,4 | 63,1 | 61,6 | 59,5 | puudub | puudub |Märkused: |1 Komisjoni talituste arvutused programmis esitatud teabe põhjal; aastatel 2006–2010 hinnatakse Austria majanduse potentsiaalseks kasvuks vastavalt 2,3%, 2,3%, 2,4%, 2,4% ja 2,3%. |2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed. |3 Ühekordsed ja muud ajutised eelarvepuudujääki suurendava mõjuga meetmed saadud programmist (sõjalennukite hanked mahus 0,2% SKTst 2007. aastal, 0,4% SKTst 2008. aastal ja 0,1% SKTst 2009. aastal). |4 Erinevalt programmist (vt 3. märkus) ei käsitleta sõjalennukite hankeid komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosis ühekordsete meetmetena, sest need on jagunenud mitmele aastale ning valitsemissektori kogukulutused nende tõttu oluliselt ei suurene. |6 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 2,3%, 2,0%, 2,2% ja 2,2% vastavalt aastatel 2005–2008. |6 Programmis ning komisjoni talituste prognoosides kasutatud andmed esmase tasakaalu kohta ei ole finantsvahendusteenuste erineva käsitlemise tõttu omavahel otseselt võrreldavad. Programmis kasutatud andmed vastavad tegevusjuhendis sätestatud määratlustele. Komisjoni andmeid esmase tasakaalu kohta tuleb selleks, et neid saaks programmis esitatutega võrrelda, kohandada 0,1–0,2% võrra SKTst. |Allikad: |Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2007. aasta kevade majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule – Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta, 12.12.2006, KOM(2006) 816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, 12.10.2006, KOM(2006) 574, ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, European Economy nr 4/2006.[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11.10.2005.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Käesolevas tekstis osutatud dokumendid asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Esitamata on siiski vabatahtlikud andmed tööhõive ja töötundide ning avaliku sektori palkade kohta.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0143

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004-2008  /* SEK/2005/0143 lõplik */

	Brüssel 2.2.2005SEK(2005) 143 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004-2008(komisjoni esitatud)  SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid peavad esitama nõukogule ja komisjonile stabiilsusprogrammid 1. märtsiks 1999. Vastavalt selle määruse artiklile 5 pidi nõukogu kontrollima iga stabiilsusprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, esitas nõukogu arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.Belgia esitas esimese stabiilsusprogrammi aastateks 1999–2002 18. detsembril 1998 ja nõukogu andis sellele hinnangu 15. märtsil 1999. Ajakohastatud programmid esitati igal järgmisel aastal. Belgia esitas viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi 6. detsembril 2004. aastal. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades oma 2004. aasta sügise majandusprognoose ning võttes arvesse tegevusjuhendit,[2] potentsiaalse tootmismahu ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud nõukogu jõustatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnang on järgmine:-  Belgia valitsus kiitis Belgia 2004. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi heaks 3. detsembril 2004 ja esitas selle 6. detsembril 2004. Programm hõlmab ajavahemikku 2004–2008. See vastab enam-vähem andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Programmis puuduvad kohustuslikud andmed lühi- ja pikaajaliste intressimäärade kohta ning terve rida vabatahtlikke andmeid.-  Programm põhineb eeldusel, et majanduskasv on 2005. ja 2006. aastal 2,5% ning 2008. aastaks on see aeglustunud 2,0%ni. 2005. ja 2006. aasta makromajanduslik stsenaarium on väga lähedal komisjoni talituste 2004. aasta sügise prognoosile. 2007. ja 2008. aastaks kavandatud SKT reaalkasv on veidi väiksem komisjoni talituste potentsiaalse majanduskasvu prognoosist, mis saadi ühise metoodika kohaldamisel programmis esitatud andmete suhtes. Järelikult võib makromajanduslikku stsenaariumi pidada usutavaks.-  Ajakohastatud programmis esitatud makromajandusliku strateegia eesmärk on hoida eelarve tasakaalus või väikeses ülejäägis ning võla suhet järkjärguliselt vähendada, et valmistuda nendeks mõjudeks eelarvele, mis on tingitud elanikkonna vananemisest. Ajakohastatud programmi eesmärk on tasakaalus eelarve 2005. ja 2006. aastal ning 2007. aastal ülejääk 0,3% SKTst. See on sama kui eelmises programmis, vaatamata praeguse ajakohastatud programmi väiksemale kasvuprognoosile 2005. aastal. 2008. aastaks on kavandatud ülejääk 0,6% SKTst. Esmane ülejääk on prognoosi kohaselt ligikaudu 4,5% SKTst, mis on veidi väiksem kui 2004. aasta kavandatud tulemus 4,9% SKTst. See on tingitud jätkuvast 2001. aasta otseste maksude reformi elluviimisest ja suurematest avaliku sektori investeeringutest enne 2006. aasta kohalikke valimisi. Esmane ülejääk peaks hakkama kasvama programmiperioodi lõpus. Programmis nähakse ette intressikoormuse vähenemist peamiselt jätkuva võlgade vähendamise tulemusel. Eeldatakse, et 2006. aastal tulud suurenevad ja jäävad seejärel stabiilseks, kusjuures esmased kulud 2008. aastaks veidi vähenevad. Tsükliliselt kohandatud tasakaal jääb prognoosi kohaselt positiivseks kogu programmiperioodil, kahanedes ülejäägilt 0,5% SKTst 2004. aastal 0,1%ni 2006. aastal ja suurenedes seejärel taas 0,9%ni 2008. aastal.-  Ajakohastatud programmi eelarvestrateegia on enam-vähem tasakaalus. Praeguseks ei ole Belgia valitsus veel teatanud, milliseid meetmeid ta võtab 2006. aasta eelarve tasakaalustamiseks, kui tulud vähenevad 0,3% SKTst 2001. aasta otseste maksude reformi jätkuva elluviimise tõttu ning seoses sellega, et 2005. aasta eelarvet mõjutavad positiivselt mitmed väiksed ühekordsed operatsioonid (kokku ligikaudu 0,2% SKTst). Kuigi makromajanduslik stsenaarium on usutav, on Belgia valitsemissektori eelarve tasakaal suhteliselt tundlik muutuste suhtes majanduskasvus (tundlikkus 0,6). Samuti on olemas oht seoses esmaste kulutuste kontrollimisega peamiselt sotsiaalkindlustussüsteemi tasandil. Tervishoiusüsteemi eelarve ületamine 2004. aastal (vaatamata juba niigi suurele aasta reaalkasvu eesmärgile 4,5%) lubab oletada, et need kulud kasvavad jätkuvalt kiiresti. Kuigi 2004. aasta lõpus teatati uutest meetmetest tervishoiukulude vähendamiseks (kokku 0,2% SKTst), on nende tõhusust veel raske hinnata. Teisest küljest lubati sotsiaalministril peaaegu kogu 2005. aastal võtta vajalikke meetmeid, konsulteerimata eelnevalt parlamendiga (või kellegi teisega), et oleks võimalik kiiresti reageerida võimalikele ülemäärastele kuludele. Üldiselt on Belgia valitsus käitunud usaldusväärselt ja suutnud täita võetud kohustust võtta meetmeid eelarve hoidmiseks tasakaalus. Seda riskianalüüsi arvestades on eelarve-eesmärkide ohud enam-vähem tasakaalus ja programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et täita stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi eelarveseisund, mis on tasakaalulähedane või ülejäägis. Lisaks on olemas piisav varu tavaliste tsükliliste kõikumiste korral, et ei ületataks puudujäägikriteeriumi kontrollväärtust 3% SKTst.-  Võla suhe on alates 1993. aastast püsivalt langenud, kuid on üle kontrollväärtuse 60% SKTsse. 2004. aastal langes see 96,6%ni ehk vähem, kui nähti ette eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis. Jätkuvalt suur esmane ülejääk ja intressimaksete alandamine on võla suhte edasise vähendamise peamised tegurid. Varade muutusi korrigeeriti üldiselt vähe, kuid 2005. aastal kavatseb valitsus üle võtta 7,4 miljoni eurose võla riiklikult raudtee-ettevõttelt SNCB (2,5% SKTst). SNCB võla ülevõtmine aeglustab võla suhte vähendamist 2005. aastal, kuid üldiselt on võla suhte kavandatud vähenemine kiirem, kui oli ette nähtud eelmises ajakohastatud programmis. Võla suhte arengut mõjutavad samad ebakindlust lisavad tegurid kui puudujäägi puhul, kuid üldiselt võib arenguprognoosi lugeda usutavaks.-  Nagu on märgitud juba eespool, esitatakse ajakohastatud programmis mitmeid meetmeid tervishoiukulude vähendamiseks (näiteks meetmed ravimikulude kontrollimiseks ja juhtumipõhine maksusüsteem kõige sagedamini esinevate ravikuuride puhul haiglates), kusjuures tervishoiukulude reaalkasvu eesmärk on 4,5% aastas. Madala tööhõivega tegelemise osas teatatakse programmis läbirääkimiste algatamisest sotsiaalpartnerite ja valitsuse vahel, mille tulemusel peaksid sündima uued meetmed ennetähtaegselt pensionile jäämise piiramiseks ja tegelike tööaastate edasiseks suurendamiseks sotsiaalkokkulepete alusel. Nende läbirääkimiste tulemused ei ole siiski teada. Üldiselt kulgeb ennetähtaegselt pensionile jäämise stiimulite kõrvaldamine aeglaselt ja on teatatud ainult vähestest uutest konkreetsetest algatustest.-  Belgia riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse osas tunduvad olevat mõned ohud seoses koguvõla praeguse tasemega. Kuigi see väheneb, on võla suhe väga kõrge ning järjekindel alandamine sõltub suure esmase ülejäägi säilitamisest pikemaks ajaks. Programmis kirjeldatud vananeva elanikkonna eelarvekulude katmise strateegia põhineb peamiselt koguvõla alandamisel sellise eelarveseisundi säilitamise teel, mis on tasakaalus või väikeses ülejäägis (mis omakorda sõltub peamiselt esmaste kulude piiramisest), ning vananemisfondi abil. Esmaste kulude ohjeldamine võib osutuda raskeks, seda eriti tervishoiusektoris, kuid on tähtis seoses valitsuse strateegiaga vähendada maksukoormust töökohtade loomiseks. Arvestades ülalpeetavate vanurite suhte (üle 60-aastaste arv saja 20–59 aasta vanuse isiku kohta) eeldatavat suurenemist, on pikaajalise jätkusuutlikkuse saavutamisel eriti tähtis selle ulatusliku strateegia sihikindel rakendamine.-  Majanduspoliitika üldsuuniste osas vastab ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika enam-vähem riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Eelkõige on ajakohastatud programmis tagatud võla suhte pidev alanemine. Pidades silmas hiljutisi ülekulusid tervishoiu valdkonnas (mille reaalkasvumäära eesmärk on seatud suhteliselt kõrgeks – 4,5% aastas), on olemas mõningane oht, et ei täideta suunist piirata kulude reaalkasvu 1,5%ni I valdkonnas (föderaalvalitsus ja sotsiaalkindlustus). Seega on tähtis säilitada suur esmane ülejääk ja piirata kulude reaalkasvu, eelkõige pidades silmas vananemisega seotud rahalisi vajadusi.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2004-2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[4] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  [17. veebruaril 2005] kontrollis nõukogu Belgia ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2008. Programm vastab enam-vähem andmenõuetele, mis on esitatud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Programmis puuduvad mõned kohustuslikud ja mitmed vabatahtlikud andmed. Seepärast palutakse Belgial viia andmed nõuetega vastavusse.2.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT reaalkasvuks 2005. ja 2006. aastal 2,5%, mis aeglustub 2,0%ni programmiperioodi lõpuks. Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium usutavaid kasvuprognoose. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.3.  Ajakohastatud programmis esitatud makromajandusliku strateegia eesmärk on hoida eelarve tasakaalus või väikeses ülejäägis ning võla suhet järkjärguliselt vähendada, et valmistuda nendeks mõjudeks eelarvele, mis on tingitud elanikkonna vananemisest. Ajakohastatud programmi prognooside kohaselt on eelarve 2005. ja 2006. aastal tasakaalus, 2007. aastal on ülejääk 0,3% SKTst ja 2008. aastal 0,6%. Eelmise ajakohastatud programmiga (mis lõppes 2007. aastal) võrreldes kinnitab praegune ajakohastatud programm üldiselt kavandatud riigi rahanduse kohandamist enam-vähem muutmata makromajandusliku stsenaariumi taustal. Esmane ülejääk väheneb prognoosi kohaselt veidi 2006. aastal, kuid hiljem taas suureneb. See on tingitud jätkuvast 2001. aasta otseste maksude reformi elluviimisest ja suurematest avaliku sektori investeeringutest enne 2006. aasta kohalikke valimisi. Programmis nähakse ette intressikoormuse vähenemist peamiselt jätkuva võlgade vähendamise tulemusel. Eeldatakse, et 2006. aastal tulud suurenevad ja jäävad seejärel stabiilseks, kusjuures esmased kulud 2008. aastaks veidi vähenevad. Tsükliliselt kohandatud tasakaal (põhineb programmis sisalduval teabel, kasutades ühist metoodikat) jääb prognoosi kohaselt positiivseks kogu programmiperioodil, kahanedes ülejäägilt 0,5% SKTst 2004. aastal 0,1%ni 2006. aastal ja suurenedes seejärel taas 0,9%ni 2008. aastal.4.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud. Eelkõige ei ole Belgia valitsus veel teatanud, milliseid meetmeid ta võtab 2006. aasta eelarve tasakaalustamiseks, kui tulud vähenevad 0,3% SKTst 2001. aasta otseste maksude reformi jätkuva elluviimise tõttu ning seoses sellega, et 2005. aasta eelarvet mõjutavad positiivselt mitmed väiksed ühekordsed operatsioonid (kokku ligikaudu 0,2% SKTst). Kuigi makromajanduslik stsenaarium on usutav, on Belgia valitsemissektori eelarve tasakaal suhteliselt tundlik muutuste suhtes majanduskasvus (tundlikkus 0,6). Samuti on olemas oht seoses esmaste kulutuste kontrollimisega peamiselt sotsiaalkindlustussüsteemi tasandil. Tervishoiusüsteemi eelarve ületamine 2004. aastal (vaatamata juba niigi suurele aasta reaalkasvu eesmärgile 4,5%) lubab oletada, et need kulud kasvavad jätkuvalt kiiresti. 2004. aasta lõpus teatati uutest meetmetest tervishoiukulude vähendamiseks (kokku 0,2% SKTst), kuid nende tõhusust veel raske hinnata. Teisest küljest lubati sotsiaalministril peaaegu kogu 2005. aastal võtta vajalikke meetmeid, konsulteerimata eelnevalt parlamendiga (või kellegi teisega), et oleks võimalik kiiresti reageerida võimalikele ülemäärastele kuludele. Üldiselt öeldes on Belgia valitsus käitunud usaldusväärselt ja suutnud täita võetud kohustust võtta meetmeid eelarve hoidmiseks tasakaalus.5.  Seda riskianalüüsi arvestades on eelarve-eesmärkide ohud enam-vähem tasakaalus ja programmi eelarvealased põhimõtted on ilmselt piisavad, et täita stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi eelarveseisund, mis on tasakaalulähedane või ülejäägis. Lisaks on olemas piisav varu tavaliste tsükliliste kõikumiste korral, et ei ületataks ühelgi aastal puudujäägikriteeriumi kontrollväärtust 3% SKTst.6.  Eeldatav võla suhe on 2004. aastal jõudnud 96,6%ni SKTsse, mis on oluliselt suurem asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtusest. Programmis prognoositakse, et võla suhe väheneb programmiperioodi jooksul 12,4 protsendipunkti võrra 84,2%ni SKTsse 2008. aastal. Nende andmete puhul on võetud arvesse 7,4 miljoni euro suuruse võla (2,5% SKTst) ülevõtmist riiklikult raudtee-ettevõttelt SNCB 2005. aastal. SNCB võla ülevõtmine aeglustab võla suhte alanemist 2005. aastal, kuid üldiselt on võla suhte kavandatud alanemine kiirem, kui oli ette nähtud eelmises ajakohastatud programmis.7.  Belgia riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse osas tunduvad olevat mõned ohud seoses koguvõla praeguse tasemega. Kuigi see väheneb, on võla suhe väga kõrge ning järjekindel alanemine sõltub suure esmase ülejäägi säilitamisest pikemaks ajaks. Programmis kirjeldatud vananeva elanikkonna eelarvekulude katmise strateegia põhineb peamiselt koguvõla alanemisel ja sellisel eelarveseisundi säilitamisel, mis on tasakaalus või väikeses ülejäägis (mis omakorda sõltub peamiselt esmaste kulude piiramisest), ja vananemisfondi abil. Esmaste kulude ohjeldamine võib osutuda raskeks, seda eriti tervishoiusektoris, kuid on tähtis seoses valitsuse strateegiaga vähendada maksukoormust töökohtade loomiseks. Arvestades ülalpeetavate vanurite suhte eeldatavat suurenemist, on pikaajalise jätkusuutlikkuse saavutamisel eriti tähtis selle ulatusliku strateegia sihikindel rakendamine.8.  Ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika vastab üldjoontes riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Eelkõige on ajakohastatud programmis tagatud võla suhte pidev alanemine. Pidades silmas hiljutisi ülekulusid tervishoiu valdkonnas (mille reaalkasvumäära eesmärk on seatud suhteliselt kõrgeks – 4,5% aastas), on olemas mõningane oht, et ei täideta suunist piirata kulude reaalkasvu 1,5%ni I valdkonnas (föderaalvalitsus ja sotsiaalkindlustus). Seega on tähtis säilitada suur esmane ülejääk ja piirata kulude reaalkasvu, eelkõige pidades silmas vananemisega seotud rahalisi vajadusi.Tabel: Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | SP dets 2004 | 2,4 | 2,5 | 2,5 | 2,1 | 2,0 |KOM okt 2004 | 2,5 | 2,5 | 2,6 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 1,8 | 2,8 | 2,5 | 2,1 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP dets 2004 | 1,9 | 2,0 | 1,8 | 1,8 | 1,8 |KOM okt 2004 | 2,0 | 1,9 | 1,8 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets 2004 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | 0,6 |KOM okt 2004 | -0,1 | -0,3 | -0,5 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,3 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets 2004 | 4,9 | 4,5 | 4,4 | 4,5 | 4,7 |KOM okt 2004 | 4,8 | 4,2 | 3,6 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 5,1 | 4,8 | 4,7 | 4,8 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP dets 20041 | 0,5 | 0,3 | 0,1 | 0,5 | 0,9 |KOM okt 2004 | 0,4 | 0,0 | -0,4 | puudub | puudub |SP nov 20031 | 0,6 | 0,2 | 0,0 | 0,3 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTsse) | SP dets 2004 | 96,6 | 95,5 | 91,7 | 88,0 | 84,2 |KOM okt 2004 | 95,8 | 94,4 | 90,9 | puudub | puudub |SP nov 2003 | 97,6 | 93,6 | 90,1 | 87,0 | puudub |Märkus: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. Allikad: stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognoosid (KOM); komisjoni talituste arvutused.. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 10.7.2001 jõustatud majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Komisjoni soovitus,  7. detsember 2005 , nafta julgeolekuvarude vabastamise kohta orkaani Katrina põhjustatud tarnehäirete tagajärjel  (teatavaks tehtud numbri K(2005) 4655 all)

text:
               13.12.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 326/37

      KOMISJONI SOOVITUS,
   7. detsember 2005,
   nafta julgeolekuvarude vabastamise kohta orkaani Katrina põhjustatud tarnehäirete tagajärjel
   (teatavaks tehtud numbri K(2005) 4655 all)
   (2005/885/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu direktiiviga 68/414/EMÜ (1) kohustatakse liikmesriike säilitama toornafta ja/või naftatoodete miinimumvarusid.

               (2)

               Orkaani Katrina põhjustatud toornafta ja/või naftatoodete tootmisega seotud kaod tekitasid häireid kogu maailma naftatarnetes, mõjutades seega ka ühenduse naftatarneid.

               (3)

               Pärast orkaani Katrina palus Rahvusvaheline Energiaagentuur (IEA) paljudel liikmesriikidel osaleda esialgses rahvusvahelises ühistegevuses seoses orkaani põhjustatud tarnehäiretega, et katta nafta tootmiskadusid ajavahemikul 2. september 2005 kuni 2. oktoober 2005, kuid mis võib mõnes liikmesriigis jätkuda ka pärast 2. oktoobrit 2005.

               (4)

               Liikmesriigid, kes ei ole Rahvusvahelise Energiaagentuuri liikmed, on avaldanud toetust varude vabastamises osalevate liikmesriikide võetud erakorralistele meetmetele.

               (5)

               Osalemine esialgses ühistegevuses võib mõne liikmesriigi puhul tähendada seda, et nende nafta julgeolekuvarud vähenevad direktiivis 68/414/EMÜ sätestatud kohustuslikust miinimumtasemest allapoole.

               (6)

               Direktiivi 68/414/EMÜ artikli 7 teises lõigus on ette nähtud, et liikmesriigid hoiduvad enne kõnealuse direktiivi artikli 7 esimeses lõigus nimetatud nõupidamist oma varude kasutamisest määrani, mille puhul varud väheneksid kohustuslikust miinimumtasemest allapoole.

               (7)

               Üksikute liikmesriikide vabastatavate nafta julgeolekuvarude kogus ei tohiks vähendada nafta julgeolekuvarude kogutaset ühenduses kohustuslikust miinimumtasemest allapoole.

               (8)

               Bensiini (I kategooria) julgeolekuvarude kogutase ühenduses on kohustuslikust miinimumtasemest kõrgem ja isegi märksa suurem – ühenduse sisetarbimise päevade arvu tähenduses – kui gaasiõli (II kategooria) varude tase.

               (9)

               Pärast varude vabastamist peavad liikmesriigid täiendama oma nafta julgeolekuvaru kohustusliku miinimumtasemeni. Naftaturule tarbetu surve avaldamise vältimiseks peaks kõnealune varude täiendamine toimuma pikema aja jooksul, kaasa arvatud 2006. aasta.

               (10)

               Nõukogu 24. juuli 1973. aasta direktiivi 73/238/EMÜ (toornafta ja naftatoodete tarneraskuste mõju leevendamise meetmete kohta) (2) artiklis 1 on sätestatud, et liikmesriikide pädevatele asutustele toornafta ja naftatoodete tarneraskuste tekkimise puhul antavad volitused peaksid võimaldama neil lisaks muudele meetmetele kehtestada ka tarbimise eri- või üldpiiranguid.

               (11)

               Direktiivi 73/238/EMÜ artiklis 3 on sätestatud, et liikmesriikide ja komisjoni vahelised konsultatsioonid toimuvad rühma (st naftatarnerühma) kaudu, et tagada kõnealuse direktiivi artikli 1 alusel liikmesriikide võetud või soovitatud meetmete koordineerimine.

               (12)

               Käesolevas soovituses osutatud meetmed vastavad direktiivi 68/414/EMÜ artikli 7 esimese lõigu ja direktiivi 73/238/EMÜ artikli 3 kohaselt toimunud konsultatsioonide tulemustele,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               Oma kavades, mis käsitlevad nafta julgeolekuvarude vabastamist orkaani Katrina põhjustatud tarnehäirete tõttu, peaksid liikmesriigid eelistama I kategooriasse kuuluvate bensiinivarude vabastamist II kategooriasse kuuluvate gaasiõlivarude vabastamisele.

               2.

               Liikmesriigid peaksid jätkama nafta julgeolekuvarude vabastamist käsitlevate kavade teostamist, millega osaleda orkaani Katrina põhjustatud tarnehäirete järgses rahvusvahelises ühistegevuses, et katta nafta tootmiskadu ajavahemikul 2. septembrist 2005 kuni 2. oktoobrini 2005, isegi kui selline varude vabastamine vähendab ajutiselt nende nafta julgeolekuvarusid kohustuslikust miinimumtasemest allapoole.

               3.

               Liikmesriigid peaksid täiendama oma nafta julgeolekuvarusid koostöös komisjoniga, mis hõlbustab liikmesriikidel paindlike kavade vastuvõtmist riikide kaupa, võttes nõuetekohaselt arvesse turutingimusi. Liikmesriigid peaksid esitama oma varude täiendamise kavad pärast seda, kui nad on vabastanud kõik kavandatud nafta julgeolekuvarud.

               4.

               Naftatarnerühma kohtumistel, millest esimene toimub enne 2005. aasta lõppu, peaksid liikmesriigid uurima võimalikke meetmeid nafta tarbimise piiramiseks, kaasa arvatud nõudlust piiravad meetmed, juhuks kui naftatarnehäired jätkuvad. Eelkõige peaksid liikmesriigid kaaluma nõudlust piiravate meetmete kaht eri rühma, millest üks hõlmab leebeid ja majanduslikult tasuvaid meetmeid väiksemate naftatarnehäirete korral ning teine ulatuslikumate häirete puhul võetavaid meetmeid. Liikmesriigid peaksid võtma endale kohustuse koordineerida selliste meetmete rakendamist naftatarnerühma kaudu.

               5.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 7. detsember 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Andris PIEBALGS

      (1)  EÜT L 308, 23.12.1968, lk 14. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 98/93/EÜ (EÜT L 358, 31.12.1998, lk 10).

      (2)  EÜT L 228, 16.8.1973, lk 1.