title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Eesti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/25

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Eesti 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   2014/C 247/06
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse (3) Eesti 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Eesti ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (4) esitas komisjon 15. novembril 2013 arvamuse Eesti 2014. aasta eelarvekava kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti võttis komisjon 13. novembril 2013 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (5) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Eestit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Eesti esitas 8. mail 2014 oma 2014. aasta riikliku reformikava ja 29. aprillil 2014 oma 2014. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuse dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               2014. aasta stabiilsusprogrammis esitatud eelarvestrateegia eesmärk on pidada kogu programmi jooksul kinni keskpika perioodi eelarve-eesmärgist ja luua piisavad eelarvepuhvrid majanduslikult raskeks ajaks. Stabiilsusprogrammis kinnitatakse eelmist keskpika perioodi eelarve-eesmärki – struktuurset ülejääki –, mis on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust rangem. Eesti ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon halveneb 2014. aastal eeldatavalt 0,1 protsendipunkti võrra SKPst, kaldudes seega kõrvale nõutavast kohandamiskavast, enne kui paraneb 0,4 protsendipunkti võrra SKPst 2015. aastal ja jääb aastatel 2016–2017 tasakaalulähedaseks. Lisaks sellele osutab stabiilsusprogramm kulueesmärgist kõrvalekaldumise ohule 2014. aastal ja märkimisväärse kõrvalekaldumise ohule 2015. aastal. Üldiselt sisaldab keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskava riske seoses stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmisega.

               (9)

               Stabiilsusprogrammi fiskaalprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium, mida ei ole kinnitanud sõltumatu üksus, on realistlik ja üldiselt kooskõlas komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosiga. Nimetatud prognoosi kohaselt suureneb struktuurne eelarvepuudujääk 2014. aastal 0,1 % võrra SKPst ja tulemuseks on 0,3 % suurune lõhe SKPst võrreldes nõutava kohandamisega ja oluline kõrvalekaldumine kaheaastase perioodi jooksul hinnatuna. Komisjon prognoosib struktuurse eelarvepositsiooni halvenemist 2015. aastal veel 0,2 % võrra SKPst, osutades olulisele kõrvalekaldumisele nõutavast kohandamisest, mis on vajalik keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks. Olulist kõrvalekaldumist kulueesmärgist prognoositakse ka aastatel 2014–2015. Lähtudes 2014. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et 2014. ja 2015. aastal on oht keskpika perioodi eelarve-eesmärgist oluliselt kõrvale kalduda. Majandus- ja rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu täitmiseks kehtestatud struktuurse eelarvetasakaalu reegel jõustus Eestis uue riigieelarve seadusega 23. märtsil 2014, kuid seda reeglit tuleb veel täiendada mitmeaastaste kulueesmärkide siduvamaks muutmisega.

               (10)

               Tööturu valdkonnas on tehtud märkimisväärseid edusamme noorte töötuse ja pikaajalise töötuse vähendamisel. Erilist tähelepanu on vaja pöörata meetmetele, millega luuakse madalapalgalistele töötajatele stiimulid töötamiseks. Vaja on täiendavaid jõupingutusi, et tegeleda suureneva tööjõupuudusega, sealhulgas sellisega, mille põhjuseks on vananemine ning tööturult väljumine terviseprobleemide või puude tõttu. Töövõimereformi õigeaegne vastuvõtmine ja rakendamine koos juurdepääsu tagamisega vajalikele teenustele on seetõttu väga oluline. Perepoliitikale tehtavate kulutuste kulutõhusust saaks veelgi suurendada, parandades muu hulgas juurdepääsu lastehoiuteenustele. See peaks looma head eeldused naiste varajaseks tööturule naasmiseks ja vähendama püsivat suurt soolist palgalõhet. Tuleb suurendada jõupingutusi ettevõtluse edendamiseks ja töökohtade loomiseks väljaspool Tallinna ja Tartut asuvates piirkondades, et ennetada majandusarengu erinevuste suurenemist ja vähendada töötust, eelkõige madala kvalifikatsiooniga inimeste hulgas.

               (11)

               Hariduse ja koolituse valdkonnas võeti hiljuti vastu reformid, mille eesmärk on viia hariduse korraldus ja õppekavad vastavusse tööturu vajadustega. Vaja on täiendavaid jõupingutusi, et lihtsustada üleminekut hariduse omandamiselt tööellu. Vaja on süstemaatilisi jõupingutusi, eelkõige kaasates sotsiaalpartnerid, et suurendada osalust kutsehariduses ja -koolituses ning väljaõppes töökohal, eelkõige tööpraktikas. Elukestva õppe strateegia rakendamisel on vaja teha suuri jõupingutusi, et pakkuda hädavajalikku täiendõpet, ümberõpet ja kvalifikatsioonitasemeid, eelkõige tööturul halvemas olukorras olevatele inimestele. On olemas aruka spetsialiseerumise raamistik, mis hõlmab ettevõtluse ja majanduskasvu strateegiat ning teadus- ja arendustegevuse ning innovatsiooni strateegiat, keskendub ühistele prioriteetidele ning tegeledes samas põhjalikult konkreetsete teemavaldkondadega. Majanduse väiksust silmas pidades tuleks jätkata jõupingutusi teadus- ja arendustegevuse ja innovatsioonisüsteemi rahvusvahelistamiseks ja prioriseerimiseks.

               (12)

               Eesti ressursimahukus on jätkuvalt väga suur. Avaliku sektori hoonete energiatõhususe valdkonnas on tehtud edusamme, kuid jõupingutusi tuleb jätkata ja suurendada, eelkõige elu- ja tööstushoonete sektoris. Jäätmekäitluse ja prügilasse ladestamise valdkonnas on tehtud olulisi edusamme, kuid tuleb tagada ringlussevõtu majanduslik elujõulisus. Transpordi arengukava meetmed tuleb rakendada, eelkõige võimaldamaks Eestil ohjeldada heitkogustega kauplemise süsteemi väliste sektorite CO2 heitkoguseid. Kaubaveo energiatõhusust on võimalik suurendada, võttes kasutusele säästvamaid transpordiliike. Ühistransporditeenuse kasutamist on võimalik veelgi suurendada, parandades piirkondlike transpordivõrkude vastastikust täiendavust ning bussi ja raudtee reisijateveo omavahelist ühilduvust. Erasõidukite kasutamine suureneb, kuid sõiduautopargi keskmine vanus on ELi keskmisest peaaegu kaks korda kõrgem ja uued sõiduautod on liidus kõige saastavamate hulgas. Keskkonnastiimuleid, sealhulgas maksustamine, on vaja oluliselt tugevdada. Kuigi piiriüleste energiaühenduste valdkonnas on astutud paljutõotavaid samme, on Eesti energiaturu täielikuks ühendamiseks liiduga vaja veel aega ja investeeringuid.

               (13)

               Suurenevad piirkondlikud erinevused kombineerituna negatiivsete demograafiliste suundumuste, ebatõhususe ja kohalike omavalitsuste omavahelise puuduliku koostööga vähendavad Eesti arengupotentsiaali. Osaliselt peegeldab see püsivat vastuolu fiskaalvõimekuse ja kohustuste vahel väikestes omavalitsustes, aga ka piiratud mastaabisäästu. Tõhusamate ja juurdepääsetavamate kvaliteetsete avalike teenuste osutamine kohalikul tasandil, lähtudes teeninduspiirkondadest ja teenuste miinimumstandarditest, eelkõige transpordi, pikaajalise hoolduse, alushariduse ja sotsiaalteenuste valdkonnas, on aktiveerimise ja tööturumeetmete tulemuslikkuse eeldus.

               (14)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Eesti majanduspoliitikat. Ta on hinnanud riiklikku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Eesti eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (15)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille rahaühik on euro (7). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Eesti tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Eestil võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada 2014. aasta eelarvemeetmeid, võttes arvesse vastavalt komisjoni talituste 2014. aasta kevadprognoosile tekkivat lõhet 0,3 % SKPst, mis osutab riskile kalduda oluliselt kõrvale stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetest. Tugevdada 2015. aastal oluliselt eelarvestrateegiat, et tagada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamine ja selle järgimine edaspidi. Täiendada eelarvetasakaalu reeglit siduvamate mitmeaastaste kulueesmärkidega keskpika perioodi eelarveraamistiku raames ja jätkata avaliku sektori kulutuste tõhustamist.

               2.

               Suurendada madalapalgalistele töötajatele suunatud meetmete kaudu stiimuleid töötamiseks. Suunata aktiveerimiseks tehtavaid jõupingutusi, tagades töövõimereformi õigeaegse vastuvõtmise ja rakendamise. Suurendada perepoliitika efektiivsust ja kulutõhusust, parandades samal ajal lastehoiuteenuste kättesaadavust ja nendele juurdepääsu. Kasutada kooskõlastatud meetmeid majandusarengu ja ettevõtluse soodustamiseks piirkondades, kus valitseb suur tööpuudus.

               3.

               Tagada haridus- ja koolitussüsteemi vastavus tööturu vajadustele, tõsta oskuste ja kvalifikatsiooni taset, laiendades elukestva õppe meetmeid ja süstemaatiliselt suurendades osalust kutsehariduses ja -koolituses, sealhulgas tööpraktikas. Veelgi tõhustada teadustegevuse ja innovatsioonisüsteemide prioriseerimist ja spetsialiseerimist ning süvendada ettevõtjate, kõrgkoolide ja teadusasutuste koostööd, et aidata kaasa rahvusvahelise konkurentsivõime parandamisele.

               4.

               Suurendada jõupingutusi energiatõhususe suurendamiseks, eelkõige elu- ja tööstushoonete osas. Oluliselt suurendada keskkonnastiimuleid transpordisektoris, et aidata kaasa vähem ressursimahukale liikuvusele. Jätkata liikmesriikidest naabritega piiriüleste energiaühenduste arendamist, et mitmekesistada energiaallikaid ja soodustada konkurentsi Baltimaade energiaturgude parema integreerimise kaudu.

               5.

               Tasakaalustada paremini kohalike omavalitsuste tulud ja neile pandud kohustused. Muuta kohalike omavalitsuste tegevus tõhusamaks ja tagada kvaliteetsete kohaliku tasandi avalike teenuste pakkumine, eelkõige aktiveerimismeetmeid täiendavate sotsiaalteenuste pakkumine.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 21.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 141.


title: Komisjoni soovitus, 27. oktoober 2011 , kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta

text:
               29.10.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 283/39

         KOMISJONI SOOVITUS,
   27. oktoober 2011,
   kultuurimaterjali digiteerimise, sellele sidusjuurdepääsu tagamise ja selle digitaalse säilitamise kohta
   (2011/711/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Digitaalarengu tegevuskava eesmärk on Euroopa 2020. aasta strateegia raames optimeerida infotehnoloogia kasutamist majanduskasvu soodustamiseks, uute töökohtade loomiseks ja Euroopa elanike elukvaliteedi tõstmiseks. Digitaalarengu tegevuskava keskseks teemaks on Euroopa kultuurimälu digiteerimine ja säilitamine. Kultuurimälu hõlmab trükisõna (raamatud, ajakirjad, ajalehed), fotosid, muuseumieksponaate, arhiividokumente, heli- ja audiovisuaalseid materjale, monumente ning arheoloogiamälestisi (edaspidi „kultuurimaterjal”).

               (2)

               ELi kultuurimälu digiteerimise ja säilitamise strateegia põhineb tööl, mida paaril viimasel aastal on tehtud digitaalraamatukogude algatuse raames. Euroopas selles valdkonnas võetud meetmeid (sh Euroopa digitaalne raamatukogu, arhiiv ja muuseum Europeana) on toetanud Euroopa Parlament ja nõukogu; hiljutised näited on Euroopa Parlamendi 5. mai 2010 aasta resolutsioon ja nõukogu 10. mai 2010. aasta järeldused. 2011.–2014. aasta kultuurialases tööplaanis, mille nõukogu kehtestas oma 18. ja 19. novembri 2010. aasta kohtumisel, on osutatud vajadusele võtta digiteerimisel kooskõlastatult meetmeid.

               (3)

               28. augustil 2006 esitas komisjon liikmesriikidele soovituse optimeerida interneti abil Euroopa kultuuripärandi majanduslikku ja kultuurialast potentsiaali. 2008. ja 2010. aasta soovituste rakendamist käsitlevatest liikmesriikide aruannetest on näha, et liikmesriigid on saavutanud edu. Siiski ei ole kõik liikmesriigid olnud soovituse eri punktide elluviimisel ühtviisi edukad.

               (4)

               Peale selle on digiteerimise taust ja Euroopa tasandil tehtav koostöö paaril viimasel aastal oluliselt muutunud. Uued elemendid on Europeana veebisaidi käivitamine 2008. aasta novembris, Euroopa kultuuripärandi internetis kättesaadavaks tegemist käsitleva tarkade komitee 10. jaanuari 2011. aasta aruanne „Kultuuripärandi taassünd” ja komisjoni 24. mai 2011. aasta ettepanek orbteoseid käsitleva direktiivi kohta.

               (5)

               Seepärast peaksid liikmesriigid võtma ajakohastatud meetmeid kultuurpärandi digiteerimise ja internetis kättesaadavaks tegemise ning digitaalse säilitamise valdkonnas. Seoses sellega tuleks veelgi soodustada raamatukogude, arhiivide ja muuseumide materjalide digiteerimist, et Euroopa säilitaks oma rahvusvahelise juhtpositsiooni kultuuri ja loomesisu valdkonnas ning kasutaks oma rikkalikku kultuurimaterjali parimal võimalikul viisil. Nagu märkis Euroopa kultuuripärandi internetis kättesaadavaks tegemist käsitlev tarkade komitee, peab Euroopa praegu tegutsema, et saada kasu digiteerimisest ja digitaalsest säilitamisest. Kui liikmesriigid ei tee selles valdkonnas investeeringuid, on oht, et digitaaltehnoloogiale üleminekuga loodavatest kultuurilistest ja majanduslikest eelistest saavad kasu muud maailmajaod kui Euroopa.

               (6)

               Sidusjuurdepääs kultuurimaterjalile teeb selle kõikidele Euroopa elanikele kättesaadavaks ning võimaldab seda kasutada meelelahutuseks, õpingutes või töös. See muudab Euroopa mitmekesise ja mitmekeelse kultuuripärandi internetis hästi nähtavaks ning Euroopa kultuuriasutuste vara digiteerimine aitab neil täita oma missiooni võimaldada juurdepääsu kultuuripärandile ja säilitada seda digitaalselt.

               (7)

               Peale selle on digiteeritud materjal korduvkasutatav nii ärilistel kui ka mitteärilistel eesmärkidel (näiteks õppetöö ja haridusega seotud infosisu, dokumentaalfilmide, turismirakenduste, mängude, animatsioonide ja projekteerimisvahendite loomiseks), tingimusel et autoriõigusi ja muid nendega kaasnevaid õigusi austatakse täiel määral. See annab olulise panuse loovtööstusesse, mis moodustab ELi SKPst ligikaudu 3,3 % ja tööhõivest 3 %. Selles majandusharus leiab aset üleminek digitaaltehnoloogiale, mis muudab traditsioonilisi mudeleid ja väärtusahelaid ning tekitab vajaduse uute ärimudelite järele. Digiteerimine ja kultuuripärandile laiema juurdepääsu tagamine pakub tohutuid majanduslikke võimalusi ning see on oluline eeltingimus kultuuri ja loovusega seotud suutlikkuse suurendamiseks Euroopas ning Euroopa tööstuse osalemiseks selles valdkonnas.

               (8)

               Digiteerimine on oluline vahend kultuurimaterjalile laiema juurdepääsu tagamiseks ja selle kasutamiseks. Liikmesriikide kooskõlastatud tegevus kultuuripärandi digiteerimiseks muudaks materjalide valiku ühtlasemaks ning aitaks vältida kattuvusi digiteerimisel. See annab ka rohkem kindlustunnet digiteerimistehnoloogiasse investeerivatele ettevõtjatele. Praegusi ja kavandatavaid digiteerimistegevusi ning digiteerimise koguselisi eesmärke kajastavad ülevaated aitaksid kaasa kõnealuste eesmärkide saavutamisele.

               (9)

               Kogu Euroopa kultuuripärandi digiteerimine on kulukas ja seda ei ole võimalik üksnes avaliku sektori vahenditest rahastada. Erasektori sponsorlus ning avaliku ja erasektori partnerlused võivad aidata digiteerimisse kaasata ettevõtjaid ning neid tuleks veelgi soodustada. Selleks et sellised partnerlused oleksid loodud õiglastel ja tasakaalustatud alustel, peaksid need vastama mitmele põhimõttele. Eelkõige on vaja kehtestada digiteeritud materjali kasutamise eesõiguse ajalised piirangud. Euroopa kultuuripärandi internetis kättesaadavaks tegemist käsitlev tarkade komitee märkis, et avaliku ja erasektori partnerluste raames digiteeritud materjali kasutamise eesõiguse ajaline kestus ei tohiks olla pikem kui seitse aastat.

               (10)

               Piirkondlikku majandust mõjutatavate projektide raames toimuva digiteerimise kaasrahastamiseks on võimalik kasutada ELi struktuurifonde ja seda ka tehakse. Samas võiks kasutada sellist rahastamist laiemalt ja süstemaatilisemalt. Massiline digiteerimine võib tänu mastaabisäästule olla tõhusam. Seepärast tuleks soodustada digiteerimisvahendite tõhusat kasutamist ning võimaluse korral tuleks digiteerimisvahendeid kultuuriasutuste ja riikide vahel jagada.

               (11)

               Üksnes osa raamatukogudes, arhiivides ja muuseumides säilitatavast materjalist on üldkasutatav selles mõttes, et see ei ole (enam) intellektuaalomandi õigustega kaitstud, samal ajal kui ülejäänud osa on intellektuaalomandi õigustega kaitstud. Kuna intellektuaalomandi õigused on kesksel kohal loovuse stimuleerimisel, tuleks Euroopa kultuurimaterjali digiteerida, teha see kättesaadavaks ja säilitada seda, võttes täiel määral arvesse autoriõigusi ja nendega kaasnevaid õigusi.

               (12)

               24. mail 2011 esitas komisjon ettepaneku orbteoste direktiivi kohta. Selleks et ettepanek täidaks oma eesmärgi, tuleks see kiiresti vastu võtta ja rakendada, et tagada ühtlustatud lähenemisviis orbteoste käsitlemisele kogu ELis. Orbteoste ulatuslikuks digiteerimiseks oleks ehk vaja õiguslikku toetust litsentsimislahendustele, mille sidusrühmad on vabatahtlikult välja töötanud, võttes arvesse vajadust tagada piiriülene mõju. Selleks et hõlbustada kokkulepete sõlmimist võimalikult paljude kaubandusvõrgus mittekättesaadavate materjalide digiteerimiseks, peaksid sidusrühmadega peetavad täiendavad nõupidamised põhinema komisjoni toetataval lähenemisviisil, mida kasutati sidusrühmadega peetud nõupidamistel, millel keskenduti kaubandusvõrgus mittekättesaadavatele raamatutele ja erialaajakirjadele ning mille raames sõlmiti Brüsselis 20. septembril 2011. aastal vastastikuse mõistmise memorandum. Õigusi käsitlevad andmebaasid, mis on Euroopa tasandil ühendatud, võivad aidata vähendada kasutusõiguste hankimisega seotud tehingute kulusid. Seepärast tuleks selliste mehhanismide kasutamist soodustada tihedas koostöös sidusrühmadega.

               (13)

               Selleks et võimaldada laialdast juurdepääsu üldkasutatavale materjalile, on vaja tagada, et üldkasutatav materjal jääb ka pärast digiteerimist üldkasutatavaks. Üldkasutatava materjali koopiatele omandi või päritolu tähistamiseks häirivalt silmatorkava vesimärgi tegemist või muid visuaalseid meetmeid tuleks vältida.

               (14)

               Euroopa digitaalne raamatukogu, arhiiv ja muuseum Europeana avati 20. novembril 2008. Europeana platvormi arendamine sõltub suuresti sellest, mil määral liikmesriigid ja nende kultuuriasutused sinna materjale lisavad ja need elanikele nähtavaks teevad. Sellekohaseid meetmeid tuleks soodustada.

               (15)

               Praegu on Europeanas võimalik vahetult ligi pääseda rohkem kui 19 miljonile digiteeritud objektile. Heli- või audiovisuaalsed materjalid moodustavad nendest kõigest 2 %. Europeana kaudu kättesaadava infosisu (sh sellist liiki materjalid, mis ei ole praegu piisavalt esindatud) suurendamine muudab veebisaidi kasutajate jaoks huvitavamaks ning seda tuleks soodustada. Üldeesmärk 30 miljonit objekti 2015. aastal on kooskõlas Europeana strateegilise kavaga ja see on nurgakivi Euroopa kogu kultuuripärandi digiteerimisele 2025. aastaks. Kõigi üldkasutatavate meistriteoste (olulise kultuurilise või ajaloolise tähtsusega teosed, mille liikmesriigid on välja valinud) kättesaadavus Europeana veebisaidil rikastab seda ja see vastab kasutajate ootustele. Liikmesriikides kehtestatavad sätted, millega tagatakse, et kõik avaliku sektori rahaliste vahenditega digiteeritud materjalid tehakse Europeana veebisaidil kättesaadavaks, aitavad platvormi arendada ja luua selge raamistik kultuuriasutuste lisatava materjali jaoks. Seepärast tuleks selliste sätete kehtestamist toetada.

               (16)

               Digitaalset materjali tuleb hallata ja hooldada, vastasel juhul võivad failid muutuda nende säilitamiseks kasutatava riist- ja tarkvara aegumisel loetamatuks, materjal võib säilitamisvahendite amortiseerumisel kaduma minna ning uus ja muutuv infosisu võib oma mahu tõttu säilitamisvahendid üle koormata. Kuigi kogu ELis on digitaalsete materjalide säilitamisel saavutatud edu, ei ole mitmes liikmesriigis kehtestud selget ja terviklikku strateegiat digitaalse infosisu säilitamiseks. Sellise poliitika puudumine ohustab digitaalsete materjalide püsimist ning võib põhjustada digitaalkujul loodud materjalide (juba algselt digitaalsete materjalide) kaotsiminekut. Tõhusate vahendite väljatöötamisel materjali digitaalseks säilitamiseks on palju ulatuslikum mõju kui ainult kultuuriasutustele. Digitaalse säilitamisega seotud küsimused on olulised kõigile avaliku ja erasektori organisatsioonidele, kellel on kohustus digitaalseid materjale säilitada või kes soovivad seda teha.

               (17)

               Digitaalse säilitamisega kaasnevad rahalised, organisatsioonilised ja tehnilised probleemid ning mõnikord eeldab see õigussätete ajakohastamist. Mitu liikmesriiki on kehtestanud või kavatsevad kehtestada juriidilised kohustused, millega nõutakse, et digitaalse materjali tootjad annaksid materjalist ühe või mitu koopiat volitatud hoidlale. Materjali säilitamise kohustust käsitlevad tõhusad sätted ja meetmed võivad minimeerida nii infosisu valdajate kui ka hoidlate halduskoormust ning seetõttu on need soovitatavad. Liikmesriikide vaheline tõhus koostöö on vajalik, et vältida suuri erinevusi digitaalse materjali hoiustamist reguleerivates eeskirjades, ning sellist koostööd tuleks soodustada. Veebiarhiveerimine on uus meetod internetist materjali kogumiseks säilitamise eesmärgil. Sellega tegelevad volitatud asutused, kes materjalide hoiule andmise ootamise asemel koguvad neid aktiivselt, vähendades nii digitaalsete materjalide tootjate halduskulusid, ning seepärast tuleks see riikliku õigusega ette näha.

               (18)

               Kinematograafiateoste osas täiendab käesolev soovitus mitmes aspektis Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2005. aasta soovitust filmipärandi ja sellega seotud tööstustegevuse konkurentsivõime kohta (1),

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA LIIKMESRIIKIDEL:

      Digiteerimine: korraldus ja rahastamine

               1.

               Arendada edasi raamatute, ajakirjade ajalehtede, fotode, muuseumieksponaatide, arhiividokumentide, heli- ja audiovisuaalsete materjalide, monumentide ning arheoloogiamälestiste (edaspidi „kultuurimaterjal”) digiteerimise kavandamist ja seiret:

                           a)

                           kehtestades selged kvantitatiivsed eesmärgid kultuurimaterjali digiteerimiseks kooskõlas punkti 7 kohaste üldeesmärkidega, osutades Europeana veebisaidile lisatavate digiteeritud materjalide oodatavale kasvule ja ametiasutuste eraldatud eelarvele;

                           b)

                           koostades digiteeritud kultuurimaterjalist ülevaade ja andes ühine panus Euroopa tasandil võrreldavatest andmetest ülevaate koostamisse.

               2.

               Soodustada kultuuriasutuste ja erasektori vahelisi partnerlusi, et luua kultuurimaterjali digiteerimiseks uusi rahastamisviise ja soodustada kultuurimaterjali innovaatilist kasutamist, tagades samas, et digiteerimisega tegelevad partnerlused luuakse õiglastel ja tasakaalustatud alustel ning vastavalt lisas esitatud tingimustele.

               3.

               Kasutada võimaluse korral ELi struktuurifonde, et kaasrahastada digiteerimist arukat spetsialiseerumist hõlmavate piirkondlike innovatsioonistrateegiate raames.

               4.

               Kaaluda viise digiteerimissuutlikkuse optimeerimiseks ja mastaabisäästu saavutamiseks, mis võib seisneda kultuuriasutustes toimuva digiteerimise koondumises ja piiriüleses koostöös, mida toetavad Euroopa digiteerimistippkeskused.

      Digiteerimine ja sidusjuurdepääs üldkasutatavale materjalile

               5.

               Parandada üldkasutatavale digiteeritud kultuurimaterjalile juurdepääsu ja selle kasutamist:

                           a)

                           tagades üldkasutatava materjali üldine kasutatavus ka pärast digiteerimist;

                           b)

                           soodustades üldkasutatavale materjalile võimalikult laialdast juurdepääsu ning sellise materjali võimalikult laialdast taaskasutamist nii ärilistel kui ka mitteärilistel eesmärkidel;

                           c)

                           võttes üldkasutatavale materjalile silmatorkavate vesimärkide tegemist piiravaid meetmeid või muid visuaalseid kaitsemeetmeid, mis võiksid piirata üldkasutatava digiteeritud materjali kasutamist.

      Autoriõigusega kaitstud materjali digiteerimine ja sidusjuurdepääs

               6.

               Parandada autoriõigusega kaitstud materjali digiteerimist ja selle internetis kättesaadavaks tegemist:

                           a)

                           võttes orbteoseid käsitleva direktiivi sätted selle vastuvõtmise korral siseriiklikku õigusesse üle kiiresti ja korrektselt, konsulteerides huvitatud isikutega enne vastuvõtmist, et hõlbustada kiiret rakendamist; järgides vastuvõetud direktiivi kohaldamist tähelepanelikult;

                           b)

                           luues õigusraamistik, millega toetatakse sidusrühmade kindlakstehtud ja kokkulepitud litsentseerimismehhanisme kaubandusvõrgus puuduvate teoste ulatuslikuks digiteerimiseks ja piiriülese juurdepääsetavuse tagamiseks;

                           c)

                           panustades autoriõiguste kohta teavet andvatesse andmebaasidesse, mis on Euroopa tasandil ühendatud (nt ARROW), ja edendades nende kasutamist.

      Europeana

               7.

               Aidata kaasa Europeana veebisaidi arendamisele:

                           a)

                           innustades kultuuriasutusi ning kirjastajaid ja muid õigusevaldajaid tegema oma digiteeritud materjal Europeana veebisaidil kättesaadavaks, aidates seeläbi saavutada eesmärk tagada 2015. aastaks vahetu juurdepääs 30 miljonile digiteeritud objektile, sh kahele miljonile heli- ja audiovisuaalsele objektile;

                           b)

                           seades tulevaste digiteerimisprojektidele rahaliste vahendite eraldamise eeltingimuseks digiteeritud materjali kättesaadavuse Europeana veebisaidil;

                           c)

                           tagades, et kõik nende üldkasutatavad meistriteosed on Europeana veebisaidil kättesaadavad 2015. aastaks;

                           d)

                           luues või tugevdades riiklikke kogusid, mis lisatakse Europeana eri valdkondadesse, ning andes oma panuse konkreetseid valdkondi või teemasid hõlmavatesse piiriülestesse kogudesse, mis võib anda mastaabisäästu;

                           e)

                           tagades Europeana raames koostöös kultuuriasutustega kindlaksmääratud ühiste digiteerimisstandardite kasutamine, et digiteeritud materjal oleks Euroopa tasandil koostalitlusvõimeline, ning soodustades ka püsivate identifikaatorite süstemaatilist kasutamist;

                           f)

                           tagades kultuuriasutuste loodud olemasolevate metaandmete (digitaalsete objektide kirjeldused) ulatusliku ja tasuta taaskasutamise selliste teenuste nagu Europeana ja innovatiliste rakenduste kaudu;

                           g)

                           koostades teavituskava, et suurendada üldsuse teadlikkust Europeana veebisaidist ja eelkõige kooliõpilaste seas (kooskõlas veebisaidile infosisu lisavate kultuuriasutustega).

      Digitaalne säilitamine

               8.

               Tugevdada riiklikke strateegiaid digitaalse materjali pikaajaliseks säilitamiseks, ajakohastada strateegiate rakendamiseks koostatud tegevuskavu ning vahetada üksteisega teavet strateegiate ja tegevuskavade kohta.

               9.

               Sätestada siseriiklikes õigusaktides selged meetmed, millega võimaldatakse avalikel asutustel digitaalseid kultuurimaterjale säilitamise eesmärgil mitmekordselt kopeerida ja mujale viia, võttes täielikult arvesse intellektuaalomandi õigusi käsitlevaid Euroopa Liidu ja rahvusvahelisi õigusakte.

               10.

               Võtta vajalikud meetmed digitaalselt loodud materjali hoiustamiseks, et tagada selle pikaajaline säilitamine, ning tõhustada digitaalselt loodud materjalide hoiustamist käsitlevaid kehtivaid sätteid:

                           a)

                           tagades, et õigusevaldajad annavad kohustusliku hoiustamisega tegelevatele raamatukogudele ilma tehniliste kaitsemeetmeteta teoseid või nad teevad kohustusliku hoiustamisega tegelevatele raamatukogudele kättesaadavaks vahendid, millega tagatakse, et tehnilised kaitsemeetmed ei takista tööd, mida raamatukogud peavad teoste säilitamiseks tegema, võttes täiel määrala arvesse intellektuaalomandi õigusi käsitlevaid Euroopa Liidu ja rahvusvahelisi õigusakte;

                           b)

                           sõnastades vajaduse korral õigussätted, mis võimaldavad digitaalseid kohustuslikult hoiustatavaid teoseid edastada ühest kohustusliku hoiustamisega tegelevast raamatukogust teistesse raamatukogudesse, kellel on samuti õigus kõnealustele teostele;

                           c)

                           võimaldades volitatud asutustel säilitada veebisisu, kasutades internetist materjalide kogumiseks selliseid meetodeid nagu veebiarhiveerimine, võttes täielikult arvesse intellektuaalomandi õigust käsitlevaid Euroopa Liidu ja rahvusvahelisi õigusakte.

               11.

               Võtta algselt digitaalkujul loodud materjalide hoiustamise poliitika ja menetluse väljatöötamisel või ajakohastamisel hoiustamiseeskirjade suurte erinevuste vältimiseks arvesse arenguid teistes liikmesriikides.

      Käesoleva soovituse järelmeetmed

               12.

               Teavitada komisjoni käesoleva soovituse põhjal võetud meetmetest hiljemalt 24 kuud pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja seejärel iga kahe aasta järel.

      Brüssel, 27. oktoober 2011

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Neelie KROES

      (1)  ELT L 323, 9.12.2005, lk 57.

      I LISA

         AVALIKU JA ERASEKTORI PARTNERLUSED DIGITEERIMISE VALDKONNAS

      Selleks et teha meie kultuuripärandi digiteerimisel kiireid edusamme, peavad digiteerimiseks kasutatavaid avaliku sektori vahendeid täiendama erainvesteeringud. Seepärast julgustab komisjon kultuurimaterjali digiteerimiseks looma avaliku ja erasektori partnerlusi.
      Ta kutsub liikmesriike üles soodustama selliste partnerluste loomist, mis vastaksid järgmistele põhimõtetele.
      1.   Intellektuaalomandi õiguste kaitse

      Kultuuriasutuste kogude digiteerimiseks loodavad avaliku ja erasektori partnerlused peaksid täiel määral järgima intellektuaalomandi õigusi käsitlevaid Euroopa Liidu ja rahvusvahelisi õigusakte.
      2.   Mitteeksklusiivsuse põhimõte

      Üldkasutatavate materjalide digiteerimise kokkulepped peaksid olema mitteeksklusiivsed selles mõttes, et mis tahes teisel erasektori partneril peaks olema võimalus digiteerida sama materjali võrreldavatel tingimustel.
      Selleks et erasektori partneril oleks võimalik oma investeeringud tagasi saada, võib olla vajalik ette näha materjali äriotstarbelise eeliskasutamise või äriotstarbelise kasutamise kestus. Kõnealune ajavahemik peaks olema ajaliselt piiratud ja võimalikult lühike, et järgida põhimõtet, mille kohaselt üldkasutatav materjal peab jääma üldkasutatavaks materjaliks ka pärast digiteerimist. Eeliskasutamise kestus ei tohiks olla pikem kui seitse aastat.
      Lepingud peaksid olema täiel määral kooskõlas ELi konkurentsieeskirjadega.
      3.   Protsessi läbipaistvus

      Kultuuriasutustes säilitatavate kogude digiteerimise lepingud tuleks sõlmida pärast võimalike erasektori partnerite jaoks korraldatud avalikku konkurssi.
      4.   Lepingute läbipaistvus

      Kultuuriasutuste kogude digiteerimiseks kultuuriasutuste ja erasektori partnerite vahel sõlmitavate lepingute sisu tuleks avalikustada.
      5.   Juurdepääsetavus Europeana veebisaidi kaudu

      Avaliku ja erasektori partnerluste sõlmimise tingimuseks peaks olema digiteeritud materjali kättesaadavus Europeana veebisaidil.
      6.   Võtmekriteeriumid

      Avaliku ja erasektori partnerluste sõlmimise ettepanekute hindamisel tuleks lähtuda järgmistest võtmekriteeriumidest:

                  —

                  erasektori partneri tehtav koguinvesteering, võttes arvesse erasektori partneri jõupingutusi;

                  —

                  digiteeritud materjali kättesaadavus üldsusele, sh Europeana veebisaidi kaudu; partnerlusmudeleid, mis tagavad lõppkasutajale digiteeritud materjalile tasuta juurdepääsu, tuleks eelistada mudelitele, mille puhul peab lõppkasutaja materjalile juurdepääsu eest maksma;

                  —

                  piiriülene juurdepääs; partnerluslepingud peavad tagama piiriülese juurdepääsu kõigile;

                  —

                  erasektori partneri digiteeritud materjali ärilistel eesmärkidel kasutamise eesõiguse kestus; kõnealune ajavahemik peaks olema võimalikult lühike;

                  —

                  digiteerimise eeldatav kvaliteet ning kultuuriasutustele antavate failide kvaliteet; erasektori partner peaks edastama kultuuriasutusele digiteeritud failid, mis on samasuguse kvaliteediga kui need, mida ta ise kasutab;

                  —

                  digiteeritud materjali mitteärilise kasutamise võimalused kultuuriasutuste jaoks; selline kasutus peaks olema võimalikult laialdane ja seda ei tohiks piirata tehnilised või lepingulised tingimused;

                  —

                  digiteerimisprojekti ajakava.

      II LISA

         EUROPEANA VEEBISAIDILE LISATAV MINIMAALNE INFOSISU: INDIKATIIVSED EESMÄRGID LIIKMESRIIKIDE KAUPA

                  Europeana projektide arv liikmesriigi kohta (1)

                  Indikatiivne eesmärk 2015. aastaks (2)

                  BELGIA

                  338 098

                  759 000

                  BULGAARIA

                  38 263

                  267 000

                  TŠEHHI VABARIIK

                  35 490

                  492 000

                  TAANI

                  67 235

                  453 000

                  SAKSAMAA

                  3 160 416

                  5 496 000

                  EESTI

                  68 943

                  90 000

                  IIRIMAA

                  950 554

                  1 236 000

                  KREEKA

                  211 532

                  618 000

                  HISPAANIA

                  1 647 539

                  2 676 000

                  PRANTSUSMAA

                  2 745 833

                  4 308 000

                  ITAALIA

                  1 946 040

                  3 705 000

                  KÜPROS

                  53

                  45 000

                  LÄTI

                  30 576

                  90 000

                  LEEDU

                  8 824

                  129 000

                  LUKSEMBURG

                  47 965

                  66 000

                  UNGARI

                  115 621

                  417 000

                  MALTA

                  56 233

                  73 000

                  MADALMAAD

                  1 208 713

                  1 571 000

                  AUSTRIA

                  282 039

                  600 000

                  POOLA

                  639 099

                  1 575 000

                  PORTUGAL

                  28 808

                  528 000

                  RUMEENIA

                  35 852

                  789 000

                  SLOVEENIA

                  244 652

                  318 000

                  SLOVAKKIA

                  84 858

                  243 000

                  SOOME

                  795 810

                  1 035 000

                  ROOTSI

                  1 489 488

                  1 936 000

                  ÜHENDKUNINGRIIK

                  944 234

                  3 939 000

         (1)  Oktoober 2011. Täiendavaid objekte lisavad mitu ELi mittekuuluvat riiki (eelkõige Norra ja Šveits) või neid lisatakse kogu ELi hõlmavate projektide raames ning need ei ole seega ühegi konkreetse liikmesriigi all esitatud.

         (2)  Indikatiivsed eesmärgid liikmesriigi kohta arvutatakse järgmiste näitajate alusel: 1) elanikkonna suurus ja b) SKP kooskõlas üldise eesmärgiga teha Euroopas 2015. aastaks Europeana veebisaidil kättesaadavaks 30 miljonit digiteeritud objekti. Selliste liikmesriikide puhul, kes on eesmärgid juba täitnud või täidavad need peagi, põhineb arvutus Europeana veebisaidile juba lisatud digiteeritud objektide arvul pluss 30 %. Kõiki liikmesriike kutsutakse üles analüüsima ka kvalitatiivseid aspekte, võttes arvesse vajadust teha kõik üldkasutatavad meistriteosed Europeana veebisaidil kättesaadavaks 2015. aastaks.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Itaalia 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Itaalia 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/01)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastase majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Itaaliat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse nõukogu soovituse kohta, milles käsitletakse euroala majanduspoliitikat. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle vastu 8. märtsil 2016 (3). Kuna Itaalia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Itaalia tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)

               2016. aasta aruanne Itaalia kohta avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Itaalia edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Põhjaliku analüüsi tulemused esitas komisjon 8. märtsil 2016. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige pärsib tootlikkuse loid kasv konkurentsivõime taastumist ja raskendab avaliku sektori võla suure suhtarvu vähendamist. Meetmete võtmine on eriti oluline selleks, et vähendada võimalikku kahjulikku mõju Itaalia majandusele ja selle suurust arvestades ka võimaliku negatiivse mõju ülekandumist teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse.

               (3)

               Itaalia esitas oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi 28. aprillil 2016. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Itaalia suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa, aastatel 2013–2015 võlareegliga seotud üleminekukorda ja alates 2016. aastast võlareeglit. Stabiilsusprogrammi kohaselt saavutab valitsemissektori võla suhe SKPsse 2015. aastal haripunkti 132,7 %, 2019. aastaks aga väheneb järk-järgult 123,8 %-le. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosis eeldatakse, et võla suhe SKPsse 2016. aastal stabiliseerub ja hakkab alles 2017. aastal pisut kahanema. Itaalia ametivõimude esitatud ulatusliku erastamiskava rakendamine on Itaalia jaoks peamine väljakutse, kui võtta arvesse selle eeldatavat mõju võla vähendamisele. Ehkki erastamine toimus 2015. aastal kavakohaselt, tundub erastamistulude sihtmäär 0,5 % aastas aastatel 2016–2018 ja 0,3 % aastal 2019 väga auahne, kui võtta lisaks arvesse osa erastamisprojektide puhul tekkinud viivitusi. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav.

               (6)

               Komisjon esitas 18. mail 2016 vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 3 aruande, kuna Itaalia ei teinud 2015. aastal piisavaid edusamme võlareeglist kinnipidamiseks. Analüüs sisaldas kõiki asjaomaseid tegureid ja selle põhjal järeldati, et võlakriteerium tuleks lugeda täidetuks. Komisjon vaatab oma hinnangu läbi uues aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohases aruandes, mis põhineb komisjoni 2016. aasta sügisprognoosil, kui saab kättesaadavaks uus teave eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava kohta 2017. aastal.

               (7)

               2015. aasta kevadel võimaldati Itaaliale 2016. aastaks ajutist kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 0,4 protsendipunkti ulatuses SKPst, et võtta arvesse suuri struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Oma 2016. aasta eelarvekavas taotles Itaalia 2016. aastaks täiendavat ajutist kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 0,1 protsendipunkti ulatuses SKPst, et võtta arvesse muid struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Kõigi nende reformide üksikasjad on esitatud Itaalia 2016. aasta riiklikus reformikavas, mis reformide tegevuskava üldiselt kinnitab. Reformikavas esitatud valdkonnad, millel on mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, on järgmised: i) avalik haldus ja lihtsustamine; ii) toote- ja teenusteturud; iii) tööturg; iv) tsiviilõigus; v) haridus; vi) maksukoormuse nihutamine; vii) viivislaenude mahu vähendamise ja maksejõuetuse menetluse reformimise meetmed ning vii) kulutuste läbivaatamine rahastamismeetmena. Kõigi nende reformide mõju reaalsele SKP-le on ametivõimude arvates kuni 2020. aastani 2,2 protsendipunkti, mis tundub usutav. Kui need reformid täielikult ja aegsasti rakendatakse, siis mõjuvad need riigi rahanduse jätkusuutlikkusele positiivselt. Praegu võib Itaaliat hinnata kvalifitseeruvaks kogu taotletud ajutise kõrvalekaldumise lubamiseks 0,5 protsendipunkti ulatuses SKPst 2016. aastal, seda tingimusel, et ta rakendab kokkulepitud reformid piisavas ulatuses. Seda jälgitakse Euroopa poolaasta raames põhjenduses 10 kirjeldatud tingimustel.

               (8)

               Oma 2016. aasta eelarvekavas taotles Itaalia 2016. aastaks täiendavat kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 0,3 protsendipunkti ulatuses SKPst, et võtta arvesse riiklikke investeerimiskulutusi ELi kaasrahastatavates projektides. 2016. aasta stabiilsusprogrammis esitatud teave näib kinnitavat, et Itaalia kasutab kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast 2016. aastal tulemuslikult investeeringute suurendamiseks. Siiski jäävad veel mõned kahtlused 2016. aastaks kaasrahastatavateks investeeringuteks kavandatud kogusumma võimalikkuse suhtes. Praegu võib Itaaliat hinnata kvalifitseeruvaks ajutise kõrvalekaldumise lubamiseks 0,25 protsendipunkti ulatuses SKPst 2016. aastal, seda tingimusel, et ta teostab kavandatud investeeringud piisavas ulatuses ja põhjenduses 10 kirjeldatud tingimustel. Komisjon teeb järelhindamise, et kontrollida riiklike kulutuste tegelikku summat kaasrahastatavates investeerimisprojektides ja asjaomast kõrvalekaldumist, millele Itaalial on õigus nn investeeringuklausli alusel.

               (9)

               2016. aasta stabiilsusprogramm osutab sellele, et erakorralise pagulaste sissevoolu ja erakorraliste julgeolekumeetmete mõju eelarvele on märkimisväärne, ning et nimetatud sündmusi tuleks lugeda ebatavalisteks ja väljaspool valitsuse kontrolli olevateks, nagu on määratletud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1 ja artikli 6 lõikes 3. Komisjoni kohaselt on täiendav mõju kooskõlas stabiilsusprogrammi hinnangutega, moodustades pagulastega seotud kulutuste tõttu 2015. aastal 0,03 % SKPst ja 2016. aastal 0,04 % SKPst ning julgeolekumeetmetega seotud kulutuste tõttu 2016. aastal 0,06 % SKPst. Seoses sellega taotles Itaalia ajutist kõrvalekaldumist eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad arvestada selle lisakuluga, sest pagulaste sissevool, samuti terrorismiohu tõsidus on ebatavalised asjaolud, nende mõju Itaalia riigi rahandusele on märkimisväärne ning võimaldades kõrvale kalduda eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast, ei seataks ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2015. aastaks vähendatud, et võtta arvesse pagulastega seotud lisakulusid. Lõplik hinnang 2016. aasta kohta, sealhulgas abikõlblike summade kohta, koostatakse 2017. aasta kevadel lähtudes Itaalia ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

               (10)

               Komisjon märkis oma arvamuses Itaalia 2016. aasta eelarvekava kohta, et ta võtab seoses üldhinnanguga, mis käsitleb võimalikku kõrvalekallet eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskavast, arvesse Itaalia võimalikku õigust paindlikkusele stabiilsuse ja kasvu pakti raames, pöörates erilist tähelepanu asjaolule, kas kõrvalekaldumist kohandamiskavast kasutatakse tulemuslikult investeeringute suurendamiseks, usutavate kavade olemasolule eelarve keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava jätkamiseks ning edusammudele struktuurireformide kava elluviimisel vastavalt nõukogu soovitustele. Võttes arvesse edusamme struktuurireformide kava elluviimisel, kavandatud investeeringuid ning valitsuse pühendumust tagada 2017. aastal keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava jätkamine, mida komisjon sügisel veel kord hindab, võib Itaalia komisjoni hinnangul 2016. aastal täiendavalt kõrvale kalduda 0,35 protsendipunkti ulatuses SKPst.

               (11)

               Toetudes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, osutab prognoositav struktuurilise eelarvepositsiooni halvenemine 2016. aastal (–0,7 % SKPst) pärast investeeringute ja struktuurireformide rakendamiseks võimaldatava kõrvalekalde arvessevõtmist riskile, et Itaalia kaldub stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa kohustustest mõnevõrra kõrvale. 2017. aastaks näitab komisjoni prognoos eeldusel, et poliitika ei muutu, struktuurse kohandamise puudumist, mille tõttu tekib märkimisväärne risk, et nõutavast struktuursest kohandusest 0,6 % SKPst kaldutakse märkimisväärselt kõrvale. Itaalia ei järgi eeldatavasti nii 2016. kui ka 2017. aastal võlareeglit.

               (12)

               2016. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Itaalia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Komisjon hindab sügisprognoosi alusel uuesti, kas Itaalia täidab nõutavat keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava, kui ta saab täiendavat teavet kohandamiskava täitmise jätkamise kohta 2017. aastal, k.a 2017. aasta eelarvekava.

               (13)

               Ehkki eelarveraamistiku reformimise algatused käivad, on seni astutud vaid piiratud samme, et kulude läbivaatamisega eelarvet tugevdada. Eelkõige on kulude läbivaatamise eesmärke veelgi vähendatud ja asjaolu, et kulude läbivaatamised ei ole eelarvemenetlusse täielikult integreeritud, vähendab selle menetluse üldist tulemuslikkust. Juba 2009. aastal alanud põhjaliku eelarvemenetluse reformi lõpuleviimine peaks selle puuduse kõrvaldama ja orienteerima eelarvemenetluse rohkem tulemustele. Selleks, et parandada avaliku sektori võla jätkusuutlikkust, on oluline kiirendada ka erastamiskava elluviimist. Itaalia maksusüsteem pärsib majanduse tõhusust ja sel on jätkuvalt mitmeid probleeme. Need on seotud väga madala maksukuulekuse ja pikaleveninud maksukulude reformiga, eelkõige seoses käibemaksu vähendatud määrade ja vana katastriväärtuste süsteemiga. Kõik need probleemid tulenevad maksusüsteemi reformi võimaldava seaduse rakendamata jätmisest või üksnes osalisest rakendamisest. Peale selle tunduvad hiljutised sündmused, nagu esmase elukoha omandimaksust vabastamine, olevat vastuolus eesmärgiga laiendada maksubaasi ning nihutada maksukoormus tootmiselt omandile ja tarbimisele.

               (14)

               Oluline samm on avaliku halduse reform, mis võimaldaks Itaalial nõutavate seadusandlike dekreetide vastuvõtmise ja rakendamise korral saavutada avaliku sektori tõhususe ja kvaliteedi kauaoodatud paranemine. Riigi omanduses olevaid ettevõtteid ja kohalikke avalikke teenuseid käsitlevad seadusandlikud dekreedid, mille ettepanekud valitsus 2016. aasta jaanuaris esitas, samuti kavandatav avaliku sektori tööhõivet käsitlev dekreet, on eriti olulised madala tõhususe algpõhjuste kõrvaldamiseks. Ehkki hiljuti on võetud meetmeid korruptsioonivastase võitluse tõhustamiseks, sh karmistades karistusi ja nende määramise tingimusi konkreetsete korruptsioonikuritegude eest, on hagi aegumist reguleerivate normide ammusoovitatud läbivaatamine ikka veel peatatud. Oluline probleem on raamatupidamispettus. Õigussüsteemis jäävad suurteks probleemideks pikalevenivad kohtuprotsessid ning suur pooleliolevate tsiviil- ja kaubandusasjade arv kohtutes. Viimastel aastatel nende probleemide lahendamiseks võetud meetmete pinev seire aitab hinnata, kas lisaks neile on vaja võtta täiendavaid meetmeid.

               (15)

               Mõningat edu on saavutatud pangandussektori varade kvaliteedi parandamisel. Ehkki uute viivislaenude lisandumine on viimastel kuudel aeglustunud, jääb nende maht väga suureks ning survestab jätkuvalt kasumlikkust ja pankade ressursse. Peale selle ei soodusta Itaalia maksejõuetusmenetlus ja võlgade sissenõudmise raamistik piisavalt langenud väärtusega laenude kiiret väljaselgitamist. Alates 2015. aasta keskpaigast on vastu võetud mitu seadust maksejõuetuse ja sundvõõrandamise menetluse lihtsustamiseks ja kiirendamiseks ning on esitatud seaduse eelnõu, mis võimaldab pankrotiraamistikku orgaaniliselt reformida. Siiski ei ole nende reformide mõju menetluste kestusele ja taastamisväärtusele veel kindel. Alates 2015. aasta algusest on Itaalia võtnud rea meetmeid puuduste kõrvaldamiseks pankade, eelkõige suuremate ühistupankade, fondidele kuuluvate pankade ja väikeste hoiu-laenuühistute juhtimises. Nende reformide rakendamine aitaks muuta pangandussektori vastupidavamaks ja tagada laenude tõhusam eraldamine reaalmajandusele. Pangandussektori madal kulutõhusus pärsib sisemist kapitalitootlust ja pangasisese kapitali suurendamist ning täiendavaks probleemiks on madala kasvumäära ja madala intressimääraga keskkond. ELi uus pankade kriisilahendusraamistik (5) on muutnud pankade väljastatud võlakirjade riskiprofiili. Oluline osa neist võlakirjadest on Itaalia jaeklientide käes, mis rõhutab üldsuse finantsteadmiste olulisust.

               (16)

               2015. aastal reformis Itaalia põhjalikult oma tööturureegleid ja -asutusi tööseaduse reformi kaudu. Aktiivse tööturupoliitika reformi rakendamine on võti tööturust kaugemal seisjate, eelkõige pikaajaliste töötute ja noorte aktiveerimiseks. Eksisteerib rida halduse, poliitika ja ressurssidega seotud probleeme. Eelkõige nõuab see avalike tööturuasutuste tugevdamist ja teenuse pakkumise pinevat seiret. Reformitud on õpipoisiõppe süsteemi, et kaasata ka koondatud täiskasvanuid ja suurendada noorte võimalusi, kuid selle rakendamine seisab alles ees. Teise taseme kollektiivläbirääkimised ei ole Itaalias piisavalt arenenud, mis takistab uuenduslike lahenduste vastuvõtmist äriühingu tasandil, mis võiks tõsta tootlikkust ja muuta palgad turutingimustele vastavamaks. Selles valdkonnas meetmete võtmisel tuleb lähtuda Itaalia tavadest ja konsulteerida sotsiaalpartneritega. Sotsiaalpartnerid ei ole veel jõudnud kokkuleppele kollektiivläbirääkimiste reformi asjus. Riikliku reformikava kohaselt on reformi oodata 2016. aasta lõpuks. Naiste tööhõive määr on ELi üks madalamaid. Naised domineerivad ebatüüpilistes ja ebakindlates ametites, moodustavad mittestandardses vormis töötajate enamuse ning võivad olla eriti mõjutatud mitteametlikust majandusest. Maksu- ja sotsiaalkindlustussüsteem ei innusta leibkonna teiste palgasaajate töötamist ja ka tööseadus ei lahendanud seda probleemi. Laste ja vanemaealiste sugulastega naiste osalemist tööturul takistab ka taskukohaste hooldusteenuste piiratud kättesaadavus. Kõrge on vaesuse tase – rohkem kui veerand itaallastest on vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus –, ning sotsiaalabi andmine on endiselt nõrk ja lünklik. Riikliku vaesuse vähendamise strateegia vastuvõtmine ja rakendamine ning sotsiaalkulutuste ratsionaliseerimine võiksid olla esimesed sammud aktiivse kaasamise põhimõttele tugineva piisava sotsiaalabikava järkjärgulises kasutuselevõtus riigi tasandil eelarveneutraalsel viisil. Märgatavat edu on saavutatud haridusreformi vallas. Koolireformi seadus võeti vastu 2015. aasta juulis ja rakendusdekreedid on kavas vastu võtta 2017. aasta jaanuariks.

               (17)

               Piiratud edu on saavutatud konkurentsi edendamisel teenuste valdkonnas. 2015. aasta konkurentsiseadus on ikka veel parlamendis arutamisel. Rida sätteid, näiteks õiguselukutsete kohta, on parlamentaarse protsessi käigus nõrgendatud. Rida valdkondi on ikka veel ülekaitstud või -reguleeritud, eelkõige reguleeritud kutsealad, tervishoiusektor, kohalik ühistransport ning taksod, sadamad ja lennujaamad. Jaesektorit pärsivad mitmed turueeskirjade rangusest tulenevad ebatõhusad aspektid. Majandustegevuse õiguste andmise riiklik protsess avalikus sektoris ei edenda konkurentsi, eelkõige põhjusel, et tegevuslubasid antakse ilma konkurentsipõhise ja läbipaistva menetlusteta. Turgu avavaid meetmeid peab toetama äritegevust soodustav keskkond. Teatavat edu on saavutatud lihtsustamises 2015.–2017. aasta lihtsustamise tegevuskava raames, mis on parandanud koostööd kesk- ja piirkondlike valitsuste vahel. Kuid Itaalia ärikeskkond ei soodusta ikka veel piisavalt majanduskasvu ja investeeringuid ning kannatab killustatud ja kihilise, erinevatelt valitsemistasanditelt pärinevate seaduste ja eeskirjade süsteemi all. Haldus- ja regulatiivne koormus rõhuvad siiani ettevõtjaid. Tugevate külgede, nagu äriühingu loomine ja maksejõuetusmenetlus, vastukaaluks on puudused, ehituslubade hankimise, lepingute täitmise tagamise, maksude tasumise ja laenu saamise valdkonnas. Mõningaid süsteemseid ja levinud puudusi võiks aidata kõrvaldada ka 2016. aasta alguses vastu võetud riikliku riigihankestrateegia rakendamine.

               (18)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Itaalia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Itaalia 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Itaaliale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud üksnes nende asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (19)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (20)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

         SOOVITAB Itaalial võtta aastatel 2016–2017 järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada, et 2016. aastal piirdub ajutine kõrvalekaldumine eelarve keskpikale eesmärgile suunatud nõutavast kohandamisest (0,5 % SKPst) maksimaalselt 0,75 %-ga SKPst, mis on võimaldatud seoses investeeringute ja struktuurireformide elluviimisega, tingimusel, et keskpikale eesmärgile suunatud kohandamiskava täitmist jätkatakse 2017. aastal. Saavutada 2017. aastal eelarve aastane kohandamine vähemalt 0,6 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Viia 2016. aasta jooksul lõpule eelarvemenetluse reform ja tagada, et kulude läbivaatamine oleks selle lahutamatu osa. Tagada erastamisprogrammi õigeaegne rakendamine ja kasutada juhuslikke tulusid valitsemissektori võla suhtarvu vähendamise kiirendamiseks. Nihutada maksukoormus tootmiselt tarbimisele ja omandile. Vähendada maksukulude arvu ja ulatust ning viia 2017. aasta keskpaigaks lõpule katastrisüsteemi reform. Võtta meetmeid maksukuulekuse parandamiseks, sh e-arvete ja e-maksete kaudu.

               2.

               Viia ellu avaliku halduse reform, võttes vastu ja rakendades kõik vajalikud seadusandlikud dekreedid, eelkõige need, millega reformitakse kohalikke avaliku sektori ettevõtteid, kohalikke avalikke teenuseid ja inimressursi haldamist. Tõhustada võitlust korruptsiooni vastu, muu hulgas vaadates 2016. aasta lõpuks läbi hagi aegumist reguleerivad normid. Vähendada tsiviilkohtumenetluste kestust reformide ja kohtuasjade tulemusliku haldamise kaudu.

               3.

               Kiirendada viivislaenude mahu vähendamist, sh täiustades veelgi maksejõuetuse ja võlgade sissenõudmise raamistikku. Viia kiiresti lõpule käimasolevate äriühingu üldjuhtimise ja pangandussektori reformide rakendamine.

               4.

               Viia läbi aktiivse tööturupoliitika reform, eelkõige parandades tööturuasutuste töö tulemuslikkust. Lihtsustada leibkonna teise palgasaaja tööleasumist. Võtta vastu ja rakendada riiklik vaesusevastane strateegia ning vaadata läbi ja ratsionaliseerida sotsiaalkulud.

               5.

               Võtta kiiresti vastu ja rakendada menetluses olev konkurentsiseadus. Võtta täiendavad meetmed konkurentsi suurendamiseks reguleeritud kutsealade, transpordi, tervishoiu ja jaemüügisektoris ning luua kontsessioonisüsteem.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 190).

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0070

Soovitus: Nõukogu arvamus Küprose ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010 kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3  /* SEK/2007/0070 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 23.1.2007SEK(2007) 70 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSKüprose ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010 kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3( esitanud komisjon)SELETUSKIRIÜldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti reformimisel 2005. aastal tunnustati selle kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ning nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Küpros esitas esimese lähenemisprogrammi 2004. aasta mais. Määruse kohaselt esitas nõukogu 5. juulil 2004. aastal komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega programmi kohta oma arvamuse. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on omakorda õigus neid kontrollida.programmi AJAKOHASTATUD VERSIOONI HINDAMISE TAUSTKomisjon on kontrollinud Küprose 6. detsembril 2006 esitatud viimase ajakohastatud lähenemisprogrammi ning võttis vastu seda käsitleva nõukogu arvamuse soovituse (vt allpool peamised hinnangus käsitletud põhipunktid).Asjaolud, mille põhjal on hinnatud eelarvestrateegiat uues lähenemisprogrammis, on kokkuvõtlikult järgmised:1.  viimase kümne aasta majandus- ja eelarvesuutlikkus;2.  kõige värskem hinnang riigi seisundile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete alusel (lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta esitatud nõukogu arvamuse kokkuvõte); ning3.  komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavale.Majandus- ja eelarvenäitajad viimastel aastatelKüpros on väike avatud majandus, mida mõjutavad seega tugevalt välistegurid. Küprose nominaalne ja tegelik lähenemine ELile on edukas. Viimase kümne aasta keskmine SKT kasv 3,5% aastas on jõuline ning inflatsioon on olnud madal. THHI inflatsioon on suuremal osal kümnendist jäänud valdavalt alla 3%. Küprose majandusele on olnud omane peaaegu täistööhõive. Pikaajaline tööpuudus on väga madal ning tootlikkuse kasv on rahvusvaheliste näitajate põhjal kõrge. Ent nominaalne palgakasv ja ühiku tööjõukulude kasv on olnud pisut kiiremad kui tema kaubanduspartneritel. Sellegipoolest on head tulemused ekspordile suunatud teenindussektoril, mis moodustab enamiku ekspordist, kuigi suur ülejääk teenuskaubanduses ei ole täielikult kompenseerinud puudujääki kaubavahetuses. Seega on Küprose jooksevkonto saldo olnud viimasel kümnel aastal negatiivne. Sellegipoolest on Küprose rahastamine olnud probleemitu tänu kaudsete ja otseinvesteeringute sissevoolule ning mitteresidentide deposiitidele residentidest finantsasutustes. Hiljuti rakendatud eelarve stabiliseerimiskava on vähendanud puudujäägi 2%ni SKTst 2006. aastal ning valitsemissektori võlg kahaneb.Varasemale programmile nõukogu arvamuses antud hinnang14. märtsil 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse lähenemisprogrammi eelmise ajakohastatud versiooni kohta, mis hõlmas ajavahemikku 2005–2009. Nõukogu suhtus positiivselt „programmiperioodiks kavandatud struktuurilisse kohandamisse pärast seda, kui puudujääk on 2005. aastal viidud alla 3% SKTst“. Nõukogu kutsus Küprost üles „tagama püsivad meetmed eelarve jätkuvaks tasakaalustamiseks pärast ülemäärase puudujäägi parandamist, et saavutada programmi keskpika perioodi eesmärk“. Nõukogu kutsus Küprost üles ka „kontrollima riiklikke pensionikulusid ja viima ellu uusi reforme pensioni- ja tervishoiuvallas, et parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust“.Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformikavaleKüprose riikliku reformikava rakendamisaruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia raames 17. oktoobril 2006. Küprose riiklikus reformikavas on määratud kindlaks peamised ülesanded/prioriteedid: eelarve jätkusuutlikkus; riigi rahanduse kvaliteet; uurimis- ja arendustegevus; uuenduslikkus ning info- ja sidetehnoloogia; majanduse kasvav mitmekesistumine; konkurents ja ettevõtluskeskkond; keskkonnaalane jätkusuutlikkus; infrastruktuur; inimkapital ning sotsiaalne ühtekuuluvus.Komisjoni hinnang sellele programmile (võetud vastu 2006. aasta detsembri iga-aastase arenguaruande [2] osana) näitas, et Küpros on olnud oma riikliku reformikava rakendamisel edukas. Üldjoontes tundub, et enamiku meetmete rakendamine sujub plaanipäraselt.Kindlaksmääratud tugevaid ja nõrku külgi arvestades soovitati Küprosel võtta meetmeid pensioni- ja tervishoiusüsteemi reformide ning noorte tööhõive ja koolitusvõimaluste valdkonnas.Hinnangus käsitletud põhipunktid Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 1 (stabiilsusprogrammid) ja artikli 9 lõikele 1 (lähenemisprogrammid) käsitletakse hinnangus järgmisi teemasid: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi esitatud keskpika perioodi eelarve-eesmärk ning sellele suunatud kohandamiskava on asjakohased; kas kõnealuse kohandamiskava järgimiseks võetud ja/või kavandatud meetmed keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks kõnealusel ajavahemikul on piisavad; kas keskpika perioodi eesmärgi saavutamisele suunatud kohandamiskava hindamisel on majanduse tõusuaegadel kohandamine suurem ja langusaegadel väiksem ning kas euroala ja vahetuskursimehhanismis osalevate (ERM II) liikmesriikide puhul on liikmesriik oma keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel seadnud sihiks, et eelarve tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal paraneb (ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) 0,5% SKTst aastas; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on kooskõlas majanduspoliitika üldsuunistega. Programmi makromajanduslike prognooside usaldusväärsust hinnatakse komisjoni talituste koostatud 2006. aasta sügise majandusprognoosi põhjal, kasutades ka potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokku lepitud hindamismetoodikat. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hinnangus vaadeldakse ka: võla suhte arengut ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse väljavaateid, millele tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta esitatud nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande kohaselt pöörata „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu“. Komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises sätestatakse lähenemine pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks;[3] majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia raames liikmesriikide esitatud riikliku reformikavaga integreerituse taset. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis Euroopa Ülemkogule saadetud 7. juuni 2005. aasta edastamisteatises majanduspoliitika üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformikavad peaks olema kooskõlas stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega; vastavus tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide ühtne ülesehitus ja andmetabelid. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSKüprose ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2006–2010 kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikega 3EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,olles konsulteerinud majandus- ja sotsiaalkomiteega,ON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:4.  [27. veebruaril 2007] vaatas nõukogu läbi Küprose ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2010.5.  Programmi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis nähakse ette, et SKT kasvab reaalselt 3,7% tasemelt 2006. aastal keskmiselt 4,1% tasemele ülejäänud programmiperioodil. Praeguse teabe põhjal hinnates näib, et see stsenaarium põhineb usutavatel kasvuprognoosidel. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti realistlik.6.  Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis hinnatakse valitsemissektori eelarvepuudujäägiks 2006. aastal veidi alla 2% SKTst, mis oli seatud eesmärgiks eelmises ajakohastatud lähenemisprogrammis. Arvestades, et reaalne SKT kasv on väiksem, kui oli kavandatud eelmises ajakohastatud programmis (4,2% asemel 3,7%), eeldatakse, et kogukulud on kavandatust suuremad, ent seda peaks tasakaalustama kõrgem kogutulu.7.  Pärast ülemäärase puudujäägi parandamist 2005. aastal on programmi eesmärk riigi rahanduse jätkuv tasakaalustamine. Valitsemissektori eelarve tasakaal peaks paranema, liikudes 2006. aasta tasemelt – puudujääk 1,9% SKTst – 2010. aastaks tasakaalu täielikult kulude kärpimise abil, kui tulusuhe jääb kogu programmiperioodil konstantseks. Kui kogukulud vähenevad programmiperioodil eeldatavalt 1,75 protsendipunkti võrra SKTst, millest 1 protsendipunkt SKTst vastab vähenevatele intressimaksetele, peaksid sotsiaaltoetused suurenema 1,25 protsendipunkti võrra. Esmane ülejääk peaks prognooside kohaselt tõusma 1,5%-lt SKTst ajavahemikul 2006–2007 veidi üle 2%-le SKTst 2008. aastal ning jääma pärast seda püsima. Kavandatud stabiliseerimine on üldjoontes sarnase makromajandusliku stsenaariumi puhul veidi kiirem kui eelmise ajakohastatud lähenemisprogrammi puhul.8.  Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (s.t tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, v.a ühekordsed ja muud ajutised meetmed) peaks prognooside kohaselt paranema, tõustes puudujäägilt ligikaudu 1,5% SKTst 2006. aastal ülejäägini ligikaudu 0,25% SKTst programmiperioodi lõpus. Nagu ka lähenemisprogrammi eelmises ajakohastatud versioonis, on eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärk struktuurne puudujääk 0,5% SKTst ning see tuleb programmi kohaselt saavutada aastaks 2008, s.o aasta varem kui eelmises programmis. Kuna keskpika perioodi eesmärk on alammäärast (eelarvepuudujääk hinnanguliselt ligikaudu 1,75% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle saavutamine võimaldama saavutada ka kindlusvaru tagamise eesmärgi ülemäärase puudujäägi tekkimise puhuks. Keskpika perioodi eesmärk on stabiilsuse ja kasvu pakti ja tegevusjuhendiga euroala ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikus ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist majanduskasvu pikaajalises plaanis.9.  Programmi eelarveprognooside riskid on enam-vähem tasakaalustatud. 2007. aasta eesmärk tundub saavutatav komisjoni talituste 2006. aasta sügise prognoosiga võrreldes ning 2008. aastaks, kui esmane ülejääk peaks suurenema, on programmis suhteliselt üksikasjalikud andmed meetmete kohta, mis toetavad kohandamist. Siiski on kõrvalekallete oht kulutuste puhul, arvestades kavandatud suhteliselt suuri kulutuste piiranguid ning teabe puudumist kulutuste ülemmäärade ja nende kehtestamise kohta. Teisest küljest on eelarve-eesmärkide saavutamise tase üldkokkuvõttes hea.10.  Seda riskihinnangut arvestades tundub programmi eelarveseisund piisav, et tagada keskpika perioodi eesmärgi saavutamine 2008. aastaks, nagu programmis on kavandatud. Lisaks annab see iga aasta jaoks piisava varu, et ei ületataks 3% puudujäägiläve tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral kogu programmiperioodil. Kohandamise tempo programmi keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, milles on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem. Pärast keskpika perioodi eesmärgi saavutamist on programmis ettenähtud eelarvepoliitikaseisund kooskõlas paktiga.11.  Valitsemissektori koguvõlg on hinnangute kohaselt jõudnud 64,75% tasemele 2006. aastal, mis ületab asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtuse. Programmi kohaselt peaks võla suhe langema alla kontrollväärtuse 60% SKTst 2008. aastal ning saavutama taseme veidi üle 46% SKTst programmiperioodi lõpuks. Võla suhte prognoositud arenguga kaasnevad riskid on üldiselt tasakaalus. Riskihinnangut silmas pidades väheneb võla suhe kontrollväärtuse suunas piisavalt programmiperioodi alguses ning peaks jõudma selleni 2007. aastaks.12.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele Küprosel on Euroopa Liidus üks kõrgemaid, mida mõjutab eelkõige väga suur pensionikulutuste kasvu osakaal SKTst. Esialgne eelarveseisund lihtsustab osaliselt elanikkonna vananemise poolt eelarvele avaldatavat ulatuslikku pikaajalist mõju, ent ei ole piisav selle kompenseerimiseks. Lisaks sellele on koguvõla praegune tase kõrgemal kui asutamislepingus sätestatud kontrollväärtus. Riigi rahanduse stabiliseerimise samaaegne jätkamine pensionireformimeetmete vastuvõtmisega, mille eesmärk on hõlmata vananemisega seotud kulutuste märkimisväärset kasvu, aitaks vähendada, nagu ametiasutused on kinnitanud, riigi rahanduse jätkusuutlikkust ähvardavaid ohte. Üldiselt on Küprose riigi rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid suured.13.  Lähenemisprogramm sisaldab 2006. aasta oktoobri riikliku reformikava rakendusaruande üldmõju kvaliteedihindamist keskpika perioodi eelarvestrateegia raames. Lisaks on selles korrapäraselt esitatud teavet riiklikus reformikavas kavandatud peamiste reformide otseste eelarvekulude või kokkuhoiu kohta ning tundub, et selle eelarveprognoosides on võetud arvesse riiklikus reformikavas osutatud meetmete mõju riigi rahandusele. Lähenemisprogrammis kavandatud meetmed riigi rahanduse valdkonnas tunduvad olevat kooskõlas riiklikus reformikavaga ettenähtud meetmetega. Eelkõige on mõlemas programmis nähtud ette pensioni- ja tervishoiureformide järkjärguline rakendamine, et käsitleda vananeva elanikkonna avaldatavat mõju, ent piisavalt selge ei ole põhjaliku elukestva strateegia lõpuleviimise ja täieliku rakendamise sisu ja ajakava.14.  Programmi eelarvestrateegia on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuunistega.15.  Seoses stabiilsus- ja lähenemisprogrammide tegevusjuhendis esitatud andmenõuetega on programmis esitatud kõik kohustuslikud ja enamik vabatahtlikest andmetest[6].Üldiselt võib teha järelduse, et pärast ülemäärase puudujäägi parandamist 2005. aastal on programmis tehtud suuri edusamme keskpika perioodi eesmärgi suunas kogu programmiperioodil tänu kulupiirangutele ja seoses heade majanduskasvu väljavaadetega. Üldine valitsemissektori koguvõlg peaks hinnangute kohaselt jõudma 2007. aastaks kontrollväärtuseni 60% SKTst ning järgmistel aastatel jätkuvalt vähenema.Eespool esitatud hinnangut ning eelkõige võlataset ja vananemisega seotud kavandatud kulusid silmas pidades kutsus nõukogu Küprost üles kontrollima ka riiklikke pensionikulusid ja viima ellu uusi reforme pensioni- ja tervishoiuvaldkonnas, et parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2006 | 3,9 | 3,7 | 3,9 | 4,1 | 4,1 | 4,1 |KOM nov 2006 | 3,8 | 3,8 | 3,8 | 3,9 | puudub | puudub |LP dets 2005 | 4,1 | 4,2 | 4,2 | 4,2 | 4,3 | puudub |THHI inflatsioon (%) | LP dets 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,5 | 2,4 | 2,0 | 2,0 |KOM nov 2006 | 2,0 | 2,4 | 2,0 | 2,4 | puudub | puudub |LP dets 2005 | 2,1 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | 2,0 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP dets 20061 | -0,9 | -1,0 | -1,1 | -1,1 | -1,1 | -1,1 |KOM nov 20065 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | -1,3 | puudub | puudub |LP dets 20051 | -0,8 | -0,3 | 0,1 | 0,0 | 0,1 | puudub |Valitsemissektori eelarvetasakaal (% SKTst) | LP dets 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,6 | -0,7 | -0,4 | -0,1 |KOM nov 2006 | -2,3 | -1,9 | -1,7 | -1,7 | puudub | puudub |LP dets 2005 | -2,5 | -1,9 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP dets 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 2,1 | 2,1 | 2,2 |KOM nov 2006 | 1,1 | 1,4 | 1,4 | 1,4 | puudub | puudub |LP dets 2005 | 0,7 | 1,2 | 1,2 | 1,4 | 1,7 | puudub |Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (% SKTst) | LP dets 20061 | -2,0 | -1,5 | -1,2 | -0,3 | 0,0 | 0,3 |KOM nov 2006 | -1,8 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | puudub | puudub |LP dets 20051 | -2,2 | -1,8 | -1,8 | -1,2 | -0,6 | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | LP dets 20063 | -3,3 | -1,9 | -1,0 | -0,3 | -0,1 | -0,1 |KOM nov 20064 | -2,7 | -1,4 | -1,2 | -1,2 | puudub | puudub |LP dets 2005 | -3,1 | -2,1 | -2,1 | -1,5 | -0,6 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP dets 2006 | 69,2 | 64,7 | 60,5 | 52,5 | 49,0 | 46,1 |KOM nov 2006 | 69,2 | 64,8 | 62,2 | 59,6 | puudub | puudub |LP dets 2005 | 70,5 | 67,0 | 64,0 | 56,9 | 53,5 | puudub |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe põhjal. 2 Tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal (nagu eelmistes ridades), v.a ühekordsed ja ajutised meetmed. 3 Programmis esitatud ühekordsed ja ajutised meetmed (1,3% SKTst 2005. aastal ja 0,4% SKTst 2006. aastal, puudujääk väheneb). Need hõlmavad 0,4% SKTst 2005. ja 2006. aastal seoses ELi vahenditega seotud tehingutega. 4 Komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoosis esitatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed (0,9% SKTst, puudujääk väheneb), võrreldes programmiga (vt märkus 3); komisjoni talitused ei käsitlenud ELi vahenditega seotud tehinguid ühekordsetena. 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on hinnanguliselt 3,9%, 3,7%, 3,9% ja 4,0% vastavalt aastatel 2005–2008. Allikas: Lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2006. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik käesolevas tekstis osutatud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule pealkirjaga „Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – Tulemuste aasta“, 12.12.2006, KOM(2006)816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile – Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus (12.10.2006, KOM(2006)574 (lõplik)), ning Euroopa Komisjoni majanduse ja rahanduse peadirektoraat (2006) „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus“, European Economy nr 4/2006.[4] „Täpsustused stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise kohta ning suunised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“, mille on kinnitanud majandus- ja rahandusministrite nõukogu, 11. 10. 2005.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on osutatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Esitatud ei ole järgmisi andmeid: „Tsükliline areng“ (tabel 5), panused potentsiaalsesse SKT kasvu (punkt 4).