title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 2. detsember 2021, Saksamaa elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2021/10) 2022/C 122/01

text:
               17.3.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 122/1

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      2. detsember 2021,
      Saksamaa elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2021/10)
      (2022/C 122/01)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta (1), eelkõige selle artikli 3 lõike 2 punkte b ja d ning artikleid 16 ja 18,
      võttes arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu otsust ESRN/2011/1, 20. jaanuar 2011, millega võetakse vastu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töökord (2), eelkõige selle artiklit 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Kinnisvarasektor on majanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi ja majanduse stabiilsust tervikuna ning kaasa tuua negatiivse piiriülese mõju. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnes liikmesriigis on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või negatiivselt mõjutanud reaalmajandust. See näitab, et kinnisvarasektor, rahaliste vahendite pakkujad ja muud majandussektorid on omavahel tihedalt seotud. Lisaks sellele võivad finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahelised tagasisidekanalid negatiivset arengut võimendada.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad kinnisvarasektorist tuleneva riski võimalikule süsteemsele mõjule. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada nõudlust kinnisvara järgi, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Lisaks võivad eluasemehindade ja laenuandmise vahelised tagasisidekanalid kaasa tuua süsteemseid tagajärgi. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenuvõtjate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikaks ning mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui ebasoodsad majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimise korrigeerimise või laenuandjate finantsvõimenduse vähendamisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2013/1 (3) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (4) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (5) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või laenuvõtjapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet, mis põhineb ainult riigisisesel õigusaktil, sõltuvalt riskile antavast hinnangust. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; laenuvõtjapõhised meetmed on eriti sobivad uute eluasemelaenudega seotud süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  2019. aastal viis Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu läbi süstemaatilise, tulevikku vaatava Euroopa Majanduspiirkonna (EMP) elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise (6). Hindamise käigus täheldas ESRN mitmes riigis keskpikas perspektiivis haavatavusi, mis võivad kujuneda finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu hoiatused viiele riigile, sealhulgas Saksamaale (7).

                  (7)

                  Saksamaa elamukinnisvarasektori peamiseks haavatavuseks 2019. aastal oli linnapiirkondade elamukinnisvara märkimisväärne ülehindamine, mis on seotud eluasemehindade laiapõhjalise ja kiire kasvuga ning teatavate märkidega laenuandmise standardite lõdvendamisest, kuigi oluliste andmelünkade tõttu on täpne olukord ebaselge.

                  (8)

                  ESRN lõpetas hiljuti täiendava süstemaatilise, tulevikku vaatava EMP ülese elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise. Hindamise tulemused näitavad, et pärast riigipõhiste hoiatuste saamist 2019. aasta septembris on mõned riigid võtnud täiendavaid meetmeid haavatavuste parandamiseks. Eelkõige on Tšehhi Vabariik vastu võtnud laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitleva õigusraamistiku, Saksamaa sätestanud õigusliku aluse andmete kogumiseks kodumajapidamistele antavate uute eluasemelaenude laenuandmise standardite kohta, Prantsusmaa aktiveerinud laenumaksete ja sissetuleku (DSTI) suhtarvude piirmäärad, Island kehtestanud rangemad piirmäärad laenusumma ja tagatisvara väärtuse (LTV) suhtarvudele ning Norra rangema süsteemse riski puhvri määra. Võttes arvesse, et haavatavused on suurenenud, on mõnede riikide võetud meetmed ESRNi hinnangul ebapiisavad.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia puhkemine 2020. aastal ning sellest tulenev kriis ei ole kaasa toonud eluasemeturu tsüklilist langust. Pärast järkjärgulise kasvu perioodi on eluasemehindade ja laenuandmise reaalkasv madalate intressimäärade keskkonnas mitmes riigis kiirenenud, oluliselt ületades kodumajapidamiste sissetuleku kasvu. Pandeemia ning sellega kaasneva majandusliku määramatuse mõju leevendamiseks on rakendatud erinevaid meetmeid ja poliitikaid, nt moratooriumid ja riigigarantiid. Kirjeldatud laiemas poliitilises kontekstis on mõnes riigis eelnevalt kavandatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid ajutiselt lõdvendatud või nende aktiveerimist edasi lükatud. Praegu märgatav majandusliku olukorra paranemine võimaldab riikidel, kus on täheldatud elamukinnisvaraga seotud haavatavusi, oma makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitikat korrigeerida.

                  (10)

                  Saksamaal on hiljutise hindamise käigus tuvastatud, et hoolimata laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitleva õigusraamistiku kehtestamisest 2017. aastal, mis hõlmas LTV suhtarvu piirmäära ja amortisatsiooninõude kehtestamist, ei ole ühtegi nimetatud meedet elamukinnisvarasektoris keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavuste käsitlemiseks aktiveeritud. ESRN võtab arvesse asjaolu, et kehtiva õigusraamistiku kohaselt ei ole nõuded olemasolevate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimiseks täidetud.

                  (11)

                  Samuti näitab ESRNi hindamine, et eluasemehindade kasv on muutunud laiapõhjalisemaks nii linna- kui maapiirkondades. Sellest tulenevalt viitavad olemasolevad hinnangud sellele, et Saksamaa eluasemehinnad on kõrged ja ülehinnatud. Haavatavuste terviklikku analüüsi takistab praegu täpsete andmete puudumine eluasemelaenude laenuandmise standardite kohta, hoolimata meetmete võtmisest andmete kogumiseks alates 2023. aastast, tulenevalt 2021. aastal jõustunud riigisisesest eluasemelaenudega seotud andmete kogumise regulatsioonist. Viimase aja kohta kättesaadavad andmed eluasemelaenude laenuandmise standardite muutumise kohta on vastuolulised. Kuigi pankade laenutegevuse uuring viitab sellele, et laenutingimused eluaseme ostmiseks on 2020. aastal muutunud rangemaks, on erasektori allika (8) andmete kohaselt kõrge LTV suhtarvuga laenutaotluste osakaal 2020. aastal kasvanud. Saksamaa ametiasutustele kättesaadava teise erasektori allika andmete kohaselt, mis sisaldavad ka tegelikke tehinguid, mis esindavad teatud osa koguturust, on LTV suhtarvud viimase kümne aasta jooksul kasvanud. Pankade laenutegevuse uuringu kohaselt on LTV suhtarvud pärast kriisi aga kahanenud. Andmed näitavad ka DSTI suhtarvude ja tähtaegade kahanemist 2010ndate esimeses pooles, ning kasvamist teises pooles. Samas on võla ja sissetuleku (DTI) suhtarvud stabiilselt kasvanud alates 2009. aastast.

                  (12)

                  Pärast vastutsüklilise kapitalipuhvri lõdvendamist COVID-19 kriisi leevendamiseks ei rakendanud Saksamaa enam kapitalipõhiseid meetmeid elamukinnisvarasektorist tulenevate haavatavuste parandamiseks ja finantsstabiilsuse toetamiseks.

                  (13)

                  Hiljutiste arengute valguses, eelkõige arvestades tõendeid, mille kohaselt elamukinnisvara on ülehinnatud, leiab ESRN, et Saksamaa elamukinnisvarasektoris keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavuste parandamiseks tuleks aktiveerida laenuvõtjapõhised meetmed. Seetõttu peaksid Saksamaa ametiasutused kiiresti aktiveerima õiguslikult siduva või - kui see ei ole Saksamaa õiguse alusel võimalik - õiguslikult mittesiduva LTV suhtarvu piirmäära, et tagada usaldusväärsed laenuandmise standardid elamukinnisvara ülehindamise ärahoidmiseks. LTV suhtarvu meetme täiendusena aitaksid kapitalipõhised meetmed - nt vastutsüklilise kapitalipuhvri või sektoripõhise süsteemse riski puhvri aktiveerimine - tugevdada Saksamaa pangandussektori vastupanuvõimet elamukinnisvarasektori haavatavustele, mis võivad olla juba kuhjunud, arvestades elamukinnisvara ülehindamist ning ebaselgust viimastel aastatel väljastatud hüpoteeklaenude laenuandmise standardite osas. Lisaks aitaks õiguslikult siduvate või - kui see ei ole Saksamaa õiguse alusel võimalik - õiguslikult mittesiduvate meetmete kombineerimine sissetulekuga seotud meetmetega suurendada LTV suhtarvu piirmäära tulemuslikkust elamukinnisvara rahastamisega seotud haavatavuste parandamisel. Seetõttu tuleks Saksamaa laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitlevat õigusraamistikku täiendada sissetulekupõhiste meetmetega ning vastavalt korrigeerida, et võimaldada laenuvõtjapõhiseid meetmeid õigeaegselt aktiveerida ning vältida haavatavuste kuhjumist,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. JAGU

         SOOVITUSED

         Soovitus A – LTV suhtarvu piirmäära kehtestamine

      Asjaomastel asutustel soovitatakse kehtestada õiguslikult siduv LTV suhtarvu piirmäär, et leevendada Saksamaa elamukinnisvarasektori haavatavusi, mis võivad ohustada finantsstabiilsust ning millel võivad olla tõsised negatiivsed tagajärjed reaalmajandusele. Kui see ei ole Saksamaa õiguse alusel võimalik, soovitatakse asjaomastel asutustel ette nähtud eesmärkide saavutamiseks aktiveerida õiguslikult mittesiduv LTV suhtarvu piirmäär.

         Soovitus B – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine

      Asjaomastel asutustel soovitatakse Saksamaal tegevusloa alusel tegutsevate krediidiasutuste vastupanuvõime tagamiseks aktiveerida asjakohased kapitalipõhised meetmed ning täiendada soovituses A osutatud LTV suhtarvu piirmäära, et leevendada Saksamaa elamukinnisvarasektori haavatavusi, mis võivad ohustada finantsstabiilsust.

         Soovitus C – elamukinnisvarasektoriga seotud laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik

      Asjaomastel asutustel soovitatakse tagada, et olemasolev laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik hõlmaks vähemalt järgmisi õiguslikult siduvaid laenuvõtjapõhiseid meetmeid:

                  a)

                  DTI suhtarvu piirmäärad ja DSTI suhtarvu piirmäärad;

                  b)

                  LTV suhtarvu piirmäärad;

                  c)

                  tähtaja piirmäärad; ja

                  d)

                  amortisatsiooninõuded.

         Soovitus D – haavatavuste jälgimine ja sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine

                  1.

                  Asjaomastel asutustel soovitatakse hoolikalt jälgida keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavusi, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse, elamukinnisvara ülehindamise ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega.

                  2.

                  Soovituse D punkti 1 kohaselt läbiviidud jälgimise tulemuste põhjal soovitatakse asjaomastel asutustel liigse krediidiriski kuhjumise vältimiseks aktiveerida õiguslikult siduvad sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhised meetmed, nt DTI suhtarvu piirmäär ja DSTI suhtarvu piirmäär. Kui see ei ole Saksamaa õiguse alusel võimalik, soovitatakse asjaomastel asutustel ette nähtud eesmärkide saavutamiseks aktiveerida õiguslikult mittesiduvad sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhised meetmed.

            2. JAGU

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

                  1.

                  Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                              a)

                              „asjaomased asutused“ (relevant authorities) – ametiasutused, kelle pädevuses on laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitleva õigusraamistiku muutmine, laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine, süsteemse riski jälgimine või kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine Saksamaal;

                              b)

                              „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv“ (loan-to-value ratio, LTV) – laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                              c)

                              „kapitalipõhised meetmed“ (borrower-based measures) – krediidiasutuse suhtes kehtestatud mis tahes omakapitalinõuded, mille eesmärk on vältida ja/või maandada süsteemset riski määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 2 punktis c määratletud tähenduses, sealhulgas vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklitele 124, 164 või 458 või direktiivi (EL) 2013/36 VII jaotise 4. peatükile, nt vastutsükliline kapitalipuhver või sektoripõhine süsteemse riski puhver;

                              d)

                              „krediidiasutus“ (credit institution) – krediidiasutus määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 1 määratletud tähenduses;

                              e)

                              „laenuvõtjapõhised meetmed“ (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenuvõtjatele, sh laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarvu, võla ja sissetuleku suhtarvu, laenumaksete ja sissetuleku suhtarvu ja tähtaja piirmäärad ning amortisatsiooninõuded;

                              f)

                              „võla ja sissetuleku suhtarv“ (debt-to-income ratio, DTI) – laenuvõtja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                              g)

                              „laenumaksete ja sissetuleku suhtarv“ (debt-service-to-income ratio, DSTI) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                              h)

                              „võla teenindamine“ (debt service) – laenuvõtja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil;

                              i)

                              „tähtaeg“ (maturity) – elamukinnisvara laenu kestus aastates, alates laenu algatamisest;

                              j)

                              „amortisatsiooninõuded“ (amortisation requirements) – laenu maksegraafikuga seotud meetmed.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              asjakohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A, B, C ja D eesmärki ja sisu;

                              b)

                              soovitustel A, B ja D põhinevate laenuvõtja- või kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel tuleb nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Saksamaa positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              c)

                              konkreetsed kriteeriumid käesoleva soovituse rakendamiseks on sätestatud lisas.

                  2.

                  Adressaadid peavad Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanne peab käsitlema vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              haavatavuse hindamine, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega, sh uute hüpoteeklaenude esitamine nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude, tähtaegade ja amortisatsiooniprofiili lõikes, mille puhul arvutatakse asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (9) IV lisaga, samuti võetud meetmete tulemuslikkus, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 17 lõike 1 kohaselt peavad adressaadid teavitama Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja ESRNi meetmetest, mis on võetud käesoleva soovituse rakendamiseks, või põhjendama meetmete võtmata jätmist. Adressaadid peavad nimetatud teavituse esitama järgmisteks tähtaegadeks:

                  1.

                     Soovitus A

                  Soovituse A adressaadid peavad esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile 30. juuniks 2023 ja 30. juuniks 2025 aruande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses LTV suhtarvu piirmäära kehtestamisega, et leevendada Saksamaa elamukinnisvarasektori haavatavusi, mis võivad ohustada finantsstabiilsust. Kui tuvastatud haavatavuste parandamise meetmeid võtab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  2.

                     Soovitus B

                  Soovituse B adressaadid peavad esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile 30. juuniks 2023 ja 30. juuniks 2025 aurande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses kapitalipõhiste meetmete rakendamisega. Kui tuvastatud haavatavuste parandamise meetmeid võtab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  3.

                     Soovitus C

                  Soovituse C adressaadid peavad esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile 30. juuniks 2025 lõpparuande soovituse C rakendamise kohta, sh kinnituse selle kohta, milline ametiasutus või millised ametiasutused vastutavad soovituses sätestatud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimise ja rakendamise eest. Kui tuvastatud haavatavuste parandamise meetmeid võtab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  4.

                     Soovitus D

                  Soovituse D adressaadid peavad esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile 30. juuniks 2023 ja 30. juuniks 2025 aurande selle kohta, kuidas on jälgitud keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavusi, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse, elamukinnisvara ülehindamise ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega. Kui tuvastatud haavatavuste parandamise meetmeid võtab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel meetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 2. detsember 2021

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  ELT C 58, 24.2.2011, lk 4.

         (3)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (6)  Vt „Vulnerabilities in the residential real estate sectors of EEA countries“, ESRN, september 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (7)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatus ESRN/2019/11, 27. juuni 2019, Saksamaa elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 366, 30.10.2019, lk 45).

         (8)  Laenuvahendusplatvormi andmed, mis ei pruugi olla Saksamaa hüpoteeklaenuturu osas piisavalt esinduslikud.

         (9)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2016/14, 31. oktoober 2016, kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         LISA
         SOOVITUSE SUHTES KOHALDATAVAD VASTVUSKRITEERIUMID

            Soovitus A – LTV suhtarvu piirmäära kehtestamine

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     LTV suhtarvu piirmäära aktiveerimisel peavad adressaadid püüdma vältida selliste elamukinnisvaraga tagatud uute hüpoteeklaenude olulist või kasvavat osakaalu, mille puhul võib ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või võlateeninduskulude kasvu või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu korral koosmõjus eluasemehindade langusega tekkida krediidikahjum.

                     2.

                     Adressaadid peavad kasutama üht või mitut laenuvõtjapõhist meedet, et tagada olemasolevate meetmete tulemuslikkus ning vältida kõrvalehoidumist ja soovimatuid tagajärgi, mis võivad vähendada meetmete tulemuslikkust ning tekitada riske muudes valdkondades, eelkõige tagades, et meetmeid kohaldatakse igat liiki laenuandjate antavate laenude suhtes, nii eraisikutele kui asjakohaseks peetavas ulatuses muud liiki laenuvõtjatele.

                     3.

                     Enne LTV suhtarvule kohaldatava piirmäära aktiveerimist tuleb sellise meetme asjakohaseks kalibreerimiseks ja järkjärguliseks kasutuselevõtuks hinnata Saksamaa positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     4.

                     Pärast LTV suhtarvule kohaldatava piirmäära aktiveerimist võib Saksamaal tuvastatud haavatavuste parandamiseks olla vaja seda kohandada või aktiveerida täiendavaid laenuvõtjapõhiseid meetmeid. See sõltub aktiveeritud meetmete valikust, asjaomaste meetmete algsest kalibreerimisest ning haavatavuste hindamise tulemustest.

                     5.

                     LTV suhtarvule kohaldatava piirmäära aktiveerimisel või kalibreerimisel peavad adressaadid arvesse võtma kõiki laene, mida majapidamised peavad oma sissetuleku arvelt teenindama, sõltumata laenu liigist.

            Soovitus B – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse B osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel peavad adressaadid püüdma tagada Saksamaal tegevusloa alusel tegutsevate krediidiasutuste vastupanuvõime elamukinnisvaraga seotud süsteemse riski võimalikule materialiseerumisele, mis võib hüpoteeklaenudest või eluasemelaene kasutavate kodumajapidamiste tarbimise langusest tulenevalt kaasa tuua otsese ja kaudse krediidikahjumi.

                     2.

                     Enne kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist tuleb nende meetmete aktiveerimise asjakohasuse määramiseks hinnata Saksamaa positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     3.

                     Pärast kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist võib Saksamaal tuvastatud haavatavuste parandamiseks olla vaja neid kohandada või aktiveerida täiendavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid. See sõltub aktiveeritud kapitalipõhiste meetmete valikust, asjaomaste meetmete algsest kalibreerimisest ning haavatavuste hindamise tulemustest.

            Soovitus C – elamukinnisvarasektoriga seotud laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik

         Soovituse C osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Saksamaa laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitlev õigusraamistik peab tagama, et:

                                 a)

                                 DTI suhtarvu, DSTI suhtarvu ja tähtaegade piirmäärasid kohaldatakse igat liiki laenuvõtjatele ja igat liiki laenuandjate antavate laenude suhtes, et vältida piirmääradest kõrvalehoidumist; seejuures peab piirmäärasid kohaldama eelkõige eraisikutest laenuvõtjate suhtes, kuid ka muud liiki laenuvõtjate suhtes, kui rahastamisstruktuurist tulenevalt oleks piirmääradest kõrvalehoidumiseks vaja meetmeid kohaldada ka nende suhtes.

                                 b)

                                 Saksamaa ametiasutustel, kelle pädevuses on laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine, on võimalik aktiveerida õiguslikult siduvaid laenuvõtjapõhiseid meetmeid tulemuslikul ja ennetaval viisil ning neile on antud vajalik paindlikkus kujundamaks neid meetmeid vastavalt tuvastatud haavatavustele.

                     2.

                     Saksamaa laenuvõtjapõhiseid meetmeid käsitleva õigusraamistiku muudatused peavad jõustuma hiljemalt 1. juunil 2024.

            Soovitus D – haavatavuste jälgimine ja sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse D punkti 1 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         Kodumajapidamiste võlakoormusest, elamukinnisvara ülehindamisest ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditest keskpikas perspektiivis tulenevate haavatavuste jälgimisel peavad adressaadid pöörama tähelepanu selliste uusi hüpoteeklaenu kasutavate laenuvõtjate osakaalule, kelle puhul võib ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või võlateeninduskulude kasvu või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu korral tekkida oht, et nad ei ole võimelised oma võlga tagasi maksma või regulaarselt teenindama ilma tarbimist oluliselt vähendamata.
         Soovituse D punkti 2 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimisel peavad adressaadid püüdma vältida selliste uusi hüpoteeklaenu kasutavate laenuvõtjate olulist või kasvavat osakaalu, kelle puhul võib ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või võlateeninduskulude kasvu või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu korral tekkida oht, et nad ei ole võimelised oma võlga tagasi maksma või regulaarselt teenindama ilma tarbimist oluliselt vähendamata.

                     2.

                     Adressaadid peavad kasutama üht või mitut laenuvõtjapõhist meedet, et tagada olemasolevate meetmete tulemuslikkus ning vältida kõrvalehoidumist ja soovimatuid tagajärgi, mis võivad vähendada meetmete tulemuslikkust ning tekitada riske muudes valdkondades, eelkõige tagades, et meetmeid kohaldatakse igat liiki laenuandjate antavate laenude suhtes, nii eraisikutele kui asjakohaseks peetavas ulatuses muud liiki laenuvõtjatele.

                     3.

                     Enne sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimist tuleb nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Saksamaa positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     4.

                     Pärast sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimist võib Saksamaal tuvastatud haavatavuste parandamiseks olla vaja aktiveerida täiendavaid laenuvõtjapõhiseid meetmeid. See sõltub aktiveeritud meetmete valikust, asjaomaste meetmete algsest kalibreerimisest ning haavatavuste hindamise tulemustest.

                     5.

                     Sissetulekuga seotud laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimisel või kalibreerimisel peavad adressaadid arvesse võtma kõiki laene, mida majapidamised peavad oma sissetuleku arvelt teenindama, sõltumata laenu liigist.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 2. detsember 2021, Austria elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis (ESRN/2021/11) 2022/C 122/02

text:
               17.3.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 122/9

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      2. detsember 2021,
      Austria elamukinnisvarasektori haavatavuste kohta keskpikas perspektiivis
      (ESRN/2021/11)
      (2022/C 122/02)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta (1), eelkõige selle artikli 3 lõike 2 punkte b ja d ning artikleid 16 ja 18,
      võttes arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu otsust ESRN/2011/1, 20. jaanuar 2011, millega võetakse vastu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töökord (2), eelkõige selle artiklit 18,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Kinnisvarasektor on majanduse oluline osa ning selle areng võib finantssüsteemi oluliselt mõjutada. Varasemad finantskriisid on näidanud, et kinnisvaraturu jätkusuutmatus võib tõsiselt mõjutada finantssüsteemi ja majanduse stabiilsust tervikuna ning kaasa tuua negatiivse piiriülese mõju. Kinnisvaraturu ebasoodne areng mõnes liikmesriigis on varem kaasa toonud krediidikahjumi ja/või negatiivselt mõjutanud reaalmajandust. See näitab, et kinnisvarasektor, rahaliste vahendite pakkujad ja muud majandussektorid on omavahel tihedalt seotud. Lisaks sellele võimendavad tugevad tagasisidekanalid finantssüsteemi ja reaalmajanduse vahel võimalikke negatiivseid arenguid.

                  (2)

                  Need seosed on olulised, kuna viitavad võimalusele, et kinnisvarasektorist tuleneval riskil on protsüklilise olemusega süsteemne mõju. Finantssüsteemi haavatavused kuhjuvad kinnisvaratsükli tõusufaasis. Madalam riskitaju ning kergem juurdepääs rahalistele vahenditele võib soodustada laenu- ja investeeringumahtude kiiret kasvu ning suurendada nõudlust kinnisvara järgi, mis omakorda tekitab hinnatõusu survet. Kuna tagatiste väärtuse suurenemine soodustab omakorda laenunõudlust ja -pakkumist, võib see isevõimenduv dünaamika kaasa tuua süsteemsed tagajärjed. Vastupidisel juhul – st kinnisvaratsükli langusfaasis – võivad rangemad laenutingimused, suurem riskikartlikkus ning hinnalanguse surve ebasoodsalt mõjutada laenuvõtjate ja -andjate vastupanuvõimet ning seeläbi nõrgendada majandustingimusi.

                  (3)

                  Elamukinnisvaraga seotud haavatavused võivad olla süsteemse riski allikaks ning mõjutada finantsstabiilsust nii otseselt kui kaudselt. Otsene mõju avaldub hüpoteeklaenu portfelli krediidikahjumina, kui ebasoodsad majandus- või finantstingimused langevad kokku elamukinnisvaraturu negatiivse arenguga. Kaudne mõju on seotud kodumajapidamiste tarbimiskorrigeerimisega, millel on samuti tagajärjed reaalmajandusele ja finantsstabiilsusele.

                  (4)

                  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2013/1 (3) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu.

                  (5)

                  Selleks võivad makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutused kasutada ühte või enamat Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2013/36/EL (4) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 575/2013 (5) sätestatud kapitalipõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet ja/või laenuvõtjapõhist makrotasandi usaldatavusjärelevalve meedet, mis põhineb ainult riigisisesel õigusaktil, sõltuvalt riskile antavast hinnangust. Kapitalipõhiste meetmete eesmärk on eelkõige finantssüsteemi vastupanuvõime tugevdamine; laenuvõtjapõhised meetmed on eriti sobivad süsteemsete riskide kuhjumise ärahoidmiseks.

                  (6)

                  2016. aastal koostas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) liiduülese hinnangu elamukinnisvaraga seotud haavatavustele (6). Hindamise käigus täheldas ESRN mitmes riigis keskpikas perspektiivis haavatavusi, mis võivad kujuneda finantssüsteemi süsteemse riski allikaks, ning andis seetõttu hoiatused viiele riigile, sealhulgas Austriale (7).

                  (7)

                  2016. aastal Austria elamukinnisvaraturul tuvastatud peamisteks haavatavusteks olid elamukinnisvara hindade ja hüpoteeklaenude suur kasv ning laenuandmise standardite edasise lõdvenemise oht.

                  (8)

                  Austria ametiasutused on alates 2018. aastast kasutanud vastutustundlike laenuandmise standardite tagamiseks teavitusvahendeid ning makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid. Elamukinnisvarasektori haavatavuste tõttu keskpikas perspektiivis 2016. aastal hoiatuse saanud riikide aruande läbivaatamisel (8) tunnistas ESRN, et Austria ametiasutuste kehtestatud meetmed võimaldavad tõhusalt käsitleda peamiseid esile kerkinud haavatavusi. Samas märkis ESRN, et Austria ametiasutustele anti 2017. aastal õigus kehtestada õiguslikult siduvaid laenuvõtjapõhiseid meetmeid, mida saab kohaldada esile kerkinud haavatavuste võimendumisel.

                  (9)

                  ESRN lõpetas hiljuti süstemaatilise, tulevikku vaatava Euroopa Majanduspiirkonna elamukinnisvarasektori haavatavuste hindamise. Selle raames tuvastas ESRN finantsstabiilsuse süsteemse riski allikatena teatavad keskpika perspektiivi haavatavused, mille suhtes ei ole võetud piisavalt meetmeid.

                  (10)

                  COVID-19 pandeemia puhkemine 2020. aastal ning sellest tulenev kriis ei ole kaasa toonud eluasemeturu tsüklilist langust. Pärast järkjärgulise kasvu perioodi on eluasemehindade ja laenuandmise reaalkasv madalate intressimäärade keskkonnas mitmes riigis kiirenenud, oluliselt ületades kodumajapidamiste sissetuleku kasvu. Pandeemia ning sellega kaasneva majandusliku määramatuse mõju leevendamiseks on rakendatud erinevaid meetmeid ja poliitikaid, nt moratooriumid ja riigigarantiid. Kirjeldatud laiemas poliitilises kontekstis on mõnes riigis eelnevalt kavandatud makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid ajutiselt lõdvendatud või nende aktiveerimist edasi lükatud. Praegu märgatav majandusliku olukorra paranemine võimaldab riikidel, kus on täheldatud elamukinnisvaraga seotud haavatavusi, oma makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitikat korrigeerida.

                  (11)

                  Austria osas on hiljuti läbiviidud hindamise käigus tuvastatud, et pärast mõõduka kasvu perioodi on eluasemete reaalhindade kasv kiirenenud, ületades reaalse kasutatava tulu kasvu. Lisaks on pidevalt kasvanud kodumajapidamiste laenude maht. ESRNi hindamise raames tuvastati, et pärast 2019. aasta septembrit on eluasemehindade reaalkasv 2021. aasta esimeses kvartalis kiirenenud, ületades sama perioodi reaalse kasutatava tulu kasvu. Sellest tulenevalt on Oesterreichische Nationalbanki hinnangul elamukinnisvara 2021. aasta esimese kvartali seisuga veelgi rohkem ülehinnatud. Eluaseme soetamiseks kasutatud kodumajapidamiste laenude reaalkasv on alates 2019. aastast pidevalt suurenenud. Austria finantsturgude stabiilsuse nõukogu 2021. aasta juuni pressiteate kohaselt (9) on hüpoteeklaenude laenuandmise standardid laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarvus ning laenumaksete ja sissetuleku suhtarvus viie aasta keskmisega võrreldes pidevalt tõusnud ning nende kõrgete suhtarvudega laenude osakaal on märkimisväärne.

                  (12)

                  ESRN hindab praeguseid makrotasandi usaldatavuspoliitika meetmeid ainult osaliselt asjakohaseks ja osaliselt piisavaks üha suurenevate haavatavuste käsitlemiseks. Samuti ei ole Austria kasutanud kapitalipõhiseid meetmeid olemasolevate haavatavuste käsitlemiseks ja finantsstabiilsuse toetamiseks. Lisaks ei peegeldu Austria elamukinnisvarasektoris tuvastatud haavatavused hüpoteeklaenude riskikaaludes, mida rakendavad kapitalinõuete arvutamisel sisereitingu meetodit kasutavad krediidiasutused.

                  (13)

                  Nendest arengutest tulenevalt on ESRN järeldanud, et õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine aitaks suurendada olemasolevate meetmete tulemuslikkust Austria elamukinnisvarasektoris keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavuste asjakohasel käsitlemisel. Kui sellised õiguslikult siduvad laenuvõtjapõhised meetmed on hinnatud ebapiisavaks keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavuste käsitlemisel, tuleks kaaluda kapitalipõhiste meetmete rakendamist, näiteks elamukinnisvaraga seotud riskide riskikaalude suurendamist sisereitingute meetodis või sektoripõhise süsteemse riski puhvri või vastutsüklilise kapitalipuhvri kehtestamist. Need meetmed aitaksid parandada Austria pangandussektori vastupanuvõimet riskidele, mis võivad olla juba kuhjunud, näiteks elamukinnisvara jätkuv ülehindamine ning viimastel aastatel teatud määral lõdvenenud hüpoteeklaenude laenuandmise standardid.

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. JAGU

         SOOVITUSED

         Soovitus A – õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine

      Asjaomastel asutustel soovitatakse aktiveerida õiguslikult siduvad laenuvõtjapõhised meetmed, et leevendada Austria elamukinnisvarasektori haavatavusi, mis võivad ohustada finantsstabiilsust.

         Soovitus B – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

      Asjaomastel asutustel soovitatakse Austrias tegevusloa alusel tegutsevate krediidiasutuste vastupanuvõime tagamiseks aktiveerida asjakohased kapitalipõhised meetmed või neid karmistada ning täiendada laenuvõtjapõhiseid meetmeid, et leevendada Austria elamukinnisvarasektori haavatavusi, mis võivad ohustada finantsstabiilsust, kui olemasolevad siduvad laenuvõtjapõhised meetmed on hinnatud ebapiisavaks keskpikas perspektiivis täheldatud haavatavuste käsitlemisel.
      2. JAGU

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

                  1.

                  Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                              a)

                              „asjaomased asutused“ (relevant authorities) – ametiasutused, kelle pädevuses on õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste või kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine Austrias;

                              b)

                              „laenuvõtjapõhised meetmed“ (borrower-based measures) – makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmed, mis on suunatud laenuvõtjatele, sh laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarvu, võla ja sissetuleku suhtarvu, laenumaksete ja sissetuleku suhtarvu ja tähtaja piirmäärad ning amortisatsiooninõuded;

                              c)

                              „laenusumma ja tagatisvara väärtuse suhtarv“ (loan-to-value ratio, LTV) – laenuvõtja poolt kinnisvaraga tagatud laenude või laenuosade summa laenu algatamise hetkel, võrreldes vara väärtusega laenu algatamise hetkel;

                              d)

                              „võla ja sissetuleku suhtarv“ (debt-to-income ratio, DTI) – laenuvõtja koguvõlg laenu algatamise hetkel, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                              e)

                              „laenumaksete ja sissetuleku suhtarv“ (debt-service-to-income ratio, DSTI) – võla teenindamise aastakulu kokku, võrreldes laenuvõtja kasutatava aastatuluga laenu algatamise hetkel;

                              f)

                              „võla teenindamine“ (debt service) – laenuvõtja koguvõla intressi ja põhiosa kombineeritud tagasimakse konkreetsel perioodil;

                              g)

                              „tähtaeg“ (maturity) – elamukinnisvara laenu kestus aastates, alates laenu algatamisest;

                              h)

                              „amortisatsiooninõuded“ (amortisation requirements) – laenu maksegraafikuga seotud meetmed;

                              i)

                              „kapitalipõhised meetmed“ (borrower-based measures) – krediidiasutuse suhtes kehtestatud mis tahes omakapitalinõuded, mille eesmärk on vältida ja/või maandada süsteemset riski määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 2 punktis c määratletud tähenduses, sealhulgas vastavalt määruse (EL) nr 575/2013 artiklitele 124, 164 või 458 või direktiivi (EL) 2013/36 VII jaotise 4. peatükile, nt vastutsükliline kapitalipuhver või sektoripõhine süsteemse riski puhver;

                              j)

                              „krediidiasutus“ (credit institution) – krediidiasutus määruse (EL) nr 575/2013 artikli 4 lõike 1 punktis 1 määratletud tähenduses.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse soovituste A ja B eesmärki ja sisu;

                              b)

                              õiguslikult siduvate laenuvõtja- või kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel, nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul tuleb arvestada Austria positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning mis tahes võimalikku kulude ja tuludega seotud mõju;

                              c)

                              konkreetsed kriteeriumid käesoleva soovituse rakendamiseks on sätestatud lisas.

                  2.

                  Adressaadid peavad Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või põhjendama piisavalt nende võtmata jätmist. Aruanne peab käsitlema vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              haavatavuste hindamine, mis on seotud kodumajapidamiste võlakoormuse ja uute hüpoteeklaenude laenuandmise standarditega, sh uute hüpoteeklaenude esitamine nende LTV, DTI ja DSTI suhtarvude, tähtaegade ja amortisatsiooniprofiili lõikes, mille puhul arvutatakse asjaomased suhtarvud kooskõlas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2016/14 (10) IV lisaga, samuti võetud meetmete tulemuslikkus, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärke;

                              c)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 17 lõike 1 kohaselt peavad adressaadid teavitama Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja ESRNi meetmetest, mis on võetud käesoleva soovituse rakendamiseks, või põhjendama meetmete võtmata jätmist. Adressaadid peavad nimetatud teavituse esitama järgmisteks tähtaegadeks:

                  1.

                     Soovitus A

                              a)

                              Soovituse A adressaadid peavad esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile 30. juuniks 2023 ja 30. juuniks 2025 aurande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses õiguslikult siduvate kapitalipõhiste meetmete rakendamisega. Kui tuvastatud haavatavuste parandamise meetmeid võtab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

                  2.

                     Soovitus B

                  Soovituse B adressaadid peavad esitama Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile 30. juuniks 2023 ja 30. juuniks 2025 aurande mis tahes meetmete võtmise kohta seoses kapitalipõhiste meetmete rakendamisega. Kui tuvastatud haavatavuste parandamise meetmeid võtab rohkem kui üks ametiasutus, tuleb esitada üks ühine aruanne.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel meetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, neljapäev, 2. detsember 2021

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  ELT C 58, 24.2.2011, lk 4.

         (3)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (6)  Vt „Vulnerabilities in the EU residential real estate sector“, ESRN, november 2016, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (7)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu hoiatus ESRN/2016/05, 22. september 2016, Austria elamukinnisvarasektori haavatavuse kohta keskpikas perspektiivis (ELT C 31, 31.1.2017, lk 43).

         (8)  Vt „Follow-up report on countries that received ESRB warnings in 2016 on medium-term vulnerabilities in the residential real estate sector“, ESRN, september 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

         (9)  Finantsturgude stabiilsuse nõukogu 28. istungi pressiteade, avaldatud nõukogu veebilehel https://www.fmsg.at/en/publications/press-releases/2021/28th-meeting.html.

         (10)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2016/14, 31. oktoober 2016, kinnisvaraandmete lünkade täitmise kohta (ELT C 31, 31.1.2017, lk 1).

         LISA
         SOOVITUSE SUHTES KOHALDATAVAD VASTVUSKRITEERIUMID

            Soovitus A – õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimine

         Soovituse A osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimisel peavad adressaadid püüdma vältida:

                                 a)

                                 selliste elamukinnisvaraga tagatud uute hüpoteeklaenude olulist või kasvavat osakaalu, mis võivad laenude tagastamata jätmisel koos eluasemehindade langusega põhjustada krediidikahjumi;

                                 b)

                                 selliste uusi hüpoteeklaenu kasutavate laenuvõtjate olulist või kasvavat osakaalu, kelle puhul võib ebasoodsate majandus- või finantstingimuste või võlateeninduskulude kasvu või elamukinnisvaraturu ebasoodsa arengu korral tekkida oht, et nad ei ole võimelised oma võlga tagasi maksma või regulaarselt teenindama ilma tarbimist oluliselt vähendamata.

                     2.

                     Adressaadid peavad kasutama üht või mitut õiguslikult siduvat laenuvõtjapõhist meedet, et tagada olemasolevate meetmete tulemuslikkus ning vältida kõrvalehoidumist ja soovimatuid tagajärgi, mis võivad vähendada meetmete tulemuslikkust ning tekitada riske muudes valdkondades, eelkõige tagades, et õiguslikult siduvaid meetmeid kohaldatakse igat liiki laenuvõtjatele antavate laenude suhtes igat liiki laenuandjate poolt.

                     3.

                     Enne õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimist tuleb nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvestada Austria positsiooni majandus- ja finantstsüklites.

                     4.

                     Enne õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimist peavad adressaadid nende kalibreerimisel ja järkjärgulisel kasutuselevõtul arvesse võtma hetkel kehtivate laenuvõtjapõhiste meetmete valikud ja kalibreerimist, et tagada Austrias tuvastatud haavatavuste tulemuslikum leevendamine.

                     5.

                     Pärast õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimist võib Austrias tuvastatud haavatavuste parandamiseks olla vaja neid karmistada või aktiveerida täiendavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid. See sõltub aktiveeritud laenuvõtjapõhiste meetmete valikust, asjaomaste meetmete algsest kalibreerimisest ning haavatavuste hindamise tulemustest.

                     6.

                     Õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete aktiveerimisel või kalibreerimisel peavad adressaadid arvesse võtma kõiki laene, mida majapidamised peavad oma sissetuleku arvelt teenindama, sõltumata laenu liigist, st arvestama korteriühistutele antud laene majapidamiste võlakoormuse hulka.

            Soovitus B – kapitalipõhiste meetmete aktiveerimine või karmistamine

         Soovituse B osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.

                     1.

                     Täiendavate kapitalipõhiste meetmete aktiveerimisel või olemasolevate kapitalipõhiste meetmete karmistamisel peavad adressaadid püüdma tagada Austrias tegevusloa alusel tegutsevate krediidiasutuste vastupanuvõime elamukinnisvaraga seotud süsteemse riski võimalikule materialiseerumisele, mis võib hüpoteeklaenudest või eluasemelaene kasutavate kodumajapidamiste tarbimise langusest tulenevalt kaasa tuua otsese ja kaudse krediidikahjumi.

                     2.

                     Enne täiendavate kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist või olemasolevate kapitalipõhiste meetmete karmistamist peab hindama Austria positsiooni majandus- ja finantstsüklites ning soovituse A kohaselt aktiveeritud õiguslikult siduvate laenuvõtjapõhiste meetmete piisavust keskpika perspektiivi haavatavuste parandamiseks, et otsustada, kas asjakohane oleks kapitalipõhiseid meetmeid aktiveerida või karmistada.

                     3.

                     Pärast täiendavate kapitalipõhiste meetmete aktiveerimist või olemasolevate kapitalipõhiste meetmete karmistamist võib olla vaja neid meetmeid karmistada või aktiveerida täiendavaid makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmeid Austrias tuvastatud haavatavuste parandamiseks. See sõltub aktiveeritud kapitalipõhiste meetmete valikust, asjaomaste meetmete algsest kalibreerimisest ning haavatavuste hindamise tulemustest.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu Soovitus, 2. detsember 2021, rahaturufondide reformi kohta (ESRN/2021/9) 2022/C 129/01

text:
               22.3.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 129/1

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      2. detsember 2021,
      rahaturufondide reformi kohta
      (ESRN/2021/9)
      (2022/C 129/01)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta (1), eelkõige selle artikli 3 lõike 2 punkte b ja d ning artikleid 16 ja 18,
      võttes arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu otsust ESRN/2011/1, 20. jaanuar 2011, millega võetakse vastu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töökord (2), eelkõige selle artiklit 18,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2017/1131, 14. juuni 2017, rahaturufondide kohta (3),
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Finantsturu ebastabiilsus koroonaviiruse COVID-19 pandeemia alguses tõi esile erasektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud rahaturufondide teatavate allsektorite süsteemse haavatavuse. Seetõttu on vaja ümber hinnata ülemaailmse finantskriisi järgsete õigusaktide reformi teatavad aspektid.

                  (2)

                  2008. aasta ülemaailmne finantskriis näitas, et rahaturufondid on krediidiriski ja suurte tagasivõtmiste suhtes haavatavad. See haavatavus tähendab, et rahaturufondid võivad kogu finantssüsteemis riske levitada või võimendada. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituses ESRN/2012/1 (4) soovitati Euroopa Komisjonil need haavatavused kõrvaldada. Täpsemalt soovitas Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) kujundada kõik rahaturufondid ümber muutuva puhasväärtusega fondideks, täiendada likviidsusnõudeid, avalikustada rohkem teavet ning suurendada aruandlust ja teabevahetust.

                  (3)

                  Määrusega (EL) 2017/1131 (edaspidi „rahaturufondide määrus“) sätestatakse normid, mille eesmärk on muuta rahaturufondid vastupidavamaks ja vähendada negatiivse mõju ülekandumise võimalusi ülemaailmse finantskriisi korral. Määrusega kehtestatakse rahaturufondidele ja nende valitsejatele kogu liidus otsesed kohustused. ESRN võrdles rahaturufondide määruse sisu soovituse ESRN/2012/1 sätetega ning leidis, et see on suures osas vastavuses (5).

                  (4)

                  COVID-19 pandeemia alguses, kui investorid „sööstsid raha järgi“ (6), tekkis mõnedel erasektori võlaväärtpaberitesse investeerivatel rahaturufondidel terav likviidsuse puudujääk, kuna tagasivõtmine oli suur ja erasektori võlakohustuste rahaturud ei olnud piisavalt likviidsed. Tekkis oht, et nende rahaturufondide likviidsusprobleemid võivad võimendada COVID-19 vapustuse mõju finantssüsteemi teistes osades. Eriti tõsiseks kujunes olukord Ameerika Ühendriikides ja liidus. Olukorda aitasid leevendada eurosüsteemi, USA föderaalreservi süsteemi ja Bank of Englandi võetud erakorralised meetmed vastavate rahapoliitiliste volituste alusel.

                  (5)

                  Rahaturufondide likviidsusprobleemid on märk pingetest kahe peamise majandusfunktsiooni vahel, mida rahaturufondid finantssüsteemis ja reaalmajanduses täidavad: i) pakkuda lühiajalist rahastamist emitentidele, peamiselt pankadele ja mittefinantsettevõtetele; ja ii) pakkuda rahavoogude juhtimise vahendit investoritele. Pinged tekivad asjaolust, et rahaturufondid pakuvad investoritele nõudmisel likviidsust ja neid peetakse sageli sularahalaadseteks instrumentideks, samas kui instrumendid, millesse rahaturufondid investeerivad, ei ole usaldusväärselt likviidsed, eriti stressiperioodidel, kui rahaturufondidel võib olla vaja neid instrumente müüa. See kehtib eelkõige rahaturufondide puhul, mis investeerivad peamiselt kommertsväärtpaberitesse ja hoiusesertifikaatidesse (vähevolatiilse puhasväärtusega ja muutuva puhasväärtusega rahaturufondid), kuna neid varasid hoitakse üldjuhul lõpptähtajani ja neil ei ole sügavaid järelturge (7).

                  (6)

                  Euroopa lühiajaliste võlaväärtpaberite turg on killustatud ning hõlmab nelja põhivaldkonda: vabalt kaubeldavate Euroopa kommertsväärtpaberite (NEU-CP), euro kommertsväärtpaberite (Euro-CP), muude riiklike kommertsväärtpaberite ja hoiusesertifikaatide ning riigi lühiajaliste võlakirjade turg. Selline killustatus ja teabe puudumine asjaomaste turgude, eelkõige börsiväliste järelturgude kohta takistab nende suuruse ja likviidsuse hindamist, mis on oluline selleks, et rahaturufondid saaksid vajaduse korral vara müümise abil täita suuri tagasivõtmistaotlusi (8).

                  (7)

                  Käesolev soovitus aitab komisjonil 2022. aastal läbi vaadata rahaturufondide määrust, et kõrvaldada erasektori võlakohustusesse investeerimiseks mõeldud rahaturufondide teatavate allsektorite püsivad süsteemsed haavatavused. Selle eesmärk on kajastada soovituse ESRN/2012/1 eesmärki vähendada hoiuselaadseid omadusi, mida teatavad rahaturufondid pakuvad nimiväärtuses lunastamisena kehtiva rahaturufondide määruse kontekstis. See moodustab osa suuremast tööst, mida tehakse rahvusvahelisel tasandil ja mujal ELis rahaturufondide reformimiseks. Eelkõige tugineb käesolev soovitus Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) kogutud tagasisidele rahaturufondide määruse reformi käsitleva konsultatsiooni kohta. Samuti on soovitus kooskõlas finantsstabiilsuse nõukogu (FSB) ettepanekutega, kuigi selles ei nähta ette nõuet, mille kohaselt rahaturufondidel peavad olema kapitalipuhvrid või kindlaksmääratud miinimumrisk (9). ESRNi hinnangul ei ole selliseid omavahendite nõudeid vaja juhul, kui kärbitakse omadusi, mis muudavad rahaturufondid sarnaseks hoiustavate ettevõtetega, ning laiendatakse omadusi, mis muudavad rahaturufondid sarnaseks teiste investeerimisfondidega.

                  (8)

                  Soovituse A eesmärk on vähendada piirmäärade mõju. Eelkõige on soovituse eesmärk kõrvaldada kahest regulatiivsest nõudest tulenevad soovimatud tagajärjed. Esiteks näeb rahaturufondide määrus ette, et vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondid võivad hinnata teatavaid varasid amortiseeritud soetusmaksumuses, tingimusel et saadud puhasväärtus jääb 20 baaspunkti piiresse puhasväärtusest, mis arvutatakse turuhinna või mudelipõhise hindamise meetodil kõikide varade kohta. See annab investoritele investeeringust esimesena väljuja eelise, sest nad saavad oma osakud tagasi võtta puhasväärtuses, mis ei vasta varade turuväärtusele. See võib soodustada massilist investeeringutest väljumist ning tuleks seetõttu välja jätta. Selle asemel peaks vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide puhasväärtus olema kõikuv. Piirmäära välja jätmine muudab vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide olulist tunnust ning võib seeläbi mõjutada selliste investorite valikuid, keda on seni meelitanud puhasväärtuse suhteline stabiilsus. Samal ajal püütakse soovitusega B suurendada vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide likviidsusnõudeid, et muuta nad suhteliselt vähem riskantseks ja vähem volatiilsemaks kui lühiajalised muutuva puhasväärtusega rahaturufondid. Teiseks, kui ületatakse muid piirmäärasid, peavad vähevolatiilse puhasväärtuse ja valitsemissektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud püsiva puhasväärtusega rahaturufondide valitsejad asjakohaseid tegevusi hindama ja dokumenteerima. See võib hõlmata teatavate konkreetsete likviidsuse juhtimise vahendite kasutamist, näiteks investorite kanda jäetavad tagasivõtmise tasud ning tagasivõtmise piirangud. COVID-19 pandeemia alguses võis üks neist piirmääradest sundida mõnda investorit oma investeeringut tagasi võtma, kuna oodati automaatset meetmete kehtestamist. Seetõttu tuleks need piirmäärad välja jätta. Piirmäärade kaotamine hõlbustaks ka vähevolatiilse puhasväärtusega ja püsiva puhasväärtusega rahaturufonde kasutamist rahaturufondide määruse sätete kohaselt, mis võimaldavad teatavatel tingimustel ajutiselt eirata likviidsusnõudeid, nagu on sätestatud rahaturufondide määruse artikli 24 lõikes 2.

                  (9)

                  Soovituse B eesmärk on vähendada rahaturufondide likviidsuse ümberkujundamist ning parandada nende varade ja kohustuste vastavust. Suuremad likviidsusnõuded muutuva puhasväärtusega ja vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondidele, mis koosnevad päevase ja nädalase tähtajaga varadest ja valitsemissektori võlakohustustest, tagavad suurema ja mitmekesisema portfelli likviidsuse ning vähendavad ohtu, et rahaturufondid võivad halvenenud turutingimustes laiemaid rahaturge destabiliseerida. Selleks et tagada valitsemissektori võlakohustuste piisav kättesaadavus, võivad need olla pikema tähtajaga kui nädalase tähtajaga varad. Kuigi see võib suurendada lõpptähtaja riski, vähendab see ühtlasi likviidsusriski. Rahaturufondide määrus pakub teatavat paindlikkust rahaturufondide valitsejatele, kes võivad eirata likviidsusnõudeid neist mittesõltuvatel põhjustel. Paindlikkus individuaalsel tasandil ei pruugi siiski olla piisav kogu turgu hõlmava stressi korral. Sellistel juhtudel peaks rahaturufondi valitsejatel olema lisaks selgesõnaliselt lubatud kasutada oma likviidseid varasid tagasivõtmistaotluste täitmiseks ning neil peaks olema tavalisest vähem nädalase tähtajaga varasid ja valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varasid. Riiklikel pädevatel asutustel peab olema õigus määrata oma jurisdiktsiooni kõikidele rahaturufondidele või nende alamkategooriale tähtaeg, mille jooksul rahaturufondid võivad otsustada hoida vähem likviidseid varasid, kui tavaliselt nõutakse. See tagaks kogu süsteemi hõlmava reageerimise kogu turgu hõlmavatele sündmustele. Selle protsessi ESMA-poolne koordineerimine aitaks vältida moonutusi ühtsel turul.

                  (10)

                  Soovituse C eesmärk on suurendada kättesaadavust ja soodustada selliste likviidsuse juhtimise vahendite kasutamist, mis jätavad tagasivõtmiste (ja märkimiste) kulud tagasivõtvate (ja märkivate) investorite kanda. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2017/6 (10) näeb ette, et asjaomased liidu õigusaktid peavad tegema likviidsuse juhtimise vahendid kättesaadavaks igat liiki investeerimisfondidele, sealhulgas rahaturufondidele. Lisaks peab kõikidel rahaturufondidel olema vähemalt üks likviidsuse juhtimise vahend, näiteks lahjendusvastased tasud, likviidsustasud või muutuva puhasväärtusega rahaturufondide puhul kõikuv hinnakujundus, mis võib tekitada tagasivõtmis- (ja märkimis-) kulusid lahkuvatele (või liituvatele) investoritele. Lisaks tuleb liidu õigusaktides sätestamiseks välja töötada kriteeriumid, mis hõlbustaksid likviidsuse juhtimise vahendite laiemat kasutamist. Kui komisjon volitab ESMAt neid kriteeriume ja täiendavaid suuniseid välja töötama, peaks ta nõudma piirmäärade välja jätmist.

                  (11)

                  Soovituse D eesmärk on järelevalve ja stressitestimise tõhustamine. See annab riiklikele ja liidu asutustele paremat teavet süsteemsete haavatavuste tuvastamiseks rahaturufondide sektoris tervikuna. Esiteks tuleb parandada regulaarset aruandlust, suurendades selle sagedust ning andes rohkem teavet rahaturufondide investorite baasi kohta. Teiseks peab riiklikel pädevatel asutustel olema võimalik jagada regulaarse aruandluse ja kriisipõhise aruandluse raames kogutud andmeid finantsstabiilsuse tagamise volitusega liidu asutustega. Käesoleva soovituse kohaselt parandaks andmete jagamine keskpankade ja riiklike pädevate asutuste vahel ka asutuste riskihindamise võimet. Lõpetuseks peaksid kogu liitu hõlmavad stressitestid täiendama olemasolevaid üksikute rahaturufondide läbiviidavaid sisemisi stressiteste. Stsenaariumide järjepideva kohaldamise tagamiseks ja tulemuste valideerimiseks peaks ESMA koostöös riiklike pädevate asutustega neid teste koordineerima. Testide tulemuste põhjal peaks ESMA avaldama oma hinnangu finantsstabiilsusega seotud riskide kohta.

                  (12)

                  Rahaturufondide sektorist tulenevate haavatavuste põhjalikuks käsitlemiseks tuleks käesolevas soovituses sätestatud meetmeid rakendada paketina.

                  (13)

                  ESRNi hinnangul tuleks rahaturufondide määrus viis aastat pärast uute sätete jõustumist täiendavalt läbi vaadata, et hinnata, kas rahaturufondide vastupanuvõime on seadusandlike reformide ja nakkuskanalite vähendamise tulemusel paranenud. Läbivaatamine peaks hõlmama likviidsusnõuete kalibreerimist ja täiendavate makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite vajaduse hindamist,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. JAGU

         SOOVITUSED

         Soovitus A – Piirmäärade mõju vähendamine

      Komisjonil soovitatakse teha järgmised ettepanekud:

                  1.

                  sätestada asjakohastes liidu õigusaktides nõue, mille kohaselt kõikide vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide varade puhasväärtus oleks kõikuv;

                  2.

                  tunnistada kehtetuks määruse (EL) 2017/1131 artikli 34 lõike 1 punktides a ja b sätestatud regulatiivsed piirmäärad.

         Soovitus B — Likviidsuse ümberkujundamise vähendamine

      Komisjonil soovitatakse teha ettepanek, et asjaomased liidu õigusaktid:

                  1.

                  hõlmaksid uusi likviidsusnõudeid muutuva puhasväärtusega rahaturufondidele ja vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondidele, mis koosnevad päevase tähtajaga varadest, nädalase tähtajaga varadest ja valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varadest;

                  2.

                  lubaksid üksikutel rahaturufondide valitsejatel võtta meetmeid, mille tulemusel nad hoiaksid nõutavast vähem nädalase tähtajaga varasid ja vähem valitsemissektori võlakohustusesse investeeritud varasid, kui:

                              a)

                              toimuvad kogu turgu hõlmavad sündmused, mis mõjutavad negatiivselt rahaturufondide või nende osakuomanike varasid; ja

                              b)

                              rahaturufondi valitsejad teavitavad sellest viivitamata oma riiklikke pädevaid asutusi.

                  3.

                  lubaksid riiklikel pädevatel asutustel määrata kindlaks tähtaja, mille jooksul nende järelevalve alla kuuluvatel rahaturufondidel võib olla nõutavast vähem nädalase tähtajaga varasid ja valitsemissektori võlakohustusesse investeeritud varasid, nagu on ette nähtud soovituse B punktis 2, kui kogu turgu hõlmavad sündmused mõjutavad negatiivselt mitut rahaturufondi;

                  4.

                  teeksid Euroopa Väärtpaberiturujärelevalvele (ESMA) ülesandeks koordineerida riiklike pädevate asutuste võetavaid meetmeid, kui nad tegutsevad vastavalt soovituse B punktile 3, et tagada meetme ühtne kohaldamine kogu liidus.

         Soovitus C — tagasivõtmis- ja märkimiskulude jätmine tagasivõtvate ja märkivate investorite kanda

      Komisjonil soovitatakse teha ettepanek, et asjaomased liidu õigusaktid:

                  1.

                  näeksid ette, et rahaturufondide asutamisdokumentidesse ja mis tahes lepingueelsesse teabesse lisatakse vähemalt üks järgmistest likviidsuse juhtimise vahenditest:

                              a)

                              lahjendusvastased tasud;

                              b)

                              likviidsustasud;

                              c)

                              muutuva puhasväärtusega rahaturufondide kõikuv hinnakujundus;

                  2.

                  annaksid ESMA-le volituse töötada välja asjakohastes liidu õigusaktides sätestatavad kriteeriumid, et hõlbustada rahaturufondide valitsejate poolt likviidsuse juhtimise vahendite kasutamist kõikidel turutingimustel, ning suunised nende kriteeriumide kohta.

         Soovitus D — järelevalve ja stressitestimise tõhustamine

      Komisjonil soovitatakse teha ettepanek, et asjaomased liidu õigusaktid:

                  1.

                  sisaldaksid sätteid, mille eesmärk on parandada rahaturufondide regulaarse aruandluse raames kogutud andmete õigeaegset jagamist vastavate riiklike pädevate asutustega;

                  2.

                  annaksid ESMA-le volituse koordineerida ning vajaduse korral ühtlustada riiklike pädevate asutuste poolt rahaturufondidele esitatavaid ühekordseid andmetaotlusi kogu turgu hõlmavatest sündmustest tingitud stressiolukorras;

                  3.

                  sisaldaksid sätteid, millega tagatakse, et riiklikud pädevad asutused jagavad soovituse D punktides 1 ja 2 osutatud andmeid finantsstabiilsuse tagamise volitusega liidu asutustega;

                  4.

                  teeksid ESMA-le ülesandeks algatada ja koostöös riiklike pädevate asutustega koordineerida kogu liitu hõlmavaid rahaturufondide stressiteste; töötada koostöös Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukoguga (ESRN) rahaturufondide jaoks välja kogu liitu hõlmava stressitestimise stsenaariumid ja parameetrid; avaldada hinnang selliste stsenaariumide mõju kohta rahaturufondide sektorile, sealhulgas võimaliku ülekandumise kohta teistele turuosalistele, ning asjakohastel juhtudel koordineerida järelevalvemeetmeid.

            2. JAGU

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

                  1.

                  Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                              a)

                              „rahaturufond“ (money market fund, MMF) – liidus asutatud, valitsetav või turustatav ühiseks investeerimiseks loodud Euroopa Liidu ettevõtja, kelle suhtes kohaldatakse õigusakte ja järelevalvet ning kelle peamine eesmärk on säilitada fondi põhisumma, teenides tulu rahaturu intressimääralt, investeerides rahaturuinstrumentidesse või krediidiasutuste hoiustesse;

                              b)

                              „rahaturufondide määrus“ (MMFR) – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/1131, 14. juuni 2017, rahaturufondide kohta;

                              c)

                              „likviidsuse juhtimise vahendid“ (liquidity management tools, LMTs) – vahendid, mis aitavad rahaturufondidel ning nende valitsejatel asjakohaselt ja tulemuslikult hallata tagasivõtmistaotlusi, eelkõige halvenenud turutingimuste korral;

                              d)

                              „vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufond“ (low-volatility net asset value MMF, LVNAV MMF) – vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufond määruse (EL) 2017/1131 artikli 2 punktis 12 määratletud tähenduses;

                              e)

                              „muutuva puhasväärtusega rahaturufond“ (variable net asset value MMF, VNAV MMF) – muutuva puhasväärtusega rahaturufond määruse (EL) 2017/1131 artikli 2 punktis 13 määratletud tähenduses;

                              f)

                              „valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varad“ (public debt assets) – rahaturufondide määruse artikli 17 lõikes 7 loetletud rahaturuinstrumendid, mille lunastamise tähtpäev või järelejäänud tähtaeg on kooskõlas rahaturufondide määruse artikli 10 lõike 1 punktiga b lühiajaliste rahaturufondide puhul ja rahaturufondide määruse artikli 10 lõikega 2 standardsete rahaturufondide puhul, ning mis on kooskõlas konkreetse rahaturufondi peamise investeerimisvaluutaga;

                              g)

                              „valitsemissektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud püsiva puhasväärtusega rahaturufond“ (public debt constant net asset value MMF, PDCNAV MMF) – valitsemissektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud püsiva puhasväärtusega rahaturufond määruse (EL) 2017/1131 artikli 2 punktis 11 määratletud tähenduses;

                              h)

                              „keskpank“ (central bank) – keskpank Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 575/2013 (11) artikli 4 lõike 1 punktis 46 määratletud tähenduses;

                              i)

                              „uued likviidsusnõuded“ (new liquidity requirements) – soovituse B punkti 1 vastavuskriteeriumide all loetletud nõuded;

                              j)

                              „pädev asutus“ (competent authority) – rahaturufondi pädev asutus rahaturufondide määruse artikli 2 punktis 17 määratletud tähenduses;

                              k)

                              „tagasivõtmise piirangud“ (redemption gates) – likviidsuse juhtimise vahend, mis takistab fondi investoril teatavat osa oma kapitalist teatava ajavahemiku jooksul välja võtmast;

                              l)

                              „tagasivõtmise peatamine“ (suspension of redemptions) – likviidsuse juhtimise vahend, mis takistab fondi investoril kogu oma kapitali teatava ajavahemiku jooksul välja võtmast;

                              m)

                              „likviidsustasud“ (liquidity fees) – fondile makstavad tasud, mida kohaldatakse üksikutele tehinguid tegevatele investoritele, et kaitsta ülejäänud investoreid rahaturufondi vara ostu või müügiga seotud kulude kandmise eest suure sissevoolu või väljavoolu tõttu. Asjaomast tasu ei tuletata konkreetse tehingu kulude alusel, vaid tegemist on eelnevalt paika pandud kindlasummalise (või astmelise) tasuga. Likviidsustasu ei hõlma fondi osakute väärtuse (nt puhasväärtus) korrigeerimist;

                              n)

                              „kõikuv hinnakujundus“ (swing pricing) – likviidsuse juhtimise vahend, millega kohaldatakse fondi puhasväärtuse suhtes lahjendusvastast korrigeerimist, et kanda fondi sissetulevatest või fondist väljuvatest netovoogudest tulenevad likviidsuskulud edasi osakuid tagasi võtvatele või ostvatele investoritele;

                              o)

                              „lahjendusvastased tasud“ (anti-dilution levies) – fondile makstavad tasud, mida kohaldatakse üksikutele tehinguid tegevatele investoritele, et kaitsta ülejäänud investoreid rahaturufondi vara ostu või müügiga seotud kulude kandmise eest suure sissevoolu või väljavoolu tõttu. Lahjendusvastane tasu ei hõlma fondi osakute väärtuse (nt puhasväärtus) korrigeerimist;

                              p)

                              „finantsstabiilsuse tagamise volitusega liidu asutused“ (Union bodies with a financial stability mandate) –

                                          i.

                                          Euroopa Pangandusjärelevalve;

                                          ii.

                                          Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve;

                                          iii.

                                          Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve;

                                          iv.

                                          Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu;

                                          v.

                                          Euroopa Keskpank;

                                          vi.

                                          ühtne järelevalvemehhanism;

                                          vii.

                                          Ühtne Kriisilahendusnõukogu;

                              q)

                              „päevase tähtajaga varad“ (daily maturing assets) – rahaturufondide määruse artikli 10 lõigetes 1 ja 2 osutatud era- või avaliku sektori asutuste emiteeritud ühepäevase tähtajaga kõlblikud rahaturuinstrumendid, pöördrepotehingud, mille võib lõpetada ühetööpäevase etteteatamisega, või raha, mille võib välja võtta ühetööpäevase etteteatamisega, nagu on sätestatud rahaturufondide määruse artikli 24 lõike 1 punktis c;

                              r)

                              „nädalase tähtajaga varad“ (weekly maturing assets) – rahaturufondide määruse artikli 10 lõigetes 1 ja 2 osutatud era- või avaliku sektori asutuste emiteeritud ühenädalase tähtajaga kõlblikud rahaturuinstrumendid, pöördrepotehingud, mille võib lõpetada viietööpäevase etteteatamisega, või raha, mille võib välja võtta viietööpäevase etteteatamisega, nagu on sätestatud rahaturufondide määruse artikli 24 lõike 1 punktis e.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

                  1.

                  Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                              a)

                              kohast tähelepanu tuleb pöörata proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse käesoleva soovituse eesmärki ja sisu;

                              b)

                              käesolev soovitus hõlmab kõik fonde, mis on määratletud rahaturufondina;

                              c)

                              vältida tuleb õigussüsteemide erinevuste ärakasutamist;

                              d)

                              konkreetsed kriteeriumid käesoleva soovituse rakendamiseks on sätestatud lisas.

                  2.

                  Adressaat peab ESRNile ja nõukogule esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmise kohta või esitama piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta. Aruanne peab käsitlema vähemalt järgmist:

                              a)

                              teave võetud meetmete sisu ja tähtaegade kohta;

                              b)

                              üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mistahes viivituse kohta.

            3.   Edasine ajakava

      Määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 17 lõike 1 kohaselt peab adressaat teavitama Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja ESRNi meetmetest, mis on võetud käesoleva soovituse rakendamiseks, või põhjendama meetmete võtmata jätmist. Adressaadi teadet oodatakse 31. detsembriks 2023.
      4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaati, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel meetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaadi poolt, abistab teda vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaadi meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 2. detsember 2021

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (2)  ELT C 58, 24.2.2011, lk 4.

         (3)  ELT L 169, 30.6.2017, lk 8.

         (4)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2012/1, 20. detsember 2012, rahaturufondide kohta (ELT C 146, 25.5.2013, lk 1).

         (5)  Vt Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 20. detsembri 2012. aasta soovituse ESRN/2012/1 (rahaturufondide kohta) rakendamise vastavushindamine, märts 2019, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu

         (6)  Vt „Holistic Review of the March Market Turmoil“, finantsstabiilsuse nõukogu, 17. november 2020, avaldatud finantsstabiilsuse nõukogu veebilehel www.fsb.org

         (7)  Vt „Issues note on systemic vulnerabilities of and preliminary policy considerations to reform money market funds (MMFs)“, juuli 2021, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu

         (8)  Vt „Economic rationale and assessment of the Recommendation of the ESRB of 2 December 2021 on money market funds“, avaldatud ESRNi veebilehel.

         (9)  Vt „Policy Proposals to Enhance Money Market Fund Resilience“, finantsstabiilsuse nõukogu, 11. oktoober 2021, avaldatud finantsstabiilsuse nõukogu veebilehel www.fsb.org

         (10)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2017/6, 7. detsember 2017, investeerimisfondide likviidsusriski ja finantsvõimenduse riski kohta (ELT C 151, 30.4.2018, lk 1).

         (11)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         LISA

            SOOVITUSE SUHTES KOHALDATAVAD VASTVUSKRITEERIUMID

            Soovitus A – Piirmäärade mõju vähendamine

         Soovituse A punkti 2 osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Kehtetuks tuleb tunnistada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2017/1131 (1) artikli 34 lõike 1 punktis a toodud viide nädalase tähtajaga varade osakaalu langemisele alla 30 % rahaturufondi koguvarast ja ühel tööpäeval koguvarast üle 10 % tagasivõtmisele, ning artikli 34 lõike 1 punktis b toodud viide nädalase tähtajaga varade osakaalu langemisele alla 10 % koguvarast.

            Soovitus B — Likviidsuse ümberkujundamise vähendamine

         Soovituse B punkti 1 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         Uued likviidsusnõuded muutuva puhasväärtusega rahaturufondidele ja vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondidele peaksid tagama, et:

                     —

                     erasektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud rahaturufondide portfellide likviidsuse sügavus suureneb;

                     —

                     investoritele antakse täiendavat kindlustunnet ning massilise investeeringutest väljumise oht väheneb;

                     —

                     rahaturufondidel on piisavalt likviidsust, et täita turustressi ajal suurenenud tagasivõtmistaotlusi, ilma et see avaldaks negatiivset mõju finantssüsteemi muudele osadele; ja

                     —

                     rahaturufondid hoiavad osa oma likviidsetest varadest valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varades, mille emitendiks on väga erinevad asutused, võimaluse korral selle fondi peamises investeerimisvaluutas, et aidata kaasa erasektori võlakohustustesse investeerimiseks mõeldud rahaturufondide puhasväärtuse suuremale hajutatusele ja stabiilsusele.

               Eelkõige vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide puhul tuleks kehtetuks tunnistada rahaturufondide määruse artikli 24 lõike 1 punkt g, et viia nädalase tähtajaga varade, päevase tähtajaga varade ja valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varade kõlblikkus kooskõlla muutuva puhasväärtusega varade kõlblikkusega.
         Lühiajalise muutuva puhasväärtusega rahaturufondide uued likviidsusnõuded peaksid ulatuma vähemalt 20 %-ni nende varadest ning jagunema järgmiselt:

                     —

                     vähemalt 15 % nädalase tähtajaga varasid, sealhulgas vähemalt 10 % päevase tähtajaga varasid;

                     —

                     vähemalt 5 % täiendavaid valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varasid.

               Standardsete muutuva puhasväärtusega rahaturufondide uued likviidsusnõuded peaksid ulatuma vähemalt 25 %-ni ning jagunema järgmiselt:

                     —

                     vähemalt 15 % nädalase tähtajaga varasid, sealhulgas vähemalt 10 % päevase tähtajaga varasid;

                     —

                     vähemalt 10 % täiendavaid valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varasid.

               Vähevolatiilse puhasväärtusega rahaturufondide uued likviidsusnõuded peaksid vastama vähemalt 45 %-ni ning jagunema järgmiselt

                     —

                     vähemalt 30 % nädalase tähtajaga varasid, sealhulgas vähemalt 15 % päevase tähtajaga varasid;

                     —

                     vähemalt 15 % täiendavaid valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varasid.

               Kui valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varad ei ole fondi vääringus piisavalt kättesaadavad, peaks rahaturufondidel – tingimusel et nad teavitavad sellest viivitamata oma riiklikke pädevaid asutusi – olema lubatud täita oma valitsemissektori võlakohustuste likviidsusnõudeid järgmiselt:

                     —

                     hoiused krediidiasutustes, mida saab igal ajal välja võtta maksimaalselt ühetööpäevase etteteatamisega, ilma et see piiraks rahaturufondide määruse artikli 17 lõike 1 punktis b sätestatud hajutamisnõuete kohaldamist; ja

                     —

                     pöördrepotehingud, mis on tagatud valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varadega ja mille võib igal ajal lõpetada maksimaalselt ühetööpäevase etteteatamisega.

               Soovituse B punkti 3 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         Komisjoni kavandatavad muudatused asjakohastes liidu õigusaktides peaksid tagama, et riiklike pädevate asutuste otsuseid saab kohaldada rahaturufondide alamkategooriate suhtes, sõltuvalt nende liigist ja vääringust, või kõikide nende järelevalve alla kuuluvate rahaturufondide suhtes.
         Soovituse B punkti 4 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         Komisjoni kavandatavate muudatustega asjakohastes liidu õigusaktides tuleks ette näha, et Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve (ESMA) koordineerib riiklike pädevate asutuste otsuseid, nagu on osutatud soovituse B punktis 3 seoses järgmisega:

                     —

                     mitmes liikmesriigis tegutsevad rahaturufondide alamkategooriad, sõltuvalt nende liigist ja vääringust; ja

                     —

                     tähtaeg, mille jooksul rahaturufondid, mis saavad kasu või võivad kasu saada soovituse B punktis 3 osutatud otsustest, peaksid oma olukorda parandama.

            Soovitus C — Tagasivõtmiskulude jätmine tagasivõtvate investorite kanda

         Soovituse C punkti 2 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         Komisjon peaks tagama, et asjakohaste liidu õigusaktidega antakse ESMA-le volitus töötada välja konkreetsed kriteeriumid ja suunised, millega määratakse kindlaks asjaolud, mille korral tuleks kasutusele võtta likviidsuse juhtimise vahendid, sealhulgas, kuid mitte ainult vahendid, millele on osutatud soovituse C punktis 1, tagasivõtmise piirangud ja peatamine. Vahendi valiku, vahendi aktiveerimise ja kasutuselevõtmise kalibreerimise üle peaks otsustama konkreetse rahaturufondi valitseja, võttes arvesse väljatöötatavaid kriteeriume. Kvantitatiivsete parameetrite kaalumisel ei tohiks kehtestada piirmääru.

            Soovitus D — järelevalve ja stressitestimise tõhustamine

         Soovituse D punkti 1 osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Komisjoni kavandatavad muudatused asjakohastes liidu õigusaktides peaksid suurendama rahaturufondide valitsejate poolt vastavale pädevale asutusele rahaturufondide määruse artiklis 37 osutatud aruandluse esitamise sagedust igakuiseks, vähemalt järelevalve eesmärgil kasutatavate peamiste näitajate ja parameetrite puhul. Rahaturufondid, mille valitsetavate varade kogumaht ei ületa 100 miljonit eurot, peaksid esitama aruande vähemalt kord kvartalis.
         Lisaks peaksid esitatavad andmed sisaldama teavet puhasväärtuse protsendi kohta, nii investorite liigi kui elukoha järgi. Investorite sektoripõhine jaotus peaks hõlmama vähemalt järgmisi sektoreid:

                     —

                     mittefinantsettevõtted, sh nende majandustegevuse täpsustamine, näiteks vastavalt Euroopa Liidu majanduse tegevusalade statistilisele klassifikaatorile (NACE);

                     —

                     krediidiasutused;

                     —

                     kindlustusandjad;

                     —

                     pensionifondid;

                     —

                     valitsemissektor;

                     —

                     rahaturufondid;

                     —

                     investeerimisfondid, mis ei ole rahaturufondid;

                     —

                     muud finantseerimisasutused;

                     —

                     kodumajapidamised;

                     —

                     muud.

               Soovituse D punkti 2 osas kohaldatakse järgmisi vastavuskriteeriume.
         ESMA-l peaks olema õigus töötada välja vormid riiklike pädevate asutuste ad hoc andmetaotluste jaoks, nagu on sätestatud rahaturufondide määruse artiklis 39. Asjaomased vormid peaksid sisaldama vähemalt järgmisi andmeid:

                     —

                     aktsia/osaku puhasväärtus ja püsiva puhasväärtusega rahaturufondide puhul muutuv puhasväärtus aktsia kohta;

                     —

                     koguvarad;

                     —

                     rahaturufondide määruse artikli 2 punktis 19 määratletud kaalutud keskmine tähtaeg;

                     —

                     rahaturufondide määruse artikli 2 punktis 20 määratletud kaalutud keskmine kestus;

                     —

                     sisse- ja väljavoolud;

                     —

                     valitsemissektori võlakohustustesse investeeritud varad;

                     —

                     nädalase tähtajaga varad;

                     —

                     päevase tähtajaga varad;

                     —

                     sularahasaldod.

               Soovituse D punkti 4 osas kohaldatakse järgmist vastavuskriteeriumi.
         Komisjoni kavandatavad muudatused asjakohastes liidu õigusaktides ei tohiks piirata rahaturufondide määruse artikli 28 sätete kohaldamist, millega reguleeritakse konkreetsete rahaturufondide läbiviidavaid stressiteste.
         Rahaturufondide asjakohane kogu liitu hõlmav stressitestimine peaks põhinema kõikide jaoks tõsisel, kuid usutaval stsenaariumil ning pakkuma võimalust viia läbi vastupidiseid stressiteste, et määrata kindlaks punkt (tagasiostud, krediidišokid, likviidsus või intressimäärarisk), millest edasi ei suudaks rahaturufondid enam nõuetekohaselt toimida.

            (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2017/1131, 14. juuni 2017, rahaturufondide kohta (ELT L 169, 30.6.2017, lk 8).