				|

		52012DC0326

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Slovakkia 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0326 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Slovakkia 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil 2010
vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta
ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[4]
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil 2011
vastu soovituse Slovakkia 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Slovakkia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[5] milles ei nimetatud Slovakkiat
liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu rõhutas vajadust
konsolideerida eelarvet diferentseeritult ja majanduskasvu soodustavalt, et
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, võidelda töötusega ja kriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       2. märtsil 2012 kutsus
Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike üles esitama
õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või
lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(7)       Slovakkia esitas 30. aprillil
2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja 2012. aasta riikliku
reformikava. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi
seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Nõukogu, kelle arvamus
põhineb 2012. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangul kooskõlas nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1466/97, on seisukohal, et programmi eelarveprognooside
aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. See on laias laastus
kooskõlas komisjoni 2012. aasta kevadprognoosiga, kuigi viimases ennustatakse 2012.
aastal veidi kõrgemat SKP reaalkasvu. Programmis kavandatud eelarvestrateegia
eesmärk on tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Eesmärgi
täitmiseks on kindlaks määratud vahemeetmed, milleks on 2012. aasta eelarve
range rakendamine ja valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine alla 3 %
SKPst aastal 2013, mis on nõukogu seatud tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamiseks. Valitsemissektori eelarvepuudujäägiga seotud eesmärgi
saavutamine aastal 2013 võib aga ebaõnnestuda. Programmiga on muudetud keskpika
perioodi eelarve-eesmärki tasakaalus eelarvest struktuurse eelarvepuudujäägini 0,5 %
SKPst, mida ei suudeta ilmselt programmiperioodi jooksul saavutada. Uus
keskpika perioodi eelarve-eesmärk kajastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid
piisaval määral. Programmi (ümberarvutatud) struktuurse eelarveseisundi[6] põhjal konsolideeriti
ajavahemikul 2010–2013 igal aastal eelarvet keskmiselt 1,3 % SKPst, mis on
kaugelt parem nõukogu soovituses ette nähtud väärtusest; suurem osa
konsolideerimisest on kavandatud aastasse 2013. 2013. aasta eesmärgi
saavutamine on kahtlane, sest kavandatud tulumeetmed ei pruugi olla piisavad;
väikesemahuliste meetmete samaaegne rakendamine võib osutuda keeruliseks ja
Slovakkia on varem eelarvepuudujäägi eesmärke tagantjärele märkimisväärselt
suurendanud. Lisaks võib täiendav kulude üldine vähendamine keskpikas perioodis
osutuda saavutamatuks. Aastatel 2014 ja 2015 peaks keskmine iga-aastane eelarve
konsolideerimine olema 0,3 % SKPst, mis jääb alla keskpika perioodi
eelarve-eesmärgi saavutamata jätnud riikidelt nõutava kohanduse 0,5 %
SKPst. Ometi on programmi kohaselt valitsemissektori kulude kasv
kaalutlusõiguse alusel võetavaid tulumeetmeid arvestades kooskõlas stabiilsuse
ja kasvu pakti kulueesmärgiga programmi viimastel aastatel. Valitsemissektori
võlg jääb kaugele alla 60 % SKPst. Kuigi Slovakkia võttis vastu
eelarvenõukogu asutava õigusakti, ei ole seda seni moodustatud ja õigusakti
kulude ülemmäära kohta ei ole seni veel vastu võetud.
(9)       Võttes arvesse kahanevaid
võimalusi täiendavaks kulupõhiseks konsolideerimiseks ja vajadust toetada
pidevat lähenemist kulude kaudu peamistes valdkondades, nagu haridus,
innovatsioon ja transpordiinfrastruktuur, on veel võimalusi võtta meetmeid
maksubaasi laiendamiseks, maksudest kõrvelehoidmise piiramiseks ja maksude
laekumise parandamiseks lühiajalisi kasvuväljavaateid rikkumata. Olulist
lisatulu oleks võimalik saada siis, kui suudetaks vähendada käibemaksu
alalaekumist, mis on üks suurimaid ELis. Samuti on võimalik suurendada selliste
maksude laekumist, mis kasvu kõige vähem kahjustavad, sealhulgas kinnisvara
maksustamine ja keskkonnamaksud. Tõhus palgatulu maksustamine sõltub töösuhte
liigist. See soodustab paindlikumat töökorraldust, millel on negatiivne lühi-
ja pikaajaline mõju avaliku sektori eelarvele.
(10)     Slovakkia on ainult osaliselt
taganud riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse, sest ta ei ole ellu
viinud kavandatud muudatusi oma pensionisüsteemi jooksvalt finantseeritavas
pensionisambas. Täielikult rahastatava pensionisamba elujõulisuse
suurendamiseks on võetud meetmeid. Ebastabiilne õiguskeskkond, kus varem toimus
sageli olulisi muutusi, on põhjustanud arvestatavad kohandamiskulud ja
tekitanud täielikult rahastatavas sambas ebakindlust.
(11)     Slovakkia ei ole võtnud
olulisi meetmeid töötuse probleemi lahendamiseks. Aktiivse tööturupoliitika
tõhusust ja riikliku tööhõivetalituse suutlikkust tuleb jätkuvalt suurendada.
Samuti on vaja võtta meetmeid eakamate töötajate ja naiste suuremaks osalemiseks
tööturul, eelkõige pakkudes lastehoiuteenust. Maksukiil, sealhulgas kõik
kohustuslikud maksed, on jäänud madala sissetulekuga töötajate jaoks
suhteliselt suureks ja seetõttu ei soovi osa tööotsijatest loobuda
sotsiaalabist madalapalgalise töö kasuks.
(12)     Haridus- ja koolitussüsteemi
madala kvaliteedi parandamiseks on vastu võetud ainult piiratud meetmeid.
Selleks et Slovakkias vähendada noorte kõrget töötuse määra, tuleks vastu võtta
ja viivitamata rakendada noorte tegevuskava kooskõlas Slovakkia ja komisjoni
ühise noorte töötuse töörühma tegevuse tulemustega, sealhulgas reformida
kutseharidust ja -koolitust ning kõrgharidust. Slovakkias on võetud vastu
ajakohastatud pidevõppe strateegia. Pidevõppes osalejate määra tõstmiseks ei
ole siiski võetud kasutusele konkreetseid stiimuleid.
(13)     Tõrjutud kogukonnad,
sealhulgas romad, on tööturult ja üldharidussüsteemist suures osas kõrvale
jäetud ning nad kujutavad endast märkimisväärset kasutamata tööjõupotentsiaali
Slovakkia majanduses. Selle probleemi lahendamiseks peaks Slovakkia suurendama
jõupingutusi tõrjutud rühmade haridustulemuste parandamiseks ja täiskasvanute
taasintegreerimise poliitika tõhustamiseks.
(14)     Slovakkia on oluliselt
parandanud riigihanke-eeskirjade ja kohtute tegevuse läbipaistvust, kuid kohtumenetlus
kestab ikka veel kaua ja on kulukas. Avalike institutsioonide tegevuse üldine
kvaliteet on siiski veel madal ja nende suutlikkus väike. Avalikus halduses
puudub strateegiline lähenemisviis, personal vahetub sageli ja suutlikkuse
suurendamine ei ole piisav. See omakorda takistab poliitika väljatöötamist ja
rakendamist ning avalike teenuste osutamist.
(15)     Slovakkia on võtnud laiendatud
euroala pakti raames hulga kohustusi. Kõnealused kohustused ja 2011. aastal
võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise, konkurentsivõime
parandamise, riigi rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamise ja rahandusliku
stabiilsuse edendamisega. Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames
võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise
tulemusi.
(16)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Slovakkia majanduspoliitikat. Komisjon hindas
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Slovakkia fiskaal- ja
sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad 1.–7.
soovituses.
(17)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Slovakkia stabiilsusprogrammi ja tema
arvamus[7]
selle kohta on väljendatud eelkõige 1. soovituses.
SOOVITAB Slovakkial võtta 2012.–2013.
aastal järgmisi meetmeid:
1.           Võtta 2012. aastal
täiendavaid meetmeid ja määrata kindlaks 2013. aastal vajalikud meetmed
ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks jätkusuutlikul viisil ja
struktuurse kohandamise tagamiseks, nagu on täpsustatud nõukogu soovitustes
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames. Rakendada suunatud kulukärpeid,
tagades kasvu soodustava rahastamise ning suurendada jõupingutusi avaliku
sektori kulude tõhusamaks muutmiseks. Seejärel tuleks tagada asjakohane
struktuurne kohandamine, et liikuda piisavalt kiiresti keskpika perioodi
eesmärgi suunas, sealhulgas kulueesmärgi täitmine. Kiirendada eelarvenõukogu
moodustamist ja võtta vastu kulude ülemmäära käsitlevad eeskirjad.
2.           Parandada maksuseaduse nõuete
täitmist, suurendades eelkõige tulumaksu kogumise tõhusust. Vähendada palgatulu
maksustamise erinevusi, mis sõltuvad töösuhte liigist, vähendades samuti
maksuvähendusi. Siduda kinnisvara maksustamine kinnisvara turuväärtusega.
Kasutada enam keskkonnamakse.
3.           Veelgi kohandada jooksvalt
finantseeritavat pensionisammast, muutes indekseerimismehhanismi, sidudes
seadusjärgse pensioniea otseselt eeldatava elueaga ning võttes pensioni
arvutamise valemis kasutusele jätkusuutlikkusnäitaja, mis peegeldab
demograafilisi muudatusi. Tagada täielikult rahastatava pensionisamba
stabiilsus ja elujõulisus.
4.           Suurendada riiklike
tööturuasutuste haldussuutlikkust, et parandada aktiivse tööturupoliitika
suunitlust, kujundamist ja hindamist tagamaks individuaalsemad tööturuteenused
noortele, pikaajalistele töötutele, eakamatele töötajatele ja naistele. Tagada
lastehoiuteenuste pakkumine. Vähendada madala sissetulekuga töötajate
maksukiilu ja kohandada hüvitiste süsteemi.
5.           Vastu võtta ja rakendada
noorte tegevuskava, milles keskendutakse eelkõige üld- ja kutsehariduse
kvaliteedi ja tööturu vajadustele vastavuse parandamisele, võttes kasutusele
praktikasüsteemi. Parandada kõrghariduse kvaliteeti selle kvaliteedi tagamise
tugevdamise ja tulemustele orienteerituse kaudu.
6.           Võtta aktiivseid meetmeid, et
kvaliteetne haridus ja alusharidus oleks haavatavate inimrühmade, sealhulgas
romade jaoks paremini kättesaadav. Tagada täiskasvanute taasintegreerimine
tööturule aktiveerimismeetmete ja suunatud tööturuteenuste, teise haridusvõimaluse
andmise ja lühiajalise kutsekoolituse abil.
7.           Parandada avalike teenuste
kvaliteeti, sealhulgas tõhustades personalijuhtimist. Veelgi lühendada
kohtumenetluste kestust ja tugevdada Riigihangete Ameti rolli iseseisva
asutusena.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012) 325 final
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta
otsus 2012/238/EL.
[5]               COM(2012) 68 final
[6]               Tsükliliselt kohandatud
eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist,
arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja
ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97
artikli 5 lõikele 2.


				|

		52011SC0825

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Romaniaand delivering a Council opinionon the updated Convergence Programme of Romania 2011-2014

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
mis käsitleb Rumeenia 2011. aasta
riiklikku reformikava
ja milles esitatakse nõukogu arvamus
Rumeenia ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2014) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli
1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve
ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
6. mail 2009 võttis nõukogu vastu otsuse
(2009/459/EÜ) anda Rumeeniale Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 143
alusel kolmeks aastaks keskmise tähtajaga finantsabi. Kaasnevas,
23. juunil 2009 allkirjastatud vastastikuse mõistmise memorandumis ja
selle järgnevates lisades on sätestatud majanduspoliitilised tingimused, mille
põhjal finantsabi anti. Nõukogu otsust muudeti 16. märtsi 2010. aasta
otsusega 2010/183. Programmi eduka rakendamise järel Rumeenia poolt ning
arvestades, et jooksevkonto puudujääki on kaupade ja tööjõuturul ilmnenud
struktuurinõrkuste tõttu õnnestunud kohandada vaid osaliselt ning riik on
seetõttu tundlik rahvusvaheliste hinnašokkide suhtes, võttis nõukogu
12. mail 2011 vastu otsuse (2011/288/EL), millega tegi ELi toimimise
lepingu artikli 143 alusel Rumeeniale kolmeks aastaks kättesaadavaks
keskmise tähtajaga ennetava finantsabi. Kaasnev vastastikuse mõistmise
memorandum allkirjastatakse [2011. aasta
juunis].
(2)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010
heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive
strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika
tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on
vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
potentsiaali suurendamiseks.
(3)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu
soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta
ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[3]
mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.
(4)
Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese
iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue
tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa
poolaasta algust; majanduspoliitika parem koordineerimine on ette nähtud
Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
(5)
Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011
heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas
nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning
komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust
pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse
taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute
jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles
viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende
stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(6)
Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga
ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt
kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja
riiklikesse reformikavadesse.
(7)
Rumeenia esitas 2. mail 2011 oma
2011. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2011–2014 ja
oma 2011. aasta riikliku reformikava. Programme hinnati üheaegselt.
(8)
2002–2008 kasvas Rumeenia majandus jõudsalt,
kusjuures SKP reaalkasv oli keskmiselt 6,3 %, mis on kõrgem selle
potentsiaalsest kasvutasemest. Majanduskasvu põhimootoriks oli siseriiklik
nõudlus, kuna laenude ja palkade jõuline areng elavdas erasektori tarbimist ja
investeeringuid. Seda buumi toitis ka väliskapitali sissevool, mis viis
ülekuumenemisele ning mittejätkusuutlikule välisele ja eelarve
tasakaalustamatusele. Jooksevkonto puudujääk saavutas tipu 2007. aastal
(13,6 % SKPst), vähenedes 2008. aastal vaid marginaalselt
(11,4 % SKPst). Suurt välislaenamist stimuleeris protsükliline
fiskaalpoliitika, kusjuures valitsemissektori eelarve puudujääk suurenes
korduvate eelarvekõrvalekallete tõttu, eriti jooksvate kulutuste valdkonnas,
2005. aasta 1,2 %‑lt SKPst 2008. aasta 5,7 %‑ni
SKPst. Finantskriis ja sellele järgnenud ülemaailmne majanduslangus pani
investorid riske vältima, mistõttu vähenesid Rumeeniasse suunduvad kapitalivood
märkimisväärselt. Soodsatest majandustingimustest hoolimata ei suurenenud
tööturul osalemine ja tööhõivemäär muutus buumiaastatel väga vähe. Seejärel
langes tööhõivemäär 2010. aastaks 63,3 %‑le, samas kui töötuse
määr suurenes majanduslanguse tõttu 2008. aasta 5,8 %‑lt
2010. aasta 7,3 %‑le. Töötus on endiselt äärmiselt kõrge romade
kogukonnas. Selles kontekstis ja silmitsi akuutse rahavajadusega, taotlesid Rumeenia
ametiasutused 2009. aasta mais rahvusvahelist ja ELi finantsabi.
(9)
ELi ja Rahvusvahelise Valuutafondi
kohandamisprogrammi eduka rakendamise järel ja kõnealuste positiivsete
saavutuste kindlustamiseks peeti võimudega läbirääkimisi ennetava ELi-Rahvusvahelise
Valuutafondi 2011.–2013. aasta programmi üle. Uue programmi raames
jätkatakse 2009.–2011. aasta programmi raames alustatud eelarve
konsolideerimist, eelarvehaldusreforme ja finantsstabiilsuse säilitamist.
Lisaks pööratakse suurt tähelepanu kaupade (energia ja transpordi valdkonnas)
ning tööjõuturu struktuurireformidele, mis on vajalikud Rumeenia
kasvupotentsiaali avamiseks, töökohtade loomise soodustamiseks ja ELi vahendite
kasutamise parandamiseks. Rumeenia jätkab õigel kursil, et saavutada 2011. aastal
eelarvepuudujäägi eesmärk 4,4 % SKPst (Euroopa järelevalveasutuse
arvestuse kohaselt alla 5 % SKPst). See annaks hea aluse ka
eelarve-eesmärgi saavutamisele, võimaldades viia eelarvepuudujäägi 2012. aastal
allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst, ehkki komisjoni talituste
2011. aasta kevade majandusprognoosi kohaselt tuleks võtta selleks
täiendavaid meetmeid. Võimud on astunud samme ka uue programmi
struktuurireformi eesmärkide saavutamiseks ja finantsstabiilsuse hoidmiseks.
(10)
Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase
ajakohastatud lähenemisprogrammi hindamise põhjal on nõukogu seisukohal, et
programmi prognooside aluseks olevad makromajanduslikud eeldused on usutavad.
Lähenemisprogrammi eesmärk on korrigeerida ülemäärane puudujääk nõukogu poolt
16. veebruari 2010. aasta soovituses määratud tähtajaks:
2012. aastaks. Programmi eesmärk on saavutada 2013. aastaks üldine
puudujääk 2,6 % SKPst ja 2014. aastaks 2,1 % SKPst, kusjuures
kavandatav konsolideerimine on põhiliselt kulupõhine. Komisjoni talituste poolt
ümberarvutatud struktuurse eelarvepositsiooni aluseks võttes nähtub, et
keskpika perioodi eesmärki programmiperioodi jooksul ei saavutata. Näib, et
konsolideerimisstrateegia raames keskendutakse programmi algusetapile, kuna
põhilist struktuurset paranemist oodatakse 2011.–2012. aastal. Seevastu
2013. ja 2014. aastal struktuurse tasakaalu paranemist ette ei nähta.
2011. ja 2012. aastaks ettenähtud puudujäägi prognoos on asjakohane, kuid
2013. ja 2014. aastaks mitte. Peamised riskid eelarveeesmärkide
saavutamisel on võimalikud libastumised eelarve täitmisel, riigi omanduses
olevate ettevõtete võlad, mis kujutavad endast eelarve seisukohast
märkimisväärseid tingimuslikke kohustisi, ning komisjoni (Eurostati) poolt
väljendatud reservatsioonid Rumeenia ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest
teatamise kohta[4].
(11)
Rumeenia võttis oma riiklikus reformikavas ja
lähenemisprogrammis laiendatud euroala paktiga[5]
seonduvaid kohustusi, mis esitati 2. mail 2011. Suurem osa
kõnealustest kohustustest on täidetud või täidetakse keskmise tähtajaga
finantsabi programmi osana ja üldjoontes on need sobilikud pakti rakendamisega
seotud probleemide lahendamiseks.
(12)
Komisjon on hinnanud lähenemisprogrammi ja
riiklikku reformikava, sealhulgas laiendatud euroala pakti raames võetud
kohustusi[6]. Komisjon
ei võtnud arvesse mitte üksnes nende asjakohasust Rumeenia jätkusuutliku
rahandus- ja sotsiaalmajandusliku poliitika, vaid ka nende ELi eeskirjadele ja
suunistele vastavuse seisukohast, arvestades Euroopa Liidu majanduse
üldjuhtimise tugevdamise vajadust, andes ELi tasandi panuse liikmesriikide
tulevastesse otsustesse.
(13)
Kõnealuse hinnangu valguses ja võttes arvesse ka
Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast nõukogu
16. veebruari 2010. aasta soovitust, vaatas nõukogu läbi Rumeenia
lähenemisprogrammi 2011. aasta ajakohastatud versiooni ning tema arvamus[7] on väljendatud allpool esitatud soovituses.
Arvestades Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on
nõukogu läbi vaadanud Rumeenia riikliku reformikava ning
SOOVITAB Rumeenial:
rakendada meetmeid, mis on esitatud nõukogu
otsuses 2009/459/EÜ, mida on muudetud nõukogu otsusega 2010/183/EL;
samuti meetmeid, mis on esitatud nõukogu otsuses 2011/288/EL ning mida on
täpsustatud 23. juuni 2009. aasta vastastikuse mõistmise memorandumis
ja sellele järgnenud lisades ning [2011. aasta
juuni] vastastikuse mõistmise memorandumis ja sellele järgnenud lisades.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT C , lk .
[3]               Jäetud 2011. aastasse nõukogu 19. mai
2011. aasta otsusega 2011/308/EL.
[4]               Eurostat väljendas reservatsioone Rumeenia ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse arvandmete kvaliteedi suhtes järgnevate asjaolude
tõttu: i) ebaselgus seoses mõne riigi omanduses oleva ettevõtte mõjuga
valitsemissektori puudujäägile, ii) ESA95 kategooriaid „muud
saada-/makstaolevad arved” käsitlev aruandlus, iii) mõnede finantstehingute
ülesehitus ja mõju ning iv) valitsemissektori siseste finantsvoogude
konsolideerimine.
[5]               Täpsemalt on laiendatud euroala pakti raames võetud
kohustusi käsitletud dokumendis SEK(2011) 731.
[6]               Vt dok SEK(2011) 731.
[7]               Ette nähtud nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97
artikli 9 lõikes 3.


title: Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitus, 28. september 2005, liikmesriikide poolt ühtsete lühiajaliste viisade andmise hõlbustamise kohta kolmandate riikide teadlastele, kes reisivad ühenduses teadusliku uurimistegevuse eesmärgil

text:
               3.11.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 289/23

      EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU SOOVITUS

   28. september 2005
   liikmesriikide poolt ühtsete lühiajaliste viisade andmise hõlbustamise kohta kolmandate riikide teadlastele, kes reisivad ühenduses teadusliku uurimistegevuse eesmärgil
   (2005/761/EÜ)
   EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti b taanet ii,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   võttes arvesse Euroopa majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, (1)

   võttes arvesse regioonide komitee arvamust, (2)

   toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3)

   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa teaduspoliitika tugevdamiseks ja ümberkorraldamiseks teatas komisjon oma 18. jaanuari 2000. aasta teatises pealkirjaga “Euroopa teadusruumi poole”, et on vaja luua Euroopa teadusruum kui ühenduse tulevase tegevuse keskpunkt kõnealuses valdkonnas.

               (2)

               23. – 24. märtsi 2000. aasta Lissaboni kohtumisel seadis Euroopa Ülemkogu Euroopa Teadusruumi kinnitades ühenduse eesmärgiks saada aastaks 2010 maailma kõige konkurentsivõimelisemaks ja dünaamilisemaks teadmistele toetuvaks majandussüsteemiks.

               (3)

               Majanduse globaliseerumine nõuab teadlaste suuremat liikuvust – asjaolu, mida tõdeti ühenduse kuuendas teadusuuringute raamprogrammis, (4) kui ühendus avas oma programmid veelgi suuremas ulatuses kolmandate riikide teadlastele.

               (4)

               15.–16. märtsi 2002. aasta Euroopa Ülemkogu kohtumisel Barcelonas seatud eesmärgi täitmiseks, milleks on saavutada 3 % SKT investeerimiseks teadusuuringutesse, vajab ühendus hinnanguliselt 700 000 teadlast. Kõnealune eesmärk tuleks saavutada, kasutades mitmeid vastastikku seotud meetmeid, näiteks teaduskarjääri noortele köitvamaks muutmine, naiste osalemise edendamine teadusuuringutes, uurimistegevuse alaste koolitus- ja liikuvusvõimaluste suurendamine, teadlaste tööalaste väljavaadete suurendamine ühenduses ja ühenduse avamine kolmandate riikide kodanikele, et nad saaksid ühisesse piirkonda siseneda ja seal reisida teadusliku uurimistegevuse eesmärgil.

               (5)

               Et olla rahvusvahelisel tasandil konkurentsivõimeline ja atraktiivne, peaksid liikmesriigid võtma vajalikud meetmed, et muuta lühiajaline sisenemine ja liikumine ühenduse piires teadlastele lihtsamaks.

               (6)

               Lühiajalise viibimise korral peaksid liikmesriigid kohustuma käsitlema kolmandate riikide teadlasi, kelle suhtes kehtib määruse (EÜ) nr 539/2001 (5) alusel viisanõue, kui heas usus tegutsevaid isikuid ja kohaldama nende suhtes acquis communautaire's sätestatud lühiajaliste viisade andmise korras ettenähtud soodustusi.

               (7)

               Tuleks võtta meetmed teabe ja heade tavade vahetamise edendamiseks, et parandada teadlastele lühiajaliste viisade andmise korda.

               (8)

               Käesolevas soovituses austatakse põhiõigusi ja järgitakse eelkõige Euroopa Liidu põhiõiguste hartas sätestatud põhimõtteid.

               (9)

               Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva soovituse vastuvõtmisel ja see ei mõjuta teda. Arvestades asjaolu, et käesolev soovitus arendab Schengeni acquis'd edasi Euroopa Ühenduse asutamislepingu kolmanda osa IV jaotise sätete alusel, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 5 kohaselt kuue kuu jooksul pärast seda, kui Euroopa Parlament ja nõukogu on käesoleva soovituse vastu võtnud, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.

               (10)

               Käesolev soovitus on nende Schengeni acquis' sätete edasiarendus, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes; (6) Ühendkuningriik ei osale seetõttu selle vastuvõtmises ja see ei mõjuta teda.

               (11)

               Käesolev soovitus on nende Schengeni acquis' sätete edasiarendus, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis' sätetes; (7) Iirimaa ei osale seetõttu selle vastuvõtmises ja see ei mõjuta teda.

               (12)

               Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev soovitus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb nimetatud kahe riigi ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, (8) mis on seotud nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (9) artikli 1 punktis B osutatud valdkonnaga.

               (13)

               Šveitsi puhul kujutab käesolev soovitus endast nende Schengeni acquis' sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel allkirjastatud lepingu tähenduses, mis käsitleb Šveitsi Konföderatsiooni ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, mis on seotud otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis B osutatud valdkonnaga, koostoimes nõukogu otsustega 2004/849/EÜ (10) ja 2004/860/EÜ, (11) mis käsitlevad kõnealuse lepingu allkirjastamist Euroopa Liidu ja Euroopa Ühenduse nimel ning selle teatud sätete ajutist kohaldamist, artiklite 4 lõigetega 1.

               (14)

               Käesolev soovitus kujutab endast õigusakti, mis põhineb Schengeni acquis'l või on sellega seotud mõnel muul viisil 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 tähenduses.

               (15)

               Käesoleva soovituse eesmärgiks on pakkuda paindlikku süsteemi teadlastele, kes soovivad hoida tööalast suhet oma päritoluriigi asutusega (nt veetes igal semestril kuni kolm kuud Euroopa vastuvõtvas teadusasustuses, mis paikneb ühisel alal, samas ülejäänud ajal jätkates tööd päritoluriigi teadusasutuses),

         SOOVITAVAD LIIKMESRIIKIDELE JÄRGMIST:

               1.

               hõlbustada viisade andmist, kohustudes kiirendama kolmandate riikide teadlaste, kelle suhtes kehtib määruse (EÜ) nr 539/2001 alusel viisanõue, viisataotluste läbivaatamist;

               2.

               edendada nende kolmandate riikide teadlaste rahvusvahelist liikuvust, kellel on vaja sageli Euroopa Liidu piires reisida, andes neile mitmekordsed viisad. Viisade kehtivusaja määramisel peaksid liikmesriigid võtma arvesse teadusprogrammide kestust, milles teadlased osalevad;

               3.

               kohustuda hõlbustama ühtlustatud lähenemisviisi kasutuselevõtmist teadlastelt viisataotlusele lisaks nõutavate tõendavate dokumentide osas. Liikmesriigid konsulteerivad selles küsimuses tunnustatud teadusorganisatsioonidega;

               4.

               kaasa aidata teadlastele viisade andmisele ilma halduslõivu nõudmata vastavalt acquis communautaire's sätestatud eeskirjadele;

               5.

               kohalikus konsulaarkoostöös võtta arvesse kolmandate riikide teadlastele viisade andmise hõlbustamise eesmärki, et edendada heade tavade vahetamist;

               6.

               hiljemalt 28. septembriks 2006 kohustuda andma komisjonile teavet kasutusele võetud heade tavade kohta teadlastele ühtsete viisade andmise hõlbustamise osas, et komisjonil oleks võimalik hinnata tehtud edusamme. Võttes arvesse, kas direktiiv kolmandate riikide kodanike teadustöö eesmärgil riiki lubamise erimenetluse kohta (12) on vastu võetud ning hinnangu andmise tulemusi, tuleks uurida võimalust kaasata käesoleva soovituse sätted sobivasse õiguslikult siduvasse dokumenti.

      Strasbourg, 28. september 2005.

            Euroopa Parlamendi nimel

            president

         J. BORRELL FONTELLES

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         D. ALEXANDER

      (1)  ELT C 120, 20.5.2005, lk 60.

      (2)  ELT C 71, 22.3.2005, lk 6.

      (3)  Euroopa Parlamendi 12. aprilli 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 18. juuli 2005. aasta otsus.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. juuni 2002. aasta otsus 1513/2002/EÜ, mis käsitleb Euroopa Ühenduse teadusuuringute, tehnoloogiaarenduse ja tutvustamistegevuse kuuendat raamprogrammi, mille eesmärk on toetada Euroopa teadusruumi loomist ja innovatsiooni (2002–2006) (EÜT L 232, 29.8.2002, lk 1). Otsust on muudetud otsusega nr 786/2004/EÜ (ELT L 138, 30.4.2004, lk 7).

      (5)  Nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määrus (EÜ) nr 539/2001, milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud (EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1). Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 851/2005 (ELT L 141, 4.6.2005, lk 3).

      (6)  EÜT L 131, 1.6.2000, lk 43.

      (7)  EÜT L 64, 7.3.2002, lk 20.

      (8)  EÜT L 176, 10.7.1999, lk 36.

      (9)  EÜT L 176, 10.7.1999, lk 31.

      (10)  ELT L 368, 15.12.2004, lk 26.

      (11)  ELT L 370, 17.12.2004, lk 78.

      (12)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 15.


title: Komisjoni soovitus, 28. juuni 2016, nikli söödas esinemise seire kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               29.6.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 235/1

         KOMISJONI SOOVITUS,
   28. juuni 2016,
   nikli söödas esinemise seire kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2016/C 235/01)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Söödas esinev nikkel (Ni) võib pärineda nii looduslikest kui ka inimtegevusega seotud allikatest. Lisaks sisaldab teatav söödamaterjal metallilist niklit, kuna seda kasutatakse söödamaterjali tootmisel katalüsaatorina.

               (2)

               Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „EFSA”) komisjon (edaspidi „CONTAM-komisjon”) esitas teadusliku arvamuse ohtudest, mida põhjustab loomadele ja rahvatervisele ning keskkonnale nikli esinemine söödas (1).

               (3)

               CONTAM-komisjon jõudis järeldusele, et on vähetõenäoline, et nikkel avaldaks sööda kaudu kahjulikku mõju veistele, sigadele, küülikutele, partidele, kaladele, koertele, kanadele, hobustele, lammastele, kitsedele ja kassidele. Hinnates loomset päritolu toiduainetes sisalduvast niklist tulenevat ohtu inimeste tervisele, leidis CONTAM-komisjon, et arvestades üksnes loomset päritolu toiduaineid, võib keskmise elanikkonna praegune krooniline nikliga kokkupuute tase olla noorte puhul potentsiaalselt muret tekitav. Seoses ägeda toidukaudse kokkupuutega leidis CONTAM-komisjon, et nikli suhtes tundlikud inimesed võivad kannatada naha ekseemipuhangute all, kui nad tarbivad loomset päritolu toiduaineid. Seega ei tohiks alahinnata loomset päritolu toiduainete osa inimeste toidukaudses kokkupuutes nikliga, eelkõige vanuserühmades, kus toidukaudne kokkupuude nikliga on suur. Olemasolevate andmete põhjal ei olnud siiski võimalik kindlaks määrata söödast loomset päritolu toidusse ülekandumise määrasid.

               (4)

               Tuleb märkida, et EFSA teaduslikus arvamuses kasutatud andmed nikli esinemise kohta söödas pärinesid peamiselt ühest liikmesriigist ja need ei esinda seega tingimata nikli söödas esinemise määra ELis.

               (5)

               Seega on asjakohane teha seiret nikli esinemise üle söödas kogu ELis, enne kui kaaluda söödas sisalduva nikli ülemmäärade kehtestamist või mis tahes muud riskijuhtimismeedet, et tagada inimeste ja loomade tervise kõrgetasemeline kaitse,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1)

               Liikmesriigid peaksid tihedas koostöös toidukäitlejatega tegema seiret nikli esinemise üle söödas.

               2)

               Kontrollitavast partiist võetud proovide esindavuse tagamiseks peaksid liikmesriigid järgima proovivõtu korda, mis on sätestatud komisjoni määruses (EÜ) nr 152/2009 (2).

               3)

               Liikmesriigid peaksid tagama, et analüüsitulemusi esitatakse EFSAle korrapäraselt ning hiljemalt 2017. aasta 31. oktoobriks EFSA andmevormil kooskõlas EFSA juhistega toidu ja sööda standardproovi kirjelduse kohta (3) ning EFSA täiendavate erinõuetega aruannete esitamise kohta.

      Brüssel, 28. juuni 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti teaduslik komisjon (CONTAM-komisjon), 2015. Scientific Opinion on the risks to animal and public health and the environment related to the presence of nickel in feed (teaduslik arvamus ohtude kohta, mida põhjustab loomadele ja rahvatervisele ning keskkonnale nikli esinemine söödas). EFSA Journal 2015;13(4):4074 [76 lk]. doi:10.2903/j.efsa.2015.4074 www.efsa.europa.eu/efsajournal.

      (2)  Komisjoni 27. jaanuari 2009. aasta määrus (EÜ) nr 152/2009, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid sööda ametlikuks kontrolliks (ELT L 54, 26.2.2009, lk 1).

      (3)  http://www.efsa.europa.eu/en/datex/datexsubmitdata.htm


Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0218

Soovitus Nõukogu otsus Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 lõike 2 punktil c põhineva Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva 26. mai 1997. aasta konventsiooniga  /* KOM/2007/0218 lõplik - CNS 2007/0072 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 25.4.2007KOM(2007) 218 lõplik2007/0072 (CNS)SoovitusNÕUKOGU OTSUSBulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 lõike 2 punktil c põhineva Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva 26. mai 1997. aasta konventsiooniga(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIBulgaaria ja Rumeenia 2005. aasta ühinemisaktiga[1] nähakse ette lihtsustatud süsteem Bulgaaria ja Rumeenia ühinemiseks konventsioonidega (ja protokollidega), mille liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 (varem Euroopa Liidu lepingu artikkel K.3) või EÜ asutamislepingu artikli 293 alusel. Erinevalt varasemast ei ole enam vaja pidada läbirääkimisi ega sõlmida ühinemisprotokolle nende konventsioonidega (mis tähendaks ratifitseerimist 27 riigis): ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega ühinemisakti kaudu.Ühinemisakti artikli 3 lõigetes 3 ja 4 on selleks sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, alates millest kõnealused konventsioonid jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia suhtes, ning teha neis konventsioonides kõik kahe uue liikmesriigi ühinemise tõttu vajalikud kohandused (mille hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine bulgaaria ja rumeenia keeles, et need versioonid saaks olla võrdselt autentsed). Nõukogu tegutseb komisjon soovitusel, olles konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.Ühinemisakti I lisas on loetletud seitse justiits- ja siseküsimustega seotud konventsiooni ja protokolli.Nimekirja kuulub ka Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 lõike 2 punktil c põhinev Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitlev 26. mai 1997. aasta konventsioon.Käesolev komisjoni soovitus nõukogu otsuse kohta on suunatud kohanduste tegemisele Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise tõttu eespool nimetatud konventsiooniga vastavalt ühinemisakti artikli 3 lõikele 4.2007/0072 (CNS)SoovitusNÕUKOGU OTSUSBulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 lõike 2 punktil c põhineva Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva 26. mai 1997. aasta konventsioonigaEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu asutamislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti (edaspidi „ühinemisakt”), eriti selle artikli 3 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni soovitust,[2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:1.  Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitlevale konventsioonile (edaspidi „ametnike korruptsiooni vastane konventsioon”) kirjutati alla 26. mail 1997. aastal ning see jõustus 28. septembril 2005. aastal.2.  Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Poola, Sloveenia ja Slovakkia on oma ühinemise järel hoiule andnud oma ühinemiskirjad ühinemiseks ametnike korruptsiooni vastase konventsiooniga.3.  Ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega, mis on sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud ühinemisakti I lisas, mis sisaldab muu hulgas Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitlevat konventsiooni. Need jõustuvad Bulgaarias ja Rumeenias nõukogu määratud kuupäeval.4.  Ühinemisakti artikli 3 lõike 4 kohaselt teeb nõukogu kõnealuste konventsioonidega ja protokollidega ühinemise tõttu nõutavad kohandused,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Ametnike korruptsiooni vastane konventsioon jõustub Bulgaaria ja Rumeenia suhtes esimese kuu esimesel päeval pärast käesoleva otsuse vastuvõtmist.Artikkel 2Ametnike korruptsiooni vastase konventsiooni bulgaaria- ja rumeeniakeelne tekst, mis on lisatud käesolevale otsusele, on autentsed samadel tingimustel kui ametnike korruptsiooni vastase konventsiooni tekst muudes ELi ametlikes keeltes.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistujaLISA Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 lõike 2 punktil c põhineva Euroopa ühenduste ametnike või Euroopa Liidu liikmesriikide ametnikega seotud korruptsiooni vastast võitlust käsitleva 26. mai 1997. aasta konventsiooni tekst bulgaaria ja rumeenia keeles.[1] ELT 2005 L 157, lk 203.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].


Avis juridique important

|

52004SC0836

Soovitus nõukogu soovituseks Slovakkiale lõpetada ülemäärasest valitsemissektori eelarve puudujäägist tingitud olukord  /* SEK/2004/0836 lõplik */

Soovitus NÕUKOGU SOOVITUSEKS SLOVAKKIALE lõpetada ülemäärasest valitsemissektori eelarve puudujäägist tingitud olukord(esitanud komisjon)SELETUSKIRI7. aprillil 2004 avaldas komisjon 2004. aasta kevade prognoosid [1]. Prognooside kohaselt, milles oli arvesse võetud märtsis 2004 Slovakkia esitatud andmeid, vähenes valitsemissektori eelarve puudujääk 5,7%-lt SKT-st 2002. aastal 3,6%-ni SKT-st 2003. aastal, ületades nii SKT asutamislepingujärgse kontrollväärtuse ehk 3% piiri.[1]  Komisjoni 2004. aasta kevadine prognoos on saadaval järgmisel veebileheküljel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Nende esmapilgul usutavate tõendite alusel algatas komisjon 12. mail 2004 Slovakkia suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse, koostades asutamislepingu artikli 104 lõike 3 kohase ettekande [2]. 14. mail 2004 sai komisjon Slovakkia lähenemisprogrammi, mis kinnitas 2003. aasta puudujäägiks 3,6% SKT-st.[2]  Selle ettekande kogu tekst on saadaval järgmisel veebileheküljel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/ about/activities/sgp/procedures_en.htm.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse (EDP) rakendamine on ette nähtud asutamislepingu artikliga 104 ning nõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta), mis on stabiilsuse ja kasvu pakti [3] osa. 1. mail 2004 EL-ga ühinenud riigid on liikmesriigid, mille suhtes on kehtestatud erand ning nad peavad vältima ülemäärast eelarvepuudujääki, kuid nende suhtes ei saa kohaldada artikli 104 lõigetes 9 ja 11 ettenähtud sanktsioone.[3]  OÜT L 209, 2.8.1997.Asutamislepingu artikli 104 lõike 3 kohases komisjoni ettekandes jõuti järeldusele, et Slovakkia ülemäärane eelarvepuudujääk 2003. aastal, mis ületas SKT asutamislepingujärgse kontrollväärtuse ehk 3% piiri, ei olnud tingitud Slovakkia kontrolli alt väljas olevast ebatavalisest sündmusest ega tõsisest majanduslikust surutisest stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses, kuna SKT tegelik kasv oli 2003. aastal 4,2%. 2004. aasta arengusuundade osas jõuti ettekandes järeldusele, et valitsemissektori eelarve puudujääk tõenäoliselt suureneb ja jääb 3% SKT-st suuremaks. Komisjoni 2004. aasta kevade prognoosis ennustatakse 2004. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 4,1% SKT-st, mis on lähedane Slovakkia asutuste poolt lähenemisprogrammis prognoositud 4,0%-le SKT-st.Komisjoni 2004. aasta kevade prognoosil põhinevas komisjoni ettekandes jõuti ka järeldusele, et SKT ja võla suhe, mis 2003. aastal jõudis 42,8%-ni SKT-st, jääb 2004. aastal asutamislepingujärgsest kontrollväärtusest ehk 60%-st väiksemaks. Konkreetselt prognoositakse komisjoni 2004. aasta kevade prognoosis 2004. aasta võla suhteks 45,1% SKT-st, mis on võrdne Slovakkia asutuste poolt lähenemisprogrammis prognoositud 45,1%-ga SKT-st.Asutamislepingu artikli 104 lõikes 4 on öeldud, et "artiklis 114 ettenähtud komitee (s.t majandus- ja rahanduskomitee) sõnastab komisjoni ettekande kohta arvamuse". Komitee esitas oma arvamuse 24. mail 2004, nõustudes komisjoni poolt ettekandes esitatud hinnangutega. Komitee järeldas, et Slovakkia eelarveseisund viitab eelarvepuudujääkide põhjuste kindlakstegemist puudutavas artikli 104 lõikes 2 sätestatud kahest kriteeriumist esimesega seonduvale ülemäärasele eelarvepuudujäägile. Teiste asjaomaste tegurite, eelkõige keskmise pikkusega perioodi eelarveseisundi ja riiklike investeeringute suhte hindamine ei muutnud kriteeriumitel enestel põhinenud hindamistulemusi. Komitee prognoosis, et 2004. aastal jääb valitsemissektori eelarve puudujääk asutamislepingujärgsest kontrollväärtusest oluliselt suuremaks ning et valitsemissektori koguvõlg jääb väiksemaks asutamislepingujärgsest kontrollväärtusest, mis on 60% SKT-st.Olles uurinud kõiki ettekandes arvesse võetud asjaomaseid tegureid ning võttes arvesse komitee arvamust, on komisjon seisukohal, et Slovakkias eksisteerib ülemäärane eelarvepuudujääk. See komisjoni poolt 24. juunil 2004 vastu võetud arvamus on vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 5 adresseeritud nõukogule. Komisjon soovitas, et nõukogu teeks oma vastava otsuse kooskõlas artikli 104 lõikega 6. Lisaks esitab komisjon nõukogule nõukogu soovitust käsitleva soovituse, mis vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 adresseeritakse Slovakkiale, eesmärgiga lõpetada ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukord. Slovakkia poolt rakendatavate meetmete jälgimiseks võib olla vajalik, et nõukogu annab artikli 104 lõike 7 kohaseid uusi soovitusi, kuna artikli 104 lõiget 9 ei saa kohaldada liikmesriikidele, mille suhtes on kehtestatud erand.Soovitus NÕUKOGU SOOVITUSEKS SLOVAKKIALE lõpetada ülemäärasest valitsemissektori eelarvepuudujäägist tingitud olukordEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eelkõige selle artikli 104 lõiget 7,võttes arvesse komisjoni soovitustning arvestades järgmist:(1) Vastavalt asutamislepingu artiklile 104 peavad liikmesriigid hoiduma ülemäärasest valitsemissektori eelarve puudujäägist.(2) Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks, mis omakorda soodustab töökohtade loomist.(3) Nõukogu otsustas [5. juulil] 2004 kooskõlas artikli 104 lõikega 6, et Slovakkias on ülemäärane eelarvepuudujääk.(4) Olles teinud otsuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Slovakkias, on nõukogu kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikliga 3 kohustatud andma asjassepuutuvale liikmesriigile soovitusi niisuguse olukorra lõpetamiseks ettenähtud tähtaja jooksul.(5) Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4 kehtestab nõukogu soovitus asjaomasele liikmesriigile tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt neljakuulise tähtaja ning tähtaja ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks, mis peaks olema lõpule viidud puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriliste asjaolude korral. Majanduses toimuvate struktuurimuudatuste tõttu ongi Slovakkia puhul tegu nimetatud eriliste asjaoludega.(6) Eriliste asjaolude tõttu kehtestab nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks keskpika perioodi. Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks vajalikuks kohandamiskavaks võib pidada Slovakkia poolt mais 2004 esitatud lähenemisprogrammi ja selle parandusi ning nõukogu arvamusi selle kohta. 2004. aasta mai lähenemisprogrammi alusel plaanitakse ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine viia lõpule 2007. aastaks, kusjuures valitsemissektori eelarvepuudujääkide osas on iga-aastased eesmärgid järgmised: 4,0% SKT-st 2004. aastal, 3,9% SKT-st 2005. aastal, 3,9% SKT-st 2006. aastal ja 3,0% SKT-st 2007. aastal. Kohandamiskava põhineb makromajanduslikul stsenaariumil, mis vastavalt nõukogu poolt [5. juuli] 2004. aastal lähenemisprogrammi kohta esitatud arvamusele on usaldustäratav.(7) Nõukogu on seisukohal, et eelarve kindlustamiseks ettenähtud abinõud peaksid tagama valitsemissektori püsiva rahalise tasakaalu, kui suunata need riigi rahanduse kvaliteedi parandamisele ja majanduse kasvupotentsiaali tugevdamisele,SOOVITAB KÄESOLEVAGA:- Slovakkia ametivõimudel lõpetada võimalikult kiiresti praegune ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukord,- Slovakkia ametivõimudel rakendada meetmeid keskpika perioodi jooksul, et kooskõlas nõukogu poolt [5. juulil] 2004 mais 2004 esitatud lähenemisprogrammi kohta avaldatud arvamuses eelarvepuudujäägi vähendamiseks määratletud kohandamiskavaga viia eelarvepuudujääk usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil 2007. aastaks allapoole 3% SKT-st,- Slovakkia ametivõimudel rakendada jõuliselt 2004. aasta mai lähenemisprogrammis ettenähtud meetmeid, eelkõige neid, mis puudutavad kavandatavaid tervishoiureforme ja avaliku sektori täiustamist,- Slovakkia ametivõimudel rakendada 5. novembriks 2004 tõhusaid meetmeid 2005. aasta eelarvepuudujäägi osas võetud eesmärgi saavutamiseks.Lisaks kutsub nõukogu Slovakkia ametivõime:- haarama kinni igast võimalusest, et kiirendada riigi rahanduse kohanemist, suunates eelkõige eelarves ettenähtust suuremaid tulusid eelarvepuudujäägi vähendamisse,- tugevdama kolmeaastase eelarveraamistiku siduvust, kehtestades parlamendi poolt heakskiidetavad üksikasjalikud keskpika perioodi kulutuste ülemmäärad.Käesolev soovitus on adresseeritud Slovaki Vabariigile.Brüssel, [5. juuli] 2004.Nõukogu nimeleesistuja[...]


				|

		52013PC0653

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise assotsieerimislepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel /* COM/2013/0653 final - 2013/ () */

			   	SELETUSKIRI
1.           ETTEPANEKU TAUST
Komisjon esitas 15. mail 2013 kaks nõukogu
otsuse ettepanekut, milles käsitleti ELi–Ukraina assotsieerimislepingut.
Esimene ettepanek oli ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning
teiselt poolt Ukraina vahelisele assotsieerimislepingule Euroopa Liidu nimel
allakirjutamise ja selle ajutise kohaldamise kohta (COM(2013)289). Teine
ettepanek oli ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt
poolt Ukraina vahelise assotsieerimislepingu sõlmimise kohta (COM(2013)290).
Kuna Euroopa Aatomienergiaühendus on ka ühelt
poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise
assotsieerimislepingu osaline, märkis komisjon seletuskirjas, et ta esitab
nõukogule eraldi soovituse kiita heaks komisjoni poolt sõlmitava lepingu need
osad, mis on hõlmatud Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga.
Ka kohaldatakse Euroopa Aatomienergiaühenduse
poolt allakirjutatavate ja sõlmitavate rahvusvaheliste lepingute suhtes eri
menetlust. Eelkõige peab vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepingu artiklile 101 sellised lepingud sõlmima komisjon nõukogu
heakskiidul. Seepärast on vaja vastu võtta eri otsused nii ELi kui ka Euroopa
Aatomienergiaühenduse poolt allakirjutatava ja sõlmitava assotsieerimislepingu
kohta.
Selleks et sõlmida assotsieerimisleping
Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, esitab komisjon nõukogule soovituse anda
Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artikli 101 teise lõigu alusel
selleks oma heakskiit.
Dokumentides COM(2013)289 ja COM(2013)290
nimetatud läbirääkimiste tulemuste valguses ning eeldusel, et Ukraina
ametiasutused võtavad otsustavaid meetmeid ja saavutavad käegakatsutavat edu
kolmes valdkonnas, mis määrati kindlaks nõukogu 10. detsembri 2012. aasta järeldustes
Ukraina kohta, teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu teeks otsuse ühelt poolt
Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelisele
assotsieerimislepingule liidu nimel alla kirjutada ning nimetada isik(ud), kes
on nõuetekohaselt volitatud seda liidu nimel tegema.
Nõukogu heakskiidu ja komisjoni asjakohase
otsuse korral saab komisjon assotsieerimislepingu Euroopa Aatomienergiaühenduse
nimel alla kirjutada ja ratifitseerida.
2.           TULEMUSED JA ETTEPANEKU
ÕIGUSLIK KÜLG
Komisjon soovitab nõukogul vastavalt Euroopa
Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artikli 101 teisele lõigule kiita heaks
ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina
vahelise assotsieerimislepingu sõlmimine nendes küsimustes, mis hõlmavad
Euroopa Aatomienergiaühendust.
Kuna lepingu tekst esitati nõukogule pärast
komisjoni 15. mail 2013 esitatud ettepanekut ja selleks et protsessi
hõlbustada, ei ole kõnealune leping lisatud käesolevale ettepanekule, kuid see
on lisatud dokumendile COM(2013)289.
Liidu poolt on
kõnealuse lepingu sõlmimise õiguslikuks aluseks Euroopa Liidu toimimise lepingu
artikkel 217 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a ja artikli 218 lõike 8
teise lõiguga.
Euroopa
Aatomienergiaühenduse poolt on kõnealuse lepingu õiguslikuks aluseks Euroopa
Aatomienergia asutamislepingu artikkel 101.
Lisatud ettepanek
koos komisjoni otsusega leping sõlmida on Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel
sõlmitava assotsieerimislepingu õiguslik alus.
Komisjon esitab
oma ettepaneku liidu ja selle liikmesriikide ning Ukraina vahelise lepingu
vormis seetõttu, et lepingu koostamist alustati juba enne Lissaboni lepingu
jõustumist kehtinud asutamislepingu alusel.
Vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepingu artiklile 102 ei või leping Euroopa Aatomienergiaühenduse jaoks
jõustuda enne, kui liikmesriigid on komisjonile teatanud, et see on kooskõlas
nende vastavate siseriiklike õigusaktidega kehtima hakanud.
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa
Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina vahelise
assotsieerimislepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse
nimel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse
asutamislepingut, eriti selle artikli 101 teist lõiku,
võttes arvesse komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       22. jaanuaril 2007 volitas
nõukogu komisjoni alustama Ukrainaga läbirääkimisi uue lepingu sõlmimiseks
Euroopa Liidu ja Ukraina vahel, et asendada partnerlus- ja koostööleping.
(2)       Võttes arvesse
lepinguosaliste tihedaid ajaloolisi sidemeid ja üha süvenevaid suhteid ning
nende soovi oma suhteid ambitsioonikal ja innovatiivsel viisil veelgi tugevdada
ja laiendada, viidi assotsieerimislepingu läbirääkimised edukalt lõpule ja
leping parafeeriti 2012. aastal.
(3)       Komisjon tegi 15. mail 2013
nõukogule ettepaneku, et lepingule tuleks liidu nimel alla kirjutada ja seda
tuleks ajutiselt kohaldada kooskõlas selle artikliga 486, eeldusel et leping
hiljem sõlmitakse ja sellele lisatud deklaratsioon(id) kiidetakse heaks.
(4)       Lepingu allakirjutamine ja
sõlmimine toimub eraldi menetluse korras seoses Euroopa Liidu lepingu ja
Euroopa Liidu toimimise lepingu reguleerimisalasse kuuluvate küsimustega.
(5)       Seepärast tuleks leping
sõlmida ka Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel seoses Euratomi asutamislepingu
reguleerimisalasse kuuluvate küsimustega.
(6)       Vastavalt Euroopa
Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 102 ei või leping Euroopa
Aatomienergiaühenduse jaoks jõustuda enne, kui liikmesriigid on komisjonile
teatanud, et see on kooskõlas nende vastavate siseriiklike õigusaktidega
kehtima hakanud.
(7)       Lepingu sõlmimine komisjoni
poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel tuleks heaks kiita,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Ainus
artikkel
1.           Käesolevaga kiidetakse heaks
ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina
vahelise assotsieerimislepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa
Aatomienergiaühenduse nimel.
2.           Lepingu tekst on lisatud
ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Ukraina
vahelisele assotsieerimislepingule Euroopa Liidu nimel allakirjutamise ja selle
ajutise kohaldamise kohta käivale nõukogu otsusele.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 16. veebruar 2009 , Euroopa Liidu Nõukogule, Saksa keskpanga välisaudiitorite kohta (EKP/2009/3)

text:
               21.2.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 43/1

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   16. veebruar 2009,
   Euroopa Liidu Nõukogule, Saksa keskpanga välisaudiitorite kohta
   (EKP/2009/3)
   (2009/C 43/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Seniste Deutsche Bundesbank (Saksa keskpanga) välisaudiitorite volitused lõpevad pärast 2008. majandusaasta auditeerimist. Seetõttu tuleb välisaudiitorid ametisse määrata alates 2009. majandusaastast.

               (3)

               Majandusaastateks 2009 kuni 2014 on Saksa keskpank valinud oma välisaudiitoriks Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft'i,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Saksa keskpanga välisaudiitoriks soovitatakse majandusaastateks 2009 kuni 2014 määrata Ernst & Young AG Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Steuerberatungsgesellschaft.

      Frankfurt Maini ääres, 16. veebruar 2009

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET


|

52010DC0151

 Komisjoni soovitus Nõukogule seoses Euroopa Liidu nimel tehtava ettepanekuga, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni A ja C lisade muutmist  /* KOM/2010/0151 lõplik */

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 15.4.2010KOM(2010)151 lõplikKOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULEseoses Euroopa Liidu nimel tehtava ettepanekuga, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni A ja C lisade muutmistKOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULEseoses Euroopa Liidu nimel tehtava ettepanekuga, mis käsitleb püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni A ja C lisade muutmistA. Seletuskiri1.  Püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioon jõustus 17. mail 2004. aastal. Konventsiooni eesmärk on kaitsta inimeste tervist ja keskkonda püsivate orgaaniliste saasteainete eest. Konventsiooniga luuakse ettevaatuspõhimõttele tuginev raamistik käesoleval ajal kahekümne ühe peamise püsiva orgaanilise saasteaine tootmise, kasutamise, impordi ja ekspordi lõpetamiseks, nende turvaliseks käitlemiseks ja kõrvaldamiseks ning teatavate püsivate orgaaniliste saasteainete juhusliku heite kõrvaldamiseks või vähendamiseks.2.  Määrusega (EÜ) nr 850/2004 on Euroopa Liidu õiguses rakendatud kohustused, mis on sätestatud nõukogu otsusega 2006/507/EÜ[1] heaks kiidetud püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsioonis (edaspidi „konventsioon”) ning nõukogu otsusega 259/2004/EÜ[2] heaks kiidetud piiriülese õhusaaste kauglevi 1979. aasta konventsiooni protokollis püsivate orgaaniliste saasteainete kohta.3.  Konventsiooni artikli 8 lõikes 1 on sätestatud, et konventsiooniosaline võib esitada sekretariaadile ettepaneku kemikaali kandmiseks A, B või C lisasse. Ettepanek peab sisaldama D lisas ette nähtud teavet. Lisade muutmise vastuvõtmisega seotud menetlus on ette nähtud konventsiooni artikliga 22.4.  Kättesaadava teadusliku teabe ja läbivaatamisaruannete ning konventsiooni D lisas sätestatud sõeluuringu kriteeriumide kohaselt ilmnevad heksakloorbutadieenil, pentakloorbenseenil ja klooritud naftaleenidel püsivate orgaaniliste saasteainete omadused.5.  Kõnealuste ainete tootmine, turuleviimine, kasutamine või juhuslik heide on Euroopa Liidus juba lõpetatud või märkimisväärselt vähendatud, kuid ei saa välistada, et muudes riikides neid aineid endiselt toodetakse, kasutatakse või tekitatakse olulisel määral nende juhuslikke heiteid. Kuna nimetatud kemikaalid võivad keskkonnas kaugele levida, ei ole riiklikul ega Euroopa Liidu tasandil võetud meetmed keskkonna ja inimeste tervise kaitse kõrge taseme tagamiseks piisavad ning seetõttu on vaja võtta ulatuslikumad rahvusvahelised meetmed.6.  Nõukogu volitus läbirääkimisteks põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 218 lõikel 2.B. SOOVITUSEespool osutatust lähtuvalt soovitab komisjon:nõukogul, pidades silmas püsivate orgaaniliste saasteainete Stockholmi konventsiooni lisadesse võimalike muudatuste tegemise üle läbirääkimiste alustamiseks vajalike menetluste käivitamist, volitada komisjoni esitama konventsiooni täitevsekretariaadile (õigeaegselt, et teemat oleks võimalik arutada orgaaniliste saasteainete hindamise komitee järgmisel istungil 2010. aasta oktoobris) Euroopa Liidu nimel ettepaneku muuta asjaomaseid konventsiooni lisasid A ja/või C lisasse järgmiste ainete lisamisega:-  heksakloorbutadieen (CASi number: 87-68-3),-  pentakloorbenseen (CASi number: 87-86-5),-  klooritud naftaleenid (ühte kuni kaheksat kloori aatomit sisaldavate 75 klooritud naftaleenide rühm).Komisjon koos liikmesriikidega tagab ettepanekuid toetava asjakohase teabe esitamise püsivate orgaaniliste saasteainete hindamiskomiteele.Brüssel,Nõukogu nimel eesistuja [1] ELT L 209, 31.7.2006, lk 1.[2] ELT L 81, 19.2.2004, lk 35.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0149

Soovitus: Nõukogu Arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Eesti ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2008  /* SEK/2005/0149 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 2.2.2005SEK(2005) 149 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Eesti ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRINõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1] on sätestatud, et liikmesriigid, kes ei ole võtnud kasutusele ühisraha, peavad esitama nõukogule ja komisjonile lähenemisprogrammid. Vastavalt selle määruse artiklile 9 peab nõukogu kontrollima iga lähenemisprogrammi komisjoni ja asutamislepingu artikli 114 alusel moodustatud komitee (majandus- ja rahanduskomitee) koostatud hinnangute alusel. Olles programmi kontrollinud, peab nõukogu esitama arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Selle määruse kohaselt peavad liikmesriigid esitama igal aastal ajakohastatud lähenemisprogrammi, mida võib nõukogu samuti kontrollida sama menetluse kohaselt.ELiga 1. mail 2004. aastal ühinenud liikmesriigid ei osale ühisrahas, kuid eurole üleminekuks nõutakse neilt lähenemiskriteeriumide õigeaegselt täitmist, sealhulgas valitsemissektori finantsseisundi jätkusuutlikkust.Liikmesriigid, kes ühinesid ELiga 1. mail 2004, kohustusid esitama lähenemisprogrammid 15. maiks 2004 ja esimese ajakohastatud programmi 2004. aasta lõpuks. Eesti esitas esimese lähenemisprogrammi aastateks 2004–2008 1. mail 2004 ja nõukogu andis sellele hinnangu 5. juulil 2004. Eesti esitas ajakohastatud lähenemisprogrammi 1. detsembril 2004. Komisjoni talitused andsid ajakohastatud programmile tehnilise hinnangu, arvestades komisjoni talituste 2004. aasta sügise majandusprognooside tulemusi ning võttes arvesse tegevusjuhendit stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta,[2] potentsiaalse majanduskasvu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat, 2003.–2005. aasta majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi ning põhimõtteid, mis on sätestatud komisjoni 27. novembri 2002. aasta teatises nõukogule ja Euroopa Parlamendile eelarvepoliitika kooskõlastamise tõhustamise kohta[3]. Hinnangu alusel võib tõdeda järgmist:-  Eesti esimene ajakohastatud lähenemisprogramm esitati Euroopa Komisjonile 1. detsembril 2004. See hõlmab ajavahemikku 2004–2008. Programm vastab tegevusjuhendile stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.-  Programmis esitatud makromajandusliku stsenaariumi kohaselt nähakse ette SKT reaalkasvuks 2004. aastal 5,6%. Prognoosi kohaselt kiireneb SKT reaalkasv 2005. aastal 5,9%le ning aastal 2006–2008 on püsivalt 6% aastas. See on mõnevõrra aeglasem kui komisjoni talituste 2004. aasta sügise prognoosis aastateks 2004–2006, kus nähti ette järgmised kasvumäärad: 2004. aastal 5,9%, 2005. aastal 6% ja 2006. aastal 6,2%. Mõlemad prognoosid jäävad allapoole komisjoni potentsiaalse majanduskasvu prognoosi aastateks 2004–2007. Praegu olemasoleva teabe alusel ning eelkõige võttes arvesse, et tegelik kasvumäär 2004. aasta esimeses kolmes kvartalis oli 6,3% aastas eelmise aastaga võrreldes, ning arvestades Eesti ametiasutuste mõistlikke prognoose, võib stsenaariumi pidada realistlikuks. Välismajanduskonto suur puudujääk on ka edaspidi suurim makromajanduslik tasakaalustamatus Eestis, mis suures osas kajastab vajadust investeerida majandusse, et jõuda järele ELi keskmisele sissetulekutasemele. Kuigi programmis prognoositakse püsivat välisdefitsiidi vähenemist kaubandusbilansi struktuurilise parandamise kaudu, manitsevad praegused suundumused ja mitteusaldusväärsed kaubandusandmed ettevaatlikkusele.-  Eesti ühines vahetuskursimehhanismiga (ERM II) 28. juunil 2004 ja kohaldab harilikke kõikumispiire, säilitades ühepoolse kohustusena praeguse valuutanõukogu süsteemi. Tihe sidumine euroga, mida toetab tugev rahanduspoliitika, on üsna kiiresti aidanud vähendada viimastel aastatel inflatsiooni Eesti majanduses. Kajastades peamiselt ELiga ühinemise mõju, on THHI inflatsioon kasvanud 3%ni 2004. aastal, kuid keskpika perioodi jooksul see eeldatavasti väheneb. Eesti rahaturgude ja pankade laenuintressid on ajalooliselt madalad, mis kajastavad arenguid eurotsoonis ja laenuintresside jätkuvat lähenemist.-  Ajakohastatud programmis on eesmärk saavutada selline eelarveseisund, mis oleks programmiga hõlmatud aastatel tasakaalulähedane või väikeses ülejäägis. 2004. aastal on eeldatav eelarve ülejääk 1% SKTst. Alates 2005. aastast on eesmärgiks tasakaalus eelarve. Tänu majandusaktiivsuse elavnemisele vähenevad eeldatavasti riigi investeeringud ja tarbimine suhtena SKTsse, kuid mõlema nominaalkulud suurenevad. Samaaegselt vähenevad tulud protsendimäärana SKTst, seda eelkõige seoses jätkuva maksureformi netomõjuga. Võrreldes 2004. aasta mai programmiga ei ole üldstrateegia muutunud, kuid eelarve eeldatavat ülejääki on 0,7%lt suurendatud nüüd 1%ni. SKT kasvuprognoosi on suurendatud kõigi programmiga hõlmatud aastate osas, kuigi see tundub ikkagi olevat ettevaatlik.-  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat enam-vähem tasakaalustatud. Ühelt poolt eeldab ettevaatlik makromajanduslik stsenaarium, et tulud peaksid olema eelarves kavandatutest veidi suuremad ja kulud mõnevõrra väiksemad. Eesti on tõesti mõistlikke prognoose esitanud ja seatud fiskaalpoliitilisi eesmärke viimastel aastatel ületanud. Teisest küljest ei saa täielikult välistada ootamatut tulupuudujääki seoses kavandatud maksukärbetega või kahjulikest välismõjudest tulenevat riski kasvule.-  Seda riskianalüüsi arvestades on programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et säilitada kogu programmiperioodi jooksul stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi eelarveseisund, mis on tasakaalulähedane või ülejäägis. See tundub tagavat piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks 3% SKTst puudujäägiläve.-  Eeldatav võla suhe on 2004. aastal 4,8% SKTsse, mis on oluliselt madalam asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest 60% SKTsse ja ELis kõige madalam. Programmis prognoositakse, et programmi lõpuks väheneb võla suhe veel 1,9 protsendipunkti võrra.-  Programmis on veidi muudetud valitsuse struktuurireformikava, milles keskendutakse riigi infrastruktuuride parandamise meetmetele (kasutades selleks ka ELi raha), haridus- ja tervishoiusüsteemidele, aktiivsele tööturupoliitikale ning innovatsiooni ja teadustöö edendamisele. Programmis kirjeldatakse ka meetmeid eelarveprotsessi edasiseks tugevdamiseks mitmeaastase eelarveraamistiku kaudu ning nominaalkulutuste ülemmäärade läbipaistvuse ja usaldusväärsuse suurendamiseks süstemaatiliste hindamismehhanismide kaudu. Kohalike omavalitsuste eelarvepuudujäägid kavandatakse viia kontrolli alla järgmiste meetmete abil: laenude kooskõlastamise parandamine keskvalitsuse tasandil, kohustuslik vahe-eelarvete raamistiku koostamine, aastapuudujäägi ülemmäära kehtestamine ja kohustuslik reservide kogumine. On põhjust eeldada, et juba läbiviidavad reformid ja need, mille õigusakte alles koostatakse, parandavad Eesti majanduse kasvutingimusi, suurendavad tööstiimuleid, loovad uusi töökohti ja vähendavad maksudest kõrvalehoidmist ning parandavad fiskaaldistsipliini nii ministeeriumides kui ka kohalike omavalitsuste tasandil. Esimesed paljulubavad tulemused, eelkõige tööturul, ilmnesid juba 2004. aastal.-  Eesti tundub olevat soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, mille tähtis osa on vananeva elanikkonna eelarvekulude prognoos. Madal valitsemissektori võlg, märkimisväärsed valitsuse rahareservid ja keskpikk eelarvestrateegia, mis vastab täielikult eesmärgile, et eelarve oleks tasakaalulähedane või ülejäägis, ning pensioni- ja tervishoiusüsteemide põhjalikud reformid eelarvekulude vähendamiseks pikema aja jooksul peaksid tagama riigi rahandusele jätkusuutliku aluse.-  Ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika vastab üldjoontes riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Prognoositust suurem eelarve ülejääk 2004. aastal on kooskõlas soovitusega vältida protsüklilist fiskaalpoliitikat. Kuna välismajanduskonto puudujääk ei ole 2004. aastal siiski oluliselt vähenenud (kui üldse), võib eelarveülejäägi kiire vähendamine osutuda fiskaalpoliitika seisukohast ebapiisavaks, et tasakaalustada välismajanduskontot.Käesoleva hinnangu põhjal on komisjon võtnud vastu lisatud soovituse, et nõukogu võtaks vastu arvamuse Eesti ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta, ja edastab selle nõukogule.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Eesti ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2004–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[4] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:1.  [17. veebruaril 2005] kontrollis nõukogu Eesti ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2004–2008. Programm vastab andmenõuetele, mis on esitatud muudetud tegevusjuhendis stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta.2.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis kavandatakse SKT reaalkasvu suurenemist 5,6%lt 2004. aastal keskmiselt 6,0%ni ülejäänud programmiperioodi jooksul. Praegu olemasolevate andmete kohaselt kajastab see stsenaarium usutavaid kasvueeldusi. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik.3.  Eesti eesmärk on saavutada selline eelarveseisund, mis oleks programmiga hõlmatud aastatel tasakaalulähedane või väikeses ülejäägis. Programmi sihiks 2004. aastal on eelarve ülejääk 1% SKTst, mis on 0,3% võrra suurem eelmise aasta maikuu programmis kavandatud ülejäägist. Alates 2005. aastast nähakse ette tasakaalus eelarve. Sama eesmärk oli sõnastatud ka eelmises programmis. 2004. aastal on ette nähtud riiklike investeeringute kasv ühe protsendipunkti võrra 4,4%ni SKTst. 2008. aastaks väheneb see 3,9%ni ning on seega oluliselt suurem kui ELi keskmine (2004. aastal 2,4% SKTst).4.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat tasakaalustatud. Ühelt poolt eeldab ettevaatlik makromajanduslik stsenaarium, et tulud peaksid olema eelarves kavandatutest veidi suuremad ja kulud mõnevõrra väiksemad. Eesti on tõesti mõistlikke prognoose esitanud ja seatud fiskaalpoliitilisi eesmärke viimastel aastatel ületanud. Teisest küljest ei saa täielikult välistada ootamatut tulupuudujääki seoses kavandatud maksukärbetega või kahjulikest välismõjudest tulenevat riski kasvule. Riske arvestades on programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et säilitada kogu programmiperioodi jooksul 2004–2008 stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutav keskpika perioodi eelarveseisund, mis on tasakaalulähedane või ülejäägis. See tundub tagavat piisava varu tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks 3% SKTst puudujäägiläve.5.  Eeldatav võla suhe on 2004. aastal 4,8% SKTsse, mis on oluliselt madalam asutamislepingus sätestatud kontrollväärtusest 60% SKTsse ja ELis kõige madalam. Programmis prognoositakse, et programmiperioodi jooksul väheneb võla suhe veel 1,9 protsendipunkti võrra.6.  Eesti tundub olevat soodsas olukorras seoses riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkusega, vaatamata vananeva elanikkonnaga seotud suurele eelarvekulude prognoosile. Madal valitsemissektori võlg, märkimisväärsed valitsuse rahareservid ja keskpikk eelarvestrateegia, mis vastab täielikult eesmärgile, et eelarve oleks tasakaalulähedane või ülejäägis, ning pensioni- ja tervishoiusüsteemide põhjalikud reformid eelarvekulude vähendamiseks pikema aja jooksul peaksid tagama riigi rahandusele jätkusuutliku aluse.7.  Ajakohastatud programmis esitatud majanduspoliitika vastab üldjoontes riigi majanduspoliitika üldsuunistele riigi rahanduse valdkonnas. Prognoositust suurem eelarve ülejääk 2004. aastal on kooskõlas soovitusega vältida protsüklilist fiskaalpoliitikat. Kuna välismajanduskonto puudujääk ei ole 2004. aastal siiski oluliselt vähenenud (kui üldse), võib eelarveülejäägi kiire vähendamine osutuda fiskaalpoliitika seisukohast ebapiisavaks, et tasakaalustada välismajanduskontot.Tabel: Tähtsamate makromajanduslike ja eelarveliste prognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2004 | 5,6 | 5,9 | 6,0 | 6,0 | 6,0 |KOM okt 2004 | 5,9 | 6,0 | 6,2 | puudub | puudub |LP mai 2004 | 5,3 | 5,8 | 5,6 | 5,9 | 5,8 |THHI inflatsioon* (%) | LP dets 2004 | 3,3 | 3,2 | 2,5 | 2,8 | 2,8 |KOM okt 2004 | 3,4 | 3,5 | 2,8 | puudub | puudub |LP mai 2004 | 3,1 | 3,0 | 2,8 | 2,8 | 2,8 |Valitsemissektori eelarve ülejääk või puudujääk (% SKTst) | LP dets 2004 | 1,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |KOM okt 2004 | 0,5 | 0,2 | 0,1 | puudub | puudub |LP mai 2004 | 0,7 | 0,0 | 0,0 | 0,0 | 0,0 |Esmane saldo (% SKTst) | LP dets 2004 | 1,3 | 0,2 | 0,2 | 0,2 | 0,2 |KOM okt 2004 | 0,8 | 0,4 | 0,3 | puudub | puudub |LP mai 2004 | 1,0 | 0,3 | 0,3 | 0,3 | 0,3 |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP dets 2004 | 4,8 | 4,6 | 4,3 | 3,1 | 2,9 |KOM okt 2004 | 4,8 | 4,4 | 4, | puudub | puudub |LP mai 2004 | 5,4 | 5,1 | 4,7 | 3,4 | 3,2 |Märkus: *programmis viidatakse siseriiklikule THI määratlusele, mitte THHIle. Allikad: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2004. aasta sügise prognoosid (KOM). |[1] EÜT L 209, 2.8.1997. Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.[2] Majandus- ja rahanduskomitee läbivaadatud arvamus stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta. Rahandus- ja majandusministrite nõukogu 10.7.2001. aastal jõustatud 27.6.2001. aasta dokument EFC/ECFIN/404/01 - REV 1.[3] KOM(2002) 668, 27.11.2002.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm.


title: Komisjoni soovitus Nõukogule anda luba muuta läbirääkimissuuniseid, mis käsitlevad kaubandus- ja koostöölepingu sõlmimist Iraagi Vabariigiga

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---                  EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
                                                 Brüssel 27.7.2009
                                                 SEK(2009) 1062 lõplik
                       KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE
   anda luba muuta läbirääkimissuuniseid, mis käsitlevad kaubandus- ja koostöölepingu
                             sõlmimist Iraagi Vabariigiga
ET                                         1                                          ET
 ---pagebreak---    1.       SELETUSKIRI
   23. märtsil 2006 volitas nõukogu komisjoni pidama läbirääkimisi kaubandus- ja
   koostöölepingu sõlmimiseks Iraagi Vabariigiga ning andis selleks läbirääkimissuunised
   (dokument 6511/06 COMEM 23 WTO 38 RESTREINT UE).
   25. ja 26. veebruaril 2009 Bagdadis peetud ELi ja Iraagi läbirääkimiste seitsmendas voorus
   nõustusid Iraak ja komisjon tõstma eelnõu järgus oleva lepingu staatust, nähes ette ministrite
   tasandil korrapäraselt kohtuva koostöönõukogu moodustamise ning asendades lepingu
   pealkirja „Kaubandus- ja koostööleping” pealkirjaga „Partnerlus- ja koostööleping”.
   Nõukogu (MOG-töörühm) kiitis selle lähenemisviisi heaks nii enne kui ka pärast
   läbirääkimiste seitsmendat vooru. Seepärast soovitab komisjon muudatusettepanekut
   arvestada ja teeb nõukogule ettepaneku anda luba läbirääkimissuuniste muutmiseks.
ET                                               2                                                ET
 ---pagebreak---    2.       SOOVITUS
   Eeltoodut silmas pidades soovitab             komisjon   anda    nõukogule      luba   muuta
   läbirääkimissuuniseid järgmiselt:
   (1)     Lepingu pealkirja muutmine
            • Kõikjal läbirääkimissuunistes asendatakse pealkiri „Kaubandus- ja koostööleping”
               pealkirjaga „Partnerlus- ja koostööleping”.
   (2)     Koostöönõukogu moodustamine
            • D-jao (Institutsioonilised, üld- ja lõppsätted) III jaotisesse lisatakse järgmine
               punkt:
   „Käesoleva lepingu rakendamise kontrollimiseks moodustatakse koostöönõukogu. Selle
   koosolekud toimuvad ministrite tasandil. Koostöönõukogu tegeleb kõikide lepingu raames
   esilekerkivate tähtsamate küsimustega.”
            • Punkti D.1 muudetakse, et see kajastaks koostöönõukogu moodustamist:
   Lõige 1 – uus tekst:
   „Moodustatakse koostöökomitee, et aidata koostöönõukogul täita oma ülesandeid.”
   Lõiget 2 ei muudeta.
ET                                                3                                             ET


				|

		52013PC0386

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2009/591/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Lätis /* COM/2013/0386 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega tunnistatakse kehtetuks otsus
2009/591/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Lätis
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 12,
võttes arvesse komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       7. juuli 2009. aasta otsusega
2009/591/EÜ,[1]
järgides komisjoni soovitust vastavalt asutamislepingu artikli 104
lõikele 6, otsustas nõukogu, et Lätil on ülemäärane eelarvepuudujääk.
Nõukogu märkis, et valitsemissektori eelarve puudujääk ulatus 2008. aastal
4,0%-ni SKPst, mis ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 %
SKPst, kusjuures valitsemissektori koguvõlg oli 19,5 % SKPst, mis jääb
tublisti allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 60 % SKPst[2].
(2)       Aluslepingu artikli 104
lõike 7 ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ)
nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise
kiirendamise ja selgitamise kohta)[3]
artikli 3 lõike 4 kohaselt esitas nõukogu komisjoni soovituse põhjal
7. juulil 2009 Lätile soovituse, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk
hiljemalt 2012. aastaks. Soovitus avalikustati.
(3)       Vastavalt aluslepingutele
lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta)
artiklile 4 esitab komisjon andmed kõnealuse menetluse rakendamiseks.
Kõnealuse protokolli kohaldamise osana peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu
25. mai 2009. aasta määruse (EÜ) nr 479/2009 (Euroopa Ühenduse
asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli
kohaldamise kohta)[4]
artiklile 3 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed
valitsemissektori eelarve puudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.
(4)       Kaaludes, kas otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tuleks kehtetuks tunnistada, peaks
nõukogu otsuse tegemisel lähtuma esitatud andmetest. Lisaks tuleks otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tunnistada kehtetuks üksnes siis,
kui komisjoni prognooside kohaselt ei ületa puudujääk prognoosiperioodil kontrollväärtust
3 % SKPst[5].
(5)       Nende andmete põhjal, mis
komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2009 artiklile 14
pärast Läti poolt enne 1. aprilli 2013 esitatud aruannet, ning komisjoni
talituste 2013. aasta kevadprognoosi alusel on võimalik teha järgmised
järeldused.
–
Pärast valitsemissektori eelarve suurt puudujääki
2009. ja 2010. aastal (vastavalt 9,8 % ja 8,1 % SKPst), milles
kajastusid osaliselt finantssektori stabiliseerimise meetmed, hakkas puudujääk
2011. aastal kiiresti vähenema ning jõudis 3,6 %-ni SKPst. See paranemine
peegeldas majanduse kohandamisprogrammi raames toimunud märkimisväärset ja
laiaulatuslikku eelarve konsolideerimist ajavahemikul 2009–2011, mida toetati
maksebilansiabiga, ning samuti tsükliliste tingimuste paranemist.
Kohandamisprogramm viidi edukalt lõpule 2012. aasta jaanuaris. 2012. aastal
vähenes valitsemissektori eelarve puudujääk veelgi ja jõudis tasemeni
1,2 % SKPst, ületades seega 2012. aasta lähenemisprogrammis seatud
puudujäägieesmärgi (2,1 % SKPst) ning jäädes tublisti allapoole
asutamislepingu kontrollväärtust (3 % SKPst). Tulude poolt mõjutasid
soodsad tsüklilised tingimused ja maksusüsteemi tõhustamine, samal ajal oli
kulude kasv tunduvalt väiksem kui SKP nominaalkasv. Selle tulemusena kasvas valitsemissektori
tulude osa SKPst 2012. aastal ¼ protsendipunkti võrra ning valitsemissektori
kulud vähenesid 2 protsendipunkti.
–
2013. aasta lähenemisprogrammis prognoositakse, et
valitsemissektori eelarve puudujääk on 2013. aastal 1,1 % SKPst ning see
püsib seejärel kuni 2016. aastani tasemel 0,9 % SKPst. Komisjoni talituste
2013. aasta kevadprognoosis ennustatakse, et valitsemissektori eelarvepuudujääk
jääb 2013. aastal enam-vähem muutumatuks tasemel 1,2 % SKPst ja väheneb
0,9 %-ni SKPst 2014. aastal, jäädes seega tublisti allapoole
kontrollväärtust 3 % SKPst.
–
Valitsemissektori koguvõlg püsis 2012. aastal
40,7 % tasemel SKPst. Komisjoni talituste
2013. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb valitsemissektori koguvõlg
2013. aastal 43,2 %-ni SKPst, kuna valitsus kogub vahendeid
ajavahemikuks 2014–2015 kavandatud suurteks võlgade tagasimakseteks. Võlg peaks
vähenema umbes 40 %-ni SKPst 2014. aastal, kui tagasimaksmine algab.
(6)       Nõukogu tuletab meelde, et
Läti peaks alates 2013. aastast ehk ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele
järgnevast aastast tagama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuete
täitmise ning pidama sealhulgas kinni kulueesmärgist.
(7)       Kooskõlas aluslepingu
artikli 126 lõikega 12 tunnistatakse nõukogu otsus ülemäärase
eelarvepuudujäägi kohta kehtetuks, kui ülemäärane eelarvepuudujääk asjaomases
liikmesriigis on nõukogu arvates kõrvaldatud.
(8)       Nõukogu arvates on ülemäärane
eelarvepuudujääk Lätis kõrvaldatud ja seega tuleks otsus 2009/591/EÜ tunnistada
kehtetuks,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane
eelarvepuudujääk Lätis on kõrvaldatud.
Artikkel 2
Otsus 2009/591/EÜ tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Läti
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 202,
4.8.2009, lk 50.
[2]               Valitsemissektori
eelarve 2008. aasta puudujääki ja koguvõlga hiljem korrigeeriti ning need
on nüüd vastavalt 4,2 % ja 19,8 % SKPst.
[3]               EÜT L
209, 2.8.1997, lk 6.
[4]               ELT L
145, 10.6.2009, lk 1.
[5]               Kooskõlas
3. septembri 2012. aasta dokumendiga „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise
täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi
kohta”, vt:
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf