               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.12.2021
            COM(2021) 766 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade (2005) täiendavate muudatuste üle

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Soovituse põhjused ja eesmärgid

                  Pandeemia ei tunne riigipiire ja seepärast on väga oluline teha sellega võitlemiseks mitmepoolset koostööd ja tegutseda ühiselt. COVID-19 pandeemia on aga toonud esile püsivad nõrgad kohad rahvusvahelises tervishoiusüsteemis ja ülemaailmses koostöös.

                  Juba enne COVID-19 pandeemiat märgiti raskekujulise ägeda respiratoorse sündroomi (SARS-CoV), H1N1 gripipandeemiate ja Lääne-Aafrikas toimunud Ebola puhangu järel tehtud tagasivaadetes ja hinnangutes, et esineb puudusi ülemaailmses suutlikkuses haiguspuhanguteks valmistuda ja neile reageerida, ning esitati mitmeid konkreetseid soovitusi selliste puuduste parandamiseks. Nende soovituste tulemusena on tehtud mõningaid olulisi edusamme, näiteks vaadati 2005. aastal läbi rahvusvahelised tervise-eeskirjad ning loodi 2016. aastal pärast Ebola puhangut Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) tervisealaste hädaolukordade programm ning selle programmi sõltumatu järelevalve- ja nõuandekomitee (IOAC).

                  COVID-19 pandeemiast põhjustatud tohutute katsumuste taustal on selgeks saanud, et ülemaailmsel tasandil on vaja olla paremini ette valmistatud pandeemiate prognoosimiseks, ennetamiseks, avastamiseks ning neile tõhusaks reageerimiseks. WHO-l on talle antud volituste alusel keskne osa selles protsessis, kuna WHO on juhtiv ja koordineeriv asutus ülemaailmsete terviseprobleemide lahendamisel, samuti haiguspuhanguteks valmistumisel, nende ennetamisel, avastamisel ja neile reageerimisel.

                  Viimastel kuudel on mitu sõltumatut läbivaatamiskomiteed
                     1
                   osutanud pakilisele vajadusele kehtestada tugevam rahvusvaheline kord pandeemiatega võitlemiseks ning samuti vajadusele suurendada WHO sõltumatust, autoriteeti ja rahastamist. See annab ainulaadse võimaluse tugevdada ülemaailmset terviseohutust COVID-19 pandeemiast saadud õppetundide alusel.

                  COVID-19 pandeemia puhangu algusest peale on Euroopa Liit suurel määral panustanud ülemaailmsesse võitlusse selle pandeemiaga. Liit on olnud peamine WHO juhtiva rolli toetaja ning edendanud WHO reformimist. Liidu rolli WHO tugevdamisel on kajastatud mitmes dokumendis, sealhulgas nõukogu 2020. aasta novembri järeldustes
                     2
                   ja Euroopa Ülemkogu liikmete 2021. aasta veebruari avalduses
                     3
                  .

                  Samuti on liidul ja selle liikmesriikidel olnud kaks aastat järjest juhtiv roll maailma terviseassamblee resolutsiooni vastuvõtmisel. Maailma terviseassamblee 74. istungjärgul 2021. aasta mais võeti vastu resolutsioon tugevdada WHO valmisolekut tervisealasteks hädaolukordadeks ja neile reageerimist. Selle tulemusena loodi WHO liikmesriikidest koosnev töörühm WHO valmisoleku ja reageerimise tugevdamiseks (edaspidi „WHO liikmesriikide töörühm“), et arutada sõltumatute läbivaatamiskomiteede järeldusi ja soovitusi ning anda aru 2022. aasta mais toimuvale maailma terviseassambleele.

                  Enne maailma terviseassamblee 74. istungjärku kutsusid liit ja kõigist WHO piirkondadest pärit toetavate riikide laiapõhjaline rühm üles alustama protsessi, mille tulemusena sõlmitaks rahvusvaheline leping pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise kohta. 2021. aasta märtsis ühinesid 25 riigipead ja valitsusjuhti kogu maailmast Euroopa Ülemkogu eesistuja Charles Micheli ja Maailma Terviseorganisatsiooni peadirektori dr Tedros Adhanom Ghebreyesuse arvamusartikliga,
                     4
                   milles kutsuti üles sõlmima pandeemiaid käsitlevat rahvusvahelist lepingut, tuginedes COVID-19 pandeemia ajal saadud kogemustele.

                  2021. aasta 20. mail võttis nõukogu vastu otsuse
                     5
                   seisukoha kohta, mis võeti Euroopa Liidu nimel maailma terviseassamblee 74. istungjärgul. Selles otsuses sätestati selgelt, et Euroopa Liit toetab WHO protsessi alustamist uue pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise raamkonventsiooni väljatöötamiseks. Samuti rõhutati otsuses, et liidul peab olema lubatud osaleda läbirääkimisprotsessis, võttes arvesse liidu võimalikku ühinemist sellise lepinguga. Liidu pühendumus töötada WHO raames loodava pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu nimel kajastus ka Euroopa Ülemkogu liikmete 2021. aasta veebruari avalduses ja Euroopa Ülemkogu 2021. aasta juuni järeldustes
                     6
                  .

                  21. mail 2021 korraldasid Euroopa Komisjon ja G20 eesistuja Itaalia ühiselt ülemaailmse terviseteemalise tippkohtumise, kus G20 riikide ja teiste riikide juhid võtsid rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide juhtide juuresolekul vastu Rooma deklaratsiooni
                     7
                  . Selles deklaratsioonis esitatud põhimõtted annavad ühiseid suuniseid tulevaste pandeemiate ennetamiseks ja nendeks valmistumiseks ning on pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu üle peetavate arutelude seisukohast eriti olulised.

                  2021. aasta mais toimunud maailma terviseassambleel töötas liit koos sõprade rühmaga (arvamusartiklile allakirjutanud) selle nimel, et kehtestada läbirääkimisvolitused pandeemiaid käsitleva rahvusvahelise lepingu sõlmimiseks. Konsensuse puudumise tõttu seda ei saavutatud. Edasise sammuna võttis maailma terviseassamblee vastu otsuse, milles paluti WHO liikmesriikide töörühmal kaaluda, millist kasu võidakse saada pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva WHO konventsiooni, kokkuleppe või muu rahvusvahelise vahendi väljatöötamisest. Samuti otsustati selle küsimuse arutamiseks kutsuda 2021. aasta 29. novembrist kuni 1. detsembrini kokku maailma terviseassamblee erakorraline istungjärk ning alustada kohe pärast istungjärku ametlikku läbirääkimisprotsessi.

                  WHO liikmesriikide töörühm pidas 2021. aasta juulist kuni novembrini viis koosolekut ning ka mitu istungitevahelist koosolekut.

                  Nende arutelude käigus suurenes rahvusvahelist lepingut pooldavate riikide arv. WHO liikmesriikide töörühmas peetud arutelude põhjal ning vastavalt töörühma 15. novembril vastuvõetud aruandele
                     8
                   leiti pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise tugevdamiseks loodaval uuel vahendil olevat mitu võimalikku kasutegurit. Nimelt võimaldaks see muu hulgas:

               (a)edendada kõrgetasemelist poliitilist pühendumust ning kogu valitsemissektorit ja kogu ühiskonda hõlmavat lähenemisviisi, mis tugevdaks valdkondadevahelist sidusust ja mobilisatsiooni;

               (b)anda võimaluse võimendada, ajakohastada ja tugevdada WHO juhtivat ja koordineerivat rolli ning tema funktsiooni tegutseda rahvusvahelist tervisetööd juhtiva ja koordineeriva asutusena;

               (c)luua toetajaskonna uuele vahendile ja selle eesmärkidele pandeemiaks valmisolekul ja reageerimisel;

               (d)suurendada osalisriikide usaldust pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimisega seotud vastastikuste kõrgetasemeliste kohustuste suhtes;

               (e)kinnistada kõik WHO põhikirjas (preambul) esitatud põhimõtted, sealhulgas mittediskrimineerimise põhimõtte ja õiguse võimalikult heale tervislikule seisundile;

               (f)tagada võrdse juurdepääsu sellistele vastumeetmetele nagu vaktsiinid, ravi ja diagnostika. Uue kokkuleppe kehtestamine oleks kõige sobivam ülemaailmne protsess, mille käigus kaaluda ja kokku leppida, kuidas tulevikus võrdsust suurendada. Võrdsust saaks suurendada, kui kokkuleppesse lisataks raamistik selliste konkreetsete meetmete ja pikaajaliste mehhanismide jaoks, mille eesmärk on välja töötada ja toota uusi vastumeetmeid ja laiendada nende kasutamist ning parandada juurdepääsu olemasolevatele vastumeetmetele muu hulgas läbi kohaliku tootmise suurendamise ja õigusraamistiku tugevdamise;

               (g)jagada andmeid, näidiseid, tehnoloogiat ja kasu. See võimalus tuleks lisada järelevalve- ja seireandmete, geneetiliste andmete ja patogeenide jagamise mitmepoolsesse raamistikku ning tuleks leppida kokku sellest saadava kasu jagamises. See hõlmab mehhanisme, millega hõlbustada teadusuuringuid ja kiiret tehnoloogia jagamist, et hoogustada piirkondlikku tootmist ja vastumeetmete levitamist, võttes arvesse käimasolevaid arutelusid ja läbirääkimisi muudel foorumitel;

               (h)vähendada esilekerkivatest zoonootilistest haigustest tulenevaid riske tulevikus ja edendada terviseühtsuse põhimõtet, sealhulgas sihipäraseid elemente, mille eesmärk on vähendada zoonootilistest haigustest tulenevaid riske tulevikus, tugevdada olemasolevaid platvorme ja seiret, edendada mitut valdkonda hõlmavaid partnerlussuhteid (inimeste, looma- ja keskkonnatervise sektoris) ning edendada konkreetseid vastumeetmeid kooskõlas terviseühtsuse põhimõttega; ning

               (i)tugevdada tervishoiusüsteeme ja nende vastupanuvõimet, milleks tuleks tugevdada esmatasandi tervishoiuteenuseid, soodustada tervishoiutöötajate tööd ja tagada üldine tervisekindlustus.

                  Lisaks on suur hulk liikmesriike väljendanud oma toetust rahvusvaheliste tervise-eeskirjade tugevdamisele, mida saab teha nende rakendamise, järgimise ja võimalike sihipäraste muudatuste kaudu ilma kogu eeskirja uuesti läbirääkimisteks avamata.

                  Selle põhjal järeldas WHO liikmesriikide töörühm oma aruandes maailma terviseassamblee erakorralisele istungjärgule, et edasised sammud peaksid hõlmama protsessi või protsesse, mille eesmärk on: i) töötada välja pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitlev WHO konventsioon, kokkulepe või muu rahvusvaheline vahend ning ii) tugevdada rahvusvahelisi tervise-eeskirju (2005), sealhulgas nende rakendamise, nendega nõutava põhisuutlikkuse täitmise toetamise ja nende võimalike sihipäraste muudatuste kaudu. Läbirääkimiste protsess hõlmaks seega nii läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva õiguslikult siduva kokkuleppe üle kui ka rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavate muudatuste üle.

                  Seetõttu on käesolev soovitus adresseeritud nõukogule seoses 29. novembrist kuni 1. detsembrini 2021 toimunud maailma terviseassamblee erakorralise istungjärguga.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Kavandatud soovitus on kooskõlas tõsiseid piiriüleseid terviseohte käsitleva kehtiva liidu õigusraamistikuga, mis on praegu sätestatud otsuses nr 1082/2013/EL
                     9
                  .

                  Lisaks on liit alates COVID-19 pandeemia algusest kehtestanud mitmeid meetmeid ja koordineerimisvahendeid, et toetada liidu liikmesriike pandeemiaga võitlemisel ja tugevdada nende tervishoiusüsteemide vastupanuvõimet. Kavandatud soovitus on kooskõlas järgmiste liidu tasandil võetud meetmetega ja selle eesmärk on neid täiendada, luues tugeva rahvusvahelise raamistiku pandeemiaks areneda võivate piiriüleste ohtude käsitlemiseks.

               ·2020. aasta juunis esitas komisjon ELi ühise vaktsiinistrateegia,
                  10
                mis võimaldab toetada ja kiirendada vaktsiinide väljatöötamist ja masstootmist. Tänu sellele lähenemisviisile on saanud juurdepääsu COVID-19 vaktsiinidele kõik liidu liikmesriigid ning vaktsiine on eksporditud enam kui 150 riiki kogu maailmas.

               ·11. novembril 2020 pani komisjon aluse Euroopa terviseliidule, kui ta võttis vastu määruseettepaneku tõsiste piiriüleste terviseohtude kohta, ettepaneku pikendada Euroopa Ravimiameti volitusi ning ettepaneku pikendada Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse volitusi
                  11
               . Tuginedes praegusest kriisist saadud õppetundidele, on nende ettepanekute eesmärk tugevdada liidu vastupanuvõimet terviseohtudele ning tagada parem valmisolek ja reageerimine praeguse ja tulevase tervisekriisi ajal.

               ·25. novembril 2020 vastu võetud Euroopa ravimistrateegias
                  12
                on samuti võetud arvesse COVID-19 pandeemia tõttu esile tulnud puudusi ja selles on esitatud asjakohased meetmed ELi ravimisüsteemi kohandamiseks lähiaastatel. Strateegia eesmärk on luua tulevikukindel õigusraamistik ja toetada ravimitööstust, edendades selliseid teadusuuringuid ja tehnoloogialahendusi, mis jõuavad patsientideni, et rahuldada nende ravivajadusi, ning tegeledes samuti turutõrgetega.

               ·6. mail 2021 võttis komisjon vastu COVID-19 ravimite väljatöötamist ja kättesaadavust käsitleva liidu strateegia,
                  13
                mis täiendab ELi vaktsiinistrateegiat. COVID-19 ravimite väljatöötamist ja kättesaadavust käsitlev liidu strateegia hõlmab ravimite kogu olelusringi alates teadus- ja arendustegevusest ning tootmisest kuni hangete ja kasutuselevõtuni. See sisaldab selgeid meetmeid ja eesmärke, sealhulgas vähemalt kolme uue ravimi lubamine 2021. aasta lõpuks.

               ·16. septembril 2021 käivitas komisjon uue ELi tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise asutuse,
                  14
                et tugevdada Euroopa suutlikkust ennetada ja teha kindlaks piiriüleseid tervisealaseid hädaolukordi ning neile kiiresti reageerida, tagades peamiste meditsiinivahendite väljatöötamise, tootmise, hankimise ja õiglase jaotamise.

               Lisaks on kavandatud soovitus kooskõlas aastateks 2021‒2027 vastu võetud uue liidu tervisevaldkonna tegevusprogrammi (programm „EL tervise heaks“) üldeesmärkidega, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2021/522
                  15
                artikli 3 punktides b ja c:

               ·„inimeste kaitsmine liidus tõsiste piiriüleste terviseohtude eest ning tervishoiusüsteemide reageerimisvõime ja liikmesriikidevahelise koordineerimise parandamine tõsiste piiriüleste terviseohtudega toimetulekuks;

               ·ravimite ja meditsiiniseadmete ning kriisi korral oluliste toodete kättesaadavuse, juurdepääsetavuse ja taskukohasuse parandamine liidus ning selliste toodetega seotud innovatsiooni toetamine“.

               Seda silmas pidades on olulisel kohal tihe koostoime programmi „EL tervise heaks“ ning naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrumendi
                  16
                vahel ning samuti liidu elanikkonnakaitse mehhanismiga
                  17
               .

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Kavandatud soovitus on kooskõlas ka järgmiste liidu poliitikavaldkondade ja meetmetega:

               ·kliima- ja keskkonnapoliitika ‒ zoonootiliste riskide ennetamiseks ja ohjamiseks, mis on osa terviseühtsuse põhimõttest;

                  ·arengu- ja koostööpoliitika:

               –liit toetab oma naaberpiirkondi, et tugevdada nende riiklike tervishoiusüsteemide valmisolekut ja vastupanuvõimet piiriüleste terviseohtude korral;

               –liit töötas selle nimel, et luua ja toetada vahendeid vaktsiinide jagamiseks väiksema ja keskmise sissetulekuga riikidega ‒ COVID-19 tõrje vahenditele juurdepääsu raamistik „ACT Accelerator“
                  18
                (ACT-A) ja COVAX, mis on ACT-A vaktsiinidega tegelev haru. Euroopa tiim, mis hõlmab Euroopa Liitu, selle liikmesriike ja finantsasutusi, on üks suurimaid COVAXi rahastajaid ja eraldanud sinna üle 3 miljardi euro;

               –liit teeb koostööd oma tööstuspartneritega, et teha vaktsiinid 2021. ja 2022. aastal kättesaadavaks väikese ja keskmise sissetulekuga riikidele, ning liikmesriigid jagavad oma vaktsiine COVAXi kaudu, kuid ka kahepoolsete kokkulepete alusel;

               –liit pakub kohapealsete operatsioonide kaudu ELi elanikkonnakaitse mehhanismi raames humanitaarabi
                  19
                tervishoiukriisidest, sealhulgas haiguspuhangutest tabatud elanikkonnale ning abivajavatele riikidele, tuues meditsiinitarbeid raskesti ligipääsetavates piirkondades elavatele inimestele. Liit toetab ka partnereid, aidates kaasa vaktsineerimisstrateegiatele, hangetele ja tarnete jaotamisele;

               –Euroopa Komisjonil on koostöös mitme liikmesriigiga teoksil koos Aafrika partneritega elluviidav algatus, millega arendatakse vaktsiinide, ravimite ja tervisetehnoloogia tootmist ja kättesaadavust Aafrikas
                  20
               .

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Kavandatud otsuse menetlusõiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõiked 3 ja 4.

                  ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 3 on sätestatud, et komisjon annab soovitusi nõukogule, kes võtab vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi ning nimetatakse liidu läbirääkija. ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 4 kohaselt võib nõukogu anda läbirääkijale juhiseid ning moodustada erikomitee, kellega tuleb läbirääkimiste pidamisel konsulteerida.

                  Materiaalõiguslikku alust kaalutakse hiljem, kui on saadud rohkem teavet: i) pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe kohaldamisala ja sisu ning ii) rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavate muudatuste kohaldamisala ja sisu kohta.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Kuigi kavandatava rahvusvahelise kokkuleppe täpne kohaldamisala ei ole veel selge, on kokkuleppe eesmärk käsitleda tõsiseid piiriüleseid terviseohte, mis võivad areneda pandeemiaks. Seetõttu avaldab see mõju liidu pädevuse teostamisele ja liidu õigusaktidele sellistes valdkondades nagu tervis, keskkond, kaubandus, vaba liikumine, andmekaitse, siseturg ja arengukoostöö, mis kõik võivad kavandatava kokkuleppe seisukohast olla olulised.

                  Kuigi veel ei ole otsustatud, milliseid rahvusvaheliste tervise-eeskirjade sätteid võidakse muuta, on tõenäoline, et sellised muudatused mõjutaksid piiriüleseid terviseohte käsitlevat ELi õigusraamistikku, mis on sätestatud otsuses 1082/2013/EL.

                  Võttes arvesse eespool öeldut ja asjaolu, et tõenäoliselt saavad liidu õigusaktid mitmes liidu tegevusvaldkonnas mõjutatud, on oluline tagada liidu osalemine tulevastes läbirääkimistes ja nende tulemusel sõlmitavas rahvusvahelises kokkuleppes.

               •Proportsionaalsus

                  Tugevdada tervishoiusüsteeme ning rahvusvahelist valmisolekut tulevasteks pandeemiateks ja neile reageerimist on ELi oluline prioriteet ja selgelt liidu huvides.

                  Selleks et anda liidule luba alustada läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavate muudatuste üle, kui viimaseid otsustatakse teha, on vajalik nõukogu otsus.

                  Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 4 kohaselt ei lähe kavandatud soovitus seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

                  Vahendi valik on sätestatud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetes 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei ole asjakohane

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei ole asjakohane

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei ole asjakohane

               •Mõju hindamine

                  Ei ole asjakohane

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei ole asjakohane

               •Põhiõigused

                  Vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklile 35 tuleb kogu liidu poliitika ja kõigi liidu meetmete määratlemisel ja rakendamisel tagada inimeste tervise kõrgetasemeline kaitse.

                  Kavandatud soovituse eesmärk on saada luba alustada läbirääkimisi, et tugevdada tervishoiusüsteeme ning rahvusvahelist valmisolekut tulevasteks pandeemiateks ja neile reageerimist. See mõjutaks positiivselt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 35 sätestatud õigust inimeste tervise kõrgetasemelisele kaitsele.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavate muudatuste üle läbirääkimiste alustamist ei peeta eelarvele mõju avaldavaks.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ettevalmistustöö ja läbirääkimised algavad eeldatavasti varsti pärast 29. novembrist kuni 1. detsembrini 2021 toimunud maailma terviseassamblee erakorralist istungjärku. Võib ette näha esialgse etapi.

               •Soovituse sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab järgmist:

               ·nõukogu volitab komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva uue rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavate muudatuste üle, kui viimaseid otsustatakse teha;

               ·komisjon nimetatakse liidu läbirääkijaks;

               ·komisjon peab läbirääkimisi, konsulteerides erikomiteega, kui nõukogu määrab selle vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikele 4;

               ·nõukogu kiidab heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade (2005) täiendavate muudatuste üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) 31. mai 2021. aasta otsusega WHA74(16) kutsuti 29. novembrist kuni 1. detsembrini 2021 kokku maailma terviseassamblee erakorraline istungjärk, et kaaluda, millist kasu tooks pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva WHO konventsiooni, kokkuleppe või mõne muu rahvusvahelise vahendi väljatöötamine, ning seega algatada valitsustevaheline protsess, mille käigus selline konventsioon, kokkulepe või muu rahvusvaheline vahend koostatakse ja selle üle läbirääkimisi peetakse.

               (2)Liit peaks osalema läbirääkimistes, mida peetakse sellise pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva konventsiooni, kokkuleppe või muu rahvusvahelise vahendi üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade (2005) täiendavate muudatuste üle.

               (3)Läbirääkimised toimuvad WHO raames,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse pidama liidu nimel läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavate muudatuste üle maailma terviseassamblee 29. novembrist kuni 1. detsembrini 2021 toimunud erakorralisel istungjärgul vastu võetud otsuste raames.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Eelkõige pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise sõltumatu komitee, rahvusvaheliste tervise-eeskirjade (2005) COVID-19 puhangule reageerimise ajal toimimise läbivaatamise komitee ning WHO tervisealaste hädaolukordade programmi sõltumatu järelevalve- ja nõuandekomitee.

                     (2)

                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-12276-2020-INIT/et/pdf
                  .

                     (3)

                  Euroopa Ülemkogu liikmete avaldus, 25.–26. veebruar 2021 ‒ ELi nõukogu (europa.eu)
                  .

                     (4)

                  https://www.who.int/news-room/commentaries/detail/op-ed---covid-19-shows-why-united-action-is-needed-for-more-robust-international-health-architecture
                  . Arvamusartiklile kirjutasid alla järgmiste riikide riigipead ja valitsusjuhid: Fidži, Tai, Portugal, Itaalia, Rumeenia, Ühendkuningriik, Rwanda, Kenya, Prantsusmaa, Saksamaa, Kreeka, Korea Vabariik, Tšiili, Costa Rica, Albaania, Lõuna-Aafrika, Trinidad ja Tobago, Madalmaad, Tuneesia, Senegal, Hispaania, Norra, Serbia, Indoneesia ja Ukraina.

                     (5)

                        ELT L 238, 6.7.2021, lk 79.

                     (6)

                     Euroopa Ülemkogu järeldused, 24.–25. juuni 2021 ‒ ELi nõukogu (europa.eu)

                  .

                     (7)

                        https://global-health-summit.europa.eu/rome-declaration_en.

                     (8)

                  Report of the Member States Working Group on Strengthening WHO Preparedness and Response to Health Emergencies to the special session of the World Health Assembly (Tervisealasteks hädaolukordadeks valmisoleku ja neile reageerimise tugevdamiseks loodud WHO liikmesriikide töörühma aruanne maailma terviseassamblee erakorralisele istungjärgule)

                     (9)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. oktoobri 2013. aasta otsus nr 1082/2013/EL tõsiste piiriüleste terviseohtude kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 2119/98/EÜ (ELT L 293, 5.11.2013, lk 1).

                     (10)

                        COM/2020/245 (final), 17.6.2020.

                     (11)

                        COM/2020/727 (final), COM/2020/726 (final), COM/2020/725 (final), 11.11.2020.

                     (12)

                        COM/2020/761 (final), 25.11.2020.

                     (13)

                        COM/2021/355 (lõplik)/2, 6.5.2021.

                     (14)

                        ELT C 393I, 29.9.2021, lk 3‒8.

                     (15)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. märtsi 2021. aasta määrus (EL) 2021/522, millega luuakse liidu tervisevaldkonna tegevusprogramm (programm „EL tervise heaks“) ajavahemikuks 2021–2027 ja tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) nr 282/2014 ( ELT L 107, 26.3.2021, lk 1‒29).

                     (16)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/947, millega luuakse naabruspiirkonna, arengu- ja rahvusvahelise koostöö instrument „Globaalne Euroopa“, muudetakse otsust nr 466/2014/EL ja tunnistatakse see kehtetuks ning tunnistatakse kehtetuks määrus (EL) 2017/1601 ja nõukogu määrus (EÜ, Euratom) nr 480/2009 (ELT L 209, 14.6.2021, lk 1‒78).

                     (17)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta otsus nr 1313/2013/EL liidu elanikkonnakaitse mehhanismi kohta (ELT L 347, 20.12.2013, lk 924).

                     (18)

                        https://www.who.int/initiatives/act-accelerator.

                     (19)

                        Euroopa konsensus humanitaarabi valdkonnas (2008/C 25/01) ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1257/96 humanitaarabi kohta (ELT L 163, 2.7.1996, lk 1‒6).

                     (20)

                        21. mai 2021. aasta pressiteade „

                     Euroopa tiimi 1 miljardi euro suurune algatus Aafrikas (europa.eu)

                  “

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.12.2021
            COM(2021) 766 final

            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            soovitus: nõukogu otsus,
            millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade (2005) täiendavate muudatuste üle

               LISA

               Juhised läbirääkimiste pidamiseks pandeemiaks valmisolekut ja sellele reageerimist käsitleva rahvusvahelise kokkuleppe üle ning rahvusvaheliste tervise-eeskirjade (2005) täiendavate muudatuste üle

               29. novembrist kuni 1. detsembrini 2021 toimunud maailma terviseassamblee erakorralisel istungjärgul vastu võetud otsusega SSA2/CONF/1Rev.1 ette nähtud valitsustevahelises protsessis, mis kujutab endast ülemaailmselt kaasavat läbirääkimisfoorumit, on komisjoni eesmärk pidada läbirääkimisi pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise rahvusvahelise kokkuleppe
                  1
                (edaspidi „pandeemiakokkulepe“) sõlmimiseks. Tuginedes COVID-19 pandeemia ajal saadud kogemustele ja pidades silmas valmisolekut võimalikeks rahvatervise hädaolukordadeks tulevikus, püüab komisjon Euroopa Liidu nimel saavutada kõikehõlmava läbirääkimiste tulemuse, mis hõlmab allpool esitatud eesmärke ja põhimõtteid.

               Pandeemiakokkuleppega, mis peaks täiendama rahvusvahelisi tervise-eeskirju (2005) (edaspidi „rahvusvahelised tervise-eeskirjad“) kehtestatakse kokkuleppeosalistele sisulised ja õiguslikult siduvad kohustused, mille peamine eesmärk on:

               –pandeemiaohtude ennetamine ja tõrje;

               –nende avastamine ja neist teatamine ning

               –nendeks valmistumine ja neile reageerimine.

               Sisulised kohustused, sealhulgas pandeemiakokkuleppe preambulis sisalduvad kohustused, peaksid olema määratletud mitmete üldeesmärkide ja -põhimõtetega, nagu õigus võimalikult heale tervisele, rahvusvaheline solidaarsus, võrdne juurdepääs pandeemia vastumeetmetele (nt isikukaitsevahendid, juurdepääs vaktsineerimisele, ravile ja diagnostikale, meditsiini- ja sotsiaalhoolekandeteenused), terviseühtsuse põhimõte, vajadus tegeleda inimeste, loomade ja keskkonna tervise vaheliste tihedate seostega ning mitmepoolse koostöö ja WHO keskne roll ülemaailmses tervishoiujuhtimises.

               Pandeemiakokkulepe peaks sisaldama ka sätteid, milles määratakse kindlaks:

               –institutsiooniline raamistik;

               –eeskirjad edasiste eeskirjade koostamise kohta;

               –seire- ja aruandlusmehhanismid;

               –kogu valitsemissektorit hõlmavad / sektoriülese valmisoleku lähenemisviisid, mille tulemusel kasutatakse paremini ära kõiki pädevusi ja ressurss ning saavutatakse suurem ühtsus pandeemia ennetamisel ja sellele reageerimisel ning

               –tehniline abi ja suutlikkuse suurendamine kokkuleppe rakendamiseks.

               Tõhusa pandeemiakokkuleppe jaoks on eelkõige vaja märkimisväärseid investeeringuid selle rakendamise toetamiseks. See peaks hõlmama järgmist:

               –tugevdada WHO suutlikkust toetada riiklike ja piirkondlike tervishoiu põhisüsteemide võimet pandeemiat ennetada, selleks valmis olla, seda avastada ja sellele reageerida;

               –anda tugevat tehnilist abi väikese või väiksema keskmise sissetulekuga riikidele ja suurendada nende suutlikkust eesmärgiga:

               ·tõhusalt rakendada pandeemiakokkelepet ja sellega seonduvaid rahvusvaheliste tervise-eeskirjadega seotud kohustusi;

               ·parandada pandeemia ennetamise, avastamise, selleks valmisoleku ja sellele reageerimise riiklikke ja piirkondlikke mehhanisme (sealhulgas asutuste- ja sektoritevahelised koordineerimismehhanismid) ning

               ·parandada tervishoiusüsteemide suutlikkust pandeemiaks valmis olla ja sellele reageerida, mille jaoks tuleb muu hulgas suurendada tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandetöötajate suutlikkust ennetada ja avastada pandeemiaks areneda võivaid rahvatervise hädaolukordi ja neile reageerida ning samuti arendada välja ja võtta kasutusele digitaalsed tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandevahendid.

               Pandeemiakokkuleppega tuleks püüda kehtestada sisulised sätted ja kohustused, eriti eespool nimetatud põhivaldkondades, ning määrata samuti kindlaks edasiste läbirääkimiste käik, sealhulgas lisaprotokollide abil. Õiguslikult siduvaid sätteid võib täiendada mittesiduvate sätetega (nt suunised, normid ja deklaratsioonid).

               Kõigil ÜRO liikmesriikidel ja piirkondliku (majandus)integratsiooni organisatsioonidel peaks olema lubatud saada pandeemiakokkuleppe või selle protokollide osaliseks. Samuti tuleks sätestada konkreetne kord asjaomaste rahvusvaheliste organisatsioonide ja valitsusväliste sidusrühmadega tehtava koostöö jaoks.

               Võttes arvesse pandeemiakokkuleppe teema pakilisust, tuleks ette näha võimalus selle ajutiseks kohaldamiseks kuni ratifitseerimiseni, et alustada kokkuleppe sätete rakendamist nii kiiresti kui võimalik.

               Väikese või väiksema keskmise sissetulekuga riikidele tuleks ette näha üleminekuperiood kokkuleppe rakendamiseks ning seonduv rakendamistoetus.

               Pandeemiakokkuleppega püüeldavate pandeemiaks valmisoleku ja sellele reageerimise eesmärkide saavutamiseks võib olla vaja täiendavalt muuta rahvusvahelisi tervise-eeskirju. Selliste muudatuste eesmärk peaks olema selgitada ja tugevdada rahvusvaheliste tervise-eeskirjade kehtivaid sätteid ning tõhustada nende rakendamist, tagades samal ajal selliste muudatuste ja pandeemiakokkuleppe sätete vastastikuse täiendavuse ja kooskõla.

               Komisjon esindab liitu pandeemiakokkuleppe väljatöötamise eest vastutavas valitsustevahelises läbirääkimisorganis, nagu on sätestatud maailma terviseassamblee otsuses SSA2/CONF./1Rev.1, ning igas ettevalmistavas või seotud organis, samuti töörühmas, mille ülesanne on tugevdada WHO-d tervisealasteks hädaolukordadeks valmisolekuks ja neile reageerimiseks, seoses rahvusvaheliste tervise-eeskirjade tugevdamiseks vajalike täiendavate muudatuste väljatöötamisega, ning edasistes läbirääkimistes nende muudatuste üle.

               Komisjon peaks püüdma tagada, et pandeemiakokkulepe ja kõik võimalikud rahvusvaheliste tervise-eeskirjade täiendavad muudatused on kooskõlas asjakohaste liidu õigusaktide ja poliitikavaldkondadega ning muudest asjakohastest mitmepoolsetest lepingutest tulenevate liidu kohustustega.

               Komisjon peaks pidama läbirääkimisi kooskõlas asjakohaste kehtivate liidu õigusaktidega.

                     (1)

                        See nimetus tähistab kokkulepet rahvusvaheliste lepingute õiguse Viini konventsiooni artikli 2 lõike 1 punkti a tähenduses ega piira nimetust, mille kokkuleppele allakirjutanud lõpuks valivad, nt kas konventsioon, leping või kokkulepe.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,23.5.2022
            COM(2022) 606 final

            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Saksamaa 2022. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2022. aasta stabiilsusprogrammi kohta
            {SWD(2022) 606 final} - {SWD(2022) 640 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Saksamaa 2022. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2022. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arves nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)19. veebruaril 2021 jõustus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241,
                  3
                millega loodi taaste- ja vastupidavusrahastu. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ning teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, tugevdades samas liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. Samuti aitab see tugevdada riigi rahanduse kestlikkust ning edendada majanduskasvu ja töökohtade loomist keskpikas ja pikas perspektiivis. [XX.] juunil 2022 ajakohastati kooskõlas määruse (EL) 2021/241 artikli 11 lõikega 2 taaste- ja vastupidavusrahastust igale liikmesriigile eraldatavat maksimaalset rahalist toetust.

               (2)24. novembril 2021 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2022) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse 2021. aasta mais Portos toimunud sotsiaaltippkohtumisel veelkord kinnitatud ühist kohustust jätkata Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamist. Euroopa Ülemkogu kiitis 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsi prioriteedid heaks 25. märtsil 2022. 24. novembril 2021 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande,
                  4
                milles nimetati Saksamaad ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille nõukogu võttis vastu 5. aprillil 2022, ning ettepaneku 2022. aasta ühise tööhõivearuande kohta, milles analüüsitakse tööhõivesuuniste ja Euroopa sotsiaalõiguste samba põhimõtete rakendamist ning mille nõukogu võttis vastu 14. märtsil 2022.

               (3)Venemaa sissetung Ukrainasse pärast ülemaailmset pandeemiat on märkimisväärselt muutnud geopoliitilist ja majanduslikku olukorda. Sissetungi mõju liikmesriikide majandusele avaldub näiteks kõrgemates energia- ja toiduhindades ning kehvemates kasvuväljavaadetes. Kõrgemad energiahinnad mõjutavad eelkõige kõige haavatavamaid leibkondi, kes kannatavad energiaostuvõimetuse all või elavad selle ohus. EL seisab silmitsi ka Ukrainast põgenevate inimeste enneolematu sissevooluga. Sellega seoses käivitati 4. märtsil 2022 esimest korda ajutise kaitse direktiiv,
                  5
                millega anti Ukrainast pärit põgenikele õigus seaduslikult ELis viibida ning juurdepääs haridusele ja koolitusele, tööturule, tervishoiule, eluasemele ja sotsiaalhoolekandele.

               (4)Võttes arvesse kiiresti muutuvat majanduslikku ja geopoliitilist olukorda, jätkub Euroopa poolaasta raames 2022. aastal majandus- ja tööhõivepoliitika ulatuslik koordineerimine, lähtudes samal ajal taaste- ja vastupidavusrahastu rakendamisnõuetest, nagu on märgitud 2022. aasta kestliku majanduskasvu analüüsis. Vastuvõetud taaste- ja vastupidavuskavade rakendamine on oluline poliitiliste prioriteetide elluviimiseks Euroopa poolaasta raames, kuna kavades käsitletakse kõiki 2019. ja 2020. aasta poolaasta tsüklites esitatud asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi või märkimisväärset osa neist. 2019. ja 2020. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt sama asjakohased ka taaste- ja vastupidavuskavade puhul, mida on läbi vaadatud, ajakohastatud või muudetud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklitele 14, 18 ja 21, nagu ka riigipõhised soovitused, mis esitati enne muudetud kava esitamise kuupäeva.

               (5)Alates 2020. aasta märtsist on kohaldatud üldist vabastusklauslit
                  6
               . 3. märtsi 2021. aasta teatises
                  7
                esitas komisjon oma seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, kusjuures peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks peaks olema ELi või euroala majandustegevuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Võttes arvesse suurenenud ebakindlust ja majandusväljavaateid ohustavaid suuri langusriske Euroopas toimuva sõja kontekstis, enneolematut energiahindade tõusu ja jätkuvaid häireid tarneahelates, on põhjendatud stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamisaja pikendamine 2023. aasta lõpuni.

               (6)2021. aasta stabiilsusprogrammi käsitlevas nõukogu 18. juuni 2021. aasta arvamuses esitatud lähenemisviisi kohaselt on eelarvepoliitikat praegu kõige parem mõõta esmaste kulude (ilma kaalutlusõigusel põhinevate tulumeetmeteta) muutusena keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu suhtes, jättes välja COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed, kuid võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu tagastamatute toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavaid kulusid
                  8
               . Selleks et hinnata, kas riigi eelarvepoliitika on konservatiivne ja kas eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist kooskõlas rohe- ja digipöördega, tuleks üldisest eelarvepoliitikast kaugemale minnes pöörata tähelepanu ka riiklikult rahastatavate
                  9
                esmaste jooksvate kulude (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed ja välja jäetud COVID-19 kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) ja investeeringute arengule.

               (7)2. märtsil 2022 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse 2023. aasta eelarvepoliitika üldised suunised, et toetada liikmesriike stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamisel ning seeläbi tugevdada poliitika koordineerimist
                  10
               . Komisjon märkis, et 2022. aasta talveprognoosi makromajanduslike väljavaadete kohaselt näib üleminek 2020.–2022. aasta üldiselt toetavalt eelarvepoliitikalt üldiselt neutraalsele eelarvepoliitikale 2023. aastal asjakohane, kuid samal ajal tuleb olla valmis reageerima muutuvale majandusolukorrale. Komisjon teatas, et 2023. aasta eelarvesoovitused peaksid jätkuvalt olema liikmesriigiti diferentseeritud ja nendes tuleks arvesse võtta võimalikku ülekanduvat mõju riikide vahel. Komisjon kutsus liikmesriike üles kajastama suuniseid oma stabiilsus- ja lähenemisprogrammides. Komisjon võttis kohustuse jälgida tähelepanelikult majandusarengut ja kohandada oma poliitikasuuniseid vastavalt vajadusele ning hiljemalt 2022. aasta mai lõpus esitatavas Euroopa poolaasta kevadpaketis.

               (8)Seoses 2. märtsil 2022 esitatud eelarvesuunistega võetakse 2023. aasta eelarvesoovitustes arvesse halvenenud majandusväljavaateid, suurenenud ebakindlust ja täiendavaid langusriske ning võrreldes talveprognoosiga kiiremat inflatsiooni. Neid kaalutlusi arvesse võttes tuleb eelarvemeetmete abil suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse ning säilitada kõige haavatavamate leibkondade ostujõud, et leevendada energiahinna tõusu mõju ja aidata piirata teisest inflatsioonisurvet sihipäraste ja ajutiste meetmete abil; eelarvepoliitika peab jääma paindlikuks, et kohaneda kiiresti muutuvate oludega, ning see peab olema riigiti diferentseeritud sõltuvalt nende eelarve- ja majandusolukorrast, sealhulgas võttes arvesse kriisi mõju ja Ukrainast põgenenud inimeste sisserännet.

               (9)28. aprillil 2021 esitas Saksamaa määruse (EL) 2021/241 artikli 18 lõike 1 kohaselt komisjonile oma riikliku taaste- ja vastupidavuskava. Komisjon on määruse (EL) 2021/241 artikli 19 kohaselt hinnanud taaste- ja vastupidavuskava asjakohasust, tulemuslikkust, tõhusust ja sidusust kooskõlas kõnealuse määruse V lisas esitatud hindamissuunistega. 13. juulil 2021 võttis nõukogu vastu otsuse Saksamaa taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta
                  11
               . Osamaksete tegemine sõltub komisjoni otsusest, mis on tehtud vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 24 lõikele 5 selle kohta, et Saksamaa on rahuldavalt täitnud nõukogu rakendusotsuses sätestatud asjakohased eesmärgid ja sihid. Rahuldav täitmine eeldab, et varem saavutatud eesmärke ja sihte ei ole tagasi pööratud.

               (10)Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artiklis 4 sätestatud tähtajaga esitas Saksamaa 2. mail 2022 oma 2022. aasta riikliku reformikava ja 27. aprillil 2022 oma 2022. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos. Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artiklile 27 kajastab 2022. aasta riiklik reformikava ka Saksamaa kaks korda aastas esitatavat aruannet taaste- ja vastupidavuskava täitmisel tehtud edusammude kohta.

               (11)23. mail 2022 avaldas komisjon Saksamaa kohta 2022. aasta riigiaruande
                  12
               . Selles hinnati Saksamaa edusamme nõukogu poolt 2019., 2020. ja 2021. aastal vastu võetud asjaomaste riigipõhiste soovituste järgimisel ning tehti taaste ja vastupidavuse tulemustabeli põhjal kokkuvõte sellest, kuidas Saksamaa on taaste- ja vastupidavuskava rakendanud. Selle analüüsi põhjal tehti riigiaruandes kindlaks puudused seoses probleemidega, mida taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta või käsitletakse ainult osaliselt, ning uute ja esilekerkivate probleemidega, sealhulgas nendega, mis tekivad seoses Venemaa sissetungiga Ukrainasse. Samuti hinnati Saksamaa edusamme Euroopa sotsiaalõiguste samba rakendamisel ning ELi peamiste tööhõive, oskuste ja vaesuse vähendamise eesmärkide ning ÜRO kestliku arengu eesmärkide saavutamisel.

               (12)Komisjon tegi määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Saksamaa kohta põhjaliku analüüsi ja avaldas selle tulemused 23. mail 2022
                  13
               . Komisjon jõudis järeldusele, et Saksamaal on makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on haavatavus seotud püsiva suure jooksevkonto ülejäägiga, mis kajastab tagasihoidlikke investeeringuid võrreldes säästudega ja millel on piiriülene mõju.

               (13)27. aprillil 2022 esitas Saksamaa uue 2022. aasta eelarvekava. Komisjon on esitanud kõnealuse kava kohta arvamuse kooskõlas määruse (EL) nr 473/2013 artikliga 7.

               (14)23. mail 2022 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Kõnealuses aruandes arutati Saksamaa eelarveseisundit, kuna riigi valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2021. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei olnud täidetud. Kooskõlas 2. märtsi 2022. aasta teatisega ei teinud komisjon 2022. aasta kevadel ettepanekut algatada uusi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusi ning hindab 2022. aasta sügisel uuesti, kas on asjakohane teha ettepanek algatada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlused.

               (15)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Saksamaal võtta 2020. ja 2021. aastal kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitas nõukogu Saksamaal juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Eurostati kinnitatud andmete põhjal vähenes Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk 4,3 %-lt SKPst 2020. aastal 3,7 %-le SKPst 2021. aastal. Saksamaa eelarvepoliitilised meetmed toetasid majanduse taastumist 2021. aastal, samas suurenesid ajutised erakorralised toetusmeetmed 2,7 %-lt SKPst 2020. aastal 4,2 %-le SKPst 2021. aastal. Saksamaa 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Enamik kaalutlusõigusel põhinevaid eelarvemeetmeid, mille valitsus võttis vastu 2020. ja 2021. aastal, olid ajutised või olid nendega seotud tasakaalustavad meetmed. Samal ajal ei olnud mõned ajavahemikul 2020–2021 valitsuse poolt kaalutlusõiguse alusel vastu võetud meetmed ajutised ega kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega, kusjuures peamiselt hõlmasid need peretoetuste, näiteks lapsetoetuse ja ülalpeetava lapse eest ette nähtud maksuvabastuse suurendamist ning suuremaid võimalusi vääringu odavnemiseks. Eurostati kinnitatud andmete kohaselt oli valitsemissektori võlg 2021. aastal 69,3 % SKPst.

               (16)2022. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2022. aastal optimistlik ja seejärel realistlik. Valitsuse prognoosi kohaselt kasvab reaalne SKP 2022. aastal 3,6 % ja 2023. aastal 2,3 %. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv väiksem: 2022. aastal 1,6 % ja 2023. aastal 2,4 %. See erinevus tuleneb peamiselt prognooside erinevast tähtajast, mis stabiilsusprogrammi puhul jäi Venemaa poolt Ukraina vastu korraldatud agressioonisõja alguse eelsesse aega, kui 2022. aasta majanduskasvu väljavaated olid optimistlikumad. Valitsus prognoosib oma 2022. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk jääb 2022. aastal tasemele 3¾ % SKPst ja 2023. aastal väheneb 2 %-ni SKPst. Sarnane tase 2022. aastal kajastab eelkõige pandeemiaga seotud erakorraliste meetmete jätkamist, Ukrainas peetava sõja tõttu kaitsekulutuste suurendamist ja sõja tõttu kerkinud energiahindade leevendamiseks vajalike meetmete võtmist ning rohepöördesse lisakulutuste ja -investeeringute tegemist. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 2022. aastal 66¾ %ni ja 2023. aastal 65¾ %ni. Prognoosi koostamise ajal teada olevate poliitikameetmete põhjal hinnatakse komisjoni 2022. aasta kevadprognoosis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk on 2022. aastal 2,5 % SKPst ja 2023. aastal 1,0 % SKPst. See on väiksem kui 2022. aasta stabiilsusprogrammis 2022. ja 2023. aastaks prognoositud eelarvepuudujääk, tulenedes peamiselt veidi tagasihoidlikumast maksutulu prognoosist, mis põhineb 2021. aasta novembris tehtud ettevaatlikel arvutustel, ning optimistlikumatest ootustest seoses programmi raames antavate toetuste ja avaliku sektori investeeringutega. Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori võla suhe SKPsse sarnane: 2022. aastal 66,4 % ja 2023. aastal 64,5 %. Lahknevus tuleneb puudujäägiprognoosi sarnasest erinevusest.

               Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on keskpika perioodi (kümme aastat) keskmine potentsiaalne SKP kasv hinnanguliselt 1,1 %. See hinnang ei hõlma aga selliste reformide mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ning võivad hoogustada Saksamaa potentsiaalset majanduskasvu.

               (17)2022. aastal kaotab valitsus järk-järgult enamiku COVID-19 kriisile reageerimiseks võetud meetmetest, nii et ajutised erakorralised toetusmeetmed peaksid prognooside kohaselt vähenema 4,2 %-lt SKPst 2021. aastal 1,2 %-le SKPst 2022. aastal. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks võetud meetmed, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,7 % SKPst ja mis eeldatavasti kaotatakse 2023. aastal
                  14
               . Need meetmed hõlmavad eelkõige küttekulude sihitatud toetamise; taastuvenergiamaksu (EEG-Umlage) kaotamise edendamise; pendelrändetoetuse (Pendlerpauschale) suurendamise; kütuste puhul energiamaksu vähendamise kolmeks kuuks; energiahinna hüvitamiseks tehtava ühekordse kindlasummalise makse (Energiepreispauschale) ja lisamakse iga lapse eest; sotsiaalabi saajatele suunatud ühekordse kindlasummalise makse; kohaliku ühistranspordi kuupileti hinna alandamise kolmeks kuuks. Need meetmed on kavandatud ajutistena. Kui aga energiahinnad jäävad kõrgeks ka 2023. aastal, võidakse mõned neist meetmetest säilitada. Mõned neist meetmetest ei ole sihitatud, eelkõige pendelrändetoetuse suurendamine ja kütuste puhul energiamaksu vähendamine. Valitsemissektori eelarvepuudujääki mõjutavad ka Ukrainast põgenenud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulud, mille maht on komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt 2022. aastal 0,1 % SKPst ja 2023. aastal 0,2 % SKPst,
                  15
                ning kaitsekulutuste suurenemine 2022. aastal 0,4 % SKPst ja 2023. aastal 0,5 % SKPst.

               (18)18. juunil 2021 soovitas nõukogu Saksamaal
                  16
                säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning riiklikult rahastatavad investeeringud. Samuti soovitati Saksamaal juhul, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada riigi rahanduse kestlikkus keskpikas perspektiivis ning samal ajal suurendada investeeringuid, et hoogustada võimalikku majanduskasvu.

               (19)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi ja Saksamaa 2022. aasta stabiilsusprogrammis sisalduva teabe põhjal peaks prognooside kohaselt eelarvepoliitika 2022. aastal olema toetav, –1,6 % SKPst, nagu soovitas nõukogu
                  17
               . Saksamaa kavatseb jätkuvalt toetada majanduse taastumist, kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut lisainvesteeringute rahastamiseks, nagu on soovitanud nõukogu. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2021. aastaga jääma stabiilseks. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2022. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,2 protsendipunkti
                  18
               . Seetõttu kavatseb Saksamaa säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud, nagu soovitas nõukogu. Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2022. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 1,5 protsendipunkti. See märkimisväärne ekspansiivne panus hõlmab energiahindade tõusu majandusliku ja sotsiaalse mõjuga tegelemise meetmete täiendavat mõju (0,7 % SKPst) ning Ukrainast ümberasustatud isikutele ajutise kaitse pakkumise kulusid (0,1 % SKPst), samas kui rohepöördele tehtavad lisakulutused (0,2 % SKPst) peaksid samuti aitama kaasa jooksvate netokulude kasvule.

               (20)Komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi kohaselt on eelarvepoliitika seisund, eeldusel et poliitikat ei muudeta, 2023. aastal 0,6 % SKPst
                  19
               . Eeldatavasti kasutab Saksamaa ka 2023. aastal taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi, et rahastada lisainvesteeringuid majanduse taastumise soodustamiseks. Taaste- ja vastupidavusrahastu toetustest ja muudest ELi vahenditest rahastatavate kulutuste positiivne panus majandustegevusse peaks võrreldes 2022. aastaga vähenema 0,1 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaksid 2023. aastal andma eelarvepoliitikasse ekspansiivse panuse 0,1 protsendipunkti
                  20
               . Samal ajal peaks riiklikult rahastatavate esmaste jooksvate kulude kasv (ilma uute tulumeetmeteta) 2023. aastal andma üldisesse eelarvepoliitikasse pärssiva panuse 0,7 protsendipunkti. See hõlmab energiahindade tõusu leevendamiseks võetud meetmete (0,7 % SKPst) järkjärgulise kaotamise ja Ukrainast põgenenud inimestele ajutise kaitse andmisega seotud lisakulude (0,05 % SKPst) mõju võrreldes 2022. aastaga.

               (21)2022. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk järk-järgult vähenema 1¾ %-le SKPst 2024. aastal ja 1 %-le SKPst 2025. aastal. Prognoosis eeldatakse, et valitsemissektori tulude osakaal SKPst suureneb, seevastu kulude osakaal SKPst peaks jääma suhteliselt stabiilseks. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse 2025. aastani kahanema: 2024. aastal 65¾ %-le ja 2025. aastal 65 %-le. Komisjoni analüüsi põhjal näivad võla kestlikkusega seotud riskid keskpikas perspektiivis väikesed.

               (22)Elanikkonna vananemine ja tööturu pingestumine mõjutavad järgmistel aastatel Saksamaad märkimisväärselt. Vanaduspensioniiga tõuseb 2031. aastaks 67 eluaastani, kuid pensionisüsteemi pikaajalise kestlikkuse tagamiseks on vaja seda senisest enam kohandada. Tugevamaid tööstiimuleid on vaja ka tööturu pingestumise tõttu. Valitsuse võetud kohustus säilitada pensioniskeemi sissemaksete määra ülempiir ja sissetuleku asendamise miinimummäär (Doppelte Haltelinie) toob kaasa vajaduse teha märkimisväärseid fiskaalülekandeid, suurendades veelgi enam nooremate põlvkondade koormust. Riigi subsideeritavad erapensionifondid (Riester Rente) ei ole suutnud pensionisüsteemis olulist rolli täita. Tulud on väikesed ja halduskulud suured. Eelkõige väikese sissetulekuga töötajad ei suuda piisavalt pensionisääste koguda.

               (23)Maksusüsteem tugineb suurel määral tööjõumaksude laekumisele, samas kui kaasavat majanduskasvu vähem kahjustavad maksubaasid on endiselt alakasutatud. Maksukiil on Saksamaal üks ELi suurimaid. See vähendab netopalka ning pärsib teatud rühmade, näiteks madala ja keskmise sissetulekuga töötajate ja leibkonna teiste palgasaajate hulgas huvi oma töötundide arvu suurendada; see ei aita kuidagi kaasa tööjõupotentsiaali paremale kasutamisele, samal ajal kui tööjõupuudus lokkab. Keskkonnamaksudest saadav tulu on suhteliselt väike, samas keskkonnakahjulikud toetused (sealhulgas maksuvähendused ja -vabastused) õõnestavad keskkonnasäästlikkuse eesmärkide saavutamist ning takistavad CO2-heite vähendamist, energiatõhusust ja taastuvenergia laialdasemat kasutamist.

               (24)Vastavalt määruse (EL) 2021/241 artikli 19 lõike 3 punktile b ja V lisa kriteeriumile 2.2 sisaldab taaste- ja vastupidavuskava ulatuslikke üksteist vastastikku tugevdavaid reforme ja investeeringuid, mis tuleb rakendada 2026. aastaks. Need aitavad lahendada kõiki majanduslikke ja sotsiaalseid probleeme või olulist osa majanduslikest ja sotsiaalsetest probleemidest, millele on osutatud nii nõukogu poolt Saksamaale 2019. ja 2020. aastal Euroopa poolaasta raames antud riigipõhistes soovitustes kui ka enne kava vastuvõtmise kuupäeva esitatud riigipõhistes soovitustes. Täpsemalt öeldes pööratakse kavas tähelepanu vajadusele suurendada avaliku ja erasektori investeeringuid eelkõige rohe- ja digipöördesse, kestlikku transporti, puhastesse, tõhusatesse ja integreeritud energiasüsteemidesse, avaliku halduse ja tervishoiuteenuste digitaliseerimisse, haridusse ning teadusuuringutesse ja innovatsiooni.

               (25)Saksamaa taaste- ja vastupidavuskava rakendamine aitab eeldatavasti teha uusi edusamme rohe- ja digipöörde valdkonnas. Saksamaa kliimaeesmärkide saavutamist toetavad meetmed moodustavad kava kogueraldisest 42 % ning digieesmärke toetavad meetmed 52 %. Taaste- ja vastupidavuskava täielik rakendamine kooskõlas asjakohaste eesmärkide ja sihtidega aitab Saksamaal COVID-19 kriisist kiiresti taastuda, tugevdades samal ajal tema vastupanuvõimet. Sotsiaalpartnerite ja muude asjaomaste sidusrühmade süstemaatiline kaasamine on jätkuvalt oluline taaste- ja vastupidavuskava ning üldise majandus- ja tööhõivepoliitika edukaks rakendamiseks, et tagada laialdane isevastutus kogu poliitilise tegevuskava eest.

               (26)4. aprilliks 2022 esitas Saksamaa ühtekuuluvuspoliitika programmidokumendid
                  21
                Euroopa Regionaalarengu Fondi kõigi 15 programmi, Euroopa Sotsiaalfond+ kõigi 16 programmi ning Euroopa Regionaalarengu Fondi ja Euroopa Sotsiaalfond+ segaprogrammi kohta. 19. aprillil 2022 kiitis komisjon heaks Saksamaaga sõlmitava partnerluslepingu ühtekuuluvuspoliitika fondide kasutamise kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrusega (EL) 2021/1060 peab Saksamaa asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi ühtekuuluvuspoliitika 2021.–2027. aasta fondide programmitöös arvesse võtma. See on eeltingimus ühtekuuluvuspoliitika fondidest saadava rahalise toetuse tulemuslikkuse suurendamiseks ja lisaväärtuse maksimeerimiseks, edendades samal ajal nende fondide ning muude liidu vahendite ja fondide vahelist koordineerimist, vastastikust täiendavust ja sidusust. Taaste- ja vastupidavusrahastu ning ühtekuuluvuspoliitika programmide edukas rakendamine sõltub ka selliste kitsaskohtade kõrvaldamisest, mis pärisvad investeeringuid, mis toetavad rohe- ja digipööret ning tasakaalustatud territoriaalset arengut.

               (27)Lisaks taaste- ja vastupidavuskavas käsitletud majanduslikele ja sotsiaalsetele probleemidele on Saksamaa endiselt maha jäänud väga suure läbilaskevõimega lairibaühenduse kasutuselevõtul maapiirkondades, kus suuremad investeeringud võiksid edendada tootlikkuse kasvu ning vähendada säästude ja investeeringute tasakaalustamatust. Ühtekokku parandas Saksamaa viimase aasta jooksul väga suure läbilaskevõimega lairibaühenduse kättesaadavust märkimisväärselt ja on selle näitaja poolest praegu üle ELi keskmise. Ent maapiirkondades oli katvus 22,5 %, mis jääb alla ELi keskmise (37,1 %). Ainult 15,4 % leibkondadest saab kasutada kiudoptilist ühendust (ELi keskmine 50 %), see asetab Saksamaa nende liikmesriikide hulka, kus kiudoptilise ühenduse kättesaadavus on kõige kehvem, samas kui esiviisikusse kuuluvate ELi liikmesriikide puhul on see näitaja vähemalt 85 %. Kiudoptilise ühenduse puudumine on iseäranis suur maapiirkondades (11,3 %, ELi keskmine 33,8 %). See pärsib tootlikkuse kasvu, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate puhul, kellest paljud asuvad maa- ja poolmaapiirkondades. Lairibaühenduse laiendamist ega 5G-ühendust Saksamaa riiklikus taaste- ja vastupidavuskavas ei käsitleta. Föderaalsel ja piirkondlikul tasandil on olemas kavad, milles on seatud eesmärgiks parandada ühenduvust n-ö hallil alal ja mobiilset ühendust n-ö valgetel laikudel. Koalitsioonileping sisaldab ambitsioonikaid eesmärke tagada kiudoptiline ja 5G-ühendus kõikidele Saksamaa kodumajapidamistele, kuid eesmärkide elluviimise lõpptähtaega ei ole veel kindlaks määratud. Nende eesmärkide õigeaegsel saavutamisel on otsustava tähtsusega tsiviilehituse planeerimis- ja haldussuutlikkuse suurendamine erasektoris ning planeerimise ja rakendamise juhtimine avalikus sektoris. Nende eesmärkide saavutamiseks on vaja täiustada ka taotluste esitamise ja lubade andmise menetlust ning standardida alternatiivseid, vähem aeganõudvaid paigaldamistehnikaid.

               (28)Versailles’ deklaratsioonis ELi riigipeade ja valitsusjuhtidelt saadud volituste kohaselt soovitakse kavaga „REPowerEU“ kaotada võimalikult kiiresti Euroopa Liidu sõltuvus Venemaalt imporditavast fossiilkütusest. Selleks määratakse dialoogis liikmesriikidega kindlaks kõige sobivamad projektid, investeeringud ja reformid riiklikul, piirkondlikul ja ELi tasandil. Nende meetmete eesmärk on vähendada üldist sõltuvust fossiilkütustest ja suunata fossiilkütuste import Venemaalt eemale.

               (29)Saksamaa seisab silmitsi probleemidega, mis on seotud nii tema sõltuvusega fossiilkütustest ja Venemaalt energia importimisega kui ka täielikult integreeritud säästvasse energiasüsteemi investeerimise raamtingimustega. 2020. aasta andmete kohaselt on sõltuvus Venemaalt imporditavast gaasist eriti suur (65 %
                  22
               ) ja suurem kui ELi keskmine (44 %). Sõltuvus Venemaalt imporditavast naftast on samuti suurem kui ELi keskmine (Saksamaal 34 %, ELi keskmine 26 %)
                  23
               . Üle poole Saksamaa energiaallikate jaotusest moodustavad gaas (26 %) ja nafta (35 %). Selline sõltuvus avaldab otsest mõju Saksamaa tööstusele, mille energiatarve hõlmab 35 % maagaasi lõpptarbimisest. Nende probleemide lahendamiseks, kliima- ja energiaeesmärkide saavutamiseks ning investeeringute suurendamiseks võrreldes säästmisega on äärmiselt oluline teha kiiremaid edusamme ülekande- ja jaotusvõrkude laiendamisel ning taastuvenergia kasutuselevõtul. Vaja on teha suuremaid jõupingutusi energiavarustuse ja tarneteede mitmekesistamiseks, kasutades kõiki kättesaadavaid CO2-vabasid energiaallikaid, eelkõige taastuvallikatest toodetud elektrienergiat ja gaasi, sealhulgas saastevaba vesinikku ja veeldatud maagaasi. Gaasiga seotud uued taristu- ja võrguinvesteeringud peaksid võimaluse korral olema tulevikukindlad, et hõlbustada nende pikaajalist kestlikkust tulevikus säästvatele kütustele kohandamise kaudu. Paketi „Eesmärk 55“ eesmärkide saavutamiseks tuleb Saksamaal veelgi vähendada kasvuhoonegaaside heidet ning suurendada taastuvenergia tootmist ja energiatõhusust. Tuleb pingutada, et kiirendada tööstuse CO2-heite vähendamist, suurendada energiatarbijatele pakutavate võimaluste paindlikkust ja leevendada nende tundlikkust varieeruvate hindade suhtes ning tugevdada energiasüsteemide lõimitust
                  24
               . Samuti tuleks võtta meetmeid, mille abil suurendada energiatõhusust, kahandada energiatarbimist ning kiirendada CO2-heite vähendamist hoonefondi puhul ja transpordisektoris, mis 2021. aastal ei suutnud heitkoguste vähendamise riiklikke eesmärke saavutada. Jagatud liikuvuse ja säästva avaliku transporditeenuse senisest laialdasema kasutamise tulemusena võib väheneda fossiilkütuste kulu. Saksamaa elektrivõrkude laiendamisel on esinenud märkimisväärseid viivitusi. Peamised takistused on muu hulgas planeerimise, loa saamise ja edasikaebamise menetluse keerukus ja pikkus. Elektrivõrkude laiendamisel esinenud viivitused on tekitanud vajaduse piirata taastuvate energiaallikate kasutamist teatud piirkondades. Peale selle mõjutavad elektrivõrkude laiendamisel esinevad viivitused oluliselt naaberliikmesriikide võrke, kuna Saksamaa elektrivõrgu läbilaskevõime ei ole piisav, et transportida vastavas hinnavööndis kaubeldavaid elektrikoguseid. Valitsus on võtnud kohustuse suurendada elektritootmises taastuvate energiaallikate osakaal 2030. aastaks 80 %ni ja 2035. aastaks peaaegu 100 %ni. Samas on taastuvenergia, eelkõige maismaa tuuleenergia kasutuselevõtt viimastel aastatel märkimisväärselt aeglustunud, kuna selle rakendamisel esineb endiselt takistusi. Nende takistuste kõrvaldamiseks tuleb varajases etapis lahendada maakasutusega seotud konfliktid, leevendada minimaalse vahemaa nõudeid, parandada ruumilist planeerimist, et määrata kindlaks tuuleenergia kasutuselevõtuks sobivad piirkonnad, ning lihtsustada lubade saamist. Kohaliku kogukonna heakskiidu saamisele saab kaasa aidata muu hulgas sujuvama konsulteerimisprotsessi, kodanike osaluse suurendamise ja projektidest saadava tulu jagamise kaudu. Taastuvate energiaallikate laialdasem kasutuselevõtt ja energiatõhususe suurendamine ei kahanda mitte üksnes sõltuvust energiaimpordist, vaid vähendab oluliselt ka energiahindu. Olemasolevate energiaühenduste puhul saab senisest veelgi enam tugevdada osalemist energiaalases piiriüleses koostöös ning suurendada paindlikkust ja vastassuunavoogu.

               (30)Kuigi kliimaneutraalsusele ülemineku ja fossiilkütustest loobumise kiirendamine tekitab mitmes sektoris märkimisväärseid ümberkorralduskulusid, saab Saksamaa ühtekuuluvuspoliitika raames kasutada õiglase ülemineku mehhanismi, et leevendada ülemineku sotsiaal-majanduslikku mõju kõige enam mõjutatud piirkondades. Lisaks saab Saksamaa kasutada Euroopa Sotsiaalfond+, et parandada tööhõivevõimalusi ja tugevdada sotsiaalset ühtekuuluvust.

               (31)Võttes arvesse komisjoni hinnangut, on nõukogu 2022. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  25
                kajastub allpool esitatud soovituses 1.

               (32)Arvestades euroala liikmesriikide majanduse tihedat seotust ning nende ühist panust majandus- ja rahaliidu toimimisse, soovitas nõukogu euroala liikmesriikidel võtta meetmeid, sealhulgas oma taaste- ja vastupidavuskavade kaudu, et rakendada soovitust euroala majanduspoliitika kohta. Saksamaa puhul kajastub see eelkõige allpool esitatud soovitustes 1, 2 ja 3.

               (33)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2022. aasta riikliku reformikava ja 2022. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 2, 3 ja 4. Soovitused 1, 2 ja 3 aitavad kaasa ka euroala käsitlevate soovituse, eelkõige esimese ja neljanda soovituse rakendamisele. Soovituses 1 osutatud eelarvepoliitika meetmed ning soovitustes 2, 3 ja 4 osutatud poliitikameetmed aitavad muu hulgas vähendada jooksevkonto ülejäägiga seotud tasakaalustamatust, kui tegemist on suurema investeeringuga,

               SOOVITAB Saksamaal võtta 2022. ja 2023. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tagada 2023. aastal, et riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasv oleks kooskõlas üldiselt neutraalse eelarvepoliitikaga, võttes arvesse jätkuvat ajutist ja suunatud toetust kodumajapidamistele ja ettevõtetele, mis on energiahindade tõusu suhtes kõige haavatavamad, ning Ukrainast põgenevatele inimestele. Olla valmis kohandama jooksvaid kulutusi vastavalt muutuvale olukorrale. Suurendada avaliku sektori investeeringuid rohe- ja digipöördesse ning energiajulgeolekusse, sealhulgas kasutades taaste- ja vastupidavusrahastut, kava „RePowerEU“ ja muid ELi vahendeid. Järgida pärast 2023. aastat eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne keskpika perioodi eelarvepositsioon. Parandada maksusüsteemi kaasavama ja kestlikuma majanduskasvu saavutamiseks, pakkudes eelkõige tõhusamaid maksusoodustusi, mis motiveeriksid töötundide arvu suurendama. Tagada pensionisüsteemi pikaajaline kestlikkus.

               2.Jätkata oma taaste- ja vastupidavuskava rakendamist kooskõlas nõukogu 13. juuli 2021. aasta rakendusotsuses esitatud eesmärkide ja sihtidega. Viia kiiresti lõpule komisjoniga peetavad läbirääkimised 2021.–2027. aasta ühtekuuluvuspoliitika programmidokumentide üle, et alustada nende rakendamist.

               3.Kõrvaldada investeerimisel esinevad takistused ja suurendada investeeringuid väga suure läbilaskevõimega digitaalsetesse sidevõrkudesse.

               4.Vähendada üldist sõltuvust fossiilkütustest ja mitmekesistada nende importi, parandades energiatõhusust, edendades energiasäästu, mitmekesistades energiatarneid ja tarneteid, kõrvaldades investeerimisel esinevad kitsaskohad, lihtsustades loa saamise menetlust, suurendades investeeringuid elektrivõrkudesse ja taastuvenergiasse ja kiirendades nende kasutuselevõttu ning edendades osalemist energiaalases piiriüleses koostöös.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

                     (5)

                        Nõukogu 4. märtsi 2022. aasta rakendusotsus (EL) 2022/382, millega määratakse kindlaks Ukrainast lähtuva põgenike massilise sissevoolu olemasolu direktiivi 2001/55/EÜ artikli 5 tähenduses ning nähakse selle tulemusena ette ajutine kaitse (ELT L 71, 4.3.2022, lk 1).

                     (6)

                        Komisjoni teatis nõukogule stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta,
                     Brüssel, 20.3.2020 (COM(2020) 123 final).

                     (7)

                        Komisjoni teatis nõukogule „Üks aasta pärast COVID-19 puhangu algust: eelarvepoliitika meetmed“, Brüssel, 3.3.2021 (COM(2021) 105 final).

                     (8)

                        Käesolevas soovituses esitatud hinnangud eelarvepoliitika ja selle komponentide kohta on komisjoni hinnangud, mis põhinevad komisjoni 2022. aasta kevadprognoosi aluseks olevatel eeldustel. Komisjoni hinnangud keskpika perioodi potentsiaalse majanduskasvu kohta ei hõlma selliste reformide positiivset mõju, mis on ette nähtud taaste- ja vastupidavuskavaga ja võivad hoogustada potentsiaalset majanduskasvu.

                     (9)

                        Ei rahastata taaste- ja vastupidavusrahastust ega muudest ELi vahenditest antavate toetustega.

                     (10)

                        Komisjoni teatis nõukogule: eelarvepoliitika suunised 2023. aastaks, Brüssel, 2.3.2022 (COM(2022) 85 final).

                     (11)

                        Nõukogu 13. juuli 2021. aasta rakendusotsus Saksamaa taaste- ja vastupidavuskavale antud hinnangu heakskiitmise kohta (ST 10158/2021; ST 10158/2021 ADD).

                     (12)

                        COM(2022)607 final, 23.05.2022.

                     (13)

                        COM(2022)600 final ja SWD(2022)629 final, 23.05.2022.

                     (14)

                        Näitajad kajastavad alates 2021. aasta sügisest võetud meetmete aastaste eelarvekulude taset, sealhulgas jooksvaid tulusid ja kulusid ning asjakohasel juhul kapitalikulumeetmeid.

                     (15)

                        Eeldatakse, et Ukrainast ELi põgenenud isikute koguarv jõuab 2022. aasta lõpuks vähehaaval 6 miljonini ning nende hinnanguline geograafiline jaotus põhineb olemasoleva diasporaa suurusel, vastuvõtva liikmesriigi elanikkonna suhtelisel suurusel ja Ukrainast põgenenud isikute tegelikul jaotusel üle kogu ELi 2022. aasta märtsi seisuga. Inimese kohta arvutatud eelarvekulude puhul põhinevad hinnangud komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse Euromodi mikrosimulatsiooni mudelil, võttes arvesse nii võimalikke rahaülekandeid inimestele kui ka mitterahalisi hüvesid, näiteks haridust ja tervishoidu.

                     (16)

                        Nõukogu 18. juuni 2021. aasta soovitus, milles esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 304, 29.7.2021, lk 18).

                     (17)

                        Miinusmärgiga (plussmärgiga) näitaja kajastab esmaste kulude liigset (vähest) kasvu võrreldes keskpika perioodi majanduskasvuga, osutades ekspansiivsele (pärssivale) eelarvepoliitikale.

                     (18)

                        Muud riiklikult rahastatavad kapitalikulud peaksid andma pärssiva panuse 0,1 protsendipunkti SKPst.

                     (19)

                        Miinusmärgiga (plussmärgiga) näitaja kajastab esmaste kulude liigset (vähest) kasvu võrreldes keskpika perioodi majanduskasvuga, osutades ekspansiivsele (pärssivale) eelarvepoliitikale.

                     (20)

                        Muud riiklikult rahastatavad kapitalikulud peaksid andma neutraalse panuse.

                     (21)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/1060, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfond+, Ühtekuuluvusfondi, Õiglase Ülemineku Fondi ja Euroopa Merendus-, Kalandus- ja Vesiviljelusfondi kohta ning nende ja Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi, Sisejulgeolekufondi ning piirihalduse ja viisapoliitika rahastu suhtes kohaldatavad finantsreeglid (ELT L 231, 30.6.2021, lk 159).

                     (22)

                        Saksamaa majandus- ja kliimakaitse ministeeriumi hiljutiste andmete kohaselt on selle osakaal gaasi koguimpordis vähenenud 35 %ni.

                     (23)

                        Eurostat (2020), Venemaa impordi osakaal maagaasi ja toornafta koguimpordis. ELi 27 liikmesriigi keskmise impordi puhul näitab koguimport ELi 27 liikmesriigist väljastpoolt pärit importi. Saksamaa puhul hõlmab koguimport ELi-sisest kaubandust. Toornafta ei hõlma rafineeritud naftatooteid.

                     (24)

                        Energiasüsteemide lõimimisel seotakse eri energiakandjad üksteisega ja lõpptarbimissektoritega.

                     (25)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.