               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 525 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Slovakkia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Slovakkia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)21. novembril 2018 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks 21. märtsil 2019. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Slovakkiat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Slovakkia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Slovakkia tagama allpool esitatud soovitustes 2–4 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Korruptsiooni vastu võitlemise ja kohtusüsteemi täiustamise meetmed aitavad järgida esimest euroala soovitust, mis käsitleb institutsioonide kvaliteeti; investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine aitab järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist, ning oskuste parandamise meetmed aitavad järgida kolmandat euroala soovitust, mis käsitleb tööturu toimimist.

               (3)27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Slovakkia kohta
                  2
               . Selles hinnati Slovakkia edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid.

               (4)25. aprillil 2019 esitas Slovakkia oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  4
               .

               (6)Slovakkia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2019. aasta stabiilsusprogrammis eeldab valitsus, et valitsemissektori nominaalne eelarvepositsioon paraneb: kui 2018. aastal oli eelarvepuudujääk 0,7 % SKPst, siis 2019. aastal jõuab eelarve tasakaalu, mis püsib aastani 2022. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  5
                nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on nüüd struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst alates 2020. aastast (2019. aasta eesmärk oli struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst), kavatsetakse saavutada 2020. aastal. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema 47,5 %-lt 2019. aastal 44,4 %-le 2022. aastal. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2019. aastast, ei ole aga piisavalt täpsustatud. Eelarve täitmise prognoositavust vähendab asjaolu, et eelarve sisaldab üldist kulukategooriat ehk nn eelarvereservi (kokku 0,7 % SKPst).

               (7)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Slovakkial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  6
                nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 4,1 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Pidades silmas komisjoni 2018. aasta sügisprognoosi, mille põhjal pidi eelarvepositsioon olema 2019. aastal keskpika perioodi eesmärgile lähemal, ja kooskõlas nõutava kohanduse korrigeerimise eeskirjadega, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ületada 4,6 %, mis vastab 2019. aastal aastasele struktuursele kohandusele 0,3 %. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes kaldutakse soovitatud eelarvekohandusest oluliselt kõrvale.

               (8)Slovakkia peaks 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutama. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on see kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude maksimaalse nominaalse kasvumääraga 4,6 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,3 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2019. ja 2020. aasta kokkuvõttes kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Prognoositakse et Slovakkia järgib 2019. ja 2020. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2019. aastast tuleks võtta vajalikke meetmeid stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks.

               (9)Slovakkia riigi rahandust ohustavad pikas perspektiivis keskmised riskid. Selleks et stabiliseerida pikas perspektiivis valitsemissektori võla suhe SKPsse, oleks komisjoni 2018. aasta riigi rahanduse jätkusuutlikkuse aruande kohaselt vaja muutumatu poliitika korral struktuurse esmase eelarvepositsiooni kumulatiivset paranemist mahus 2,5 protsendipunkti SKPst. Selle põhjus on pensioni- ja tervishoiukulude prognoositud kasv, mis suurendab vananemisega seotud kulusid (panus kokku 1,8 protsendipunkti SKPst). Kuna sündimus on Slovakkias väike ja eeldatav eluiga peaks veelgi pikenema, prognoositakse, et vanadussõltuvusmäär (vanemaealised võrreldes majanduslikult aktiivse rahvastikuga ehk töötavate või õppivate inimeste osaga) kasvab 2060. aastaks peaaegu kolmekordseks. 2016. aastal oli iga kümne töötava inimese kohta ainult ligikaudu kolm mitteaktiivset üle 65aastast, kuid see näitaja peaks kasvama ja 2060. aastaks peaks neid olema iga kümne töötava inimese kohta seitse (majanduslik vanadussõltuvusmäär). Pensionisüsteemi pikaajalist jätkusuutlikkust oli järk-järgult parandanud pensioniea automaatne kohandamine vastavalt eeldatavale elueale. Seda peeti oluliseks vahendiks, millega tagada põlvkondadevaheline õiglus ja pikaajaline jätkusuutlikkus. Mure pensionisüsteemide eelarve pikaajalise jätkusuutlikkuse pärast kasvas pärast seda, kui parlament võttis 28. märtsil 2019 vastu põhiseaduse muudatuse, millega nähakse ette pensioniea ülempiirid (meeste ja lasteta naiste puhul 64 aastat, lastega naiste puhul arvatakse sellest kolme esimese lapse puhul iga lapse eest maha pool aastat) ning kaotatakse automaatne kohandamine vastavalt eeldatavale elueale. Slovakkia eelarvenõukogu arvates kaasneb ülempiiridega täiendav kulude kasv 1,6 % SKPst ning kulud kasvavad seega 2016. aasta 8,6 %-lt 2070. aastal 11,4 %-le (2018. aasta rahvastiku vananemise aruandes prognoositi kasvu 9,8 %-le). See suurendab märkimisväärselt jätkusuutlikkusega seotud riske. Ühtki tasakaalustavat meedet ei ole praeguseks esitatud ning mõju vanemaealiste sissetulekule ja vaesusele ei ole arvutatud.

               (10)Võitluses maksudest kõrvalehoidumise vastu on tehtud mõningaid edusamme, kuid maksukuulekusega on endiselt probleeme ja käibemaksukohustuse täitmise lõhe oli ELi 2016. aasta keskmisest üle kahe korra suurem. Kolmanda tegevuskava alusel kavandatud meetmed peaksid andma positiivseid tulemusi, kuid mõni meede ootab alles rakendamist. Näiteks vähendab elektrooniliste maksudeklaratsioonide kasutuselevõtt tõenäoliselt maksumaksjate halduskoormust, kuid kui kõiki kavandatud meetmeid ei õnnestu rakendada, võib see üldist mõju vähendada. Poliitikameetmete struktureeritud raamistik võib samal ajal aidata piirata maksuseadustiku sagedast muutmist ja soodustada selle lihtsustamist. Võrreldes teiste ELi riikidega kasutatakse keskkonna- ja omandimaksude tulupotentsiaali liiga vähe.

               (11)Tööturu positiivne areng jätkub: tööhõive kasvab ja töötus on rekordiliselt madalal tasemel. Pikaajaliste töötute tegevuskava elluviimisel on jõudsalt edasi liigutud ja see on aidanud vähendada pikaajaliste töötute arvu kahe aasta jooksul ühe kolmandiku võrra. Pikaajalise töötuse määr on sellest hoolimata jätkuvalt üle ELi keskmise, eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajate, noorte inimeste ja romade hulgas. Kuigi töötuse määrad on langemas, on suureks probleemiks saanud oskustööjõupuudus. Tööturul on endiselt suured piirkondlikud erinevused: töötus on suurem kolmes Ida-Slovakkias asuvas regioonis, riigi lääneosas valitseb aga tööjõupuudus. Tööandjate ja ametiühingute suutlikkust on vaja jätkuvalt suurendada, et edendada nende aktiivsemat tegutsemist.

               (12)Tööalase konkurentsivõime suurendamise meetmete valik ja tulemuslikkus on piiratud. Koolitus- ja ümberõppeprogramme on tugevdatud, kuid need ei ole ikka piisavad ega täielikult suunatud pikaajalistele töötutele ja ebasoodsas olukorras olevatele elanikkonnarühmadele. Haridussüsteem ei toeta piisavalt sotsiaal-majanduslikku arengut ja on kõigil tasemetel alarahastatud. Kiiresti tuleb lahendada probleemid, mis on seotud haridustulemuste kehva kvaliteediga, romade osalemisega kaasavas tavahariduses juba alates varasest lapsepõlvest ning ebasoodsa sotsiaal-majandusliku taustaga õpilaste tulemusliku integreerimisega haridus- ja koolitussüsteemi (arvestades, et haridussüsteemist varakult lahkunud noorte määr tõuseb). Haridustulemused ja põhioskuste tase on rahvusvahelises võrdluses endiselt nõrgad ning tugevalt mõjutatud õpilaste sotsiaal-majanduslikust taustast. Selle tagamine, et Slovakkia elanikel oleksid muutuva majanduse ja ühiskonna tingimustes paremad oskused, on probleem. Kuigi õpetajate palku on kavas kuni 2020. aastani järk-järgult tõsta, ei ole õpetajaamet endiselt atraktiivne ja õpetajate puudus suureneb. Lisaks on õpetajate põhikoolituse kvaliteet ja asjakohasus ning kutsealase enesearendamise võimalused piiratud. Praegused meetmed võrdsete võimaluste ja kaasava hariduse edendamiseks ei ole seni ootusi täitnud ning roma päritolu õpilaste segregatsiooni kaotamisel ei ole tegelikke edusamme tehtud. Valitsus on võtnud vastu haridust ja laste kasvatamist käsitleva riikliku reformikava („National reform plan for education and upbringing“, 2018–2027), esimese tegevuskava (2018–2019) (koos hinnangulise eelarvega) ja uue õigusakti kõrghariduses kvaliteedi tagamise kohta. On väga oluline, et need meetmed rakendataks tulemuslikult ja et neid jälgitaks, et kontrollida, kas nad annavad oodatud tulemusi.

               (13)Naiste madal tööhõive määr kajastab asjaolu, et mehed kasutavad pikka vanemapuhkust harva, ning seda suurendab veelgi see, et juurdepääs taskukohastele lastehoiuteenustele ja pikaajalisele hooldusele on piiratud ja nende kättesaadavus kehv. Üldine lastehoiuasutustes käimise määr on äärmiselt väike eelkõige alla kolmeaastaste laste seas. Valitsus võttis vastu uue 2020. aastal jõustuva otsuse, mille kohaselt on alusharidus ja lastehoid kohustuslik alates viiendast eluaastast. Vaja on aga uusi investeeringuid ning laste käimist lastehoiu- ja koolieelsetes asutustes tuleb edendada.

               (14)Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste osakaal on ELi keskmisest väiksem, kuid mitmes Lõuna- ja Ida-Slovakkia regioonis on see siiski keskmisest tunduvalt suurem. Juurdepääs kvaliteetsele ja kaasavale haridusele on märkimisväärne probleem seal, kus piirkondlikud erinevused väljenduvad eriti suures haridussüsteemist varakult lahkunud noorte määras. Muud probleemid on seotud ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade, eelkõige romade, aga ka puudega inimeste, kodutute ja eluaseme kättesaadavusega seotud tõrjutuse alla kannatavate inimeste juurdepääsuga tervishoiule, pikaajalisele hooldusele, munitsipaaleluruumidele ja muudele esmatähtsatele teenustele. Nende rühmade sotsiaalse kaasatuse edendamiseks on väga oluline integreeritud lähenemisviis.

               (15)Tervishoiusüsteemi kulutasuvust parandavad reformid on hoogustumas, kuigi nende elluviimise ulatus on olnud ravivaldkonniti erinev. Tervishoiukulude läbivaatamise kontekstis rakendatud poliitikameetmed andsid mõningaid positiivseid tulemusi, eelkõige hulk kulude piiramise meetmeid ravimite ja meditsiiniseadmete puhul. Tõhusust on siiski võimalik veelgi parandada ja pakkuda soodsamat ravi, kui vahendid ravivaldkondade vahel strateegiliselt ümber jagada. Tervishoiuteenuste osutamine sõltub endiselt liiga palju haiglatest, mille võlad kasvavad jätkuvalt regulaarsetest võlakergendusmeetmetest hoolimata ja millel on raskusi tõhususe ja ravi kvaliteedi parandamiseks vajalike investeeringute rahastamisel. Välditava haiglateenuste kasutamise vähendamisel on peamine esmatasandi tervishoiu parandamine, kuid perearstide väike arv ja nende pakutavate teenuste piiratus takistavad tervishoiusüsteemi tõhususe suurendamist. Valitsus on alustanud tervishoiutöötajate puuduse vähendamise meetmete võtmist, kuid on oluline, et need oleksid kooskõlas pikemaajalise strateegiaga, mille eesmärk on detsentraliseerida järk-järgult teenused ja eraldada need aktiivravist ning tugevdada esmatasandi tervishoidu ja ennetavaid teenuseid.

               (16)Killustunud teadussüsteem kahjustab avaliku sektori poolt teadus- ja arendustegevusse tehtavate investeeringute tulemuslikkust teadusuuringute kvaliteedi tõstmisel ja ei tõmba ligi erasektori vahendeid. Teadus- ja innovatsioonipoliitikat kahjustab ebaefektiivne koordineerimine ministeeriumide ja muude üksuste vahel, millega kaasneb oluliste reformide viibimine ja ebaõnnestumine. Mitteoptimaalne Slovakkia Teaduste Akadeemia ümberkujundamise protsess tekitas muret selle asutuse tegevuse jätkumise pärast, mistõttu kukkus kogu protsess läbi. Suunatud meetmete puudumine või ebaõnnestumine ning teadusasutuste vähene kaasatus ja piiratud teadussuutlikkus soodustavad kõik seda, et erasektori kulutused teadus- ja arendustegevusele on väikesed. Ettevõtete teadus- ja arendustegevuse tase on kokkuvõttes üks ELi madalamaid ja selles keskendutakse kesktaseme/kõrgtehnoloogilisele tootmisele, kus valitsevad hargmaised ettevõtted. Teadmussiirde stimuleerimise, tööstuses innovatsioonisuutlikkuse suurendamise ning ettevõtete ja teadusasutuste koostöö parandamise meetmed edenevad aeglaselt.

               (17)Slovakkia tootlikkuse suurendamiseks ja lähenemisprotsessi jätkamiseks tuleb teha pidevaid investeeringuid digi- ja transporditaristusse ja energiatõhususse. Lairiba baaspüsivõrgu ja 4G leviala on vaja suurendada ning ülikiire lairibaühenduse kasutuselevõttu tuleb parandada. Investeeringud energiatõhususse, eelkõige hoonesektoris, ja keskkonnatehnoloogia võivad olla keskkonnasäästliku majanduskasvu allikateks ja aitavad hoida piiratud keskkonnaressursse. Selleks et vähem arenenud piirkonnad saaksid järele jõuda ja muutuda teadmistepõhisemaks, konkurentsivõimelisemaks ja tootlikumaks, on vaja rohkem strateegilisi investeeringuid, et kõrvaldada taristu puudused ja parandada transpordivõrke. Slovakkia on üleeuroopalisse transpordivõrku kuuluva maantee- ja raudteepõhivõrgu (nagu Reini-Doonau koridor) ehitamisel maha jäänud. Transpordivõrgu puudused võib kõrvaldada, parandades olemasolevate avalike ja linnatranspordivõrkude ühendatust, mitmeliigilisust ja koostalitlust ning edendades säästvaid transpordiliike.

               (18)Suur haldus- ja regulatiivne koormus võib avaldada negatiivset mõju investeeringutele ja innovatsioonile, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul. Valitsuse jõupingutustest hoolimata ei vähene halduskoormus piisavalt ja ettevõtluskeskkond on Slovakkias muude riikidega võrreldes maha jäämas. Ettevõtete jaoks on probleemiks õigusaktide kvaliteet ja prognoositavuse puudumine. Nende probleemide lahendamiseks tuleks rakendada täielikult Slovakkia parema õigusloome strateegia (RIA2020) ja tugevdada riigi parema õigusloome keskust. Kutsealaste teenuste sektor on Slovakkias endiselt väga reguleeritud. Reguleerimisest tulenevate piirangute näitaja on suurem kui ELi kaalutud keskmine juristide, patendivolinike, ehitusinseneride, arhitektide, raamatupidajate, giidide ja kinnisvaramaaklerite puhul.

               (19)Valitsus reformib olulisel määral riigihanketavasid, kujundades ümber õigusraamisikku, et lihtsustada menetlusi ja vähendada tehingu maksumust. On hea, et keskendutakse taas riigihankevaldkonna kutseliseks muutmisele, kuid üldine kasu avaldub aeglaselt. Kuna puudub usaldus avaliku sektori asutuste vastu, peavad avaliku sektori hankijad tegema suuremaid jõupingutusi, et taastada ettevõtete, meedia ja üldsuse usaldus. See takistab väga vajalike uute tavade kehtestamist. Tuleb tõhustada jõupingutusi kvaliteedikriteeriumide kasutamise suurendamiseks, et saavutada majanduslikult soodsam tulemus ja parandada riigihangete strateegilist kasutamist.

               (20)Avalikus halduses on Slovakkias endiselt ebatõhusust ja kitsaskohti, mis on tingitud eelkõige valitsusasutuste ebaefektiivsest koostööst. Suutlikkuse ja strateegilise planeerimise puudumine ning halduslikud puudujäägid takistavad Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide sujuvat kasutamist. Selle tulemusel jäi Slovakkia ilma 120 miljonist eurost perioodi 2014–2020 vahenditest ning vahendite eraldamine lõplikele toetusesaajatele on madalal tasemel. Lisaks tõi Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatud projektide mitteoptimaalne ettevalmistamine kaasa investeeringute hilinemise ja riigihankemenetluste lühikesed tähtajad, mis suurendas õigusnormide rikkumise riski.

               (21)Jätkuvalt on probleemiks korruptsioon ja kõrgetasemeliste korruptsioonijuhtumite eest vastutusele võtmine on olnud piiratud. Korruptsiooni vastu võitlemiseks tehtavaid jõupingutusi kahjustavad organisatsioonilised ja menetluslikud puudused politsei ja prokuröri tasandil ning korruptsioonist teatajate nõrk kaitse. Jätkuvalt esineb probleeme kohtusüsteemi tulemuslikkuse ja sõltumatuse suurendamisel. Kuigi tõhusust ja kvaliteeti on mõningal määral parandatud, püsib jätkuvalt mure kohtute sõltumatuse pärast ja hilinemised konstitutsioonikohtu kohtunike ametisse nimetamisel võivad mõjutada kohtusüsteemi toimimist.

               (22)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  7
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Slovakkial kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Selle investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada riigi haldussuutlikkust kõnealuste vahendite haldamisel.

               (23)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Slovakkia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Slovakkiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Lisaks nende asjakohasusele Slovakkia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (24)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Slovakkial võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2020. aastal. Kaitsta riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, eelkõige tervishoiu ja pensionisüsteemide oma.

               2.Parandada igal tasemel hariduse kvaliteeti ja kaasavust ning edendada oskusi. Parandada juurdepääsu taskukohastele ja kvaliteetsetele lastehoiuteenustele ja pikaajalisele hooldusele. Edendada ebasoodsas olukorras olevate elanikkonnarühmade, eelkõige romade integreerimist.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas tervishoiule, teadusuuringutele ja innovatsioonile, transpordile, eelkõige selle säästlikkusele, digitaristule, energiatõhususele, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate konkurentsivõimele ning munitsipaaleluruumidele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Suurendada riigihangetes kvaliteedi- ja olelusringi maksumuse kriteeriumide kasutamist.

               4.Parandada jätkuvalt kohtusüsteemi tulemuslikkust, keskendudes sõltumatuse tugevdamisele, muu hulgas kohtunike ametisse nimetamisel. Suurendada jõupingutusi korruptsiooni avastamiseks ja selle eest vastutusele võtmiseks, eelkõige ulatuslike korruptsioonijuhtumite puhul.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1024 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (6)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (7)

                        SWD(2019) 1024 final.

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 503 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2019. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2019. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)21. novembril 2018 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Tšehhi Vabariiki ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2019. aasta aruanne Tšehhi Vabariigi kohta
                  2
                avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Tšehhi Vabariigi edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)Tšehhi Vabariik esitas 30. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada
                  4
               .

               (5)Tšehhi Vabariigi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsus prognoosib oma 2019. aasta lähenemisprogrammis, et eelarve ülejääk 0,3 % SKPst 2019 muutub 2020. aastal 0,2 % puudujäägiks, mis peaks prognoosi kohaselt 2022. aastaks järk-järgult suurenema 0,5 %ni. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist
                  5
                ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk – mis on muudetud struktuurselt eelarvepuudujäägilt 1 % SKPst 2019. aastal 0,75%-le SKPst 2020. aastal – ületatakse jätkuvalt kogu programmiperioodi kestel. 2019. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema ja jõudma 2022. aastaks 29,7 %ni SKPst. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud riskid tunduvad olevat üldjoontes tasakaalus ning oodata on avaliku sektori palkade ja sotsiaalsiirete edasist kasvu, samas kui kogutulude suhe SKPsse pisut väheneb. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt halveneb struktuurne eelarvepositsioon 2019. aastal ligikaudu –0,1%ni SKPst ja 2020. aastal –0,4%ni SKPst ning ületab seega keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Tšehhi Vabariik täidab 2019. ja 2020. aastal prognoosi kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (6)Tšehhi Vabariigi rahanduse ja eelarve jätkusuutlikkuse riskid on pikas perspektiivis keskmised, tingituna peamiselt rahvastiku vananemise kuludest. Pikaajalist jätkusuutlikkust mõjutavad negatiivselt peamise tegurina pensionikulud, sest eeldatavasti suurenevad need 2070. aastaks umbes 2 protsendipunkti võrra SKPst. Pikaajalised riskid tulenevad ebasoodsast demograafilisest olukorrast koosmõjus seadusjärgse pensioniea ülempiiriga, milleks on 65 aastat. Selle tagajärjel kahekordistub vanadussõltuvusmäär (eakate ja aktiivse elanikkonna suhe), jõudes 2070. aastal ligikaudu 50% tasemele. Hiljuti võetud meetmetega parandatakse pensionide piisavust. Lisaks pensionihüvitiste soodsamale indekseerimisele, suurendas valitsus põhipensioni summat ja tõstis vanemate pensionäride pensione. Siiski ei käi nende sammudega kaasas poliitika, mis suurendaks jätkusuutlikkust. Näiteks eeldatava eluea kasvu ja seadusjärgse pensioniea omavahel vastavusse viimine ei toimu automaatselt. Praegu on pensioniea (seadusjärgne pensioniiga ja ennetähtaegselt pensionile jäämise iga) mis tahes muudatuseks vaja valitsuse ettepanekut ja parlamendi nõusolekut. Selliseid meetmeid saab kombineerida ka tööturumeetmetega, mis toetavad kauem töötamist ja alaesindatud rühmade osalemist. Vananemisega seotud avaliku sektori tervishoiukulutuste prognoositav kasv on aastaks 2070 kuni 1,1 protsendipunkti SKPst, mis samuti vähendab eelarve pikaajalist jätkusuutlikkust. Sellega seoses oleks võimalik haiglasektori ning esmatasandi tervishoiu ja integreeritud tervishoiu ja sotsiaalhoolduse investeeringute edasise konsolideerimise kaudu parandada tervishoiusüsteemi kulutõhusust.

               (7)Tšehhi keskpank võib kehtestada makrotasandil hüpoteeklaenude piirangud, kuid kehtivate õigusaktide kohaselt on tema karistuste määramise volitused piiratud, sest tal puudub ametlik pädevus neid jõustada. Kuigi Tšehhi pangad üldiselt täidavad neid soovitusi, parandaks siduvad õiguslikud piirangud tõenäoliselt pankade poolset nõuete täitmist, mis tagaks finantsstabiilsuse ja vähendaks laenuvõtjate riske. Tšehhi keskpanga seaduse muutmise seadusandlik ettepanek on endiselt arutluse all.

               (8)Vaatamata olukorra vähesele paranemisele, teeb korruptsioon endiselt ettevõtjatele muret ja võib takistada majandustegevust. Positiivne on see, et 2017. aastal vastu võetud reforme, sealhulgas riigihankereform, viiakse praegu ellu ning valitsus võttis lõpuks vastu mõned menetluses olevad meetmed ja esitas need edasiseks aruteluks parlamendile. Need hõlmavad ettepanekuid, mis käsitlevad riigikontrolli rolli laiendamist piirkondadele ja omavalitsustele ning riigiettevõtete nõukogudesse nimetamisi, mis on huvide konflikte tekitav valdkond ja kus reguleerimine on olulise tähtsusega. Kuid ettepanekuid rikkumisest teatajate kaitse kohta ja lobitöö kohta ei ole veel vastu võetud.

               (9)Olukord Tšehhi Vabariigi tööturul on hea. Tööhõive on viimase seitsme aasta jooksul pidevalt suurenenud ja töötus on märkimisväärselt vähenenud. Siiski on väikelaste emade, madala kvalifikatsiooniga ja puudega inimeste tööturupotentsiaal üldiselt kasutamata. Tööjõupuuduse suurenedes on selliste inimeste tööjõus osalemise määra suurendamine eriti oluline. Naiste ja meeste tööhõive- kui ka palgaerinevus jäävad suureks, vaatamata hiljutistele meetmetele, millega muudeti vanemapuhkus paindlikumaks ja suurendati lapsehoiuasutuste arvu. Naiste tööhõive määr jääb meeste omale kõvasti alla. Taskukohaste lapsehoiuteenuste vähesus, pikk vanemapuhkus, paindliku tööaja korralduse vähene kasutamine ja pikaajalise hoolduse pakkumise nappus avaldavad suurt mõju tööjõus osalemise määrale. 2017. aastal käis ametlikes lapsehoiuasutustes vaid 6,5 % alla kolmeaastastest lastest (võrreldes ELi keskmisega 34,2 %). Ehkki madala kvalifikatsiooniga töötajad moodustavad vaid väikese osa elanikkonnast, on nende tööhõive määr keskmise ja kõrge kvalifikatsiooniga töötajate omast tunduvalt madalam. Samuti püsib puudega inimeste tööhõive määr madalal. Avalikud tööturuasutused ei ole praegu oma piiratud suutlikkuse tõttu võimelised pakkuma tööotsijatele piisavat, individuaalset ja püsivat toetust. Ebasoodsas olukorras rühmade osalemist aitaksid edendada avalike tööturuasutuste teavitustöö ja aktiivsuse suurendamise meetmed ning tõhusad ja suunatud aktiivsed tööturumeetmed ja personaalsed teenused.

               (10)Tööjõust ja demograafilistest oludest tingitud piirangud tootmisintensiivses majanduses õigustavad haridusse ja koolitusse, sealhulgas töötavate täiskasvanute haridusse ja koolitusse tehtavate investeeringute suurendamist, tagamaks, et riik tuleb toime majanduse struktuursetest muudatustest, näiteks tulevastest tehnoloogilistest muudatustest tingitud väljakutsetega. Eelkõige digitaalsektoris võib tekkida kvalitatiivsete oskuste tööturu nõudlusele mittevastavus, mis on tingitud ka tulevasest automatiseerimisest ja robotiseerimisest. Uued töökohad nõuavad uusi pädevusi ja märkimisväärseid investeeringuid, eelkõige suuremaid tehnilisi kutseoskusi, mida eeldatavasti vajatakse pärast praeguste mehaaniliste töökohtade automatiseerimist. Kuigi viimastel aastatel on tehtud mitmesuguseid algatusi ulatusliku oskuste strateegia kasutuselevõtmiseks, ei ole need arenenud päriselt kõikehõlmavaks süsteemiks.

               (11)Haridustulemusi mõjutab jätkuvalt tugevasti õppurite sotsiaal-majanduslik taust. Hariduse kaasavamaks muutmise reform algatati 2016. aastal Euroopa Sotsiaalfondi toel. Selle edukus sõltub sellest, kas riik on võimeline seda piisavalt ja kestlikult rahastama, kas õpetajatele ja abiõpetajatele pakutakse täiendavalt koolitusi ning kas suudetakse suurendada üldsuse teadlikkust kaasava hariduse eelistest. Kaasava hariduse reformi üldisele positiivsele mõjule vaatamata jääb selle mõju roma laste osaluse suurendamisel tavahariduses piiratuks. Vähene investeerimine, õpetajakutse vähene atraktiivsus ja sotsiaal-majanduslik ebavõrdsus kisuvad omandatavat haridustaset alla. Õpetajatest on puudus, sest selle töö maine on nigel, palgad on vaatamata hiljutisele tõusule võrreldes muude elukutsetega väiksed ning karjäärivõimalused on piiratud. Andekate noorte jaoks ei ole õpetajakutse endiselt köitev. Selles kontekstis osutab kvalifitseeritud õpetajate vähesus ja eeldatavalt ebasoodne demograafiline areng sellele, et pedagoogilise personali värbamine ja säilitamine võib muutuda üha keerulisemaks.

               (12)Kuigi Tšehhi Vabariik on transiitriik, on Euroopa transpordivõrgu, sealhulgas TEN-T transpordikoridoride valmimine lõppjärgust alles kaugel. Linnalähitranspordi taristu on ka endiselt puudulik, mis piirab eluaseme kättesaadavust ja inimeste töölkäimisvõimalusi. Kehvad transpordiühendused takistavad ka äritegevust, eriti kaugemates piirkondades. Samas kui suurlinnapiirkondades toimub valglinnastumine, on linnalähitranspordi võrgustik maha jäänud, seda eelkõige raudteetaristu osas. Vähese CO2-heite vaatenurgast on riigi näitajad kehvad, eelkõige seoses taastuvenergia osatähtsusega transpordisektoris ja elektrisõidukite kasutuselevõtuga. Lisaks ei pruugi laadimistaristu plaanitud kasv olla piisav nõudluse rahuldamiseks tulevikus. Säästvasse transporti tehtavate suuremate investeeringutega saaks vähendada õhu- ja mürasaastet, vähendamaks selle mõju rahvatervisele, eelkõige linnapiirkondades. Digitaalset taristut parandatakse, kuid linna- ja maapiirkondade vaheline lõhe püsib, sest vaid 59 % maapiirkondade majapidamistest on kaetud kiirete lairibavõrkudega. Vanemate vasepõhise infrastruktuuriga võrkude ajakohastamine koos traadita side paiksete võrkudega ei ole piisav, et saavutada 2025. aastaks seatud ühenduvuseesmärgid. Tulevaste ühenduvusvajaduste rahuldamiseks tuleb investeerida väga suure läbilaskevõimega võrkudesse (st kiudoptiline võrk) ja asjakohastesse nõudluspoolega seotud meetmetesse.

               (13)Tšehhi majandus on endiselt üks ELi energiamahukamaid, kuid selle energiatõhusus paraneb vaid aeglaselt, eelkõige ehitussektoris. Energiamahukaimad on tööstus- ja elamukinnisvara sektor. Energiatõhususe parandamine annab võimaluse parandada Tšehhi Vabariigi konkurentsivõimet, vähendades kodumajapidamiste ja ettevõtjate energiakulusid, arendades puhtamat tööstust ja liikudes väärtusahelas ülespoole. Energiasektoris domineerib kivisüsi, mis on CO2-heite suurim allikas ja ohustab oluliselt kohaliku õhu kvaliteeti. Maanteetranspordi kasvuhoonegaaside heide on viimase viie aasta jooksul kõvasti suurenenud. Kliimamuutustega kohanemise ning riskide ennetamise valdkonnas puuduvad õiged meetmed seoses sobiva ennetustegevuse, valmisoleku ja suurõnnetuste suhtes vastupidavusega.

               (14)Haldus- ja regulatiivne koormus võib mõjuda negatiivselt investeeringutele. Paljud Tšehhi ettevõtted leiavad, et haldus- ja regulatiivne koormus on investeeringute peamine takistus. Kiiresti muutuvad õigusaktid ja keerukad haldusmenetlused on endiselt äritegevuse peamiseks takistuseks. Lepingute jõustamise kulud, maksu- ja tööõiguse sagedased muutmised ja ehituslubade saamise keerukus võivad riigis investeeringuid pärssida. Samuti erineb halduskoormuse suurus piirkonniti oluliselt. Hiljutiste ettepanekute eesmärk on vähendada planeerimismenetluste keerukust, eelkõige suurte taristuprojektide puhul. Lisaks valmistab valitsus sotsiaalpartnerite osalusel 2021. aastaks ette uue ehitusseaduse eelnõu. Kuna toodete turujärelevalve vastutus on jaotatud erinevate organisatsioonide vahel, esineb kattuvusi ja probleeme tõhusa koordineerimise ja tulemusliku koostöö osas.

               (15)Kuigi läbipaistvuse ja korraldatud koolituste osas on näha paranemist, on riigihanketavad jäänud ajast maha konkurentsivõime osas (tingituna ainult ühe pakkumuse saanud menetluste suurest osatähtsusest) ning seoses kvaliteedikriteeriumide kasutamisega ja vähese usaldusega avaliku sektori asutuste vastu. Valdav enamus riigihankeotsuseid põhineb endiselt madalaimal hinnal, sest strateegilise lähenemisviisi vastuvõtmine on veel pooleli. Suuremat rõhku on pandud tsentraliseeritud hangetele ning jagatud oskusteabele, kuid nende kasutuselevõtmine on vaatamata kinnitust leidnud potentsiaalile üsna aeglane.

               (16)Tšehhi Vabariik ei ole veel loonud täielikult toimivat innovatsiooni ökosüsteemi, mis põhineb riigisisesel teadus- ja arendustegevusel. Vaatamata teadus- ja arendustegevuse intensiivistamisele kuulub riik ELi tasandil endiselt nn mõõdukate uuendajate hulka. See mõõdukas tulemuslikkus võib olla seotud sellega, et avalike investeeringute puhul ei ole täielikult sidusat strateegiat, mille abil parandada teadusuuringute tulemuslikkust ning suurendada erasektori ja teadusringkondade koostööd. Tootlikkuse kasv tuleneb peamiselt suurte välisettevõtete arvelt, samas kui omamaised ettevõtted on lisaväärtuse loomises maha jäänud. Pealegi on kasvanud suhteliselt aeglases tempos koguteguritootlikkus, mis näitab, kui tõhusalt kasutatakse tootmises kapitali ja tööjõudu. Suurem keskendumine riigisisesele innovatsioonile võib suurendada tootlikkust kogu äritegevuse lõikes, sealhulgas väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul.

               (17)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  6
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Tšehhi Vabariigil kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Selle investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada riigi haldussuutlikkust kõnealuste vahendite haldamisel.

               (18)Komisjon on 2019. aasta Euroopa poolaasta raames Tšehhi Vabariigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta lähenemisprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Tšehhi Vabariigile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Tšehhi Vabariigi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (19)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel,
                  7
                et Tšehhi Vabariik täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid,

               SOOVITAB Tšehhi Vabariigil võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Parandada pensioni- ja tervishoiusüsteemi eelarve pikaajalist jätkusuutlikkust. Võtta vastu menetluses olevad korruptsioonivastased meetmed.

               2.Edendada väikelaste emade tööhõivet, parandades sealhulgas taskukohaste lapsehoiuteenuste kättesaadavust, ja ebasoodsas olukorras rühmade tööhõivet. Parandada haridus- ja koolitussüsteemide kvaliteeti ja kaasavust, sealhulgas tehniliste ja digioskuste edendamise ja õpetajakutse reklaamimise abil.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas transpordile, eelkõige selle säästlikkusele, digitaristule ja vähesele CO2-heitele üleminekule ja energiasüsteemi ümberkujundamisele, sealhulgas energiatõhususele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Vähendada investeeringutega seotud halduskoormust ja võimaldada riigihangete puhul rohkem kvaliteedipõhist konkurentsi. Kõrvaldada tõkked, mis takistavad täielikult toimiva innovatsiooni ökosüsteemi arengut.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1002 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (6)

                        SWD(2019) 1002 final.

                     (7)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.6.2019
            COM(2019) 281 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Seišelli Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks
            {SWD(2019) 209 final} - {SWD(2019) 210 final}

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Komisjon teeb ettepaneku alustada Seišelli Vabariigiga läbirääkimisi uue säästva kalapüügi partnerluslepingu ja uue protokolli üle, mis vastaksid liidu kalalaevade vajadustele ning oleks kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Praegu kehtiv kalandusalane partnerlusleping Euroopa Liidu ja Seišellide vahel
                     1
                   allkirjastati 28. veebruaril 2007
                     2
                   ja see jõustus 2. novembril 2007 kestusega kuus aastat. Leping pikeneb vaikimisi ja kehtib praegu kuni 1. novembrini 2019. Tehakse ettepanek pidada läbirääkimisi, et sõlmida uus säästva kalapüügi partnerlusleping, millesse integreeritaks teatavad määruse (EL) nr 1380/2013
                     3
                   sätted, mida kehtiv kalandusalane partnerlusleping ei hõlma. Kalandusalase partnerluslepingu praegu kehtiv kuueks aastaks sõlmitud protokoll
                     4
                   jõustus 18. jaanuaril 2014 ja selle kehtivusaeg lõpeb 17. jaanuaril 2020. Protokolliga on kehtestatud liidu laevastiku kalapüügivõimalused ning liidu ja laevaomanike makstav vastav rahaline toetus.

                  ELi avaliku sektori rahaline toetus Seišellidele on 5 000 000 eurot aastas,
                     5
                   millest 2 500 000 eurot on ette nähtud valdkondlikuks toetuseks.

               Seišellidega sõlmitud kalandusalase partnerluslepinguga on ette nähtud tuunikala ja pika rändega liikide püügi võimalused ELi laevade jaoks neljast liikmesriigist (Hispaania, Prantsusmaa, Itaalia ja Portugal). Euroopa Liit on juba loonud kahepoolsete säästva kalapüügi partnerluslepingute võrgustiku India ookeani äärsete riikidega nagu Mauritius ja Madagaskar.

               Säästva kalapüügi partnerluslepingud aitavad saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil, tagada, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja nõuetel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel, ning edendada ookeanide säästvat majandamist kõigis selle mõõtmetes. Samuti toetatakse nende lepingutega ELi ja tema partnerite teaduskoostööd, edendatakse läbipaistvust ja säästvust kalavarude parema majandamise nimel ning soodustatakse haldamist, toetades liikmesriikide ja välisriikide laevastike tegevuse üle tehtavat järelevalvet, kontrolli ja seiret ning rahastades ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastast võitlust. Säästva kalapüügi partnerluslepingutega toetatakse ka kohaliku kalapüügisektori säästvat arengut ning merendustegevusega seotud majanduskasvu ja inimväärset tööd. Nende lepingute kaudu tugevneb Euroopa Liidu positsioon rahvusvahelistes ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, Seišellide puhul eelkõige India Ookeani Tuunikomisjonis
                  6
               .

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Seišellidega uue lepingu ja protokolli üle peetavad läbirääkimised on kooskõlas ELi välistegevusega Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikides ning eelkõige liidu eesmärkidega, mis on seotud demokraatlike põhimõtete ja inimõiguste austamisega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) viienda osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikkel 218, milles käsitletakse läbirääkimiste pidamise korda ja lepingute sõlmimist ELi ja kolmandate riikide vahel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

                  Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

                  Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  2019. aastal tegi komisjon Seišellidega sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu kehtiva protokolli järelhindamise ning eelhindamise protokolli võimaliku pikendamise kohta. Hindamise järeldused on esitatud komisjoni talituste töödokumendis.

                  Hindamise käigus jõuti järeldusele, et ELi kalandussektor on kindlalt huvitatud kalastamisest Seišellidel ning et protokolli uuendamine on mõlema poole huvides. Lisaks aitaks protokolli uuendamine kaasa seire, kontrolli ja järelevalve tugevdamisele ning piirkonna kalandusvaldkonna juhtimise tõhustamisele.

                  ELile on tähtis, et oleks olemas õigusakt, mis võimaldab tihedat valdkondlikku koostööd riigiga, kes on allpiirkondlikul tasandil ookeanide majandamises oluline osaleja, võttes arvesse selle riigi jurisdiktsiooni alla kuuluva püügipiirkonna ulatust. Suhete tugevdamine Seišellidega on samuti vajalik liitude loomiseks India Ookeani Tuunikomisjoni raames. Lisaks tähendab see, et ELi laevastikul säilib juurdepääs olulisele püügipiirkonnale püügistrateegiate rakendamiseks mitmeaastase rahvusvahelise õigusraamistiku kohaselt. Victoria tähtsus ühe peamise lossimissadama muudab uue kavandatud uue protokolli nii ELi kalandussektori kui ka partnerriigi jaoks oluliseks. Seišellide ametiasutuste eesmärk on jätkata suhteid ELiga, et tugevdada ookeanide majandamist ning saada selleks kasutada sihtotstarbelist valdkondlikku toetust, mis tagab mitmeaastased rahastamisvõimalused.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Hindamise käigus konsulteeriti liikmesriikidega, tööstusharu esindajatega ja rahvusvaheliste kodanikuühiskonna organisatsioonidega ning Seišellide kalandussektori haldusasutuste ja kodanikuühiskonnaga. Konsulteeriti ka kaugpüügi nõuandekomisjoni raames, eelkõige selle koosolekul, mis toimus 27. märtsil 2019.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõju hindamine

                  Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Läbirääkimisjuhiste lisas on esitatud otsus, millega antakse volitused läbirääkimiste alustamiseks ning soovitatakse lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumisega seotud tagajärgede kohta.

               4.MÕJU EELARVELE

               Uue protokolli mõju eelarvele on seotud rahalise toetuse maksmisega Seišelli vabariigile. Asjaomased eelarveeraldised tuleb igal aastal kulukohustuste ja maksete assigneeringutena lisada säästva kalapüügi partnerluslepingute eelarvereale (11 03 01) ning need peavad olema kooskõlas 2014.–2020. aasta mitmeaastase finantsraamistiku finantsplaneeringuga. Iga-aastased kulukohustuste ja maksete summad, sh reservi eelarverida aasta alguseks jõustumata protokollide jaoks, määratakse kindlaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus
                  7
               .

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Läbirääkimisi on kavas alustada 2019. aasta teises kvartalis.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab järgmist:

                  – nõukogu peaks volitama komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi, et sõlmida Seišelli Vabariigiga uus säästva kalapüügi partnerlusleping ja protokoll;

                  – ELi esindajaks neil läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

                  – komisjon peaks läbirääkimisi pidades konsulteerima erikomiteega, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingus;

                  – nõukogu peaks kiitma heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Seišelli Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades, et tuleks alustada läbirääkimisi Seišelli Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse alustama Seišelli Vabariigiga läbirääkimisi, et sõlmida Seišelli Vabariigiga uus säästva kalapüügi partnerlusleping ja protokoll.

               Artikkel 2

               Komisjon konsulteerib läbirääkimiste käigus [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu] ja järgib käesoleva otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhiseid.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 290, 20.10.2006, lk 2

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/et/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2006084&DocLanguage=et

                     (3)

                        Vt määruse (EL) nr 1380/2013 VI osa II jaotis.

                     (4)

                        ELT L 4, 9.1.2014, lk 3

                     (5)

                        Protokolli kehtivusaja viimase nelja aasta jooksul. Kahe esimese aasta jooksul oli see summa 5 350 000 eurot.

                     (6)

                  https://iotc.org/
                  , valitsustevaheline organisatsioon, mille ülesanne on majandada ja kaitsta India ookeanis leiduvat tuuni ja sellele lähedasi liike.

                     (7)

                        Vt peatükk 40 (reservi eelarverida 40 02 41) kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku institutsioonidevahelise kokkuleppega (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.6.2019
            COM(2019) 281 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Seišelli Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks
            {SWD(2019) 209 final} - {SWD(2019) 210 final}

               LISA

               Läbirääkimisjuhised

               –Läbirääkimiste eesmärk on sõlmida Euroopa Liidu ja Seišellide vahel säästva kalapüügi partnerlusleping ja protokoll kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               –Säästva kalapüügi partnerluslepinguga tuleks seega määrata kindlaks Seišelli Vabariigiga sõlmitava partnerluse üldraamistik, üldpõhimõtted ja eesmärgid. Leping peaks sisaldama sätet, millega tunnistatakse kehtetuks praegune Euroopa Ühenduse ja Seišelli Vabariigi vaheline kalandusalane partnerlusleping
                  1
               .

               –Et edendada uue lepingu ja protokolli abil säästvat ja vastutustundlikku kalapüüki ning tagada ühtlasi ELi ja Seišelli Vabariigi ühine kasu, põhinevad komisjoni läbirääkimiseesmärgid järgmistel aspektidel:

               ·kindlustada juurdepääs Seišelli Vabariigi kalapüügipiirkonnale ja tagada ELi kalalaevadele selles piirkonnas kalapüügiload ning avardada muu hulgas seega ELi ettevõtjatele säästva kalapüügi partnerluslepingute võrku India ookeani äärsete riikidega;

               ·võtta arvesse parimaid saadaolevaid teaduslikke nõuandeid ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides vastu võetud asjakohaseid majandamiskavasid, et tagada keskkonda säästev kalapüük ja edendada ookeanide majandamist rahvusvahelisel tasandil. võtta arvesse ainult olemasolevaid kalavarusid ja kohaliku laevastiku püügivõimsust ning pöörata samas erilist tähelepanu kõnealustesse varudesse kuuluvaid kalu iseloomustavale pikale rändele;

               ·seada eesmärgiks omandada neist kalavarudest ELi laevastiku huvidele täielikult vastav asjakohane osa, kui nende varude vastu tunnevad huvi ka teised välisriikide laevastikud ning tagada samade tehniliste tingimuste kohaldamine kõigi välisriikide laevastike suhtes;

               ·tagada, et juurdepääs kalavarudele põhineb ELi laevastiku varasemal ja eeldataval edaspidisel tegevusel selles piirkonnas, võttes arvesse uusimaid ja parimaid saadaolevaid teadusalaseid hindamisi ning ELi äärepoolseimate piirkondade huve;

               ·luua dialoog valdkondliku poliitika tugevdamiseks, et toetada vastutustundliku kalanduspoliitika rakendamist kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses kalanduse juhtimisega, võitlusega ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu, püügitegevuse kontrollimise, seire ja järelevalvega ning teaduslike nõuannete andmisega; edendada majandustegevust;

               ·tagada, et protokoll soodustaks kalandustegevusega seotud jätkusuutlikku majanduskasvu ja inimväärse töö edendamist, võttes arvesse asjakohaseid Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioone;

               ·lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise tagajärgede kohta.

               –Protokollis tuleks eelkõige kindlaks määrata järgmised aspektid:

               ·Euroopa Liidu laevadele tagatavad kalapüügivõimalused,

               ·rahaline hüvitis ja selle maksmise tingimused ning

               ·valdkondliku toetuse rakendamise viisid.

                     (1)

                        ELT L 290, 20.10.2006, lk 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.6.2019
            COM(2019) 280 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Senegali Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli üle
            {SWD(2019) 207 final} - {SWD(2019) 208 final}

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Komisjon teeb ettepaneku alustada Senegali Vabariigiga läbirääkimisi säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli üle, mis vastaks liidu kalalaevade vajadustele ning oleks kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Kehtiv säästva kalapüügi partnerlusleping Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahel
                     1
                   sõlmiti 20. novembril 2014
                     2
                  . Säästva kalapüügi partnerluslepingu praegu kehtiv viieks aastaks sõlmitud protokoll
                     3
                   jõustus 20. novembril 2014
                     4
                   ja selle kehtivusaeg lõpeb 19. novembril 2019. Protokolliga on kehtestatud liidu laevastiku kalapüügivõimalused ning liidu ja laevaomanike makstav vastav rahaline toetus.

                  ELi avaliku sektori rahaline toetus Senegalile on 1 058 000 eurot esimesel aastal, 988 000 eurot teisel, kolmandal ja neljandal aastal ning 918 000 eurot viiendal aastal kokku 14 000 tonni eest aastas. Lisaks sellele on viie aasta jooksul valdkondlikuks toetuseks ette nähtud 750 000 eurot aastas.

               Senegaliga sõlmitud säästva kalapüügi partnerlusleping võimaldab ELi laevadel (Hispaania ja Prantsusmaa) püüda tuunikala ja pika rändega liike ning kahel laeval (Hispaania) püüda põhjalähedasi liike. Euroopa Liidul on juba toimiv Atlandi ookeani äärsete Lääne-Aafrika riikidega, nimelt Maroko, Mauritaania, Gambia, Guinea-Bissau, Libeeria ja Côte d’Ivoire’iga sõlmitud kahepoolsete säästva kalapüügi partnerluslepingute võrk.

                  Säästva kalapüügi partnerluslepingud aitavad saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil ning tagada, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja nõuetel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel. Lisaks toetatakse säästva kalapüügi partnerluslepingutega ELi ja selle partneri teaduskoostööd; edendatakse läbipaistvust ja jätkusuutlikkust kalavarude parema majandamise nimel ning edendatakse haldamist, toetades liikmesriikide ja välisriikide laevastike tegevuse üle tehtavat järelevalvet, kontrolli ja seiret ning rahastades ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastast võitlust, et aidata kaasa kohaliku kalapüügisektori jätkusuutlikule arengule. Nende lepingute kaudu tugevneb Euroopa Liidu positsioon rahvusvahelistes ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, Senegali puhul eelkõige Rahvusvahelises Atlandi Tuunikala Kaitse Komisjonis (ICCAT)
                     5
                  . Säästva kalapüügi partnerluslepingud tuginevad parimatele olemasolevatele teadusnõuannetele ja aitavad parandada rahvusvaheliste meetmete järgimist, sh võitluses ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Senegaliga uue protokolli üle peetavad läbirääkimised on kooskõlas ELi välistegevusega Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikides ning eelkõige liidu eesmärkidega, mis on seotud demokraatlike põhimõtete ja inimõiguste austamisega.

                  Lisaks aitab Senegali kalandussektoris hoogustunud majandustegevus tulla kohalikul tasandil toime riigist lähtuva ebaseadusliku rände põhjustega.

               2.SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG

               •Õiguslik alus

                  Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) viienda osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikkel 218, milles käsitletakse läbirääkimiste pidamise korda ja lepingute sõlmimist ELi ja kolmandate riikide vahel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

                  Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

                  Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  2019. aastal tegi komisjon Senegaliga sõlmitud kalandusalase partnerluslepingu kehtiva protokolli järelhindamise ning eelhindamise protokolli võimaliku pikendamise kohta. Hindamise järeldused on esitatud komisjoni talituste töödokumendis
                     6
                  .

                  Hindamise tulemusena jõuti järeldusele, et ELi kalapüügisektor (nii tuunikala kui ka põhjalähedaste liikide püügiga tegelevad ettevõtjad) on väga huvitatud püügitegevusest Senegalis ning protokolli uuendamine aitaks tugevdada selle piirkonna kalanduse üle tehtavat seiret, kontrolli ja järelevalvet ning parandada selle haldamist. ELi jaoks on tähtis säilitada vahend, mis võimaldab valdkondlikku koostööd Senegaliga, kes on allpiirkondlikul tasandil kaalukaim osaleja. Dakari tähtsus ühe peamise lossimissadama muudab uue kavandatud protokolli nii ELi kalandussektori kui ka partnerriigi jaoks oluliseks. Senegali ametiasutuste eesmärk on jätkata suhteid ELiga, et tugevdada ookeanide majandamist ning saada selleks kasutada sihtotstarbelist valdkondlikku toetust, mis tagab mitmeaastased rahastamisvõimalused.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Hindamise käigus konsulteeriti liikmesriikidega, tööstusharu esindajatega ja rahvusvaheliste kodanikuühiskonna organisatsioonidega ning Senegali kalandussektori haldusasutuste ja kodanikuühiskonnaga. Konsultatsioonid toimusid ka kaugpüügi nõuandekomisjoni raames.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata

               •Mõju hindamine

                  Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

                  Läbirääkimisjuhiste lisas on esitatud otsus, millega antakse volitused läbirääkimiste alustamiseks ning soovitatakse lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumisega seotud tagajärgede kohta.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Uue protokolli mõju eelarvele on seotud rahalise toetuse maksmisega Senegali Vabariigile vastab 2014.–2020. aasta mitmeaastasele finantsraamistikule; eelkõige on tegemist säästva kalanduse partnerluslepinguid käsitleva eelarverea assigneeringutega. Iga-aastased kulukohustuste ja maksete summad, sh reservi eelarverida aasta alguseks jõustumata ettepanekute jaoks,
                     7
                   määratakse kindlaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Läbirääkimisi on kavas alustada 2019. aasta teises kvartalis.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab järgmist:

                  – nõukogu peaks volitama komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi Senegali Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu uue protokolli sõlmimiseks;

                  – ELi esindajaks neil läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

                  – komisjon peaks läbirääkimisi pidades konsulteerima erikomiteega, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingus;

                  – nõukogu peaks kiitma heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Senegali Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades, et tuleks alustada läbirääkimisi eesmärgiga sõlmida Senegali Vabariigiga uus säästva kalapüügi partnerluslepingu protokoll,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse alustama Senegaliga läbirääkimisi, et sõlmida Senegali Vabariigiga uus säästva kalapüügi partnerluslepingu protokoll.

               Artikkel 2

               Komisjon konsulteerib läbirääkimiste käigus [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu] ja järgib käesoleva otsuse lisas esitatud läbirääkimisjuhiseid.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 304, 23.10.2014, lk 3.

                     (2)

                  https://www.consilium.europa.eu/et/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2014055&DocLanguage=et

                     (3)

                        ELT L 304, 23.10.2014, lk 9.

                     (4)

                  https://www.consilium.europa.eu/et/documents-publications/treaties-agreements/agreement/?id=2014056&DocLanguage=et

                     (5)

                  http://www.fao.org/fishery/rfb/iccat/en
                  , organ loodi rahvusvahelise õiguse alusel, et kaitsta ja majandada pika rändega liike kõnealuses piirkonnas.

                     (6)

                        SWD(2019) 208.

                     (7)

                        Vt peatükk 40 (reservi eelarverida 40 02 41) kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku institutsioonidevahelise kokkuleppega (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.6.2019
            COM(2019) 280 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: nõukogu otsus,
            millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Senegali Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu protokolli üle
            {SWD(2019) 207 final} - {SWD(2019) 208 final}

               LISA

               –Läbirääkimisjuhised

               –Läbirääkimiste eesmärk on sõlmida Euroopa Liidu ja Senegali Vabariigi vahel säästva kalapüügi partnerluslepingu protokoll kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               –Et edendada uue protokolli abil säästvat ja vastutustundlikku kalapüüki ning tagada ühtlasi ELi ja Senegali Vabariigi ühine kasu, põhinevad komisjoni läbirääkimiseesmärgid järgmistel aspektidel:

               ·kindlustada juurdepääs Senegali Vabariigi kalapüügipiirkonnale ja tagada ELi kalalaevadele selles piirkonnas kalapüügiload ning avardada muu hulgas seega ELi ettevõtjatele säästva kalapüügi partnerluslepingute võrku Lääne-Aafrikas;

               ·võtta arvesse parimaid saadaolevaid teaduslikke nõuandeid ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides vastu võetud asjakohaseid majandamiskavasid, et tagada keskkonda säästev kalapüük ja edendada ookeanide majandamist rahvusvahelisel tasandil; võtta arvesse ainult olemasolevaid kalavarusid ja kohaliku laevastiku püügivõimsust ning pöörata samas erilist tähelepanu kõnealustesse varudesse kuuluvaid kalu iseloomustavale pikale rändele;

               ·omandada lubatud kogupüügi ülejäägist ELi laevastiku huvidele täielikult vastav asjakohane osa, kui nende varude vastu tunnevad huvi ka teised välisriikide laevastikud, ning tagada samade tehniliste tingimuste rakendamine kõigi välisriikide laevastike suhtes;

               ·tagada, et juurdepääs kalavarudele põhineb ELi laevastiku varasemal ja tulevasel tegevusel asjaomases piirkonnas, võttes samas arvesse uusimaid ja parimaid saadaolevaid teaduslikke hinnanguid;

               ·luua dialoog valdkondliku poliitika tugevdamiseks, et toetada vastutustundliku kalanduspoliitika rakendamist kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses kalanduse juhtimisega, võitlusega ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu, püügitegevuse kontrollimise, seire ja järelevalvega ning teaduslike nõuannete andmisega; edendada majandustegevust ja töövõimalusi ning aidata muu hulgas kaasa Senegalist lähtuva ebaseadusliku rände põhjuste kõrvaldamisele;

               ·tagada, et protokoll soodustaks merendustegevusega seotud majanduskasvu ja inimväärse töö edendamist, võttes arvesse asjakohaseid Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni konventsioone;

               ·lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise tagajärgede kohta.

               –Protokollis tuleks eelkõige määrata kindlaks järgmised aspektid:

               ·Euroopa Liidu laevadele tagatavad kalapüügivõimalused püügiliikide kaupa,

               ·rahaline hüvitis ja selle maksmise tingimused ning

               ·valdkondliku toetuse rakendamise viisid.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.7.2019
            COM(2019) 314 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega täiendatakse Doha arengukava läbirääkimisjuhiseid seoses läbirääkimistega investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku üle

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  13. detsembril 2017 võtsid Maailma Kaubandusorganisatsiooni (WTO) üheteistkümnendal ministrite konverentsil 70 WTO liiget vastu ühisavalduse arenguga seotud investeeringute hõlbustamise kohta,
                     1
                   kutsudes üles pidama struktureeritud arutelusid, et töötada välja investeeringute hõlbustamise mitmepoolne raamistik. Nende arutelude eesmärk on määrata kindlaks ja töötada välja välismaiste otseinvesteeringute hõlbustamise raamistiku elemendid. Euroopa Liit (EL) ja selle liikmesriigid avaldasid algatusele suurt toetust ja ühinesid algatusega.

                  EL osales aktiivselt 2018. aastal WTOs toimunud struktureeritud aruteludes. Arutelud olid läbipaistvad ja avatud kõigile WTO liikmetele ning nende tulemusena koostati liikmete tõstatatud küsimuste kontrollnimekiri, mis sisaldas WTO liikmete poolt kindlaks määratud võimalikke komponente, millest välismaiste otseinvesteeringute hõlbustamise raamistik võiks koosneda. See kontrollnimekiri kinnitati 6. detsembril 2018 toimunud kokkuvõtete tegemise koosolekul.

                  2019. aastal algas arutelude uus etapp. WTO liikmed leppisid kokku aasta esimesel poolel peetavate koosolekute ajakavas ning neil koosolekutel keskendutakse kontrollnimekirjas loetletud elementide väljatöötamisele. See ettevalmistav töö kõnealuste elementide väljatöötamiseks jääb läbipaistvaks ja avatuks kõigile WTO liikmetele. Aruteludes käsitletakse kõiki kontrollnimekirjas loetletud elemente investeeringute hõlbustamise seisukohast oluliste olemasolevate kahe- või mitmepoolsete lepingute sätete põhjal. Need näidissätted on koondatud tekstipõhiste näidete kogumikku. 2019. aasta juulis toimuval koosolekul tehakse tööst kokkuvõtted. 2019. aasta sügisel hakkavad liikmed eeldatavasti tegema investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku jaoks konkreetseid tekstiettepanekuid. See tähendab, et läbirääkimiste esimene etapp algab tõenäoliselt septembris-oktoobris 2019.

                  Läbirääkimised peaksid toimuma WTO raames ning jääma läbipaistvaks ja avatuks kõigile WTO liikmetele, kes otsustavad ühineda. Osalevad liikmed võivad läbirääkimiste ajal – kas alguses või hilisemas etapis – esitada välismaiste otseinvesteeringute hõlbustamise valdkonnas mis tahes läbirääkimisettepaneku.

                  Komisjon sai nõukogult Doha arengukava raames loa pidada WTOs läbirääkimisi muu hulgas kaubanduse ja investeeringute üle
                     2
                  . Arvestades, et välismaised otseinvesteeringud on oluline kanal, mille kaudu toimub rahvusvaheline kaubandus, ning investeeringute hõlbustamine on üks võimalus, kuidas soodustada piiriüleseid investeeringuid, aidates tagada välismaiste otseinvesteeringute jaoks stabiilse ja prognoositava üleilmse keskkonna,
                     3
                   on uued WTO läbirääkimised investeeringute hõlbustamise üle hõlmatud olemasoleva loaga, kuna need kuuluvad kaubanduse ja investeeringute valdkonda
                     4
                  . Seetõttu ei ole vaja uut nõukogu otsust, millega antakse luba alustada läbirääkimisi vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (ELi toimimise leping) artikli 218 lõikele 3.

                  Kuigi kaubandus ja investeeringud ei ole WTO päevakorras uus valdkond,
                     5
                   võivad mõned investeeringute hõlbustamist käsitlevate läbirääkimiste aspektid olla uudsed ja hõlmata teemasid, mille suhtes ELil on konkreetsed prioriteedid. Sellest tulenevalt soovitab komisjon nõukogul läbirääkimiste täpsemaks kavandamiseks võtta vastu täiendavad juhised WTOs investeeringute hõlbustamise üle läbirääkimiste pidamiseks.

                  Kavandatavate läbirääkimisjuhistega soovitakse tagada, et EL saaks pidada läbirääkimisi investeeringute hõlbustamise mis tahes aspekti üle, mille osalevad WTO liikmed võivad läbirääkimiste käigus tõstatada, järgides täielikult acquis’d ning ELi poliitikavalikuid kaubandust ja investeerimist puudutavates läbirääkimistes.

                  ELi jaoks on läbirääkimiste eesmärk hõlbustada investorite ja ettevõtjate, sealhulgas mikro-, väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks välismaiste otseinvesteeringute tegemist ning luua uusi võimalusi kaasava majanduskasvu ja säästva arengu edendamiseks. Mitmepoolne investeeringute hõlbustamise raamistik saaks toetada üleilmset investeerimist samamoodi nagu WTO aitab edendada üleilmset kaubandust kaubanduse lihtsustamise lepinguga. Selleks et saavutada kõrgetasemeline tulemus võimalikult suure hulga WTO liikmete osavõtul, peaksid eeskirjad ja võetavad kohustused tagama liikmetele piisava paindlikkuse.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Eespool kirjeldatud eesmärgid on kooskõlas Euroopa Liidu lepinguga (ELi leping), milles on sätestatud, et ELil tuleks „ergutada kõikide riikide integreerimist maailmamajandusse, muuhulgas rahvusvahelise kaubanduse tõkete järkjärgulise kaotamise kaudu“
                     6
                  .

                  28.–29. juunil 2018 toimunud Euroopa Ülemkogu kohtumisel volitati komisjoni jätkama WTO ajakohastamist, et saavutada järgmised eesmärgid: 1) muuta WTO asjakohasemaks ja muutuva maailmaga kohanemisvõimelisemaks ning 2) tõhustada WTO toimimist. WTO eeskirjade koostamise ajakohastamine, mis on investeeringute hõlbustamise üle peetavate läbirääkimiste üks peamisi eesmärke, on selle protsessi keskne osa.

                  Komisjon esitas 18. septembril 2018 kontseptsioonidokumendi
                     7
                   WTO ajakohastamise kohta. WTO eeskirjade koostamise funktsiooni tugevdamisega seoses rõhutas komisjon muu hulgas, et pärast Buenos Aireses kokku lepitud ühisavaldusi on juba käimas töö [...] investeeringute hõlbustamise valdkonnas, kuid vaja on teha täiendavaid jõupingutusi, et kõrvaldada puudused ja ajakohastada WTO eeskirju.

                  EL käsitleb oma vabakaubandusläbirääkimistes regulaarselt ambitsioonikaid läbipaistvuse ja riigisisese reguleerimise teemasid teenustesektoris ja muudes sektorites. Kavandatavad juhised investeeringute hõlbustamise üle läbirääkimiste pidamiseks põhineksid samal lähenemisviisil, mida EL järgib oma vabakaubanduslepingutes.

               •Kooskõla liidu muude tegevuspõhimõtetega

                  Eeskirjad, mille kohta EL võib WTOs ettepanekuid teha, oleksid täielikult kooskõlas ELi asjakohaste siseturuõigusaktidega ja tugineksid nendele ning kajastaksid ettepanekuid, mida EL on teinud kahepoolsetes läbirääkimistes.

                  Kavandatavates läbirääkimisjuhistes kinnitatakse, et kõik eeskirjad või kohustused, milles EL kokku lepib, peaksid olema kooskõlas ELi õigusraamistikuga (lisa punkt 5).

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimene lõik koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

                  Vastavalt artiklile 207 annab komisjon nõukogule soovitusi, kui peetakse läbirääkimisi ühise kaubanduspoliitikaga seotud lepingute üle. Komisjon peab selliseid läbirääkimisi, konsulteerides erikomiteega, mille nõukogu määrab selle ülesande täitmisel komisjoni abistama, ning niisuguste juhiste alusel, mida nõukogu peab vajalikuks talle anda.

                  ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 3 on sätestatud, et komisjon esitab soovitused nõukogule. Nõukogul on õigus võtta vastu otsuseid, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, ning vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 4 võib nõukogu anda läbirääkijale juhiseid ja määrata erikomitee, kellega tuleb läbirääkimiste pidamisel konsulteerida.

                  Mis puutub investeeringute hõlbustamist käsitlevatesse WTO läbirääkimistesse, siis on nõukogu juba andnud loa WTOs läbirääkimiste alustamiseks ning esitanud komisjonile juhised kaubanduse ja investeeringute valdkonnas. Nende läbirääkimiste täpsemaks määratlemiseks on siiski vaja vastu võtta täiendavad läbirääkimisjuhised. Sellest tulenevalt soovitab komisjon nõukogul võtta vastu otsus vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 207 lõike 4 esimesele lõigule koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ühine kaubanduspoliitika kuulub ELi ainupädevusse vastavalt ELi toimimise lepingu artiklile 3. Seega subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata (ELi lepingu artikli 5 lõige 3).

               •Proportsionaalsus

                  Komisjoni soovitus on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega (ELi lepingu artikli 5 lõige 4).

               •Vahendi valik

                  Euroopa Liidu Nõukogu otsus WTOs investeeringute hõlbustamise üle peetavate läbirääkimiste juhiste kohta, et täiendada komisjonile Doha arengukava raames läbirääkimisteks antud juhiseid.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Avalikku konsultatsiooni ei korraldatud, kuna WTO läbirääkimiste sisulised elemendid ei ole veel teada.

                  Komisjon konsulteerib korrapäraselt sidusrühmadega, muu hulgas kaubanduslepingute eksperdirühmas
                     8
                   ja kodanikuühiskonna dialoogi raames
                     9
                  .

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõjuhinnang

                  Mõjuhinnangut ei koostatud järgmistel põhjustel. Läbirääkimised WTOs investeeringute hõlbustamise üle peetakse nõukogu poolt komisjonile WTO läbirääkimiste jaoks juba antud loa alusel (vt punkt 1). Läbirääkimiste sisu ei kujuta endast uut poliitikavaldkonda, vaid need on jätkuks WTO laiematele läbirääkimistele, mis antud juhul on piiratud konkreetsema valdkonnaga, jättes välja investeeringute liberaliseerimise ja investeeringute kaitse.

                  Võttes arvesse investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku võimalikke komponente, mis on kindlaks määratud kontrollnimekirjas, ei ole alust arvata, et sellise lepingu ratifitseerimine avaldaks ELile olulist mõju. Pigem tähendaks see ELis juba väljakujunenud tavade kodifitseerimist. WTO läbirääkimistest tulenevate võimalike uute eeskirjade ja kohustuste mõju on tõenäoliselt suurem teatavatele kolmandatele riikidele, eelkõige arenguriikidele ja vähim arenenud riikidele. Kuid seda ei saa eelnevalt kindlaks teha. Esiteks seetõttu, et osalevad WTO liikmed ei ole veel esitanud läbirääkimiste ettepanekuid. Teiseks ei ole teada, millised liikmed võtavad endale kohustusi seoses uute WTO eeskirjade ja kohustustega, ning kui seda tehakse, siis millise aja jooksul.

                  Kui võimalik mõju on selgem, st kui mitmepoolse raamistiku sisu ja WTO liikmete võetud kohustused on paremini teada, hindab komisjon uuesti vajadust põhjalikuma analüüsi järele. See peaks toimuma hiljemalt WTO läbirääkimiste lõpetamisel.

                  EL osaleb läbirääkimistes aktiivselt ja esitab ettepanekuid juba läbirääkimiste varajastes etappides, et mõjutada tulemust.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Algatus on täielikult kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Algatus ei mõjuta eelarvet.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ei kohaldata.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega täiendatakse Doha arengukava läbirääkimisjuhiseid seoses läbirääkimistega investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 207 lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõigetega 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu andis Doha arengukava raames loa alustada läbirääkimisi Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO) ja esitas komisjonile juhised, muu hulgas kaubanduse ja investeeringute valdkonnas.

               (2)13. detsembril 2017 võtsid 70 WTO liiget WTO üheteistkümnendal ministrite konverentsil vastu ühisavalduse arenguga seotud investeeringute hõlbustamise kohta,
                  10
                kutsudes üles pidama struktureeritud arutelusid, et töötada välja investeeringute hõlbustamise mitmepoolne raamistik.

               (3)Arutelude praegune etapp, mille eesmärk on töötada välja investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku võimalikud elemendid, jõuab lõpule juulis 2019 vastavalt kõige uuemale ajakavale
                  11
                ning sellele peaks järgnema esimene läbirääkimiste etapp 2019. aasta sügisel.

               (4)Täiendavate läbirääkimisjuhiste vastuvõtmine on vajalik selleks, et määratleda täpsemalt liidu seisukoht eelseisvatel WTO läbirääkimistel investeeringute hõlbustamise üle.

               (5)Artikli 207 lõike 3 kohaselt peaks komitee, kellega läbirääkimiste käigus tuleb konsulteerida, olema jätkuvalt kaubanduspoliitika komitee,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile Doha arengukava raames läbirääkimisteks antud juhiseid täiendatakse juhistega investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku üle läbirääkimiste pidamiseks ning need juhised on esitatud lisas.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        WT/MIN(17)/59, 13. detsember 2017.

                     (2)

                        Doha arengukavaga seotud läbirääkimiste pidamiseks anti luba nõukogu järeldustega, mis on vastu võetud ajavahemikus 25. oktoober 1999 kuni 18. juuli 2008.

                     (3)

                        Arenguga seotud investeeringute hõlbustamist käsitlevate struktureeritud arutelude (mis põhinevad liikmete tõstatatud küsimuste kontrollnimekirjal) ajakava viimases versioonis (INF/IFD/W/3, 17. aprill 2019) on öeldud, et investeeringute hõlbustamine tähendab välismaiste otseinvesteeringute jaoks stabiilse, läbipaistva ja prognoositava üleilmse ettevõtluskeskkonna loomist. Liikmete tõstatatud küsimuste kontrollnimekirja kõige uuem, 9. novembri 2018. aasta versioon edastati kõikidele liikmetele ülevaadet ja edasisi samme käsitleva mitteametliku märgukirja lisana 27. novembril 2018.

                     (4)

                        Eelkõige viidatakse nõukogu järeldustele, mis on vastu võetud 26. oktoobril 1999, 8. detsembril 1999, 29. oktoobril 2001, 21. novembril 2001, 21. juulil 2003 (milles sedastati konkreetselt, et Singapuri ja Doha ministrite deklaratsioonid ja nendega seotud vastuvõetud tekstid, samuti nõukogu varasemad järeldused moodustavad aluse, millest liit lähtub Doha arengukava läbirääkimistel), 5. detsembril 2003, 6. oktoobril 2004, 19. juulil 2005, 18. oktoobril 2005 (milles tuletati konkreetselt meelde, et ajavahemikus oktoobrist 1999 kuni juulini 2005 vastu võetud nõukogu järeldused kehtivad endiselt ning moodustavad komisjonile Doha arengukava läbirääkimiste pidamiseks antud volitused), 21. novembril 2005, 12. juunil 2006, 10. märtsil 2008 ja 18. juulil 2008.

                     (5)

                        WTO kaubandus- ja investeerimissuhete töörühm alustas tööd 1997. aastal.

                     (6)

                        ELi lepingu artikli 21 lõike 2 punkt e.

                     (7)

                  http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/september/tradoc_157331.pdf

                     (8)

                  http://ec.europa.eu/trade/trade-policy-and-you/expert-groups/

                     (9)

                  http://trade.ec.europa.eu/civilsoc/meetdetails.cfm?meet=11531

                     (10)

                        WT/MIN(17)/59.

                     (11)

                        INF/IFD/W/3.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,3.7.2019
            COM(2019) 314 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega täiendatakse Doha arengukava läbirääkimisjuhiseid seoses läbirääkimistega investeeringute hõlbustamise mitmepoolse raamistiku üle

               LISA

               1.EESKIRJADE JA KOHUSTUSTE OLEMUS JA KOHALDAMISALA

               1.Võttes aluseks nõukogu poolt Maailma Kaubandusorganisatsioonis (WTO) Doha arengukava raames peetavate läbirääkimiste jaoks antud loa, peaks investeeringute hõlbustamist käsitlevate mitmepoolsete läbirääkimiste eesmärk olema kehtestada mitmepoolne eeskirjade raamistik, mille abil lihtsustatakse välismaiste otseinvesteeringute tegemist kogu maailmas. Eesmärk on luua läbipaistvam, tõhusam ja paremini prognoositav keskkond piiriülese investeerimise hõlbustamiseks. Sellises raamistikus tuleks keskenduda välismaistele otseinvesteeringutele, jättes kõrvale kapitali lühiajalise liikumise, ning selle eesmärk peaks olema tagada õiged tingimused, nii et rahvusvahelised investeeringud aitaksid kaasa säästvale arengule, säilitades samal ajal investeeringute sihtriikide võime reguleerida investorite tegevust oma territooriumil.

               2.Kooskõlas arenguga seotud investeeringute hõlbustamist käsitleva ministrite ühisavaldusega, mille 70 WTO liiget võtsid vastu üheteistkümnendal WTO ministrite konverentsil 13. detsembril 2017, ei käsitleta nendel läbirääkimistel turulepääsu, investeeringute kaitset ega investorite ja riigi vaheliste vaidluste lahendamist.

               3.Läbirääkimised tuleks pidada ja lõpule viia, võttes nõuetekohaselt arvesse WTO liikmete õigusi ja kohustusi WTOs, järgides läbipaistvuse ja kaasavuse põhimõtteid ning tuginedes kehtivatele WTO lepingutele.

               4.Läbirääkimiste eesmärk peaks olema kõrgetasemeliste eeskirjade ja kohustuste väljatöötamine võimalikult paljude WTO liikmete osalusel. Läbirääkimistel tuleks arvesse võtta WTO liikmete ainulaadseid võimalusi ja raskusi seoses investeeringute hõlbustamisega. Seetõttu tuleks eeskirjades ja kohustustes ette näha asjakohane paindlikkus.

               5.Euroopa Liidu (EL) kokkulepitud eeskirjades ja kohustustes tuleks arvesse võtta kehtivates WTO lepingutes sätestatud diskrimineerimiskeeldu niivõrd, kuivõrd need on asjakohased ja kohaldatavad investeeringute hõlbustamise kontekstis.

               2.EESKIRJADE JA KOHUSTUSTE KAVANDATAV SISU

               6.Läbirääkimistel tuleks töötada välja uus WTO eeskirjade raamistik, mille eesmärk on hõlbustada välismaiste otseinvesteeringute tegemist. Selle raamistikuga tuleks luua rahvusvaheliste investeeringute jaoks läbipaistev, tõhus ja prognoositav keskkond, millest saaksid kasu igas suuruses ELi ettevõtjad, sealhulgas mikro-, väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad, ning see peaks tugevdama ka arenguriikide ja vähim arenenud riikide suutlikkust meelitada ligi välismaiseid otseinvesteeringuid, suurendades seeläbi nende osalemist ülemaailmsetes väärtusahelates.

               7.Läbirääkimisi peetakse avatud ja kaasaval viisil. Seetõttu võidakse neis käsitleda kõiki investeeringute hõlbustamise aspekte, mille kohta osalevad liikmed ettepaneku teevad. Pidades silmas investeeringute hõlbustamise valdkonnaülest olemust, võivad läbirääkimised hõlmata järgmisi teemasid:

               –elemendid, mille eesmärk on suurendada investeerimismeetmete, sealhulgas välismaiste otseinvesteeringutega turule sisenemise ja nende toimimise suhtes kohaldatavate eeskirjade ja tingimuste läbipaistvust ning prognoositavust (meetmete ja teabe avaldamine ning kättesaadavus, WTO-le teatamine, teabekeskused);

               –elemendid, mille eesmärk on ühtlustada ja kiirendada haldusmenetlusi ja -nõudeid (haldusmenetlused ja dokumenteerimisnõuded, haldusmenetluste tähtajad, puudulike taotluste käsitlemine, tasud, haldusmenetluste läbivaatamine, e-valitsuse lahenduste kasutamine, ühtse kontaktpunkti tüüpi mehhanismid, kontaktpunkti/ombudsmani tüüpi mehhanismid, sealhulgas suhted asjakohaste sidusrühmadega ning vaidluste ennetamine);

               –elemendid, mille eesmärk on tõhustada rahvusvahelist koostööd, teabevahetust ja parimate tavade jagamist (rahvusvaheline koostöö liikmete vahel, rahvusvaheline koostöö mitmepoolsel tasandil WTO investeeringute hõlbustamise küsimusega tegeleva komitee kaudu);

               –arengumõõde (probleemid, millega seisavad silmitsi vähem arenenud riigid, parimate tavade jagamine, eri- ja diferentseeritud kohtlemise sätted, tehniline abi ja suutlikkuse suurendamine) ning ettevõtja sotsiaalse vastutuse ja säästva arengu edendamine.

               8.Käesolevaid juhiseid järgides võib Euroopa Liit pidada läbirääkimisi ka muude välismaiste otseinvesteeringute hõlbustamise seisukohast oluliste aspektide üle, mille kohta osalevad liikmed on teinud ettepaneku.

               9.Kõik Euroopa Liidu kokku lepitud eeskirjad või kohustused peaksid olema kooskõlas ELi õigusraamistikuga.