title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 27. juuni 2019, Belgia elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/4)2019/C 366/01

text:
               30.10.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/1

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      27. juuni 2019,
      Belgia elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2019/4)
      (2019/C 366/01)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrust (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta, (1) eelkõige selle artikleid 3, 16, 17 ja 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Eluasemesektor on reaalmajanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi stabiilsust ja majanduse stabiilsust tervikuna, mis võib kaasa tuua negatiivse piiriülese ülekandumise. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnedes liikmesriikides on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või mõjutanud ebasoodsalt reaalmajandust. See mõju näitab kinnisvarasektori, rahastajate ja muude majandussektorite tihedat seotust. Lisaks sellele võimendavad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad sellele, et kinnisvarasektorist tuleneval riskil võib olla protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada kinnisvaranõudlust, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see isevõimenduv dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenusaajate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikas ja mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui ebasoodsad majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Soovituse ESRN/2013/1 (2) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused sõltuvalt riskile antavast hinnangust kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (3) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (4) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või ainult riigisisesel õigusaktil põhinevat laenusaajapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; seevastu laenusaajal põhinevad meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  Lisaks sellele peaksid liikmesriigid soovituse ESRN/2013/1 kohaselt kehtestama õigusraamistiku, mis annaks makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustele otsese kontrolli või soovituste andmise pädevuse seoses selles soovituses osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetega.

                  (7)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavustele (5). Hindamise käigus tuvastas ESRN mitmes riigis mitmeid haavatavusi keskpikas perspektiivis, mis võivad olla finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu kaheksale riigile, sh Belgiale, hoiatused (6).

                  (8)

                  2016. aastal olid peamisteks Belgia elamukinnisvaraturul tuvastatud haavatavusteks nii eluasemehindade kui ka hüpoteeklaenude kiire kasv ning samuti suur ja kasvav kodumajapidamiste võlakoormus, kusjuures kasvav osa hüpoteegi seadjatest olid potentsiaalselt haavatavad ebasoodsate majandustingimuste või elamukinnisvaraturu arengute suhtes Belgias.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise ja arengut käsitleva Euroopa Majanduspiirkonna elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise (7).

                  (10)

                  Belgia osas ilmnes sellest hiljutisest hinnangust, et alates 2016. aastast on eluasemelaenude tugev kasv pidevalt suurendanud kodumajapidamiste võlakoormust. Vaatamata asjaolule, et eluasemehindade kasv on pidurdunud, tekitab varasem dünaamika võimaliku ülehindamise kahtlusi. Lisaks antakse endiselt oluline osa hüpoteeklaenudest kodumajapidamistele, mis on potentsiaalselt haavatavad ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu arengute suhtes. Seda arvestades on krediidiasutuste vastupanuvõimet aidanud suurendada 5 % suurune hüpoteeklaenude riskikaalu lisand, mis kehtestati 2013. aastal sisereitingute meetodit kasutavatele krediidiasutustele.

                  (11)

                  2018. aastal suurendas Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique seda 5 % riskikaalu lisandit, kohaldades määruse (EL) nr 575/2013 artikli 458 alusel proportsionaalset riskikaalu lisandit, mis moodustab 33 % riskipositsioonidega kaalutud keskmistest riskikaaludest, mida kohaldatakse iga krediidiasutuse elamuhüpoteekportfelli maksejõuetuse riskipositsiooni suhtes.

                  (12)

                  Praegu kehtiva riskikaalu lisandi eesmärk on suurendada sisereitingute meetod kasutavate krediidiasutuste vastupanuvõimet ning leevendada uute hüpoteeklaenudega seotud riskide kuhjumist. Samas puuduvad Belgias praegu laenusaajapõhised meetmed (nt laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarvu, võla ja sissetuleku (DTI) suhtarvu või laenumaksete ja sissetuleku (DSTI) suhtarvu piirmäärad), mis võiksid otseselt piirata hüpoteeklaenude osakaalu, mida antakse kodumajapidamistele, kes võivad olla haavatavad ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu arengute suhtes.

                  (13)

                  Seetõttu järeldas ESRN, et Belgias kehtivad ja kasutatavad makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on kodumajapidamiste võlakoormuse, elamuhindade ülehinnatuse ja laenuandmise standarditega seotud keskpikas perspektiivis haavatavuste vastu ainult osaliselt kohased ja piisavad. Seega on potentsiaalselt süsteemse riski allikaks olevate haavatavuste vastu vaja täiendavaid poliitikameetmeid. Käesolevas soovituses ette pandud meetmete eesmärk on Belgia olemasolevate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete täiendamine vastupanuvõime tugevdamiseks. Need ei asenda olemasolevaid kapitalipõhiseid meetmeid, mis on endiselt olulised laenuportfelli jääki puudutavate haavatavuste suhtes.

                  (14)

                  Käesoleva soovituse eesmärk on anda soovitus õiguslikult siduvate laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimiseks, et parandada olukorda, kus oluline osa hüpoteeklaenudest antakse kodumajapidamistele, kes on potentsiaalselt haavatavad ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu arengute suhtes Belgias.

                  (15)

                  Käesolev soovitus ei mõjuta keskpankade rahapoliitika pädevust liidus.

                  (16)

                  ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist ning pärast adressaatide teavitamist avaldamise kavatsusest,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. OSA

         SOOVITUS

         Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine

      Belgia asutustel, kelle pädevuses on anda soovitusi või kohaldada laenusaajapõhiseid meetmeid, soovitatakse anda aktiveerimise soovitus ja aktiveerida õiguslikult siduvad laenusaajapõhised meetmed, et hoida ära:

                  a)

                  uusi hüpoteeklaene võtvate laenusaajate oluline või kasvav osakaal, kui on võimalik, et nad ei suuda ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu ebasoodsate arengute korral oma võlga teenindada või tarbimist säilitada, või

                  b)

                  elamukinnisvaraga tagatud uute hüpoteeklaenude oluline või kasvav osakaal, kui nende laenude tagastamata jätmine võib põhjustada krediidikahjumi ja sellest tuleneva eluasemehindade languse.

            2. OSA

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „laenusaajapõhised meetmed“ (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenusaajatele;

                  b)

                  „otsene kontroll“ (direct control) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse tegevusvaldkonnas hõlmatud tegelik ja tulemuslik võime kehtestada või muuta finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  c)

                  „soovituste andmise pädevus“ (recommendation powers) – võime juhtida soovituste andmise kaudu makrotasandi järelevalve instrumentide kohaldamist, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  d)

                  „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv“ (loan-to-value ratio, LTV) – laenusaaja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                  e)

                  „võla ja sissetuleku suhtarv laenu algatamisel“ (debt-to-income ratio at origination, DTI-O) – laenusaaja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenusaaja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  f)

                  „laenumaksete ja sissetuleku suhtarv“ (debt-service-to-income ratio, DSTI ratio) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenusaaja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  g)

                  „keskpikas perspektiivis“ (medium term) – kolm aastat kestev ajavahemik;

                  h)

                  „õiguslikult siduvad laenusaajapõhised meetmed“ (legally binding borrower-based measures) – laenusaajapõhised meetmed, mis kehtestatakse õiguslikult siduvate aktidega;

                  i)

                  „võla teenindamine“ (debt service) – laenusaaja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil (reeglina ühe aasta jooksul);

                  j)

                  „tähtaeg“ (maturity) – elamukinnisvara laenu kestus aastates alates laenu algatamisest;

                  k)

                  „makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus“ (macroprudential authority) – riikide makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused, mille eesmärgid, korraldus, volitused, aruandlusnõuded ja muud kirjeldused on sätestatud soovituses ESRN/2011/3 (8).

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituse A eesmärki ja sisu;

                              b)

                              soovitusel A põhinevate laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimisel tuleb nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Belgia positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              c)

                              soovituse A vastavuskriteeriumid on toodud I lisas.

                  2.

                  Käesoleva soovituse adressaadid peavad ESRNile ja nõukogule esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanne peab sisaldama vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              hinnang haavatavustele, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehinnatuse ja laenuandmise standarditega uute hüpoteeklaenude jaoks, sh tuleb esitada uued hüpoteeklaenud nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude ja tähtaegade lõikes, arvutades asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (9) IV lisaga, millele tuleb lisada hinnang võetud meetmete tulemuslikkuse kohta, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta kooskõlas järgmiste tähtaegadega:
      Soovituse A adressaadid peavad esitama 31. oktoobriks 2020 ja seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022 ESRNile ja nõukogule aruande Belgias kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehinnatuse ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega seotud haavatavuste parandamiseks võetud laenusaajapõhiste meetmete rakendamise kohta. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks asutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.
      4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel järelmeetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule kolm järelmeetmete aruannet soovituse A rakendamise kohta; esimene aruanne esitatakse 31. detsembriks 2020; teine 31. detsembriks 2021 ja kolmas 31. detsembriks 2022.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 27. juuni 2019

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 4. aprilli 2013. aasta soovitus ESRN/2013/1 vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (5)  Vt „Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (6)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 22. septembri 2016. aasta hoiatus ESRN/2016/06 Belgia elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 45).

         (7)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (8)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 22. detsembri 2011. aasta soovitus ESRN/2011/3 riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         (9)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 31. oktoobri 2016. aasta soovitus ESRN/2016/14 kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         I LISA

            SOOVITUSTE SUHTES KOHALDATAVATE VASTAVUSKRITEERIUMIDE KIRJELDUS

            Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Et hoida ära:

                                 a)

                                 hüpoteeklaene võtvate laenusaajate oluline või kasvav osakaal, kelle puhul on võimalik, et nad ei suuda ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või elamukinnisvaraturu arengute korral oma võlga teenindada või tarbimist säilitada, või

                                 b)

                                 elamukinnisvaraga tagatud uute hüpoteeklaenude oluline või kasvav osakaal, mille puhul võib nende laenude tagastamata jätmine põhjustada krediidikahjumi ja sellest tuleneva eluasemehindade languse,

                           peaksid Belgia ametiasutused kasutama kombineeritult ühte või enamat laenusaajapõhist meedet (nt LTV suhtarvu piirmäärad kombineerituna DTI suhtarvu või DSTI suhtarvu piirmääradega ja tähtajapiirangutega), et tagada kehtivate meetmete tõhusus ning minimeerida neist möödamineku või tahtmatute tagajärgede võimalus, mis võiks vähendada nende tõhusust ja tekitada riske teistes valdkondades.

                     2.

                     Enne laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist tuleb nende kohaseks kalibreerimiseks ja järkjärguliseks kasutuselevõtuks hinnata Belgia positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     3.

                     Pärast laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist võib Belgias tuvastatud haavatavuste parandamiseks osutuda vajalikuks nende täiendav karmistamine või täiendavate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine; see sõltub aktiveeritud laenusaajapõhistest meetmete valikust, nende aktiveeritud meetmete algsest kalibreerimisest ja haavatavuse hindamise tulemustest.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 27. juuni 2019, Luksemburgi elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/6)2019/C 366/03

text:
               30.10.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/14

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      27. juuni 2019,
      Luksemburgi elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2019/6)
      (2019/C 366/03)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta,  (1)
          eelkõige selle artikleid 3, 16, 17 ja 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Eluasemesektor on reaalmajanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi stabiilsust ja majanduse stabiilsust tervikuna, mis võib kaasa tuua negatiivse piiriülese ülekandumise. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnedes liikmesriikides on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või mõjutanud ebasoodsalt reaalmajandust. See mõju näitab kinnisvarasektori, rahastajate ja muude majandussektorite tihedat seotust. Lisaks sellele võimendavad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad sellele, et kinnisvarasektorist tuleneval riskil võib olla protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada kinnisvaranõudlust, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see isevõimenduv dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenusaajate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikaks ja mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui ebasoodsad majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Soovituse ESRN/2013/1 (2) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused sõltuvalt riskile antavast hinnangust kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (3) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (4) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või ainult riigisisesel õigusaktil põhinevat laenusaajapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; seevastu laenusaajal põhinevad meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  Lisaks sellele peaksid liikmesriigid soovituse ESRN/2013/1 kohaselt kehtestama õigusraamistiku, mis annaks makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustele otsese kontrolli või soovituste andmise pädevuse seoses selles soovituses osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetega.

                  (7)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavustele (5). Hindamise käigus tuvastas ESRN mitmes riigis mitmeid haavatavusi keskpikas perspektiivis, mis võivad olla finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu kaheksale riigile, sh Luksemburgile, hoiatused (6).

                  (8)

                  2016. aastal olid Luksemburgi elamukinnisvara turul tuvastatud peamised haavatavused seotud nii eluasemehindade kui ka hüpoteeklaenude kiire kasvuga ning kõrge ja kasvava kodumajapidamiste võlakoormusega. Lisaks olid märkimisväärsel osal hüpoteegi seadjatest suur võlg ja sissetulekuga võrreldes suured võlateeninduskulud, mis muutsid nad haavatavaks intressimäärade võimaliku tõusu suhtes.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise ja arengut käsitleva Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise (7).

                  (10)

                  Luksemburgi osas ilmnes sellest hiljutisest hinnangust, et alates 2016. aastast on hüpoteeklaenude tugev kasv pidevalt suurendanud kodumajapidamiste võlakoormust. Vaatamata asjaolule, et eluasemehindade kasv on pidurdunud, tekitab varasem dünaamika võimaliku ülehindamise kahtlusi. Lisaks kinnitavad kõige viimased laenuandmise standardid, et suur osa kodumajapidamistest on potentsiaalselt haavatav ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või ebasoodsate arengute suhtes elamukinnisvara turul.

                  (11)

                  Alates 2016. aastast on Comité du Risque Systémique (Luksemburgi makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus) soovitusel võetud Luksemburgis kasutusele mitu kapitalipõhist meedet: i) 2016 kehtestas Commission de Surveillance du Secteur Financier (CSSF, Luksemburgi finantssektori järelevalvekomisjon) määruse (EL) nr 575/2013 artikli 92 alusel Luksemburgis asuva elamukinnisvaraga tagatud jaenõuete suhtes sisereitingu meetodit kasutavatele krediidiasutustele keskmiseks riskikaalu alampiiriks 15 %; ning ii) 2018 suurendas CSSF vastutsüklilist kapitalipuhvrit alates 1. jaanuarist 2020 0 %-lt 0,25 %-le.

                  (12)

                  Ehkki Luksemburgi ametiasutused on teinud ettepaneku kehtestada laenusaajapõhiste õiguslikult siduvate meetmete õigusraamistik, ei ole Luksemburgis need meetmed veel kasutusel. Nende meetmete algatamine on nõutav seoses tuvastatud haavatavustega, mis on seotud eluasemehindade ja hüpoteeklaenude kasvuga ning samuti kodumajapidamiste võlakoormuse suurenemisega.

                  (13)

                  Kuigi Luksemburgis tuvastatud haavatavusi põhjustavad suures osas tsüklilised tegurid, on neid haavatavusi mõjutanud ka struktuursed tegurid, millest tuleneb suurenenud süsteemne risk. Need tegurid hõlmavad järgmist: i) elamukinnisvara pakkumise puudumine, mis on põhjustanud kinnisvara hinnatõusu survet ja kinnisvara ostvate kodumajapidamiste võlgade kasvu; ja ii) hüpoteeklaenude intresside maksuvabastus, mis võib stimuleerida kodumajapidamisi üle laenama.

                  (14)

                  Seetõttu järeldas ESRN, et Luksemburgis kehtivad ja kasutatavad makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on Luksemburgis tuvastatud kodumajapidamiste võlakoormusega seotud keskpikas perspektiivis haavatavuste vastu ainult osaliselt kohased ja piisavad. Seega on potentsiaalselt süsteemse riski allikaks olevate haavatavuste vastu vaja täiendavaid poliitikameetmeid. Käesolevas soovituses ette pandud meetmete eesmärk on Luksemburgi olemasolevate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete täiendamine vastupanuvõime tugevdamiseks. Need ei asenda kehtivaid kapitalipõhiseid meetmeid, mis on endiselt olulised laenuportfelli jääki puudutavate olemasolevate haavatavuste suhtes. Kuna haavatavuste osaliseks põhjuseks on struktuursed tegurid, mis jäävad makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika ulatusest välja, tuleb praegusi makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada ja toetada muu poliitikaga, mis mõjutaks Luksemburgi elamukinnisvaraturu süsteemse riski kuhjumise tegureid tulemuslikumalt ja tõhusamalt, ilma ülemäärase kuluta Luksemburgi reaalmajandusele ja finantssüsteemile.

                  (15)

                  Käesoleva soovituse eesmärk on soovitada Luksemburgis kehtestada seadusraamistik laenusaajapõhiste meetmete kehtestamiseks ning võtta need meetmed kasutusele kohe, kui see on riigisisese õiguse kohaselt võimalik. Samuti on käesoleva soovituse eesmärk rõhutada üldisema poliitika algatuse vajadust, et pidurdada tegureid, mis lihtsustavad või soodustavad kodumajapidamiste võlakoormuse kasvu.

                  (16)

                  Käesolev soovitus ei mõjuta keskpankade rahapoliitika pädevust liidus.

                  (17)

                  ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist ning pärast adressaatide teavitamist avaldamise kavatsusest,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. OSA

         SOOVITUSED

         Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik

      Luksemburgil soovitatakse kehtestada laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik, mis hõlmab vähemalt järgmisi õiguslikult siduvaid laenusaajapõhiseid meetmeid:

                  a.

                  võla ja sissetuleku suhtarvu piirmäärad;

                  b.

                  laenumaksete ja sissetuleku suhtarvu piirmäärad;

                  c.

                  laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarvu piirmäärad;

                  d.

                  tähtaja piirmäärad.

         Soovitus B – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

                  1.

                  Luksemburgi ametiasutustel, kelle pädevuses on laenusaajapõhiste meetmete kohaldamine, soovitatakse kuni soovituses A nimetatud õigusraamistiku kehtestamiseni kohaldada õiguslikult mittesiduvaid laenusaajapõhiseid meetmeid järgmise vältimiseks:

                              a)

                              uusi hüpoteeklaene võtvate laenusaajate oluline või kasvav osakaal, kui on võimalik, et nad ei suuda ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või ebasoodsate arengute korral elamukinnisvara turul oma võlga teenindada või tarbimist säilitada; või

                              b)

                              elamukinnisvaraga tagatud uute hüpoteeklaenude oluline või kasvav osakaal, kui nende laenude tagastamata jätmine võib põhjustada krediidikahjumi ja sellest tuleneva eluasemehindade languse.

                  2.

                  Luksemburgi ametiasutustel, kelle pädevuses on kohaldada laenusaajapõhiseid meetmeid, soovitatakse pärast soovituses A nimetatud õigusraamistiku kehtestamist võtta vajalikud meetmed soovituse B punktis 1 nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

         Soovitus C – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muutused

      Luksemburgil soovitatakse läbi vaadata oma poliitika, mis motiveerib kodumajapidamisi võtma ülemäärast hüpoteeklaenu või põhjustab eluasemehindade ja hüpoteeklaenude ülemäärast kasvu, võttes eesmärgiks süsteemse riski allikana tuvastatud haavatavusi süvendanud struktuursete tegurite piiramise.
      2. OSA

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „laenusaajapõhised meetmed“ (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenusaajatele;

                  b)

                  „otsene kontroll“ (direct control) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse tegevusvaldkonnas hõlmatud tegelik ja tulemuslik võime kehtestada või muuta finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  c)

                  „soovituste andmise pädevus“ (recommendation powers) – pädevus juhtida soovituste andmise kaudu makrotasandi järelevalve instrumentide kohaldamist, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  d)

                  „keskpikas perspektiivis“ (medium term) – kolm aastat kestev ajavahemik;

                  e)

                  „makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus“ (macroprudential authority) – riikide makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused, mille eesmärgid, korraldus, volitused, aruandlusnõuded ja muud kirjeldused on sätestatud soovituses ESRN/2011/3; (8)

                  f)

                  „õiguslikult siduvad laenusaajapõhised meetmed“ (legally binding borrower-based measures) – laenusaajapõhised meetmed, mis kehtestatakse õiguslikult siduvate aktidega;

                  g)

                  „võla ja sissetuleku suhtarv laenu algatamisel“ (debt-to-income ratio at origination, DTI-O) – laenusaaja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenusaaja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  h)

                  „laenumaksete ja sissetuleku suhtarv“ (debt-service-to-income ratio, DSTI) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenusaaja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  i)

                  „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv “ (loan-to-value ratio, LTV) – laenusaaja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                  j)

                  „tähtaeg“ (maturity) – elamukinnisvara laenu kestus aastates alates laenu algatamisest;

                  k)

                  „võla teenindamine“ (debt service) – laenusaaja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil (reeglina ühe aasta jooksul);

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A ja B eesmärki ja sisu;

                              b)

                              soovitus A tuleb rakendada enne soovituse B punkti 2, et tagada soovituse B punkti 2 järgimine;

                              c)

                              soovitusel B põhinevate laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimisel tuleks nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Luksemburgi positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              d)

                              kui muudetakse poliitikat seoses soovitusega C, tuleks selle järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Luksemburgi positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Luksemburgi elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavusi ega viiks nende realiseerumisele;

                              e)

                              soovituste A, B ja C vastavuskriteeriumid on toodud I lisas.

                  2.

                  Käesoleva soovituse adressaadid peavad andma ESRNile ja nõukogule aru käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanded peavad sisaldama vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              hinnang haavatavustele, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehinnatuse ja laenuandmise standarditega uute hüpoteeklaenude jaoks, sh tuleb uued hüpoteeklaenud esitada nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude ja tähtaegade lõikes, arvutades asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (9) IV lisaga, millele tuleb lisada hinnang võetud meetmete tulemuslikkuse kohta, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta kooskõlas järgmiste tähtaegadega:
      a)   Soovitus A

                  i)

                  Soovituse A adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2020 ESRNile ja nõukogule soovituse A rakendamise kohta aruande, mis sisaldab vähemalt selgitust selle kohta, kas soovitust A kavatsetakse rakendada ning mis asutuse või asutuste ülesandeks on aktiveerida ja rakendada käesolevas soovituses soovitatud laenusaajapõhised meetmed. Selle vahearuande kohta võib ESRN soovituse A adressaadile esitada oma seisukoha.

                  ii)

                  Soovituse A adressaat peab esitama 31. märtsiks 2021 ESRNile ja nõukogule soovituse A rakendamise lõpparuande.

            b)   Soovitus B

      Soovituse B adressaadid peavad esitama 31. oktoobriks 2020 ja seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022 ESRNile ja nõukogule aruande laenusaajapõhiste meetmete või muude, kodumajapidamiste võlakoormuse, eluasemehindade ülehinnatuse ja uute hüpoteeklaenude laenustandarditega seotud haavatavuste vastu võetud meetmete rakendamise kohta Luksemburgis. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.
      c)   Soovitus C

      Soovituse C adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2022 ESRNile ja nõukogule aruande soovituse C rakendamise kohta. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks asutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.
      4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel järelmeetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande. Kolm hinnangut antakse järgmiselt:

                                          i)

                                          31. detsembriks 2020 soovituse B rakendamise kohta;

                                          ii)

                                          31. detsembriks 2021 soovituste A ja B rakendamise kohta; ja

                                          iii)

                                          31. detsembriks 2022 soovituste B ja C rakendamise kohta.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide tegevust ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 27. juuni 2019

               ESRNi sekretariaadi juhataja,

               ESRNi haldusnõukogu nimel

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (5)  Vt „Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (6)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatus ESRN/2016/09, 22. september 2016, Luksemburgi elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 51).

         (7)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (8)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2011/3, 22. detsember 2011, riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         (9)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2016/14, 31. oktoober 2016, kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         I LISA

            Soovituste suhtes kohaldatavate vastavuskriteeriumide kirjeldus

            Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Luksemburgi laenusaajapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik peab tagama, et:

                                 a)

                                 võla ja sissetuleku (DTI) suhtarvu ning laenumaksete ja sissetuleku (DSTI) suhtarvu piirangud ning tähtajapiiranguid kohaldatakse igat liiki laenusaajate ja igat liiki laenuandjate suhtes, et välistada piirmäärade vältimine;

                                 b)

                                 laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarvu arvutamisel võib ainult kinnisvara lugeda tagatiseks;

                                 c)

                                 Luksemburgi ametiasutustel, kelle pädevuses on laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine, on võimalik aktiveerida õiguslikult siduvaid meetmeid tõhusal ja ennetaval viisil ning nad saavad kasutada paindlikkust, mis on vajalik nende meetmete kujundamisel vastavalt tuvastatud haavatavustele.

                     2.

                     Luksemburgi laenusaajapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik peab kehtima hiljemalt 1. juulil 2021.

            Soovitus B – laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse B osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Et hoida ära:

                                 a)

                                 uusi hüpoteeklaene võtvate laenusaajate oluline või kasvav osakaal, kelle puhul on võimalik, et nad ei suuda ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või ebasoodsate arengute korral elamukinnisvara turul oma võlga teenindada või tarbimist säilitada, või

                                 b)

                                 elamukinnisvaraga tagatud uute hüpoteeklaenude oluline või kasvav osakaal, mille puhul nende laenude tagastamata jätmine võib põhjustada krediidikahjumi ja sellest tuleneva eluasemehindade languse,

                           peaksid Luksemburgi ametiasutused kasutama kombineeritult ühte või enamat laenusaajapõhist meedet (nt LTV suhtarvu piirmäärad kombineerituna DTI suhtarvu või DSTI suhtarvu piirmääradega ja tähtajapiirangutega), et tagada kehtivate meetmete tõhusus ning minimeerida neist möödamineku või tahtmatute tagajärgede võimalus, mis võivad vähendada nende tõhusust ja tekitada riske teistes valdkondades.

                     2.

                     Enne laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist tuleb nende kohaseks kalibreerimiseks ja järkjärguliseks kasutuselevõtuks hinnata Luksemburgi positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     3.

                     Pärast laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimist võib Luksemburgis tuvastatud haavatavuste parandamiseks osutuda vajalikuks nende täiendav karmistamine või täiendavate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine; see sõltub aktiveeritud laenusaajapõhiste meetmete valikust, nende aktiveeritud meetmete algsest kalibreerimisest ja haavatavuste hindamise tulemustest.

                     4.

                     Kui soovituses A osutatud õigusraamistik on jõustunud, võivad Luksemburgi ametasutused, kelle pädevuses on laenusaajapõhiste meetmete kohaldamine, otsustada säilitada juba kasutusel olevad õiguslikult mittesiduvad laenusaajapõhised meetmed, kui on olemas tõendid, et sellised meetmed on tuvastatud haavatavusi nõuetekohaselt leevendanud.

            Soovitus C – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muutused

         Soovituse C osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Poliitikavaliku kujundamisel tuleb enne poliitika muudatuste rakendamist hinnata ettepandud meetmete mõju, võttes arvesse Luksemburgi positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Luksemburgi elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavusi ega viiks nende realiseerumisele.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 27. juuni 2019, Madalmaade elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/7)2019/C 366/04

text:
               30.10.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/22

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      27. juuni 2019,

         Madalmaade elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/7)

      (2019/C 366/04)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta, (1) eelkõige selle artikleid 3, 16, 17 ja 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Eluasemesektor on reaalmajanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi stabiilsust ja majanduse stabiilsust tervikuna, mis võib kaasa tuua negatiivse piiriülese ülekandumise. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnedes liikmesriikides on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või mõjutanud ebasoodsalt reaalmajandust. See mõju näitab kinnisvarasektori, rahastajate ja muude majandussektorite tihedat seotust. Lisaks sellele võimendavad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad sellele, et kinnisvarasektorist tuleneval riskil võib olla protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada kinnisvaranõudlust, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see isevõimenduv dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenuvõtjate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikaks ja mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui ebasoodsad majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Soovituse ESRN/2013/1 (2) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused sõltuvalt riskile antavast hinnangust kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (3) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (4) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või ainult riigisisesel õigusaktil põhinevat laenusaajapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; seevastu laenusaajal põhinevad meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  Lisaks sellele peaksid liikmesriigid soovituse ESRN/2013/1 kohaselt kehtestama õigusraamistiku, mis annaks makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustele otsese kontrolli või soovituste andmise pädevuse seoses selles soovituses osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetega.

                  (7)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavustele (5). Hindamise käigus tuvastas ESRN mitmes riigis mitmeid haavatavusi keskpikas perspektiivis, mis võivad olla finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu kaheksale riigile, sh Madalmaadele, hoiatused (6).

                  (8)

                  2016. aastal oli Madalmaade elamukinnisvara turul tuvastatud peamine haavatavus seotud kodumajapidamiste suure laenukoormusega, kusjuures olulise osa hüpoteegi seadjate koguvõlg ületas nende eluaseme väärtust. See haavatavus kajastas muu hulgas seda, et ehkki uute amortiseeritavate hüpoteeklaenude osakaal kasvas, oli oluline osa olemasolevatest hüpoteeklaenudest mitteamortiseeritavad – seda vaatamata asjaolule, et 2016. aastal polnud märke ülehinnatusest ning eluasemehinnad suuremates linnades olid naasmas kriisieelsele tasemele.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise ja arengut käsitleva Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise (7).

                  (10)

                  Madalmaade osas ilmnes sellest hiljutisest hinnangust, et alates 2016. aastast on kodumajapidamiste võlakoormus veidi vähenenud ning samuti on jätkunud uute mitteamortiseeritavate hüpoteeklaenude osakaalu vähenemine. Samas on eluasemehinnad alates 2016. aastast endiselt kasvanud, tuues kaasa ülehinnatud piirkonnad suuremates linnades. Sellel taustal on uute hüpoteeklaenude laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarv jäänud suureks, eelkõige kuna LTV suhtarvule kohaldatava seadusest tuleneva 100 % suuruse piirmäära suhtes ei kehti täiendava tagatise nõue eluasemehindade languse korral. Sellest arengust tulenevatele finantsstabiilsuse haavatavustele ei ole Madalmaades reageeritud ja hüpoteeklaenude suhtes kohaldatakse riskikaale, mis on EMP madalamatest.

                  (11)

                  Alates 2016. aastast on jätkunud LTV suhtarvu suhtes kohaldatava õiguslikult siduva piirmäära järkjärguline karmistamine ning 2018. aastal seati see 100 %-le (106 %-lt 2012. aastal). Samuti teatas Madalmaade valitsus 2018. aastal, et järk-järgult hakatakse vähendama hüpoteeklaenude mahaarvatavate intresside piirmäära, 49,5 %-lt 2018. aastal umbes 37 %-ni 2023. aastal.

                  (12)

                  Ehkki Madalmaade makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus (Financieel Stabiliteitscomité) on soovitanud veelgi karmistada LTV suhtarvu õiguslikult siduvat piirmäära 90 %-le, on Madalmaade valitsus, kes vastutab nende meetmete rakendamise eest, otsustanud seda soovitust mitte järgida. Lisaks, kuna kehtiv õigusraamistik ei sätesta makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse antud soovituste puhul nn „kohalda või selgita“ korda, ei ole Madalmaade valitsuselt formaalselt nõutav oma tegevusetuse selgitamine makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutusele ja ta on selgitanud oma seisukohta vaid Madalmaade parlamendile. Siiski tuleks LTV suhtarvu piirmäära langetada, et parandada Madalmaades seoses eluasemehindade ülehinnatud piirkondade ja uute hüpoteeklaenude tagatiseks seadmisega tuvastatud haavatavused. Lisaks puuduvad praegu makrotasandi usaldatavusjärelevalve kapitalipõhised meetmed – näiteks hüpoteeklaenude kõrgemad riskikaalud –, mille abil saaks parandada olemasolevate hüpoteeklaenude tagatiseks seadmisega seotud akumuleerunud haavatavusi ning kodumajapidamiste võlakoormusega seotud võimalikke teise ringi mõjusid.

                  (13)

                  Ehkki hüpoteeklaenude laenumaksete ja sissetuleku (DSTI) suhtarvul on olulised riski leevendavad omadused (näiteks intressimäära võimaliku tõusu eeldus), vähendavad teatavad Madalmaades DSTI suhtarvule kohaldatava piirmäära kalibreerimise praeguse metoodika elemendid selle meetme tõhusust ning võivad suurendada selle protsüklilist mõju finants- ja majandustsüklitele. Kuigi kõnealuse metoodika protsükliliste elementide parandamiseks on tehtud mõned kohandused (näiteks kalibreerimise sisendiks olevate suhtarvude arvutamine nelja aasta keskmise alusel), on teatavad elemendid endiselt alles.

                  (14)

                  Kuigi Madalmaades tuvastatud haavatavusi põhjustavad suures osas tsüklilised tegurid, on neid haavatavusi mõjutanud ka struktuursed tegurid, millest tuleneb suurenenud süsteemne risk. Need tegurid hõlmavad järgmist: i) elamukinnisvara pakkumise puudumine, mis on põhjustanud kinnisvara hinnatõusu survet ja kinnisvara ostvate kodumajapidamiste võlgade kasvu; ja ii) hüpoteeklaenude intresside maksuvabastus, mis võib stimuleerida kodumajapidamisi üle laenama.

                  (15)

                  Seetõttu järeldas ESRN, et Madalmaades kehtivad ja kasutatavad makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on kodumajapidamiste võlakoormusega seotud keskpika perspektiivi haavatavuste parandamiseks osaliselt kohased ja piisavad. Seega on potentsiaalselt süsteemse riski allikaks olevate haavatavuste vastu vaja täiendavaid poliitikameetmeid. Käesolevas soovituses ettepandud meetmete eesmärk on Madalmaades kehtivaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada.

                  (16)

                  Kuna haavatavuste osaliseks põhjuseks on struktuursed tegurid, mis jäävad makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika ulatusest välja, tuleb praegusi makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada ja toetada muu poliitikaga, mille eesmärgiks on mõjutada tulemuslikumalt ja tõhusamalt tegureid, millest tuleneb Madalmaade elamukinnisvaraturu süsteemse riski kuhjumine, ilma ülemäärase kuluta Madalmaade reaalmajandusele ja finantssüsteemile.

                  (17)

                  Käesolevas soovituses soovitatakse: a) kehtestada Madalmaade õiguses „kohalda või selgita“ kord seoses makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse antud soovitustega õiguslikult siduvate laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimise kohta; b) karmistada olemasolevat õiguslikult siduvat LTV suhtarvu; c) muuta DSTI suhtarvu piirmäära kindlaksmääramise metoodikat; ja d) aktiveerida kapitalipõhised meetmed, et tagada pangandussektori vastupanuvõime Madalmaades tuvastatud keskpika perspektiivi haavatavuste suhtes. Käesoleva soovituse eesmärk on samuti rõhutada üldisema poliitika algatuse vajadust, et pidurdada tegureid, mis lihtsustavad või soodustavad kodumajapidamiste võlakoormuse kasvu.

                  (18)

                  Käesolev soovitus ei mõjuta keskpankade rahapoliitika pädevust liidus.

                  (19)

                  ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist ning pärast adressaatide teavitamist avaldamise kavatsusest,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. OSA

         SOOVITUSED

         Soovitus A – laenusaajapõhiste meetmete õigusraamistik

      Madalmaadel soovitatakse tagada makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse soovituspädevuse täiendamine „kohalda või selgita“ korraga või, kui see ei ole Madalmaade õiguses võimalik, siis vastutusmehhanismi kehtestamine, mille raames tuleb pärast Madalmaade makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse soovituse andmist avaldada laenusaajapõhiste meetmete kohaldamise eest vastutava asutuse seisukoht.

         Soovitus B – laenusaajapõhiste meetmete karmistamine ja kalibreerimine

                  1.

                  Madalmaadel soovitatakse langetada praegust õiguslikult siduvat LTV suhtarvu piirmäära, tagades sellega, et uute hüpoteeklaenude tagatis on piisav krediidikahjumi katmiseks, mis vastab eluasemehindade võimalikule langusele ebasoodsate majandus- või finantstingimuste korral.

                  2.

                  Madalmaadel soovitatakse muuta DSTI suhtarvu ülempiiri kindlaksmääramise metoodikat selliselt, et kõnealune meede ei suurendaks majandus- ja finantstsüklite protsüklilisust.

         Soovitus C – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine

      Asjaomasel Madalmaade makrotasandi järelevalveasutusel, määratud asutusel või pädeval asutusel soovitatakse tagada kapitalipõhiste meetmete aktiviseerimisega Madalmaades tegevusloa alusel tegutsevate krediidiasutuste vastupanuvõime olukorras, kus võib realiseeruda elamukinnisvaraga seotud süsteemne risk, mis võib kaasa tuua otsese ja kaudse krediidikahjumi tulenevalt hüpoteeklaenudest või eluasemelaene kasutavate kodumajapidamiste tarbimise langusest.

         Soovitus D – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muutused

      Madalmaadel soovitatakse läbi vaadata oma poliitika, mis motiveerib kodumajapidamisi võtma ülemäärast hüpoteeklaenu või põhjustab eluasemehindade ja hüpoteekvõla ülemäärast kasvu, võttes eesmärgiks Madalmaades süsteemse riski allikana tuvastatud haavatavusi põhjustanud struktuursete tegurite piiramise.
      2. OSA

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „laenusaajapõhised meetmed” (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenusaajatele;

                  b)

                  „otsene kontroll“ – makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse tegevusvaldkonnas hõlmatud tegelik ja tulemuslik võime kehtestada või muuta finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  c)

                  „soovituste andmise pädevus“ – võime juhtida soovituste andmise kaudu makrotasandi järelevalve instrumentide kohaldamist, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  d)

                  „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv“ (loan-to-value ratio, LTV) – laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                  e)

                  „makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus” (macroprudential authority) – riigi makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus, mille eesmärgid, korraldus, volitused, aruandlusnõuded ja muud ülesanded on sätestatud soovituses ESRN/2011/3 (8);

                  f)

                  „võla teenindamine” (debt service) – laenuvõtja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil (reeglina ühe aasta jooksul);

                  g)

                  „võla teenindamise ja tulu piirmäär” (debt-service-to-income ratio, DSTI) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  h)

                  „keskpikas perspektiivis” (medium term) – kolm aastat kestev ajavahemik;

                  i)

                  „õiguslikult siduvad laenusaajapõhised meetmed“ (legally binding borrower-based measures) – laenusaajapõhised meetmed, mis kehtestatakse õiguslikult siduvate aktidega.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A, B, C ja D eesmärki ja sisu;

                              b)

                              soovituse B kohaselt LTV suhtarvu kehtiva piirmäära langetamisel tuleks selle kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Madalmaade positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              c)

                              soovituse C kohaselt kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel tuleks nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Madalmaade positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              d)

                              kui muudetakse poliitikat seoses soovitusega D, tuleks sellekohaste meetmete järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Madalmaade positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Madalmaade elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavusi ega viiks nende realiseerumisele;

                              e)

                              soovituste A, B, C ja D vastavuskriteeriumid on toodud I lisas.

                  2.

                  Käesoleva soovituse adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanne peab sisaldama vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              hinnang haavatavustele, mis on seotud eluasemehindade ülehinnatud piirkondadega ning uute ja olemasolevate hüpoteeklaenude tagatiseks seadmisega, sh tuleb uued hüpoteeklaenud esitada nende LTV suhtarvude lõikes, arvutades asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (9) IV lisaga, millele tuleb lisada hinnang võetud meetmete tulemuslikkuse kohta, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta kooskõlas järgmiste tähtaegadega:

                  a)

                     Soovitus A

                  Soovituse A adressaat peab esitama 31. märtsiks 2021 ESRNile ja nõukogule soovituse A rakendamise lõpparuande.

                  b)

                     Soovitus B

                  Soovituse B alapunkti 1 adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2020 ning seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022 ESRNile ja nõukogule aruande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses laenusaajapõhiste meetmete karmistamisega. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks asutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.
                  Soovituse B alapunkti 2 adressaat peab esitama 31. märtsiks 2021 ESRNile ja nõukogule soovituse B alapunkti 2 rakendamise aruande. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  c)

                     Soovitus C

                  Soovituse C adressaadid peavad esitama 31. oktoobriks 2020 ning seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022 ESRNile ja nõukogule aruande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses kapitalipõhiste meetmete rakendamisega. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  d)

                     Soovitus D

                  Soovituse D adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2022 ESRNile ja nõukogule aruande soovituse D rakendamise kohta. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks asutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel järelmeetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande. Kolm hinnangut antakse järgmiselt:

                                          i)

                                          31. detsembriks 2020 soovituse B punkti 1 ja soovituse C rakendamise kohta; ja

                                          ii)

                                          31. detsembriks 2021 soovituse A, soovituse B punktide 1 ja 2 ning soovituse C rakendamise kohta; ja

                                          iii)

                                          31. detsembriks 2022 soovituse B punkti 1 ning soovituste C ja D rakendamise kohta.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide tegevust ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 27. juuni 2019

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (5)  Vt „Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (6)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatus ESRN/2016/10, 22. september 2016, Madalmaade elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 53).

         (7)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (8)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2011/3, 22. detsember 2011, riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         (9)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2016/14, 31. oktoober 2016, kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         I LISA

            Soovituste suhtes kohaldatavate vastavuskriteeriumide kirjeldus

            Soovitus B – laenusaajapõhiste meetmete karmistamine ja kalibreerimise meetod

         Soovituse B punkti 1 osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Enne laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarvu kehtivate piirmäärade edasist langetamist tuleb hinnata Madalmaade positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et määrata selliste meetmete kalibreerimise ja järkjärgulise kasutuselevõtu kohasus.
         Soovituse B punkti 2 osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Kalibreerides DSTI suhtarvu piirmäärasid peavad Madalmaad hindama kalibreerimisel kasutatava metoodika eri elementide võimalikke protsüklilisi mõjusid.

            Soovitus C – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse C osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Enne kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist tuleb hinnata Madalmaade positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et määrata nende meetmete aktiveerimise kohasus.

                     2.

                     Pärast kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist võib Madalmaades tuvastatud haavatavuste parandamiseks osutuda vajalikuks nende täiendav karmistamine või täiendavate makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine; see sõltub valitud aktiveeritud kapitalipõhistest meetmetest, nende meetmete algsest kalibreerimisest ja haavatavuste hindamise tulemustest.

            Soovitus D – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muutused

         Soovituse D osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Poliitikavaliku kujundamisel enne poliitika muudatuste rakendamist tuleb hinnata ettepandud meetmete mõju, võttes arvesse Madalmaade positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Madalmaade elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatusi ega viiks nende realiseerumisele.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 27. juuni 2019, Rootsi elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2019/9)2019/C 366/06

text:
               30.10.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 366/35

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      27. juuni 2019,
      Rootsi elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2019/9)
      (2019/C 366/06)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrust (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta,  (1)
          eelkõige selle artikleid 3, 16, 17 ja 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Eluasemesektor on reaalmajanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi stabiilsust ja majanduse stabiilsust tervikuna, mis võib kaasa tuua negatiivse piiriülese ülekandumise. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnedes liikmesriikides on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või negatiivselt mõjutanud reaalmajandust. See mõju näitab kinnisvarasektori, rahastajate ja muude majandussektorite tihedat seotust. Lisaks sellele võimendavad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad sellele, et kinnisvarasektorist tulenevatel riskidel võib olla protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ja kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada kinnisvaranõudlust, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see isevõimenduv dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenuvõtjate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikaks ja mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui negatiivsed majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Soovituse ESRN/2013/1 (2) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused sõltuvalt riskile antavast hinnangust kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (3) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (4) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või ainult riigisisesel õigusaktil põhinevat laenusaajapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; seevastu laenusaajal põhinevad meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  Lisaks sellele peaksid liikmesriigid soovituse ESRN/2013/1 kohaselt kehtestama õigusraamistiku, mis annaks makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutustele otsese kontrolli või soovituste andmise pädevuse seoses selles soovituses osutatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetega.

                  (7)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavustele (5). Hindamise käigus tuvastas ESRN mitmes riigis mitmeid haavatavusi keskpikas perspektiivis, mis võivad olla finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu kaheksale riigile, sh Rootsile, hoiatused (6).

                  (8)

                  2016. aastal oli Rootsi elamukinnisvara turul tuvastatud peamine haavatavus seotud nii eluasemehindade kui ka hüpoteeklaenude olulise ja kiire kasvuga, mis tõi kaasa eluasemehindade ülehinnatuse ning kõrge ja kasvava kodumajapidamiste võlakoormuse.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise ja arengut käsitleva Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise (7).

                  (10)

                  Rootsi osas ilmnes sellest hiljutisest hinnangust, et alates 2016. aastast on eluasemehindade kasv aeglustunud ning need on praegu samal tasemel nagu 2016. aastal. Eluasemehinnad on siiski endiselt ülehinnatud ja kodumajapidamiste võlakoormus on oluliselt kasvanud.

                  (11)

                  Alates 2016. aastast on Rootsi ametiasutused karmistanud või kehtestanud mitmeid laenusaaja- ja kapitalipõhiseid meetmeid. Aastal 2016 kehtestati uute hüpoteeklaenude amortisatsiooninõuded. Need nõuded on seotud uute laenude laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarvuga, nõudes vähemalt 2 % aastaamortisatsiooni arvestamist laenudele, mille LTV suhtarv on üle 70 % ning 1 % aastaamortisatsiooni arvestamist laenudele, mille LTV suhtarv on 50 % – 70 %. Aastal 2017 karmistati neid nõudeid uute laenude laenusumma ja sissetuleku (LTI) suhtarvu osas, suurendades neid nõudeid uute hüpoteeklaenude jaoks, mille LTI suhtarv on üle 4,5, 1 % võrra aastas. Aastal 2018 kehtestas Finansinspektionen (Rootsi finantsjärelevalveasutus) kõikidele kodumaistele krediidiasutustele, kes kasutavad vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklile 458 sisereitingute meetodit, krediidiasutuse suhtes kohaldatava alampiiri 25 % eluasemelaenude kaalutud keskmisele riskikaalule, mida kohaldatakse Rootsi residentidest võlgnike hüpoteegiga tagatud jaenõuete portfelli suhtes. Lisaks suurendas Finansinspektionen vastutsüklilist kapitalipuhvrit 2018. aastal 2 %-lt 2,5 %-le, mida kohaldatakse alates septembrist 2019.

                  (12)

                  Kuigi Rootsis tuvastatud haavatavusi põhjustavad suures osas tsüklilised tegurid, on neid haavatavusi mõjutanud ka struktuursed tegurid, millest tuleneb suurenenud süsteemne risk. Need tegurid hõlmavad järgmist: i) elamukinnisvara pakkumise puudumine, mis on põhjustanud kinnisvara hinnatõusu survet ja kinnisvara ostvate kodumajapidamiste võlgade kasvu, ja ii) eluasemete maksusoodustused, näiteks hüpoteeklaenude intresside maksuvabastus, mis võivad aidata kaasa eluasemehindade kasvule ja stimuleerida kodumajapidamisi üle laenama.

                  (13)

                  Seetõttu järeldas ESRN, kuigi ta on teadlik Rootsis kehtestatud reast makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmetest, et ehkki need makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed on kohased, on nad keskpikas perspektiivis elamukinnisvaraga seoses tuvastatud haavatavuste ning eelkõige kodumajapidamiste võlakoormusega ja eluasemehindade ülehindamisega seoses tuvastatud haavatavuste vastu ainult osaliselt piisavad. Kuna nende haavatavuste osaliseks põhjuseks on struktuursed tegurid, mis jäävad makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika ulatusest välja, tuleb praegusi makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada ja toetada muu poliitikaga, mille eesmärgiks on mõjutada tulemuslikumalt ja tõhusamalt tegureid, millest tuleneb Rootsi elamukinnisvaraturu süsteemse riski kuhjumine, ilma ülemäärase kuluta Rootsi reaalmajandusele ja finantssüsteemile. Käesolevas soovituses ettepandud meetmete eesmärk on Rootsi kehtivaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid täiendada.

                  (14)

                  Käesolevas soovituse eesmärk on: a) üldisem poliitika algatus, et pidurdada tegureid, mis põhjustavad kodumajapidamiste võlakoormuse kasvu või aitavad sellele kaasa, ja b) karmistada olemasolevaid või aktiveerida muid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui kodumajapidamiste võlakoormuse ja eluasemehindade kasv jätkub tsüklilistel majandus- ja finantspõhjustel.

                  (15)

                  Käesolev soovitus ei mõjuta keskpankade rahapoliitika pädevust liidus.

                  (16)

                  ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist ning pärast adressaatide teavitamist avaldamise kavatsusest,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. OSA

         SOOVITUSED

         Soovitus A – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muudatused

      Rootsil soovitatakse läbi vaadata oma poliitika, mis motiveerib kodumajapidamisi võtma ülemäärast hüpoteeklaenu või põhjustab eluasemehindade ja hüpoteeklaenude ülemäärast kasvu, võttes eesmärgiks süsteemse riski allikana tuvastatud haavatavusi süvendanud struktuursete tegurite piiramine.

         Soovitus B – haavatavuste jälgimine ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine või karmistamine

                  1.

                  Rootsi ametiasutustel, kelle pädevuses on süsteemsete riskide jälgimine, soovitatakse hoolikalt jälgida haavatavusi, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse ja eluasemehindade ülehinnatusega keskpikas perspektiivis, sh:

                              a)

                              hinnata uute eluasemelaenude andmete alusel uusi hüpoteeklaene võtvate laenusaajate võimet taluda ebasoodsaid majandus- või finantstingimusi või elamukinnisvaraturu ebasoodsat arengut ja

                              b)

                              hinnata olemasolevate hüpoteegiportfellide võimalikku krediidikahjumit ning samuti teise ringi mõju finantsstabiilsusele ebasoodsa majandus- või finantsarengu korral.

                  2.

                  Krediidiriski akumulatsiooni vältimiseks soovitatakse Rootsi makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutusel, kes vastutab laenusaajapõhiste meetmete aktiveerimise eest, karmistada olemasolevaid või aktiveerida täiendavaid laenusaajapõhiseid meetmeid, kui soovituse B punkti 1 alapunktis a osutatud jälgimise tulemustest nähtub, et oluline või kasvav osa uusi eluasemelaene võtvatest laenusaajatest ei ole ebasoodsa majandus- või finantsarengu korral suuteline oma võlga teenindama.

                  3.

                  Rootsi makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutusel, määratud asutusel või pädeval asutusel soovitatakse vastavalt oma pädevusele karmistada olemasolevaid või kehtestada muid kapitalipõhiseid meetmeid, et Rootsis tegevusloa saanud krediidiasutuste poolt antavad eluasemelaenud oleks tagatud piisava kapitaliga, kui soovituse B punkti 1 alapunktis b osutatud jälgimise tulemustest nähtub, et tsükliliste majandus- või finantstegurite tõttu on ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või ebasoodsa arengu korral elamukinnisvara turul suurenenud antud hüpoteeklaenude krediidikahjum ning samuti muude laenude krediidikahjum tulenevalt eluasemelaenudega kodumajapidamiste tarbimise vähenemisest.

            2. OSA

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „laenusaajapõhised meetmed“ (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenusaajatele;

                  b)

                  „otsene kontroll“ (direct control) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutuse tegevusvaldkonnas hõlmatud tegelik ja tulemuslik võime kehtestada või muuta finantseerimisasutuste suhtes kohaldatavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  c)

                  „soovituste andmise pädevus“ (recommendation powers) – võime juhtida soovituste andmise kaudu makrotasandi järelevalve instrumentide kohaldamist, kui see on vajalik lõpp- või vaheeesmärgi saavutamiseks;

                  d)

                  „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv“ (loan-to-value ratio, LTV ratio) – laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                  e)

                  „laenusumma ja sissetuleku suhtarv“ (loan-to-income ratio, LTI-O) – laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu väljastamise hetkel, võrrelduna laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu väljastamise hetkel;

                  f)

                  „keskpikas perspektiivis“ (medium term) – kolm aastat kestev ajavahemik;

                  g)

                  „võla teenindamine“ (debt service) – laenuvõtja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil (reeglina ühe aasta jooksul);

                  h)

                  „makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus“ (macroprudential authority) – riikide makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused, mille eesmärgid, korraldus, volitused, aruandlusnõuded ja muud kirjeldused on sätestatud soovituses ESRN/2011/3; (8)

                  i)

                  „võla ja sissetuleku suhtarv laenu algatamisel“ (debt-to-income ratio at origination, DTI-O) – laenuvõtja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  j)

                  „laenumaksete ja sissetuleku suhtarv“ (debt-service-to-income ratio, DSTI ratio) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                  k)

                  „tähtaeg“ (maturity) – elamukinnisvara laenu kestus aastates alates laenu algatamisest.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A ja B eesmärki ja sisu;

                              b)

                              kui muudetakse poliitikat seoses soovitusega A, tuleks selle järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Rootsi positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Rootsi elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavusi ega viiks nende realiseerumisele;

                              c)

                              soovitusel B põhinevate laenusaaja- või kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel või karmistamisel tuleks nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Rootsi positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              d)

                              soovituste A ja B vastavuskriteeriumid on toodud I lisas.

                  2.

                  Käesoleva soovituse adressaadid peavad andma ESRNile ja nõukogule aru käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanded peavad sisaldama vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              hinnang haavatavustele, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse ja eluasemehindade ülehinnatusega, sh uued hüpoteeklaenud tuleb esitada nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude ja tähtaegade lõikes, arvutades asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (9) IV lisaga, millele tuleb lisada hinnang võetud meetmete tulemuslikkuse kohta, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Adressaadid peavad esitama ESRNile ja nõukogule aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta kooskõlas järgmiste tähtaegadega.

                  a)

                     Soovitus A

                  Soovituse A adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2022 ESRNile ja nõukogule soovituse A rakendamise aruande.

                  b)

                     Soovitus B

                  Soovituse B adressaat peab esitama 31. oktoobriks 2020 ning seejärel kord aastas kuni 31. oktoobrini 2022 ESRNile ja nõukogule aruande kodumajapidamiste võlakoormusega seotud haavatavuste ja nende vastu võetud meetmete kohta. Kui tuvastatud haavatavuste parandusmeetmete võtmise eest vastutab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel järelmeetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande. Kolm hinnangut antakse järgmiselt:

                                          i)

                                          31. detsembriks 2020 soovituse B rakendamise kohta;

                                          ii)

                                          31. detsembriks 2021 soovituse B rakendamise kohta ja

                                          iii)

                                          31. detsembriks 2022 soovituste A ja B rakendamise kohta.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide tegevust ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 27. juuni 2019

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 4. aprilli 2013. aasta soovitus ESRN/2013/1 vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiiv 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrus (EL) nr 575/2013 krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (5)  Vt „Vulnerabilities in the EU Residential Real Estate Sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (6)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 22. septembri 2016. aasta hoiatus ESRN/2016/11 Rootsi elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 55).

         (7)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (8)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 22. detsembri 2011. aasta soovitus ESRN/2011/3 riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         (9)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 31. oktoobri 2016. aasta soovitus ESRN/2016/14 kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         I LISA

            Soovituste suhtes kohaldatavate vastavuskriteeriumide kirjeldus

            Soovitus A – hüpoteeklaenude ja elamukinnisvarasektoriga seotud struktuursed muudatused

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Poliitikavaliku kujundamisel enne poliitika muudatuste rakendamist tuleb hinnata ettepandud meetmete mõju, võttes arvesse Rootsi positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et meetmed ei võimendaks Rootsi elamukinnisvarasektoris kuhjunud haavatavust ega viiks selle realiseerumisele.

            Soovitus B – haavatavuste jälgimine ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimine või karmistamine

         Soovituse B osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Enne muude makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete aktiveerimist või kehtivate meetmete karmistamist tuleb hinnata Rootsi positsiooni majandus- ja finantstsüklites, et määrata nende meetmete aktiveerimise või karmistamise kohasus.