title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, milles käsitletakse Soome 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               5.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 301/154

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      milles käsitletakse Soome 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2019/C 301/26)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Samuti võttis komisjon 21. novembril 2018 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Soomet ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis 9. aprillil 2019 vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta (3) („euroala 2019. aasta soovitus“), milles esitatakse viis euroala soovitust („euroala soovitused“).

                  (2)

                  Kuna Soome rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Soome tagama allpool esitatud soovitustes 3 ja 4 kajastuva euroala 2019. aasta soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitab investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist, ning meetmed kodumajapidamiste võlakoormuse piiramiseks aitavad järgida neljandat euroala soovitust, mis käsitleb erasektori võla vähendamist.

                  (3)

                  27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Soome kohta. Selles hinnati Soome edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste (4) täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid.

                  (4)

                  4. aprillil 2019 esitas Soome oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (5)

                  Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (5) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

                  (6)

                  Soome suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2019. aasta stabiilsusprogrammis, mille eelmine valitsus esitas vahetult enne aprillis toimunud üldvalimisi ja mis põhineb eeldusel, et poliitikat ei muudeta, eeldatakse, et valitsemissektori nominaalne eelarvepositsioon on 2019. aastal –0,3 % sisemajanduse koguproduktist (SKP), mis on suurem näitaja kui 2018. aasta –0,7 % SKPst. Valitsuse prognoosi kohaselt paraneb eelarvepositsioon 2020. aastal veelgi ja jõuab 0 %-ni, kuid seejärel halveneb taas, olles 2021. aastal –0,1 % ja 2022. aastal –0,3 %. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist (6) nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, prognooside kohaselt programmiperioodil jätkuvalt ületatakse, eeldusel et poliitikat ei muudeta, võttes arvesse 2019. aastal lubatud ajutisi kõrvalekaldeid, mis on seotud struktuurireformide elluviimisega. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis saavutas 2015. aastal kõrgeima taseme (63,4 %), langes 2018. aastal 58,9 %-le. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt võla suhtarvu vähenemine jätkub ja 2021. aastal peaks see näitaja olema 57,4 % SKPst. 2022. aastal peaks see uuesti kasvama ja jõudma 57,7 %-ni SKPst. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium näib üldjoontes usutav. Peamised eelarveprognoosi ohustavad riskid tulenevad võimalikest oodatust suurematest vananemisega seotud kuludest ja suuremast inflatsioonist.

                  (7)

                  13. juulil 2018 esitas nõukogu Soomele soovituse saavutada 2019. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärk, võttes arvesse lubatud ajutisi kõrvalekaldeid, mis on seotud struktuurireformide elluviimisega. Selleks ei tohi valitsemissektori esmaste netokulude (7) nominaalne kasvumäär 2019. aastal ületada 2,9 %, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni lubatud halvenemisele 0,2 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks Soome olema 2019. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi juures, võttes arvesse lubatud kõrvalekallet, mis on seotud struktuurireformi klausliga.

                  (8)

                  Võttes arvesse, et Soome prognoositav SKP lõhe on 0,8 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2020. aastal ületada 1,9 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksist. Muutumatu poliitika korral on Soomes komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal mõningase kõrvalekaldumise oht. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Soome ilmselt täidab 2019. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded ning peab olema valmis võtma uusi meetmeid stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmise tagamiseks 2020. aastal.

                  (9)

                  Rahvastiku vananemise ja tööjõu vähenemise tõttu peaksid kulutused pensionidele, tervishoiule ja eelkõige sotsiaalhoolekandele (pikaajaline hooldus) eelolevatel kümnenditel kasvama. 2018. aasta riigi rahanduse jätkusuutlikkuse aruande kohaselt eeldaks vananemisega seotud kulude prognoositud kasv eelarve konsolideerimist mahus 2 % SKPst, et stabiliseerida pikas perspektiivis valitsemissektori võla suhe SKPsse. 8. märtsil 2019 peatati valitsuse tagasiastumise tõttu piirkondliku valitsuse ning tervishoiu- ja sotsiaalteenuste reformi ettevalmistamine, mis oli nähtud ette kõnealuste probleemide lahendamiseks, võrdse kättesaadavuse tagamiseks ja ooteaegade lühendamiseks. Inimeste endi hinnangul täitmata ravivajaduse määr on Soomes jätkuvalt liidu keskmisest kõrgem. Pikkade ootejärjekordade tõttu on eelkõige mittetöötavatel inimestel keeruline vajalikele meditsiiniteenustele juurde pääseda.

                  (10)

                  Soome tööturg on tööealise rahvastiku kahanemise ja vabade töökohtade arvu kasvu tingimustes pingestumas. Aktiivsuse ja tööhõive määrad on Soomes madalamad kui teistes Põhjamaades ning struktuurne töötus oli 2018. aastal 7 %. See kajastab osaliselt mitteaktiivsus- ja töötuslõkse, mis takistavad tööjõu paremat kasutamist. Üks tegur, mis takistab inimeste naasmist tööturule, on keeruline sotsiaalkindlustussüsteem ja eri liiki toetuste kombineerimine. Toetuste saamise võimalus kaob kiiresti sissetuleku suurenedes, mis tekitab võimaluse, et tööleasumine ei pruugi olla rahaliselt piisavalt tasuv. Ebakindlus toetuste taseme ja ennistamiseks kuluva aja suhtes vähendab huvi lühiajalise või osalise tööajaga töötamise vastu. Kodanikupalga eksperiment, mille esialgsed tulemused avaldati 2019. aasta veebruaris, annab mõningat teavet sotsiaalkindlustussüsteemi läbivaatamiseks, et toetusi tulemuslikumalt sissetulekuga kombineerida.

                  (11)

                  Investeerimine eelkõige tööturust kõige kaugemate rühmade aktiivsesse kaasamisse on vajalik, et suurendada tööjõus osalemise määra praegu, mil aktiivsuse ja tööhõive määrad on kriisieelse taseme lähedal. Põhjalikud reformid, mille eesmärk on suurendada tööturul osalemist, võivad tekitada mõnedele rühmadele tööturul paremaid võimalusi. See käib rändetaustaga inimeste, sünnitamiseas naiste, madala kvalifikatsiooniga meeste, osalise töövõimega inimeste ja puudega inimeste kohta. Mõningate töötutele ja mitteaktiivsetele mõeldud teenustega tegelevad erinevad ametiasutused ja teenuseosutajad. Selleks et aidata viia kõnealused rühmad tööturule ja aidata neil sinna jääda, on vaja kohandatud ja integreeritud aktiveerimis- ja rehabilitatsiooniteenuseid ja -meetmeid. Soolist tööhõive- ja palgalõhet soodustavad naiste pikaajalise hoolduse kohustused. Valitsus algatas protsessi perepuhkuse reformimiseks, kuid ei viinud seda lõpule.

                  (12)

                  Ajal, mil toimuvad demograafilised ja tehnoloogilised muutused, on Soomes jätkusuutliku ja kaasava majanduskasvu soodustamiseks oluline tagada tööjõupakkumine. Investeerimine oskustesse, eelkõige sellistesse, mis on tööturu jaoks olulised, aitaks lahendada majanduse struktuurilistest muutustest tingitud probleeme. Tehnoloogilised muutused eeldavad tööjõule täiendus- ja ümberõppe võimaldamist paindlike õppimisvõimaluste kaudu, muu hulgas keskendudes täiskasvanuõppele, -haridusele ja -koolitusele. See peaks suurendama tööalast liikuvust, vähendama oskuste mittevastavust tööturu vajadustele ja aitama rahuldada tööturu tulevasi vajadusi.

                  (13)

                  On oht, et Soome ei täida 2020. aasta olmejäätmete ringlussevõtu eesmärki, milleks on 50 %. Olmejäätmeid põletatakse üha rohkem (2017. aastal 60 % võrreldes 55 %-ga 2016. aastal).

                  (14)

                  Avaliku sektori kulutused teadus- ja arendustegevusele on praegu stabiliseerumas, kuid erasektori investeeringud teadus- ja arendustegevusse kahanesid Soomes liikmesriikide hulgas pärast 2009. aastat kõige järsemalt. Kuigi makromajanduslik olukord on viimastel aastatel paranenud, ei ole erasektori investeeringud teadus- ja arendustegevusse veel taastunud. Teadus- ja arendustegevusse tehtavate investeeringute suurem maht on peamine tegur, mis võimaldab struktuurilisi muutusi, et edendada majanduse teadmistemahukaid sektoreid ja tugevdada pikaajalist kasvupotentsiaali. Lisaks on kõrgharidusasutuste ja ettevõtlussektori koostöö jätkuvalt üks peamisi kitsaskohti innovatsiooni stimuleerimisel ja uuenduste turule toomisel.

                  (15)

                  Riik on hõreda asustusega ja transpordi kitsaskohad võivad takistada kolimist töökoha leidmise eesmärgil. Strateegilised investeeringud transporditaristusse võivad parandada tööjõu liikuvust ja seega tööturu toimimist. Kuna transpordikuludel on Soomes muude liikmesriikidega võrreldes suhteliselt suur mõju toodete lõpphinnale, võiksid taristutevahelised ühendused parandada juurdepääsu välisturgudele.

                  (16)

                  Strateegilised investeeringud energiamahukates tööstusharudes ja transpordisektoris CO2-heite vähendamiseks aitaksid saavutada pikaajalisi majanduslikke ja kliimaeesmärke. Soome on puhta energia alase innovatsiooni ja selles valdkonnas erasektori poolt teadus- ja arendustegevusse tehtavate kulutuste poolest juhtival kohal. Kui enne aastat 2021 tehtaks lisainvesteeringuid mõnda tema puhta energia programmi, nagu on lubatud, aitaks see Soomel saavutada CO2-neutraalsuse eesmärgid. Soome kaugeleulatuvate biokütuste osatähtsuse suurendamise eesmärkide kõrval on elektrifitseerimine kulutõhus võimalus transpordisektoris CO2-heite vähendamiseks, arvestades et elektritootmises on CO2-heite vähendamisel palju edasi liigutud.

                  (17)

                  Madalad intressimäärad ja majanduse paranenud väljavaade on laenuandmise üldist mahtu suurendanud, eelkõige elamuühingute kaudu, mis pakuvad erilist eluaseme omamise võimalust. Samal ajal kasvab kiiresti tarbijakrediit ja üha suurem osa sellest saadakse välispankadelt, muudelt finantseerimisasutustelt kui krediidiasutused, väikelaenu pakkujatelt ja vastastikuse laenuandmise kaudu. Seepärast püsib kodumajapidamiste võlakoormus rekordiliselt kõrgel tasemel (2017. aastal 67 % SKPst). Võlgade intress on enamasti ujuv, mis kujutab endast riski, juhul kui intressimäärad peaksid keskpikas perspektiivis tõusma. Soome finantsjärelevalveasutus on võtnud mitu meedet, et kodumajapidamiste võlakoormuse suurenemist pidurdada. Lähitulevikus ei ole aktiivset võla vähendamist oodata, eriti seetõttu, et intressimäärad püsivad madalad ja tarbijate kindlustunne on jätkuvalt suhteliselt suur.

                  (18)

                  Soomel ei ole praegu põhjalikku krediidiregistrit (st sellist, mis koguks võlgnike kohta nii positiivset kui ka negatiivset teavet), mis hõlmaks riigi suurimaid panku. Selle puudumine võib takistada pankadel kodumajapidamiste kogu võlakoormusest selge ülevaate saamist. Möödunud aastal tehti seda laadi registri loomiseks mõningat ettevalmistavat tööd.

                  (19)

                  Liidu vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige 2019. aasta riigiaruande D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Soomel kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

                  (20)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Soome majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi, 2019. aasta riiklikku reformikava ja Soomele eelmistel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Soome eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

                  (21)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (8) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Soomel võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

         1.

            Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2020. aastal 1,9 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Parandada sotsiaal- ja tervishoiuteenuste kulutõhusust ning võrdset kättesaadavust.

         2.

            Parandada tööpakkumise vastuvõtmise stiimuleid ning suurendada oskusi ja aktiivset kaasamist, eelkõige töötutele ja mitteaktiivsetele hästi integreeritud teenuste pakkumise kaudu.

         3.

            Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadusuuringutele ja innovatsioonile, üleminekule vähese CO2-heitega majandusele ja energiasüsteemi ümberkujundamisele ning säästvale transpordile, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

         4.

            Tugevdada kodumajapidamiste võlakoormuse jälgimist ja luua krediidiregistrisüsteem.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            M. LINTILÄ

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 136, 12.4.2019, lk 1.

         (4)  ELT C 320, 10.9.2018, lk 112.

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (6)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

         (7)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (8)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, milles käsitletakse Rootsi 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2019. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               5.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 301/159

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      milles käsitletakse Rootsi 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2019. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2019/C 301/27)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Rootsit ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  2019. aasta aruanne Rootsi kohta avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Rootsi edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Rootsi edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Rootsis esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustavad ülehinnatud eluasemehinnad koos kodumajapidamiste kasvava võlakoormusega ebakorrapärase korrektsiooni riski. Kodumajapidamiste suure võlakoormuse osakaal SKPs on jätkanud suurenemist. 2017. aasta teises pooles toimus eluasemete hinnakorrektuur ja pärast seda on hinnad järk-järgult stabiliseerunud. Siiski osutavad väärtuse määramise näitajad, et eluasemehinnad on võrreldes majanduse põhinäitajatega jätkuvalt kõrged. Kuigi pangandussektor näib adekvaatselt kapitaliseeritud, mõjutaks korrapäratu korrektsioon negatiivselt ka finantssektorit, kuna pankade riskipositsioon kodumajapidamiste eluasemelaenude suhtes on suur. Võttes arvesse finantssektori süsteemset vastastikust seotust, võib negatiivne mõju kanduda üle ka naaberriikidesse. Struktuursed kitsaskohad eluasemete pakkumisel püsivad ja ehitustööstuse toodang on vähenenud. Ehkki hüpoteeklaenude mahu suurenemise käsitlemiseks on viimastel aastatel võetud meetmeid makrotasandi usaldatavusnõuete vallas, tundub, et seni on neil olnud piiratud mõju. Endiselt on olulisi poliitikalünki, eelkõige seoses eluaseme omamise maksusoodustustega ning eluasemete pakkumise ja üürituru toimimisega.

                  (3)

                  Rootsi esitas 26. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 29. aprillil 2019 oma 2019. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (4)

                  Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

                  (5)

                  Rootsi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2019. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et 2019. aastal saavutatakse eelarve ülejääk 0,6 % sisemajanduse koguproduktist (SKP), mis peaks kogu programmiperioodi vältel veelgi suurenema. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist (5) nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst, kavatsetakse kogu programmiperioodil ületada. 2019. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2019. aastal 34,5 %-le ja 2022. aastaks 28,2 %-le. Peamisteks jõududeks valitsemissektori võla ja SKP suhtarvu alanemises on riigi rahanduse usaldusväärsus ja stabiilne majanduskasv. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2019. aastal ülejäägis 0,5 % SKPst ja 2020. aastal 0,6 % SKPst ning seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki ületama. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Rootsi täidab 2019. ja 2020. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

                  (6)

                  Kodumajapidamiste võlakoormus on jätkanud kasvu juba niigi kõrgelt tasemelt. Kodumajapidamiste võlakoormus kasvas 2018. aastal 5,5 %, jõudes ligikaudu 88 %ni SKPst ja 186 %ni netotulust, mis on üks kõrgemaid tasemeid liidus. Selle põhjuseks on peamiselt hüpoteeklaenude võtmise suurenemine, mis on seotud kõrgete eluasemehindadega ja struktuuriliste moonutustega, mis soodustavad hüpoteeklaenudega rahastatavaid kinnisvaraoste. Rootsi on viimastel aastatel rakendanud mitmed makrotasandi usaldatavusmeetmed, sealhulgas märtsis 2018 jõustunud tugevdatud tagasimaksmisnõue hüpoteeklaenude puhul, mille puhul võla suhe sissetulekusse on kõrge, ja otsus suurendada pankade vastutsüklilist kapitalipuhvrit alates septembrist 2019. Kuid seni võetud poliitikameetmetel näib olevat hüpoteeklaenude kasvule piiratud mõju. Lisaks ei ole võetud poliitikameetmeid koduomandit ja hüpoteeklaene soodustavate maksusoodustuste reformimiseks.

                  (7)

                  Kuigi eluasemehinnad 2017. aasta lõpus vähenesid ja on seejärel püsinud üldjuhul stabiilsena, eelnes sellele pikk hindade tugeva kallinemise periood ja hind ületab endiselt majanduslikele põhinäitajatele tuginevaid eeldusi. Seda on põhjustanud muu hulgas koduomandit ja hüpoteeklaene soodustavad maksusoodustused, soodsad laenutingimused, aga ka hüpoteeklaenude suhteliselt madalad laenuintressid. Vaatamata sellele, et viimase viie aasta jooksul on uusehitiste arv järsult kasvanud, ei suudeta jätkuvalt rahuldada nõudlust, eriti suurlinnade ümbruses olevate taskukohase hinnaga eluasemete puhul. Uute eluasemete pakkumine ei vastanud prognoositud lähiaja vajadustele, mis on ajavahemikul 2018–2020 hinnanguliselt umbes 90 000 uut eluaset aastas. Lisaks on eluasemenappus seotud eluasemeturu struktuurse ebatõhususega, näiteks piiratud konkurentsiga ehitussektoris välismaiste ja väikeste äriühingute turule sisenemise tõkete tõttu ning suurte arendajate kontrolliga maaressursside üle. Eluasemefondi ei kasutata tõhusalt. Üüriturul on turuhinnast madalamad üürid toonud kaasa ummikseisu, kus ühed on turul ja teised sinna ei pääse. Omakoduturul vähendavad kõrged kapitali kasvutulu maksud koduomanike liikuvust. Eluasemenappus raskendab inimestel töökohti vahetada ja võib põhjustada põlvkondadevahelist ebavõrdsust. Rootsi ametiasutused jätkavad 22-punktilise tegevuskava järkjärgulist rakendamist, et suurendada eluasemeehitust ja parandada eluasemesektori tõhusust. Seni ei ole võetud konkreetseid poliitikameetmeid, et liberaliseerida rangeid üürituru eeskirju ja vaadata läbi omanike kasutuses olevate elamute kapitalimaks, kuigi jaanuaris 2019 teatas uus valitsus, et kavatseb nendes valdkondades viia läbi reforme, mis eeldab ettevalmistavaid uuringuid.

                  (8)

                  Tööjõu puudus on tekkimas sellistes sektorites nagu ehitus, haridus ning info- ja kommunikatsioonitehnoloogia. Spetsialistide tagamine on hädavajalik, et toetada teadus- ja arendustegevusse tehtavaid investeeringuid ja digiüleminekut. Investeerimine haridusse ja oskustesse, sealhulgas digioskustesse, aitab nende probleemidega toime tulla. Siiani on haridustulemused mõnevõrra paranenud, kuid erinevate sotsiaalsete rühmade vahel on tulemuste osas suur lõhe, mis süveneb veelgi. Demograafiline areng toob kaasa õpilaste arvu suurenemise, mis veelgi suurendab õpetajate puudust. Väljastpoolt liitu pärit rändajate ja nende järeltulijate olukord ning hiljuti vastu võetud programmide mõju väärib tugevamat järelevalvet, kuna välismaal sündinud õpilaste kooli integreerimine ning madala kvalifikatsiooniga ja väljastpoolt liitu pärit rändajate (eriti naiste) jätkusuutlik kaasamine tööturule on jätkuvalt probleem.

                  (9)

                  Transporditaristu investeeringute säilitamine aitab parandada tööjõu liikuvust ja piirkondlikku ühtekuuluvust ning edendada eluasemeturgu ja pikaajalist tootlikkuse kasvu Rootsis. Valitsus on teatanud riikliku taristukava 2018–2029 raames transporditaristusse tehtavatest märkimisväärsetest investeeringutest, et ajakohastada eri transpordiliike (eelkõige raudtee- ja maanteetransporti). Kava sisaldab suuri investeeringuid raudteesüsteemi arendamiseks, soodustades kaubavedude suunamist maanteedelt raudteele ja aidates seega vähendada ka heitkoguseid. Rootsi peab oma innovatsiooniliidri positsiooni säilitamiseks tagama teadus- ja arendustegevuse investeeringute kõrge taseme, soodsad raamtingimused ja laiema innovatsioonibaasi. Traditsiooniliselt on Rootsi innovatsioonimudel tuginenud piiratud arvule suurtele ja üleilmselt tegutsevatele tehnoloogiaettevõtjatele. Oluline on luua keskkond, mis soodustaks ka VKEde ja idufirmade innovatsioonipotentsiaali. Rootsi innovatsioonisuutlikkust saaks akadeemiliste ringkondade ja VKEde tihedama koostöö kaudu veelgi parandada.

                  (10)

                  Seoses riigi ühe suurima finantsasutusega puhkenud rahapesuskandaaliga on Rootsi prioriteediks saanud rahapesu tõkestamine. Rootsi ja Eesti finantsjärelevalveasutused on alustanud ühist uurimist koos Läti ja Leedu ametkondadega. Kuigi 2017. aastal jõustunud rahapesuvastase õigusaktiga tugevdati Rootsi rahapesuvastast raamistikku, tuleb jätkata jõupingutusi kõigi allesjäänud puuduste väljaselgitamiseks ja nende kõrvaldamiseks. Jätkuvalt esineb probleeme ning finantsjärelevalve peab kõnealuses valdkonnas vastu võtma täiendavad meetmed ja suunised järelevalve tugevdamise viisi kohta. Kui need meetmed vastu võetakse, tuleks pöörata tähelepanu nende tulemuslikule rakendamisele.

                  (11)

                  Liidu vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige 2019. aasta riigiaruande D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Rootsil kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

                  (12)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Rootsi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta lähenemisprogrammi, 2019. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Rootsile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

                  (13)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, et Rootsi täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

                  (14)

                  Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. riikliku reformikava ja 2019. lähenemisprogrammiga tutvunud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Rootsil võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

         1.

            Vähendada kodumajapidamiste kõrge võlakoormusega seotud riske, vähendades järk-järgult hüpoteeklaenude intressimaksete maksustavast tulust mahaarvamist või suurendades korduvaid omandimakse. Stimuleerida investeerimist eluasemeehitusse piirkondades, kus eluasemenappus on kõige suurem, eelkõige struktuursete tõkete kõrvaldamise kaudu ehitussektoris. Parandada eluasemeturu tõhusust, sealhulgas muutes üürihinnad paindlikumaks ja vaadates läbi kapitali kasvutulu maksu ülesehituse.

         2.

            Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas haridusele ja oskustele, säästvasse transporti tehtavate investeeringute säilitamisele, et ajakohastada eri transpordiliike, eriti raudteetransporti, aga ka teadusuuringutele ja innovatsioonile, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

         3.

            Tagada rahapesuvastase raamistiku tulemuslik järelevalve ja jõustamine.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            M. LINTILÄ

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 320, 10.9.2018, lk 116.

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2018.–2019. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               5.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 301/163

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2018.–2019. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2019/C 301/28)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Samuti võttis komisjon 21. novembril 2018 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Ühendkuningriiki ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Ühendkuningriigi kohta. Selles hinnati Ühendkuningriigi edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmeid ja Ühendkuningriigi edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  23. aprillil 2019 esitas Ühendkuningriik oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2018.–2019. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (4)

                  29. märtsil 2017 teatas Ühendkuningriik Euroopa Ülemkogule oma kavatsusest lahkuda Euroopa Liidust. Kui Ühendkuningriik lahkub Euroopa Liidust, saab temast kolmas riik. Kuna Ühendkuningriigi liidust väljaastumise kuupäev ja tingimused ning Ühendkuningriigi tulevased suhted liiduga ei ole kindlad, ei spekuleerita käesolevas soovituses eri stsenaariumide võimaliku majandusliku mõju üle. Kui Ühendkuningriik lahkub liidust Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (3) („Ühendkuningriigi väljaastumisleping“) alusel, mis on kokku lepitud Ühendkuningriigi valitsusega ja mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 25. novembril 2018, jätkatakse Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis liidu õiguse, sealhulgas Euroopa poolaasta kohaldamist Ühendkuningriigi väljaastumislepinguga kehtestatud üleminekuperioodi jooksul.

                  (5)

                  Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

                  (6)

                  Ühendkuningriigi suhtes kohaldatakse kuni 2019.–2020. aastani stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. Valitsus prognoosib oma 2018.–2019. aasta lähenemisprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk suureneb 1,2 %-lt sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2018.–2019. aastal 1,4 %-le SKPst 2019.–2020. aastal ja väheneb 1,1 %-le SKPst 2020.–2021. aastal. Lähenemisprogramm ei sisalda keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Lähenemisprogrammi kohaselt väheneb valitsemissektori võla suhe SKPsse 85,5 %-lt 2018.–2019. aastal 83,8 %-le 2019.–2020. aastal ja 82,9 %-le 2020.–2021. aastal. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Kuigi kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks vajalikud meetmed on üldiselt hästi kindlaks määratud, ohustab kasvav surve valitsemissektori kulutuste (5) suurendamiseks mitmes valdkonnas kavakohast puudujäägisuundumust.

                  (7)

                  13. juulil 2018 soovitas nõukogu Ühendkuningriigil tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2019.–2020. aastal 1,6 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2019.–2020. aastal kaldutakse ennetusliku osa nõuetest märkimisväärselt kõrvale.

                  (8)

                  Võttes arvesse, et Ühendkuningriigi valitsemissektori võla suhe SKPsse on üle 60 % ja prognoositav SKP lõhe on 0,3 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2020.–2021. aastal ületada 1,9 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti eelarvekohanduste nõuete maatriksist. Kui poliitikat ei muudeta, on 2020.–2021. aastal oht kalduda nõudest märkimisväärselt kõrvale. Prognooside kohaselt järgib Ühendkuningriik 2019.–2020. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda, sest aastane lubatud kõrvalekalle on 0,25 %, ja 2020.–2021. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Ühendkuningriik peab olema valmis võtma alates 2019.–2020. aastast stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid.

                  (9)

                  Ühendkuningriik on pikka aega olnud G7 majandus, kus kapitaliinvesteeringute osakaal SKPs on madalaim. Investeeringud vähenesid eriti järsult ka finantskriisi ajal ning kriisijärgne erasektori investeeringute taastumine on peatunud. Ühendkuningriigi teadus- ja arendustegevuse investeeringute maht on viimase kümne aasta jooksul olnud ligikaudu 1,7 % SKPst, mis jääb alla liidu keskmise. Ühendkuningriik on oma tööstuspoliitika strateegias seadnud kogu majandust hõlmava eesmärgi 2,4 % SKPst aastaks 2027 ja 3 % SKPst pikas perspektiivis. Investeeringud teadus- ja arendustegevusse on koondunud vähestesse ettevõtetesse ja piirkondadesse. Need nii füüsilise kui ka inimkapitali suured puudujäägid on Ühendkuningriigi suhteliselt madala ja stagneerunud tööviljakuse algpõhjus.

                  (10)

                  Ühendkuningriigis on püsiv eluasemepuudus. Kriisijärgne eluasemeehituse elavnemine on kaotanud hoo. Täheldada on tootmisvõimsuse piirangute teket, samal ajal kui elamuehituse maht jääb allapoole taset, mida on vaja prognoositud nõudluse rahuldamiseks. Eluasemehinnad ja üürid on endiselt kõrged, eriti suure eluasemenõudlusega piirkondades, ja on märke ülehindamisest. Tunduvalt vähem noori täiskasvanuid omavad nüüd oma kodu. Valitsus rakendab mitmesuguseid meetmeid eluasemete pakkumise suurendamiseks. Samal ajal on maaturu range reguleerimise tõttu uute eluasemete jaoks kättesaadava maa suurus ja asukoht piiratud, eriti suurte linnade ümbruses.

                  (11)

                  Taristuvõrkude ajakohastamiseks ja laiendamiseks on vaja teha suuri investeeringuid, vähendades samal ajal projektikulusid ja kasvuhoonegaaside heidet. Maantee-, raudtee- ja õhutranspordivõrkude läbilaskevõime on üha suurema surve all. Ühendkuningriik peab märkimisväärselt suurendama energia (eriti keskkonnahoidlikuma energia) tootmisvõimsust ja varustussuutlikkust. Ühendkuningriigi taristu arendamine on olnud kulukas ja aeglane. Pärast aastakümneid avaliku sektori alainvesteeringuid on valitsus hakanud riikliku taristustrateegia alusel tegelema taristu puudujäägiga, kuid saab olema keeruline kaasata valitsuse prognoosides ette nähtud välisrahastamist kulutõhusal viisil.

                  (12)

                  Kuigi töötuse tase on madal, jäävad reaalpalgad allapoole kriisieelset haripunkti. Suurel osal madala kvalifikatsiooniga töötajatest on piiratud karjäärivõimalused, mis pärsib tootlikkust ja soodustab palgavaesust. Parandada saaks haridus- ja koolitussüsteemide tulemuslikkust põhi- ja tehniliste oskuste vallas. Valitsus rakendab nii klassiruumis kui ka töökohal toimuva väljaõppe reforme, kuid üldine registreerimine uude paralleelsesse süsteemi on olnud oodatust palju väiksem.

                  (13)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Ühendkuningriigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2018.–2019. aasta lähenemisprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Ühendkuningriigile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

                  (14)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2018.–2019. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

         1.

            Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2020.–2021. aastal 1,9 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst.

         2.

            Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadustegevusele, innovatsioonile, eluasemetele, koolitusele ja oskuste täiendamisele, säästvale transpordile ning vähese CO2-heitega ja energiatõhusale majandusele üleminekule, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            M. LINTILÄ

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 66 I, 19.2.2019, lk 1.

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (5)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2019/1888, 7. november 2019, akrüülamiidi toidus esinemise jälgimise kohta

text:
               11.11.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 290/31

      KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2019/1888,
      7. november 2019,
      akrüülamiidi toidus esinemise jälgimise kohta
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjoni määrusega (EL) 2017/2158 (1) on kehtestatud ettevõtjatele, kes toodavad ja viivad turule teatavaid toiduaineid, konkreetsed kohustused koostada kava oma toodangust proovide võtmiseks ja toiduainete akrüülamiidisisalduse analüüsimiseks ning kohaldada konkreetseid riskivähendusmeetmeid, et saavutada määrusega kehtestatud piirmäärast väiksem võimalikult väike akrüülamiidi sisaldus, mis on mõistlike vahenditega võimalik saavutada.

                  (2)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 882/2004 (2) on sätestatud pädevatele asutustele kohustus ametlike kontrollide tegemiseks, et kontrollida vastavust eeskirjadele, mille eesmärk on eelkõige a) vältida, kõrvaldada või vähendada vastuvõetava tasemeni inimestele ja loomadele otseselt või keskkonna kaudu tekkivaid ohte ning b) tagada õiglaste tavade rakendamine sööda- ja toidukaubanduses ning tarbija huvide kaitsmine, sealhulgas sööda ja toidu märgistamine ja muus vormis tarbija teavitamine. Ametlike kontrolle tuleb teha ka selleks, et veenduda määruse (EL) 2017/2158 kohaselt kehtestatud kohustuste täitmises.

                  (3)

                  Vaatamata määruse (EL) 2017/2158 artiklis 4 sätestatud kohustustele ja tehtud ametlike kontrollide tulemustele ei ole piisavalt andmeid akrüülamiidi esinemise kohta teatavates toitudes, mis on nimetatud kõnealuse määruse artikli 1 lõikes 2. Samuti ei ole piisavalt andmeid akrüülamiidi esinemise kohta toidus, mis ei kuulu määruse (EL) 2017/2158 kohaldamisalasse, kuid võib sisaldada olulisel määral akrüülamiidi ja/või suurendada kokkupuudet akrüülamiidiga toidu kaudu.

                  (4)

                  Seepärast on inimeste kõrgetasemelise kaitse tagamiseks asjakohane, et pädevad asutused ja toidukäitlejad teostaksid oma pädevuse piires, ilma et see piiraks määrusega (EL) 2017/2158 sätestatud kohustusi ning tuginedes määrusele (EÜ) nr 882/2004, akrüülamiidi seiret sellises toidus, et võimaliku ohu haldamiseks rakendada meetmeid, mis peaksid täiendama määrusega (EL) 2017/2158 juba sätestatud meetmeid.

                  (5)

                  Selleks et anda pädevatele asutustele ja toidukäitlejatele juhiseid selle kohta, millise toidu suhtes seiret teostada, koostatakse mitteammendav loetelu toidugruppidest/toitudest.

                  (6)

                  Seoses määruse (EL) 2017/2158 ja käesoleva soovituse vastuvõtmisega muutuvad komisjoni soovitused 2010/307/EL (3) ja 2013/647/EL (4) aegunuks ja seepärast tuleks need tunnistada kehtetuks.

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

                  (1)

                  Liikmesriikide pädevad asutused peaksid, ilma et see piiraks määrusega (EÜ) nr 882/2004 sätestatud kohustusi, jälgima regulaarselt akrüülamiidi esinemist toidus ning selle sisaldust, eelkõige lisas loetletud toiduainete puhul.
                  Toidukäitlejad peaksid, ilma et see piiraks määrusega (EL) 2017/2158 sätestatud kohustusi, jälgima regulaarselt akrüülamiidi esinemist toidus ning selle sisaldust, eelkõige lisas loetletud toiduainete puhul.

                  (2)

                  Liikmesriigid ja toidukäitlejad peaksid esitama iga aasta 1. oktoobriks Euroopa Toiduohutusametile eelneva aasta jooksul jälgimise käigus kogutud andmed nende liitmiseks ühtsesse andmebaasi, järgides EFSA toidu ja sööda standardproovi kirjelduse juhises esitatud nõudeid ja EFSA täiendavaid erinõudeid aruannete esitamise kohta (5).

                  (3)

                  Et tagada proovide representatiivsus, peaksid liikmesriigid järgima komisjoni määruse (EÜ) nr 333/2007 (6) lisa B osas sätestatud proovivõtumeetodeid.
                  Toidukäitleja võib proovide võtmisel kalduda kõrvale määruses (EÜ) nr 333/2007 sätestatud menetlusest, kuid partiist kogutud proov peab olema esindav.

                  (4)

                  Liikmesriigid peaksid analüüsima akrüülamiidi sisaldust vastavalt määruses (EÜ) nr 333/2007 sätestatud kriteeriumidele.
                  Toidukäitlejad peaksid tagama, et akrüülamiidi analüüs tehakse vastavalt määruse (EL) 2017/2158 III lisas sätestatud nõuetele ja kriteeriumidele.

                  (5)

                  Käesolevaga tunnistatakse kehtetuks soovitused 2010/307/EL ja 2013/647/EL.

         Brüssel, 7. november 2019

               Komisjoni nimel

            Vytenis ANDRIUKAITIS

               komisjoni liige

         (1)  Komisjoni 20. novembri 2017. aasta määrus (EL) 2017/2158, millega kehtestatakse riskivähendusmeetmed ja võrdlusväärtused akrüülamiidisisalduse vähendamiseks toidus (ELT L 304, 21.11.2017, lk 24).

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks (ELT L 165, 30.4.2004, lk 1).

         (3)  Komisjoni 2. juuni 2010. aasta soovitus 2010/307/EL akrüülamiidi sisalduse seire kohta toidus (ELT L 137, 3.6.2010, lk 4).

         (4)  Komisjoni 8. novembri 2013. aasta soovitus 2013/647/EL akrüülamiidisisalduse uurimise kohta toidus (ELT L 301, 12.11.2013, lk 15).

         (5)  http://www.efsa.europa.eu/en/consultations/call/180307

         (6)  Komisjoni 28. märtsi 2007. aasta määrus (EÜ) nr 333/2007, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadmiumi, elavhõbeda, anorgaanilise tina, 3-MCPD ja benso(a)püreenisisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes (ELT L 88, 29.3.2007, lk 29).

         LISA

            Mitteammendav nimekiri toitudest, milles tuleb jälgida akrüülamiidi olemasolu

            Kartulitooted

                     —

                     Praekartulid

                     —

                     Kartulikroketid, küpsetatud kartulipüreetutid, kartulipallid, ...

                     —

                     Kartulihautis (ja köögiviljahautis)

                     —

                     Kartuli- ja liharoog

                     —

                     Kartuli- ja juusturoog

            Pagaritooted

                     —

                     Kuklid (hamburgerisai, täisterakuklid, pärmitaignakuklid, ...)

                     —

                     Pitad, Mehhiko tortiljad

                     —

                     Sarvesaiad

                     —

                     Sõõrikud

                     —

                     Erileivad (pumpernikkel, ciabatta oliividega, sibulaleib, ...)

                     —

                     Pannkoogid

                     —

                     Õhukesest taignast frititud krõbedad küpsised

                     —

                     Churros

            Teraviljatooted

                     —

                     Riisikreekerid

                     —

                     Maisikreekerid

                     —

                     Teraviljast suupisted (nt pressitud maisi- ja/või nisutooted)

                     —

                     Meega röstitud müsli

            Muud

                     —

                     Köögiviljakrõpsud/frititud köögiviljalaastud

                     —

                     Röstitud pähklid

                     —

                     Röstitud õliseemned

                     —

                     Kuivatatud puuviljad

                     —

                     Röstitud kakaooad ja nendest saadud kakaotooted

                     —

                     Soolvees oliivid

                     —

                     Kohviasendajad, mis ei ole toodetud sigurist ega teraviljadest

                     —

                     Pumati-, karamelli-, pähklikompvekid, ...