title: Nõukogu soovitus, 21. märts 2013 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega 2011. eelarveaastal

text:
               26.3.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 88/2

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   21. märts 2013,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega 2011. eelarveaastal
   2013/C 88/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (2),
   võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa) (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas üheksas Euroopa Arengufond (üheksas EAF), eriti selle artikli 32 lõiget 3,
   võttes arvesse 27. märtsi 2003. aasta finantsmäärust, mida kohaldatakse 9. Euroopa Arengufondi suhtes, (4) eriti selle artikleid 96 kuni 103,
   olles läbi vaadanud üheksanda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2011. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning 2011. eelarveaastat käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta (5) koos selles sisalduvate komisjoni vastustega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 32 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu üheksanda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               2011. eelarveaastal on komisjon üheksanda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses üheksanda EAFi meetmete rakendamisega 2011. eelarveaastal.

      Brüssel, 21. märts 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. HOGAN

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.

      (4)  ELT L 83, 1.4.2003, lk 1.

      (5)  ELT C 344, 12.11.2012, lk 243.


title: Komisjoni soovitus, 26. märts 2009 , siseturu infosüsteemi (IMI) andmekaitsesuuniste kohta (teatavaks tehtud numbri K(2009) 2041 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               18.4.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 100/12

      KOMISJONI SOOVITUS,
   26. märts 2009,
   siseturu infosüsteemi (IMI) andmekaitsesuuniste kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2009) 2041 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2009/329/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   olles konsulteerinud Euroopa Andmekaitseinspektoriga
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta otsusega 2004/387/EÜ üleeuroopaliste e-valitsuse teenuste koostalitusvõimelise osutamise kohta riiklikele haldusasutustele, ettevõtetele ja kodanikele (IDABC) (1) ning eriti selle artikliga 4 on ette nähtud ühist huvi pakkuvate projektide rakendamine, et võimaldada tõhusat, tulemuslikku ja turvalist teabevahetust nii riiklike haldusasutuste kõigi asjakohaste tasandite vahel kui ka nende haldusasutuste ja ühenduse institutsioonide või muude asjakohaste üksuste vahel.

               (2)

               17. märtsil 2006 kiitsid liikmesriikide esindajad siseturu nõuandekomitees (2) heaks siseturu infosüsteemi (Internal Market Information System, edaspidi „IMI”) üldise rakenduskava ja IMI arendamise liikmesriikide haldusasutuste vahelise teabevahetuse parandamiseks.

               (3)

               Pärast kõnealust heakskiitmist otsustas komisjon oma 14. augusti 2006. aasta otsuses KOM(2006) 3606, 25. juuli 2007. aasta otsuses KOM(2007) 3514 ja 14. mai 2008. aasta otsuses KOM(2008) 1881 luua siseturu infosüsteemi kui ühist huvi pakkuva projekti ja seda rahastada.

               (4)

               IMI eesmärk on toetada asjakohaseid ühenduse õigusakte, mis nõuavad liikmesriikide haldusasutuste vahelist teabevahetust, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. septembri 2005. aasta direktiiv 2005/36/EÜ kutsekvalifikatsioonide tunnustamise kohta (3) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiv 2006/123/EÜ teenuste kohta siseturul (4).

               (5)

               Liikmesriikidevaheline ning liikmesriikide ja komisjoni vaheline elektrooniline teabevahetus peaks vastama isikuandmete kaitse eeskirjadele, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määruses (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta (6).

               (6)

               Õigust andmekaitsele tunnustatakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, eeskätt selle artiklis 8; selliste infosüsteemide puhul nagu IMI tuleks tagada, et andmekaitse-eeskirjadega seotud vastutusalad ja kohustused, mida komisjon ja liikmesriigid omavahel jagavad, on selged ning et andmesubjektidele tagatakse lihtsad ja kättesaadavad mehhanismid oma õiguste kasutamiseks.

               (7)

               Komisjoni 12. detsembri 2007. aasta otsuses 2008/49/EÜ siseturu infosüsteemi (IMI) rakendamise kohta seoses isikuandmete kaitsega (7) sätestatakse IMI osaliste ja kasutajate ülesanded, õigused ja kohustused. Selles komisjoni otsuses võetakse arvesse ka artikli 29 alusel asutatud töörühma arvamust (8).

               (8)

               Pärast kõnealuse otsuse vastuvõtmist võttis Euroopa Andmekaitseinspektor vastu arvamuse, (9) kus ta kutsus üles võtma vastu õigusakti, eelistatavalt nõukogu ja parlamendi määrusena, pidades silmas asjaolu, et eeldatavalt laieneb IMI kasutusala järk-järgult muudesse siseturgu käsitlevate õigusaktide valdkondadesse, mis muudab süsteemi keerulisemaks ning toob kaasa osalevate asutuste arvu ja andmevahetuse mahu kasvu. Mitmel Euroopa Andmekaitseinspektori ja komisjoni talituste kohtumisel ning nendevahelises kirjavahetuses (10) lepiti kokku sammsammulises lähenemisviisis, mis algab andmekaitsesuuniste vastuvõtmisega, mille koostamisel tehakse tihedat koostööd Euroopa Andmekaitseinspektoriga.

               (9)

               Käesolevad suunised täiendavad otsust 2008/49/EÜ ning neis võetakse arvesse nii artikli 29 alusel asutatud töörühma kui ka Euroopa Andmekaitseinspektori soovitusi,

         SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL JÄRGMIST:

               1.

               Võtta meetmeid, et tagada lisas esitatud suuniste rakendamine IMI osaliste ja kasutajate hulgas.

               2.

               Õhutada riiklikke IMI koordinaatoreid võtma ühendust oma riiklike andmekaitseasutustega, et saada juhtnööre ja abi nende suuniste parimaks võimalikuks rakendamiseks riikliku õiguse alusel.

               3.

               Anda Euroopa Komisjonile lisas esitatud suuniste rakendamise kohta tagasisidet hiljemalt üheksa kuu jooksul alates käesoleva soovituse vastuvõtmisest, kasutades riiklike IMI koordinaatorite abi. Seda tagasisidet võtab Euroopa Komisjon arvesse aruandes, mille ta koostab hiljemalt ühe aasta jooksul alates käesoleva soovituse vastuvõtmisest ning milles ta hindab nii andmekaitse olukorda IMIs kui ka edasiste meetmete, sealhulgas õigusakti võimaliku vastuvõtmise sisu ja ajakohasust.

      Brüssel, 26. märts 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Charlie McCREEVY

      (1)  ELT L 144, 30.4.2004, lk 62.

      (2)  Asutatud komisjoni otsusega 93/72/EMÜ (EÜT L 26, 3.2.1993, lk 18).

      (3)  ELT L 255, 30.9.2005, lk 22.

      (4)  ELT L 376, 27.12.2006, lk 36.

      (5)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31.

      (6)  EÜT L 8, 12.1.2001, lk 1.

      (7)  EÜT L 13, 16.1.2008, lk 18.

      (8)  Arvamus 01911/07/EN, WP 140.

      (9)  Euroopa Andmekaitseinspektori arvamus järgmise õigusakti kohta – komisjoni 12. detsembri 2007. aasta otsus 2008/49/EÜ siseturu infosüsteemi (IMI) rakendamise kohta seoses isikuandmete kaitsega (ELT C 270, 25.10.2008, lk 1).

      (10)  http://www.edps.europa.eu/EDPSWEB/edps/site/mySite/pid/87

      LISA

         SUUNISED ANDMEKAITSE-EESKIRJADE RAKENDAMISEKS IMIs

      1.   IMI - HALDUSKOOSTÖÖ VAHEND
      IMI on interneti teel juurdepääsetav tarkvararakendus, mille Euroopa Komisjon töötas välja koostöös liikmesriikidega. Selle põhieesmärk on toetada liikmesriike vastastikust abistamist ja halduskoostööd sätestavate ELi õigusaktide praktilisel rakendamisel. IMI ei ole teabe pikaajaliseks säilitamiseks ette nähtud andmebaas, vaid pigem tsentraliseeritud mehhanism, mis võimaldab Euroopa Majanduspiirkonna liikmesriikide haldusasutustel vahetada teavet andmete piiratud säilitustähtaegade jooksul.

         IMI sisselogimise lehekülg

      Praegu toetab IMI kutsekvalifikatsioonide direktiivi alusel toimuvat teabevahetust ning alates 2009. aasta lõpust toetab see ka teenuste direktiivi alusel peetavat teabevahetust. Edaspidi võidakse tuge laiendada muude siseturu õigusvaldkondadega seotud teabe vahetusele. Kõnealuste õigusvaldkondade ajakohastatud loetelu on igal ajal kättesaadav otsuse 2008/49/EÜ lisas. Seda lisa muudetakse aeg-ajalt. IMId ei saa kasutada teabevahetuseks kõnealuses lisas konkreetselt loetlemata õigusvaldkondades.

         Näide kutsekvalifikatsioone käsitlevate pädevate asutustega seotud rakenduse kuvast

      Riiklike haldusasutuste vaheline koostöö on siseturu tõhusaks toimimiseks ülimalt tähtis. Kui puudub praktiline halduskoostöö kord, ei saa Euroopa kodanikud kasutada selliseid siseturul kehtivaid põhiõigusi nagu näiteks asutamisvabadus teises liikmesriigis või vabadus osutada piiriüleseid teenuseid.

         Näiteid

      Berliinis elav sakslannast arst-resident abiellub prantslasega ning otsustab alustada uut elu Pariisis. Sakslannast arst soovib oma kutsetööd Prantsusmaal jätkata ning esitab oma kutsenimetused ja diplomid Prantsusmaa arstide liidule. Toimikut käsitleval isikul tekivad kahtlused ühe diplomi autentsuses ja ta kasutab IMId, et seda Berliinis asuvalt pädevalt asutuselt kontrollida.
      Prantsusmaal tegutsev tööstuslikke puhastusteenuseid osutav Prantsuse ettevõte pakub puhastusteenuseid ka piiri taga, Kataloonia piirkonnas (Hispaania). Üks Hispaania vabaühendus esitab Kataloonia keskkonnateenistusele kaebuse, väites, et Prantsuse ettevõttel ei ole teatavate puhastusainete kasutamiseks vajalike erioskustega töötajaid. Kataloonia pädev asutus kasutab IMId, et uurida, kas puhastusettevõte tegutseb Prantsusmaal seaduslikult.
      Halduskoostöö ELis ei ole lihtne ülesanne. Seda mõjutab keelebarjäär (ELil on 23 ametlikku keelt), piiriülese koostöö haldusmenetluste puudumine, erinevad haldusstruktuurid ja -kultuurid ning selgelt määratletud partnerite puudumine teistes liikmesriikides.
      Kuigi siseturuseaduste tõhusa toimimise oma territooriumil peavad tagama liikmesriigid, usub komisjon, et liikmesriigid vajavad koostööd hõlbustavaid vahendeid. IMI kavandati just seda silmas pidades – teises liikmesriigis asjakohase pädeva asutuse kindlaksmääramiseks (otsingufunktsioon), teabevahetuse haldamiseks lihtsate ja ühtlustatud menetluste põhjal ning keelebarjääri kaotamiseks eelmääratletud ja -tõlgitud küsimuste kaudu.

         Ekraanipildid, kus on näidatud küsimused kahe teabevahetuses osaleva pädeva asutuse keeles

      2.   SUUNISTE REGULEERIMISALA JA EESMÄRK
      IMI kasutajad on oma pädevusaladel eksperdid, olgu tegemist kutseala reguleerivate eeskirjade või teenuste osutamisel kehtivate määrustega. Nad ei ole aga andmekaitseeksperdid ega pruugi alati olla piisavalt teadlikud nende enda riigi andmekaitsealaste õigusaktidega kehtestatud andmekaitsenõuetest.
      Seepärast on soovitatav esitada IMI kasutajatele suunised, milles selgitatakse IMI toimimist andmekaitse seisukohast ning ka süsteemi sisse ehitatud kaitseabinõusid ja süsteemi kasutamisega seotud võimalikke riske (1).
      Käesolevate suuniste eesmärk ei ole anda põhjalikku ülevaadet kõikidest IMIga seotud andmekaitseküsimustest, vaid pakkuda kasutajasõbralikku selgitust ehk nõuetele vastavuse raamistikku, mis oleks kõikidele IMI kasutajatele mõistetav. Vajaduse korral saavad IMI kasutajad alati täpsemaid juhtnööre ja abi liikmesriikide andmekaitseasutustelt. Kõnealuste asutuste loetelu on koos kontaktandmete ja veebilehtedega kättesaadav järgmisel aadressil:
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/index_en.htm
      3.   ANDMEKAITSET SOODUSTAV KESKKOND
      IMI väljatöötamisel võeti arvesse andmekaitsealaste õigusaktide nõudeid ning alates selle loomisest on süsteem andmekaitset soodustanud.
      IMI kasutajatele võib kinnitada, et IMI on andmekaitse seisukohast usaldusväärne tarkvararakendus, ning seda väidet saab illustreerida mõne lihtsa näitega:

                  a)

                  IMId kasutavad üksnes Euroopa Majanduspiirkonna riikide (ELi liikmesriigid ning Norra, Island ja Liechtenstein) pädevad asutused ning isikuandmeid ei edastata väljapoole EMPd;

                  b)

                  Euroopa Komisjonil ja IMI koordinaatoritelsion (2) puudub juurdepääs spetsialistide või teenuseosutajate isikuandmetele, mida süsteemi kaudu vahetatakse;

                  c)

                  üksnes teabenõudes osalevatel pädevatel asutustel on lubatud tutvuda teenuseosutaja isikuandmetega (3). Tegelikult on kaitse sedavõrd ulatuslik, et teabenõude adressaadil ei ole võimalik tutvuda teenuseosutaja isikuandmetega enne, kui ta on nõude ametlikult vastu võtnud;

                     Näide teabenõudest enne, kui teabenõude saaja selle vastu võtab

                  d)

                  kõik teabenõuetega seotud isikuandmed kustutatakse süsteemist automaatselt kuue kuu jooksul pärast teabevahetuse lõppu või isegi varem, kui asjaomased pädevad asutused seda taotlevad (täpsemad üksikasjad on esitatud säilitustähtaega käsitlevas 12. peatükis).

            4.   KES ON IMIS KES? ÜHINE VASTUTUS
      IMI on hea näide ühistest töötlemistoimingutest ja ühisest vastutusest. Näiteks, kuigi isikuandmeid vahetavad üksnes liikmesriikide pädevad asutused, vastutab nende andmete säilitamise eest oma serverites Euroopa Komisjon. Kuigi Euroopa Komisjonil ei ole õigust nende isikuandmetega tutvuda, on ta süsteemihaldur, kes andmete kustutamist ja parandamist füüsiliselt teostab.
      Teiste sõnadega öeldes ning kuna komisjonile ja liikmesriikidele on määratud eri vastutusalad:

                  a)

                  vastutab iga pädev asutus ja iga IMI koordinaator omaenda andmetöötlustegevuse eest;

                  b)

                  ei ole komisjon süsteemi kasutaja, vaid selle haldur, kes vastutab eeskätt süsteemi hoolduse ja turvalisuse eest (4);

                  c)

                  IMI osalised jagavad vastutust seoses teavitamise ning andmetega tutvumise, vastuväidete esitamise ja andmete parandamise õigusega.

            Selliste keeruliste ühise vastutuse juhtumite puhul nagu IMI tundub nõuetele vastavuse seisukohast olevat kõige tõhusam andmekaitse algusest peale süsteemi hõlmata (vt 13. peatüki „Koostöö riiklike andmekaitseasutuste ja Euroopa Andmekaitseinspektoriga” jagu „Käimasolev töö”) ning määratleda käesolevate suunistega ette nähtud nõuetele vastavuse raamistik. Raamistiku nõuete täitmise eest vastutavad kõik IMI osalised ja kasutajad.
      5.   IMI OSALISED JA KASUTAJAD
      IMI koordinaatorid kinnitavad kõik IMId kasutavad osalised. Nii osalisi ja kasutajaid kui ka nende ülesandeid, õigusi ja kohustusi on üksikasjalikult kirjeldatud otsuse 2008/49/EÜ artiklites 6–12. Seepärast ei ole vaja neid küsimusi käesolevates suunistes korrata.
      On oluline mõista, et IMI on väga paindlik süsteem, mis võimaldab liikmesriikidel määrata pädevatele asutustele ja koordinaatoritele kohustusi ja ülesandeid mitmel eri viisil, et need sobiksid nende konkreetse haldusstruktuuri ning õiguslike valdkondadega, mida halduskoostöö hõlmab.
      Samuti on oluline pidada meeles, et IMI liikmesriikide kasutajad vastutavad paljude muude töötlemistoimingute eest. Andmekaitsenõuete täitmine IMIs ei pea olema põhjendamatult keeruline ega osutuma liigseks halduskoormuseks. Samas ei pea see olema süsteem, mida rakendatakse kõikide suhtes ühtemoodi.
      Enamikul juhtudel peavad pädevad asutused lihtsalt teostama IMIs töötlemistoiminguid samade eeskirjade ja heade tavade alusel, mida nad vastutavate andmetöötlejatena oma erivajadustest ning oma liikmesriigi andmekaitsealasest õigusest lähtudes tavaliselt järgivad.
      Samuti peaksid nad kasutama IMI raames pakutava andmekaitset soodustava keskkonna võimalusi. Näiteks õhutatakse neid taotlema vahetatud isikuandmete kustutamist IMIst juba enne kuuekuulise säilitamistähtaja möödumist, kui neil puudub vajadus teabevahetust IMIs jätkata.
      6.   ISIKUANDMETE IMIS VAHETAMISE ÕIGUSLIKUD ALUSED
      Komisjon on võtnud vastu otsuse 2008/49/EÜ, milles sätestatakse IMI osaliste ja kasutajate ülesanded, õigused ja kohustused seoses IMI rakendamisega isikuandmete kaitse suhtes.
      Mitte kogu IMIs vahetatava teabe puhul ei ole tegemist isikuandmetega. Näiteks võib vahetatav teave käsitleda juriidilisi isikuid (5) või ei pruugi küsimus ja vastus olla seotud ühegi kindla üksikisikuga (nt üldine küsimus selle kohta, kas teatav kutseala on asjaomases liikmesriigis reguleeritud).
      Paljudel juhtudel on teabevahetus siiski seotud üksikisikutega ning seepärast peavad isikuandmete töötlemiseks olema õiguslikud alused. IMI kasutamine on sageli andmesubjekti huvides. Sellest hoolimata võivad pädevad asutused IMI kaudu andmeid vahetada ka siis, kui teabevahetus ei ole tingimata andmesubjekti huvides, tingimusel et sellist teabevahetust nõutakse konkreetsel õiguslikul alusel.
      Direktiivi 95/46/EÜ artiklis 7 on loetletud isikuandmete töötlemise õiguslikud alused. IMIs toimuva andmevahetuse puhul on nendest olulisimad artikli 7 punktid c ja e.
      I.   Seadusjärgse kohustuse täitmine (artikli 7 punkt c)
      Üldpõhimõttena on ELi liikmesriikidel kohustus teha üksteise ja ühenduse institutsioonidega koostööd. Halduskoostöö kohustus on selgelt ja konkreetselt sätestatud direktiivis 2005/36/EÜ (kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiiv) ja direktiivis 2006/123/EÜ (teenuste direktiiv).
      Kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi artikli 56 lõigetes 1 ja 2 on sätestatud:

         „1.   Käesoleva direktiivi rakendamise lihtsustamiseks teevad vastuvõtva liikmesriigi ja päritoluliikmesriigi pädevad ametiasutused tihedat koostööd ja abistavad teineteist vastastikku. Nad tagavad vahetatava teabe konfidentsiaalsuse.
         2.   Vastuvõtva ja päritoluliikmesriigi pädevad ametiasutused vahetavad teavet rakendatud distsiplinaar- või kriminaalkaristuste kohta või iga muu tõsise ja erilise olukorra kohta, millel on tõenäoliselt tagajärjed käesoleva direktiivi alusel tegevusaladel tegutsemisele, arvestades Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivis 95/46/EÜ üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (…) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. juuli 2002. aasta direktiivis 2002/58/EÜ, milles käsitletakse isikuandmete töötlemist ja eraelu puutumatuse kaitset elektroonilise side sektoris (eraelu puutumatust ja elektroonilist sidet käsitlev direktiiv; EÜT L 201, 31.7.2002, lk 37), sätestatud isikuandmete kaitset käsitlevaid õigusakte.”

      Teenuste direktiivi artikli 28 lõigetes 1 ja 6 on sätestatud:

         „1.   Liikmesriigid osutavad üksteisele vastastikust abi ja võtavad kõik meetmed liikmesriikidevaheliseks tõhusaks koostööks, et tagada teenuseosutajate ja nende poolt osutatavate teenuste järelevalve. (…)
         6.   Liikmesriigid vastavad teiste liikmesriikide ja komisjoni esitatud teabenõuetele elektrooniliste sidevahendite abil ja võimalikult lühikese perioodi jooksul.”

      Teenuste direktiivi artikli 34 lõikes 1 on sätestatud:

         „1.   Komisjon võtab koostöös liikmesriikidega kasutusele elektroonilise süsteemi teabe vahetamiseks liikmesriikide vahel, võttes arvesse olemasolevaid teabesüsteeme.”

      II.   Üldiste huvidega seotud ülesande täitmine või vastutavale andmetöötlejale ülesandeks tehtud avaliku võimu teostamine (artikli 7 punkt e)
      IMI osalised ja kasutajad täidavad üldiste huvidega seotud ülesandeid või teostavad neile ülesandeks tehtud avalikku võimu. IMI koordinaator kinnitab kõik IMIs tehtud kanded, olles eelnevalt veendunud, et asjaomane pädev asutus täidab üldiste huvidega seotud ülesandeid (näiteks arstide või veterinaararstide organisatsioonid, kes tagavad, et nende liikmed vastavad eetikanormidele või täidavad sanitaareeskirju) või teostab talle ülesandeks tehtud avalikku võimu (näiteks haridusministeeriumid, kes tagavad, et keskkooliõpetajatel on nõuetekohased kvalifikatsioonid).
      Eelnevast lähtudes võib IMId kasutada isikuandmete vahetamiseks kutsekvalifikatsioonide tunnustamise ja teenuste direktiivide alusel nende direktiivide sätetes kehtestatud eesmärkidel. Muude siseturgu käsitlevate õigusaktidega seotud teavet IMIs vahetada ei saa. Kui IMI kasutusala peaks mingil etapil laienema muudele õigusaktidele, kantakse vastavad viited asjakohastele ühenduse õigusaktidele otsuse 2008/49/EÜ lisasse.
      7.   KOHALDATAV ÕIGUS JA ASJAKOHANE JÄRELEVALVE
      Kohaldatavad andmekaitsealased õigusnormid sõltuvad IMI osalisest või kasutajast. Euroopa Komisjoni puhul kohaldatakse näiteks andmekaitsemäärust (EÜ) nr 45/2001. Riikliku kasutaja (nt pädeva asutuse) puhul on kohaldatavaks õiguseks riiklikud andmekaitsealased õigusnormid, mis peavad vastama direktiivile 95/46/EÜ (andmekaitsedirektiiv).
      Kõnealune direktiiv ja määrus (EÜ) nr 45/2001 (6). tagavad Euroopa Liidule kindla andmekaitsealase õigusraamistiku. Andmekaitsedirektiiv võimaldab liikmesriikidele teatavat paindlikkust. Seepärast soovitatakse riiklikel IMI koordinaatoritel arutada käesolevaid suuniseid oma riigi andmekaitseasutustega, näiteks seoses üksikisikutele edastatava teabe üksikasjadega (vt 9. peatükk) või kohustusega teavitada andmekaitseasutusi teatavatest andmetöötlustoimingutest.
      Direktiiv 95/46/EÜ on siseturgu käsitlev direktiiv, millel on kahetine eesmärk. Riiklike andmekaitsealaste õigusaktide ühtlustamise eesmärk on tagada kõrgetasemeline andmekaitse ja samas kaitsta üksikisikute põhiõigusi ning võimaldada seeläbi ka isikuandmete vaba liikumist liikmesriikide vahel. Seepärast ei tohiks riiklikud eripärad IMI kasutamisele ning muude ühenduse õigusaktidega nõutud teabe vahetamisele avaldada mingit praktilist või olulist mõju..
      Üks ELi andmekaitsealase õigusraamistiku olulisemaid tunnuseid on sõltumatute avalik-õiguslike andmekaitseasutuste teostatav järelevalve. Selle tulemusel võivad kodanikud nendele asutustele kaebusi esitada, et lahendada oma andmekaitsega seotud probleemid kiirelt ja kohtuväliselt. Riigi tasandil toimuva isikuandmete töötlemise üle teostavad järelevalvet riiklikud andmekaitseasutused ning isikuandmete töötlemise üle Euroopa institutsioonides teostab järelevalvet Euroopa Andmekaitseinspektor. Sellest tulenevalt teostab Euroopa Komisjoni üle järelevalvet Euroopa Andmekaitseinspektor ning teiste IMI kasutajate üle asjaomased riiklikud andmekaitseasutused. Täpsemad üksikasjad kaebuste või andmesubjektide taotluste käsitlemise kohta on esitatud andmetega tutvumise ja andmete parandamise õigust käsitlevas 10. peatükis ning andmekaitseasutuste ja Euroopa Andmekaitseinspektoriga tehtavat koostööd käsitlevas 13. peatükis.
      8.   TEABEVAHETUSE SUHTES KOHALDATAVAD ANDMEKAITSEPÕHIMÕTTED
      EÜ õiguse alusel võib isikuandmeid töödelda üksnes teatavatel tingimustel (vt 6. peatükk „Isikuandmete IMIs vahetamise õiguslikud alused”) ning kooskõlas põhimõtetega, mida andmekaitsedirektiivis nimetatakse andmete kvaliteediga seotud põhimõteteks (vt direktiivi artikkel 6).
      Vastutavad andmetöötlejad peaksid koguma isikuandmeid ainult seaduslikel ja kindlatel eesmärkidel ning nad ei tohi neid töödelda muudel eesmärkidel, mis ei vasta andmete kogumise ajal väljendatutele. Tüüpiline näide mittevastava eesmärgi kohta on see, kui pädev asutus müüb teenuste direktiivi alusel rändajaist spetsialistide juhtumite käsitlemiseks kogutud aadressiandmed edasi eraettevõtetele turustamise eesmärgil kasutamiseks.
      Peale selle peab isikuandmete töötlemine olema andmete kogumise eesmärkidega proportsionaalne (piisav, asjakohane ja mitte liialdatud) ning vastutav töötleja peab ühtlasi võtma mõistlikke meetmeid, et tagada andmete ajakohastamine ning kustutamine või anonüümseks muutmine, kui andmesubjekti kindlaksmääramine ei ole enam vajalik. Andmete kvaliteediga seotud põhimõtted on head teabehalduspõhimõtted, sest toimivas infosüsteemis ei hoita ilma kindla põhjuseta gigabaitide kaupa andmeid, mis kiiresti aeguvad ja oma usaldusväärsuse kaotavad. Toimivas elektroonilises infosüsteemis tuleks koguda üksnes eelnevalt määratletud eesmärkide täitmiseks vajalikke andmeid ning neid tuleks ajakohastada, et tagada nende täielik usaldusväärsus.
      Kõnealuste andmete kvaliteeti käsitlevate põhimõtete kohaldamisest IMI toimimise suhtes tulenevad järgmised soovitused:

                  1)

                  IMI kasutamine peab rangelt piirduma kohaldatavates õigusaktides kehtestatud eesmärkidega (nt põhjendatud kahtluse korral või mis tahes muul kohaldatavate õigusaktidega ette nähtud põhjusel). Seega peab olema täiesti selge, et kuigi IMIst saab eelduste kohaselt tavapärane vahend teabevahetuseks pädevate asutuste vahel, ei tohi IMId süstemaatiliselt kasutada rändajaist spetsialistide või teenuseosutajate taustakontrolliks.

                  2)

                  Teabenõude esitanud pädev asutus peab esitama üksnes need isikuandmed, mida teabenõudele vastav pädev asutus vajab kõnealuse isiku üheseks tuvastamiseks või küsimustele vastamiseks. Näiteks kui rändajast spetsialisti on võimalik tuvastada tema nime ja kutseregistri registreerimisnumbri järgi, ei peaks olema vajadust esitada tema isikukoodi.

                  3)

                  IMI kasutajad peaksid hoolikalt valima, milliseid küsimusi esitada, ja mitte küsima rohkem, kui on tingimata vajalik. Asi ei ole siin mitte ainult andmete kvaliteeti käsitlevates põhimõtetes, vaid ka halduskoormuse vähendamises. Läbipaistvuse eesmärgil on IMI veebilehel (7) avaldatud eelmääratletud küsimused..

                     Millised on delikaatsed andmed
                      (8)
                     ?

                  Need on andmed, mis paljastavad rassilise või etnilise päritolu, poliitilised vaated, usulised või filosoofilised veendumused, ametiühingusse kuulumise, tervisliku seisundi, seksuaalelu, õigusrikkumised, süüdimõistvad kohtuotsused või turvameetmed. Mõnes liikmesriigis võidakse delikaatseteks andmeteks lugeda ka haldussanktsioone või kohtuotsuseid käsitlevat teavet.

                  4)

                  Pädevad asutused peavad olema eriti valvsad, kui teabevahetus on seotud delikaatsete andmetega. Delikaatseid andmeid on võimalik vahetada üksnes väga piiratud asjaoludel. Kõige olulisemad nõuded seoses delikaatsete andmete IMIs töötlemisega on järgmised:

                              a)

                              Delikaatsete andmete töötlemine on vajalik õigusnõuete koostamiseks, esitamiseks või kaitsmiseks (vt andmekaitsedirektiivi artikli 8 lõike 2 punkt e ja asjaomased riikliku õiguse sätted).
                              Seda võidakse kohaldada sellise IMIs toimuva andmevahetuse suhtes, mille puhul rändajast spetsialist või teenuseosutaja nõuab oma õigust teises liikmesriigis oma kutsealal töötada või oma asukoht seal registreerida. Pädevad asutused peavad iga juhtumi puhul hoolikalt hindama, kas delikaatsete andmete kasutamine on sellise õiguse kindlaksmääramiseks tõepoolest tingimata vajalik.
                              Teatavate IMIs vahetatavate delikaatsete andmete kohta võtsid liikmesriigid kutsekvalifikatsioonide direktiivis ja teenuste direktiivis vastu erisätted:

                                          1.

                                          Kutsekvalifikatsioonide tunnustamise direktiivi artikli 56 lõikes 2 on sätestatud, et „vastuvõtva ja päritoluliikmesriigi pädevad ametiasutused vahetavad teavet rakendatud distsiplinaar- või kriminaalkaristuste kohta või iga muu tõsise ja erilise olukorra kohta, millel on tõenäoliselt tagajärjed käesoleva direktiivi alusel tegevusaladel tegutsemisele, arvestades (…) isikuandmete kaitset käsitlevaid õigusakte”.

                                          2.

                                          Teenuste direktiivi artikliga 33 nähakse ette rändajast teenuseosutaja hea mainega seotud teabe vahetamise erieeskirjad: „Liikmesriigid esitavad teise liikmesriigi pädeva asutuse taotlusel teabe, kooskõlas nende siseriikliku õigusega, (…) distsiplinaar- või haldusmeetmete või (…) kriminaalkaristuste ning (…) maksejõuetuse või pankrotiga seoses tehtud otsuste kohta (…)”

                              b)

                              Andmesubjekt annab oma selgesõnalise nõusoleku. Kui halduskoostöö on andmesubjekti huvides, ei pruugi olla keeruline saada andmesubjekti selgesõnalist nõusolekut isikuandmete töötlemiseks.

                  5)

                  Äärmiselt ettevaatlik tuleb olla karistusregistritega seotud teabe puhul, mille täpsus ja ajakohasus on ülimalt olulised. Seepärast tuleks lisaks muude käesolevas soovituses osutatud ning andmekaitsedirektiivis ja andmekaitsemääruses sätestatud põhimõtete järgimisele (9) küsida seda liiki teavet üksnes siis, kui see on ühenduse asjakohaste õigusaktide alusel lubatud ja kui see on taotlusega otseselt seotud konkreetses küsimuses otsuse tegemiseks tingimata vajalik. Teisisõnu peab töötlemine olema otseselt seotud kutsealal tegutsemise või teenuse osutamisega ning vajalik selleks, et kontrollida asjakohase direktiivi sätete täitmist. IMI kasutajad peaksid alati meeles pidama, et paljudel juhtudel ei pea otsuse tegemiseks vajalik teave konkreetselt osutama rändajast spetsialisti või teenuseosutaja karistusregistrile.
                  Tegelikult puudutab vaid väike hulk IMI küsimustest (10) karistusregistreid või muid delikaatseid andmeid. Kui see piiratud arv juhtumeid välja jätta, peaks delikaatsete andmete vahetamine toimuma üksnes erandkorras, kui delikaatsed andmed on kindlatel asjaoludel seotud kõnealusel kutsealal tegutsemisega ning õigusnõuete koostamiseks tingimata vajalikud.
                  Pädevad asutused ei tohi IMId kasutada rändajaist spetsialistide võimalike eelnevate kriminaalkaristuste pidevaks kontrollimiseks, sest see ei vasta IMI eesmärgile. Kõik õigusrikkumisi või distsiplinaarmeetmeid käsitlevad päringud peavad olema seotud asjaomase kutseala või teenusega ega tohi puudutada mingeid muid rändajast spetsialisti suhtes tema päritoluriigis kohaldatud distsiplinaarmeetmeid või õigusrikkumisi, mida rändajast spetsialist võib oma päritoluriigis olla toime pannud. Näiteks selleks, et määrata kindlaks, kas arst on arstide liidu liige ning kas tal on seal hea maine, ei pea teabenõuet esitav pädev asutus teadma, kas tema karistusregister hõlmab liikluseeskirjade rikkumist, sest selline rikkumine ei takistaks tal oma päritoluriigis arstina töötamist.

         Andmete edasine töötlemine ja väljaspool IMId säilitamine

      IMI kasutamine hõlmab sageli algandmete andmist mõne muu teatavas liikmesriigis toimuva töötlemistoimingu jaoks (näiteks teenuse osutamise taotluse käsitlemiseks või teatava tegevuse litsentsimiseks). Seepärast on tavaline, et pädevad asutused nendel eesmärkidel kogutud andmeid veel töötlevad. IMI kaudu saadavate ja väljaspool süsteemi töödeldavate andmete suhtes kehtivad samamoodi riiklikud andmekaitsealased õigusaktid. Seepärast tuleb veenduda, et:

                  —

                  selline lisatöötlemine ei ole vastuolus andmete kogumise ja IMIs toimunud teabevahetuse eesmärkidega;

                  —

                  selline lisatöötlemine on vajalik ja proportsionaalne (piisav, asjakohane ja mitte liialdatud) eesmärkidega, mille jaoks andmeid IMIs algselt koguti;

                  —

                  võetakse mõistlikke meetmeid andmete ajakohastamiseks ning mittevajalikuks muutunud andmete kustutamiseks;

                  —

                  kui IMIs olevaid andmeid avalikustatakse kolmandale osapoolele, tuleb andmesubjekti andmete õiglase töötlemise tagamiseks sellest asjaolust teavitada, välja arvatud juhul, kui see on võimatu või eeldab ülemääraseid jõupingutusi või kui selliste andmete avalikustamine on õigusaktides selgelt sätestatud (vt andmekaitsedirektiivi 95/46/EÜ artikli 11 lõige 2). Võttes arvesse seda, et andmete avalikustamist võidakse nõuda ainult ühe asjaomase liikmesriigi õigusaktides ning et see asjaolu ei pruugi seega olla mujal laialdaselt teada, soovitab komisjon püüda andmesubjekte teavitada ka siis, kui avalikustamine on õigusnormides selgelt sätestatud.

            9.   ANDMESUBJEKTIDE TEAVITAMINE
      Kõigi andmekaitsekavade puhul seisneb üks tugisambaid selles, et vastutavad andmetöötlejad teavitavad andmesubjekte töötlemistoimingutest, mida nende isikuandmetega kavatsetakse teostada.
      Andmekaitsedirektiivi artiklis 10 on sätestatud, et andmete kogumise ajal tuleb andmesubjektile esitada vähemalt vastutava töötleja andmed, teave andmete töötlemise eesmärgi ning andmete vastuvõtja või vastuvõtjate kategooriate kohta, teave selle kohta, kas küsimustele vastamine on kohustuslik ning millised on vastamata jätmise võimalikud tagajärjed, samuti andmetega tutvumise ja nende parandamise õiguse kohta.
      Seepärast peab pädev asutus üksikisikult andmete kogumisel andmesubjektile teatama, et andmed võidakse sisestada IMIsse muude liikmesriikide haldusasutuste teavitamiseks tema taotlusega seotud eesmärkidel ning et vajaduse korral peaks andmesubjekt taotlema mõnelt taotlusega seotud pädevalt asutuselt õigust vahetatavate andmetega tutvuda või neid muuta (täpsemad üksikasjad on esitatud andmetega tutvumise ja andmete parandamise õigust käsitlevas 10. peatükis).
      Iga pädev asutus otsustab ise, kuidas sellist teavet andmesubjektidele edastada. Kuna enamik pädevaid asutusi (kui mitte kõik) teostab IMIs toimuva teabevahetuse kõrval ka muid töötlemistoiminguid, võib üksikisikuid vajaduse korral teavitada samamoodi, nagu seda tehakse samalaadse teabe edastamisel muude riikliku õiguse alusel toimuvate töötlemistoimingute kohta (nt viidates sellele kirjavahetuses andmesubjektidega ja/või veebilehtedel).

         Teabe esitamine andmekaitsedirektiivis

      Andmekaitsedirektiivi artikli 10 kohaselt tuleb üksikisikule esitada teavet vähemalt järgmiste asjaolude kohta, kui ta nendest juba teadlik pole:

                  a)

                  vastutava(te) töötleja(te) andmed (andmeid koguv pädev asutus ja muude liikmesriikide asjaomased asutused);

                  b)

                  andmete töötlemise eesmärk (teabevahetus muude asutustega seoses rändajast spetsialisti või teenuseosutaja taotlusega);

                  c)

                  täiendav teave, kuivõrd see on vajalik andmete õiglase töötlemise tagamiseks või kui täiendava teabe esitamist nõutakse riigi õigusaktidega, näiteks:

                              1)

                              andmete vastuvõtjad või vastuvõtjate kategooriad;

                              2)

                              isiku enda kohta käivate andmetega tutvumise ja nende parandamise õiguse olemasolu, kuidas seda õigust kasutada ning riigi õigusaktidest tulenevad erandid selle õigusega seoses;

                              3)

                              õigus õiguskaitsele (nt õigus pöörduda kohtusse ja nõuda kahjude hüvitamist);

                              4)

                              säilitustähtaeg;

                              5)

                              turvameetmed;

                              6)

                              lingid asjakohastele dokumentidele ja veebilehtedele, sealhulgas komisjoni IMI veebilehele.

            Andmekaitsedirektiiviga nähakse ette kaks juhtu, mille puhul tuleb andmesubjektidele teavet esitada: kui andmeid kogutakse nende endi käest ning kui andmed on saadud kelleltki teiselt. Viimaseks juhuks sisaldab direktiivi artikkel 11 siiski nn mõistliku tõlgendamise põhimõtet, mille kohaselt ei ole selline teavitamine nõutav, kui sellega kaasnevad ülemäärased jõupingutused või kui andmete salvestamine või avalikustamine on õigusaktides selgelt sätestatud (nagu IMIs toimuva teabevahetuse puhul), kuigi seejärel sätestatakse direktiivis, et sellistel juhtudel „näevad liikmesriigid ette vajalikud tagatised”.
      Seepärast võib pädevatel asutustel olla vajalik andmesubjektide teavitamist oma vastavate riiklike andmekaitsealaste õigusaktide põhjal kohandada, konsulteerides näiteks riiklike IMI koordinaatorite ja riiklike andmekaitseasutustega. Soovitatav on kasutada mitmetasandilist lähenemisviisi, edastades põhiteabe andmete kogumisel (nt pädevatele asutustele esitatavatel taotlusvormidel) koos viitega sellele, kust andmesubjektidel oleks huvi korral võimalik leida põhjalikumat teavet.
      Teise, üksikasjalikuma teavitamistasandi puhul saab andmesubjekte tõhusalt teavitada muu hulgas oma isikuandmete kaitse poliitika või isikuandmete kaitse eeskirja avaldamisega veebilehtedel.
      Kui pädevatel asutustel on sellised isikuandmete kaitse eeskirjad juba olemas, peaksid nad neid ajakohastama või täiendama, et need viitaksid konkreetselt IMIs toimuvale isikuandmete vahetamisele. Vastasel juhul peaksid pädevad asutused otsustama, kas IMI kasutamine ja kogutavate isikuandmete maht õigustavad elektroonilise isikuandmete kaitse eeskirja koostamist.
      Kui IMId kasutatakse peamiselt pisteliselt, võib olla piisav, kui üksikisikuid teavitatakse IMIst lühidalt üksnes andmete kogumise ajal ning vajaduse tekkides ka hiljem. Kui pädev asutus ei esita andmesubjektile konkreetselt IMIga seotud isikuandmete kaitse eeskirja, peaks pädev asutus sellisel juhul selgelt osutama, kust andmesubjektil on võimalik saada põhjalikumat teavet, näiteks riikliku IMI koordinaatori veebilehelt või komisjoni IMI veebilehelt.
      Komisjoni IMI veebilehe andmekaitset käsitlevas jaos (11) on esitatud komisjoni isikuandmete kaitse eeskiri seoses IMIga. Samuti sisaldab see andmesubjektidele mõeldud lisateavet selle kohta, kuidas kasutada oma õigusi ja saada vajaduse korral abi riiklikelt pädevatelt asutustelt või andmekaitseasutustelt.
      Olulistel IMI osalistel, kes käsitlevad suurt hulka teabenõudeid, soovitatakse tungivalt avaldada oma veebilehel isikuandmete kaitse poliitika. Kõnealune isikuandmete kaitse poliitika peaks sisaldama linki komisjoni IMI veebilehe andmekaitset käsitlevale lehele. Teised pädevad asutused, kes käsitlevad väiksemat arvu teabenõudeid, võivad peaasjalikult kasutada komisjoni IMI veebilehe linki.
      Riiklikud IMI koordinaatorid peaksid pädevaid asutusi abistama. See võib hõlmata abi isikuandmete kaitse eeskirja näidiste koostamisel, mida riiklikud pädevad asutused saaksid mallina kasutada. Teise võimalusena võiks riiklik koordinaator koostada ja avaldada internetis ühise riikliku isikuandmete kaitse eeskirja ning kõik pädevad asutused võiksid andmesubjektidega lävimisel neile lihtsalt asjaomase lingi edastada (nt taotlusvormidel või muudel andmesubjektidele esitatavatel dokumentidel).

         EUROOPA KOMISJONI ISIKUANDMETE KAITSE EESKIRI

         Siseturu infosüsteem (IMI)

      1.   IMI eesmärgid ja osalised

      IMI süsteemi eesmärk on aidata kaasa liikmesriikide haldusasutuste koostööle ja vastastikusele abistamisele, et tagada siseturu nõuetekohane toimimine ning isikute ja teenuste vaba liikumine. Süsteem võimaldab EMP riikide asutuste vahelist teabevahetust, mis hõlmab ka teatavaid isikuandmeid.
      Käesolevas isikuandmete kaitse eeskirjas käsitletakse IMI süsteemi seda osa, mille eest vastutab Euroopa Komisjon, s.o IMI riiklike koordinaatorite kui süsteemi esmaste kasutajate isikuandmete kogumist, registreerimist, säilitamist ja hävitamist ning teiste IMI kasutajate ja nende isikute isikuandmete säilitamist ja hävitamist (kuid mitte kogumist, otsingut või andmetega tutvumist), kelle kohta teavet süsteemis edastatakse. Eeskiri ei hõlma liikmesriikide haldusalas toimuvat andmete töötlemist.
      2.   Milliseid õigusakte kohaldatakse?

      Euroopa Komisjoni haldusalas toimub andmete töötlemine vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrusele (EÜ) nr 45/2001 üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta.
      Samuti kohaldatakse komisjoni 12. detsembri 2007. aasta otsust 2008/49/EÜ siseturu infosüsteemi (IMI) rakendamise kohta seoses isikuandmete kaitsega.
      3.   Milliseid andmeid komisjon IMI süsteemis töötleb?

      Komisjon kogub riiklike IMI koordinaatorite kui süsteemi esmaste kasutajate selliseid vajalikke kontaktandmeid nagu nimi, ametitelefon, faks ja e-posti aadress. Nendele isikuandmetele lisaks säilitatakse komisjoni serveris ka volitatud IMI koordinaatorite ja pädevate asutuste süsteemikasutajate isikuandmeid.
      Tehnilistel põhjustel säilitatakse komisjoni serveris teabevahetuse subjektide isikuandmeid.
      4.   Mis on andmete IMI süsteemis töötlemise eesmärk?

      IMI käivitamiseks ja käigushoidmiseks on riiklike IMI koordinaatorite kontaktandmed äärmiselt vajalikud. Komisjon peab IMI süsteemi haldamisel liikmesriikidega tõhusa koostöö huvides nendele andmetele juurde pääsema.
      Liikmesriikide asutustevahelise teabevahetuse subjektide isikuandmete ajutise säilitamise korral on IMI süsteemis andmete töötlemise eesmärk parandada ja tõhustada liikmesriikide pädevate asutuste vahelist koostööd. Seda tehakse vastavalt ühenduse vastuvõetud õigusaktidele, et parandada siseturu toimimist, kui on vajadus saada teisest liikmesriigist täiendavat teavet seoses ajutise piiriülese teenuste osutamise või teenuseosutaja asutamisega teises liikmesriigis.
      5.   Kellel on juurdepääs andmetele?

      Vastavalt otsuse 2008/49/EÜ artikli 12 lõikele 7 on komisjoni alluvuses töötavatel kohalikel andmehalduritel juurdepääs riiklike IMI koordinaatorite alluvuses töötavate kohalike andmehaldurite isikuandmetele. Komisjoni töötajatel ei ole juurdepääsu teabevahetuse subjektide isikuandmetele.
      6.   Kui kaua teie andmeid säilitatakse?

      Koordinaatorite ja pädevatest asutustest pärit kasutajate isikuandmeid säilitatakse nii kaua, kuni need isikud on IMI süsteemi kasutajad.
      Kõik pädevate asutuste vahel edastatavad ja IMI süsteemis töödeldavad isikuandmed kustutab komisjon automaatselt, kui teabevahetuse ametlikust sulgemisest on möödunud kuus kuud. Statistika huvides säilitatakse IMI süsteemis teabevahetuse sisu, kuid isikuandmed muudetakse anonüümseks. Konkreetses teabevahetuses osalev pädev asutus võib igal ajal pärast päringu sulgemist paluda komisjonil spetsiifilised isikuandmed kustutada. Komisjon täidab sellise palve kümne tööpäeva jooksul sõltuvalt teise asjassepuutuva pädeva asutuse nõusolekust.
      7.   Milliseid turvameetmeid kasutatakse volitamata juurdepääsu tõkestamiseks?

      IMI süsteem on kaitstud mitmete tehniliste meetmetega. Juurdepääs andmebaasi eri tasanditele on turvatud salasõnaga ning täiendava numbrilise koodiga, nagu kasutatakse personaalarvuti vahendusel internetipanka sisenemisel. IMI süsteemis on juurdepääs isikuandmetele tagatud ainult piiratud arvule isikutele, nagu kirjeldatakse eespool punktis 5 „Kellel on juurdepääs andmetele?”. Süsteemi kaitseb ka turvaline internetiprotokoll https.
      8.   Juurdepääs oma isikuandmetele

      Liikmesriigi IMI koordinaator pääseb juurde oma isikuandmetele, võttes ühendust vastavalt punktis 10 esitatud teabele.
      9.   Lisateave

      Lisaks isikuandmete kaitsele kohaldatakse olulise õigusalase teabe sätteid (http://europa.eu/geninfo/legal_notices_en.htm).
      Kui arvate, et teie isikuandmed on IMIs, ning soovite saada neile juurdepääsu või taotleda nende kustutamist või muutmist, võite ühendust võtta haldusala esindaja või kutseorganisatsiooniga, kellega olite ühenduses, või mis tahes muu IMI kasutajaga, kes oli päringuga seotud. Kui te ei ole saadud vastusega rahul, võite kas ühendust võtta mõne teise kaasatud IMI kasutajaga või esitada kaebuse ühe päringuga seotud IMI kasutaja andmekaitseasutusele, mis pakub teile tasuta abi. Andmekaitseasutuste nimekirja leiate järgmiselt aadressilt:
      http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/privacy/nationalcomm/index_en.htm
      Palun pange tähele, et mõnel juhul võivad riiklikud õigusaktid sisaldada oma isikuandmetele juurdepääsu õigust käsitlevaid erandeid.
      10.   Kontaktisikud

      IMI süsteemi haldab Euroopa Komisjoni siseturu peadirektoraadi üksus E.3. Vastutav isik (vastutav töötleja) on üksuse juhataja Nicholas Leapman. IMI kontaktaadress:

                  European Commission

                  Internal Market and Services Directorate General

                  Unit E.3

                  B-1049 Brussels

                  markt-imi-dataprotection@ec.europa.eu

            Kui soovite esitada kaebust seoses andmete töötlemisega komisjoni poolt, võtke ühendust Euroopa Andmekaitseinspektoriga:

                  European Data Protection Supervisor (EDPS)

                  Rue Wiertz 60 (MO 63)

                  B-1047 Brussels

                  telefon: +32 2 283 19 00

                  faks: +32 2 283 19 50

                  edps@edps.europa.eu

            10.   ANDMETEGA TUTVUMISE JA NENDE PARANDAMISE ÕIGUS
      Ülimalt tähtis on läbipaistvus andmesubjekti suhtes. Selle saavutamiseks tuleb talle anda esiteks eelmises peatükis käsitletud teavet ja teiseks õigus tutvuda oma isikuandmetega ning vajaduse korral õigus lasta neid andmeid kustutada, parandada või need sulgeda, kui tegemist on ebatäpsete või ebaseaduslikult töödeldud andmetega.
      Paljusid ühistesse töötlemistoimingutesse ja ühisesse vastutusse kaasatud osalisi ja kasutajaid hõlmava IMI süsteemi keerukus nõuab ühest lähenemisviisi andmesubjektile. Andmesubjektid ei tunne – ega peagi tundma – ühiste töötlemistoimingute või IMI toimimise tehnilist külge.
      Seepärast tuleb rakendada selget ja lihtsat lähenemisviisi: üldeeskirjana, mille suhtes kehtivad üksnes põhjendatud ning andmesubjekti ja kõikide teiste asjassepuutuvate osapoolte vahel kokkulepitud erandid, on andmesubjektidel võimalik kasutada oma õigust andmetega tutvuda, neid parandada ja kustutada, pöördudes selleks mõne teabenõudes osaleva pädeva asutuse poole. Ükski pädev asutus ei tohiks juurdepääsu lubamisest, andmete parandamisest või kustutamisest keelduda põhjusel, et tema ei ole andmeid süsteemi sisestanud või et andmesubjekt peaks võtma ühendust mõne muu pädeva asutusega. Taotluse saanud pädev asutus peab selle läbi vaatama ning selle rahuldama või tagasi lükkama vastavalt taotluse asjaoludele ning oma riigi andmekaitsealastele õigussätetele. Kui see on vajalik ja asjakohane, võib pädev asutus enne otsuse tegemist võtta ühendust teiste pädevate asutustega. Kui pädevatel asutustel tekib lahkarvamusi, peaksid nad õigeaegse ja tõhusa kokkuleppe saavutamiseks kaasama vastavad andmekaitseasutused.
      Kui andmesubjekt ei ole tehtud otsusega rahul, võib ta võtta ühendust mõne muu teabevahetuses osaleva pädeva asutusega või talle kõige sobivama pädeva asutuse riikliku andmekaitseasutusega, näiteks oma asukohariigi andmekaitseasutuse, omaenda riigi andmekaitseasutuse või oma töökohajärgse riigi andmekaitseasutusega. Kui see on vajalik ja asjakohane, peaksid pädevad asutused kaebuse käsitlemiseks omavahel koostööd tegema (vt andmekaitsedirektiivi artikkel 28).
      Tuleb rõhutada, et andmesubjektidel on alati õigus algatada mis tahes ajal kohtumenetlus ja taotleda vajaduse korral kahju hüvitamist (vt andmekaitsedirektiivi artiklid 22 ja 23 ning riiklike õigusaktide vastavad sätted).
      Andmekaitsedirektiivi artikli 12 punktis c on sätestatud, et vastutav töötleja teatab kolmandatele isikutele, kellele andmed on avalikustatud, kõigist parandustest, kustutamistest või sulgemistest, kui see ei ole võimatu või kui sellega ei kaasne ülemääraseid jõupingutusi. See kehtib ka väljaspool IMId täiendavalt töödeldud teabe kohta.
      Artikli 29 alusel asutatud töörühma ja Euroopa Andmekaitseinspektori soovitustest lähtudes töötab komisjon praegu välja IMI funktsiooni (kooskõlas juba toimiva menetlusega, mis võimaldab andmeid pädeva asutuse taotlusel ennetähtaegselt kustutada, vt 12. peatükk) andmete elektrooniliseks muutmiseks koos asjaomaste pädevate asutuste automaatse teavitamisega. See on tehniliselt üsna keerukas, mistõttu on tehtud ettepanek, et kui tekib vajadus isikuandmeid muuta, peaks pädev asutus kuni kõnealuse funktsiooni käivitamiseni suunama sellised parandustaotlused otse Euroopa Komisjoni IMI vastutavale töötlejale (vt eespool „Euroopa Komisjoni isikuandmete kaitse eeskiri”).
      Andmekaitsedirektiivi ja selle rakendamiseks kehtestatud riiklike õigusaktidega antakse andmesubjektidele ka õigus oma andmete töötlemise kohta vastuväiteid esitada ning lasta põhjendatud vastuväite korral andmete töötlemine peatada. Kui teiega võtab ühendust andmesubjekt, kellel on vastuväiteid oma andmete töötlemise kohta, pöörduge palun oma riikliku andmekaitseasutuse poole, et saada täpsemat teavet selle kohta, kuidas kõnealune vastuväite esitamise õigus teie liikmesriigis toimib.
      11.   ANDMETE TURVALISUS
      IMI turvalisuse tagamiseks kasutatakse hulka korralduslikke ja tehnilisi meetmeid, mis sarnanevad teatavate personaalarvuti vahendusel internetipanka sisenemisel kasutatavate meetmetega. Interneti kaudu toimuv teabevahetus IMIs on kaitstud spetsiaalse turvalise internetiprotokolliga https. IMId kaitsvad tehnilised meetmed peavad olema koostalitlusvõimelised kogu Euroopa Liidus. Süsteemi tehnilise kaitstuse arendamist jätkatakse seoses tehnika taseme ning selliste meetmete elluviimise kuludega (vt direktiivi 95/46/EÜ artikkel 17 ja määruse (EÜ) nr 45/2001 artikkel 22).
      Täpsem teave Euroopa Komisjoni kasutatavate infosüsteemide turvalisusega seotud eeskirjade kohta on esitatud komisjoni otsuses K(2006) 3602, mis on kättesaadav IMI veebilehe andmekaitset käsitlevas jaos:
      http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/data_protection_en.html
      12.   SÄILITUSTÄHTAEG
      Säilitustähtaega käsitlevad eeskirjad on sätestatud otsuse 2008/49/EÜ artiklites 4 ja 5.
      Üldreeglina kustutatakse kõik teabevahetuses sisalduvad isikuandmed automaatselt kuue kuu jooksul pärast teabevahetuse ametlikku lõppu. Praegu teeb komisjon süsteemis teatavaid muudatusi (meeldetuletused ja kiireloomuliste küsimuste loetelud), mille eesmärk on saavutada teabenõuete võimalikult kiire ametlik lõpetamine.
      Samuti on pädeval asutusel võimalus taotleda isikuandmete kustutamist enne kuuekuulise tähtaja möödumist. Kui teine asjaomane pädev asutus sellega nõus on, reageerib komisjon sellistele taotlustele kümne tööpäeva jooksul.
      Pädevad asutused peaksid teadma seda, et isikuandmete kustutamist saab taotleda elektrooniliselt, valides vastava lõpetatud teabenõude ja vajutades nuppu „Isikuandmete eemaldamise taotlemine”.

         Ekraanipilt pädeva asutuse võimalusest taotleda isikuandmete ennetähtaegset eemaldamist

         Ekraanipilt, kus näitlikustatud pädevalt asutuselt isikuandmete ennetähtaegseks eemaldamiseks nõusoleku taotlemist

      Komisjon teeb süsteemis ka teatavaid täiustusi, näiteks automaatsed meeldetuletused vastuste vastuvõtmiseks või teabenõuete ametlikuks lõpetamiseks juhul, kui neile on saadud rahuldav vastus.
      Samuti on oluline meelde tuletada, et juhtudel, kui pädevad asutused säilitavad mis tahes isikuandmeid väljaspool IMId, kehtivad riiklikud andmekaitse-eeskirjad.
      13.   KOOSTÖÖ RIIKLIKE ANDMEKAITSEASUTUSTE JA EUROOPA ANDMEKAITSEINSPEKTORIGA
      Riiklikest andmekaitseasutustest ja Euroopa Andmekaitseinspektorist moodustuv võrgustik on üks meie andmekaitsesüsteemi tõhusa toimimise olulisemaid tagatisi. Pädevad asutused saavad neile tugineda ning küsida nõu alati, kui tuleb tegemist teha keeruliste küsimustega, mida käesolevates suunistes ei käsitleta. Siinkohal on riiklikel IMI koordinaatoritel täita oluline roll. Andmekaitseasutuste kontaktandmete loetelu on kättesaadav IMI veebilehe andmekaitset käsitlevas jaos.
      Pädevad asutused peavad olema teadlikud ka sellest, et enne IMIs osalemist võib osutuda vajalikuks oma vastavaid andmekaitseasutusi sellest teavitada. Mõnes liikmesriigis võib olla vaja saada eelnev luba. Vajaduse korral peaksid IMI koordinaatorid andmekaitseasutustega ühenduse võtmist aktiivselt toetama.

         Käimasolev töö

      2009. aasta jooksul tehakse IMI tulevases versioonis järgmised andmekaitset soodustavad täiustused:

                  a)

                  kui teabevahetus on seotud delikaatsete andmetega (nt terviseandmed, karistusregistrid või distsiplinaarmeetmed), esitatakse meeldetuletus selle kohta, et vahetatavad andmed on delikaatsed ning et juhtumi käsitleja peaks seda teavet küsima ainult siis, kui see on tingimata vajalik ning otseselt seotud kutsealal tegutsemise või asjaomase teenuse osutamisega;

                  b)

                  luuakse elektrooniline menetlus ebaseaduslikult töödeldud või ebatäpsete andmete parandamiseks, kustutamiseks või sulgemiseks (kooskõlas juba toimiva menetlusega, mis võimaldab andmeid pädeva asutuse taotlusel ennetähtaegselt kustutada);

                  c)

                  luuakse automaatsed meeldetuletused ja kiireloomuliste küsimuste loetelud, et võtta vastused vastu nii, et teabenõuded ei jääks avatuks kauemaks kui vajalik;

                  d)

                  asjakohased meetmed toimetulekuks teenuste direktiivist tulenevate uute teabevoogudega, see tähendab hoiatusmehhanismi ja üksikjuhtumipõhiste eranditega. Peamiselt kasutatakse nende meetmete puhul üldiseks teabevahetuseks ette nähtud lähenemisviisi, näiteks meeldetuletused teabevoogude delikaatsuse kohta, meeldetuletused hoiatuste võimalikult kiireks sulgemiseks ning võimalikud viisid üksikisikute teavitamiseks teabevahetusest ja nende õigusest andmetega tutvuda ning lasta need vajaduse korral sulgeda, kustutada või parandada. On võimalik, et kehtestada tuleb teisigi andmekaitsemehhanisme. Nende väljatöötamisel peetakse nõu Euroopa Andmekaitseinspektoriga.

            14.   ÜLEVAATAMISKLAUSEL
      IMI on uudne infosüsteem, mille väljatöötamine on veel pooleli. Süsteemi täiustamiseks kogub komisjon pidevalt teavet koordinaatoritelt ja pädevatelt asutustelt ning seepärast on tõenäoline, et lähikuudel viiakse ellu muudatusi. Mõni neist muudatustest ei pruugi andmekaitset mõjutada, mõni aga küll.
      Seepärast ei ole käesolevad suunised lõplikud ning neid tuleb IMI igapäevase toimimise põhjal ajakohastada. Hiljemalt ühe aasta möödumisel käesoleva soovituse vastuvõtmisest koostab komisjon aruande, milles hinnatakse olukorda ja muu hulgas võimalust võtta vastu veel üks õigusakt.

         (1)  Liikmesriigid peaksid kaaluma andmekaitsealase teabe hõlmamist IMIga seotud koolitustegevusse.

         (2)  Vt otsuse 2008/49/EÜ artikkel 12.

         (3)  Pädevad asutused võivad järelevalve kaudu olla seotud muude asutustega (nt piirkondlik asutus on seotud föderaalasutusega). Sellised seotud asutused võivad sel viisil olla teadlikud taotluste arvust ja laadist, kuid neil puudub juurdepääs teenuseosutajate või rändajaist spetsialistide isikuandmetele.

         (4)  Nagu on sätestatud direktiivi 2008/49/EÜ artikli 10 lõikes 3, võib komisjon teabevahetuses osaleda üksnes erijuhtudel, kui asjakohane ühenduse õigusakt näeb ette liikmesriikide ja komisjoni vahelise teabevahetuse. Sellistel juhtudel on komisjoni kohustused sarnased pädeva asutuse omadega. Näiteks peab ta andmesubjekte sobilikul viisil teavitama ning tagama neile taotluse korral juurdepääsu nende andmetele.

         (5)  Kuigi mõnes liikmesriigis, näiteks Itaalias, Luksemburgis, Austrias ja Taanis hõlmavad andmekaitsealased õigusaktid teataval määral ka juriidilisi isikuid.

         (6)  Direktiivi 95/46/EÜ kohaldatakse liikmesriikide suhtes, määrust (EÜ) nr 45/2001 aga ühenduse institutsioonide suhtes.

         (7)  http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/docs/questions_and_data_fields_en.pdf

         (8)  Õiguslik määratlus on esitatud direktiivi 95/46/EÜ artiklis 8 ja määruse (EÜ) nr 45/2001 artiklis 10.

         (9)  St andmesubjektidele tuleb esitada nõuetekohast teavet, töötlemine peab olema proportsionaalne ning andmeid ei tohi edaspidi töödelda eesmärkidel, mis ei vasta andmete kogumise eesmärgile.

         (10)  Nende küsimuste konkreetne loetelu on kättesaadav IMI veebilehel
      http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/docs/questions_and_data_fields_en.pdf

         (11)  IMI veebilehe andmekaitset käsitlev jagu sisaldab nii kõiki konkreetselt IMIga seotud andmekaitsealaseid dokumente kui ka linki kõikide ELi tasandi andmekaitsealaste õigusdokumentide loetelule:
      http://ec.europa.eu/internal_market/imi-net/data_protection_et.html


title: 2014/53/EL: Komisjoni soovitus, 29. jaanuar 2014 , milles käsitletakse vaba liikumise õigust kasutavate Euroopa Liidu kodanike valimisõigusest ilmajätmise tagajärgi

text:
               1.2.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 32/34

      KOMISJONI SOOVITUS,
   29. jaanuar 2014,
   milles käsitletakse vaba liikumise õigust kasutavate Euroopa Liidu kodanike valimisõigusest ilmajätmise tagajärgi
   (2014/53/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Lissaboni lepinguga suurendati Euroopa Liidu kodanike rolli poliitiliste otsustajatena, luues tiheda seose kodanike, nende poliitiliste õiguste kasutamise ja liidu demokraatliku otsuste tegemise protsessi vahel. Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõigetes 1 ja 3 on sätestatud, et liit toimib esindusdemokraatia alusel ja et igal kodanikul on õigus osaleda liidu demokraatias. Euroopa Liidu lepingu artikli 10 lõikes 2, mis väljendab eelnimetatud põhimõtteid, on sätestatud, et kodanikud on liidu tasandil otseselt esindatud Euroopa Parlamendis ja et liikmesriikide riigipead või valitsusjuhid ja ministrid, kes neid Euroopa Ülemkogus ja nõukogus esindavad, annavad ise demokraatlikult aru kas oma riikide parlamentidele või kodanikele.

               (2)

               Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 20 täiendab liidu kodakondsus liikmesriigi kodakondsust.

               (3)

               Euroopa Liidu toimimise lepingu artikliga 21 ja Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 45 on igale liidu kodanikule antud õigus vabalt liikuda ja elada Euroopa Liidu territooriumil.

               (4)

               Käesoleva soovituse eesmärk on edendada liidus vaba liikumise õigust kasutavate ELi kodanike õigust osaleda liidu ja liikmesriikide demokraatias.

               (5)

               Nagu on rõhutatud 2010. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta, (1) puutuvad teatavatest liikmesriikidest pärit liidu kodanikud poliitiliste otsustajatena kokku probleemiga, et nad kaotavad õiguse oma koduliikmesriigi parlamendivalimistel hääletada, juhul kui nad on teatud ajavahemiku teises liikmesriigis elanud.

               (6)

               Praegu ei rakenda ükski liikmesriik üldist strateegiat, mis annaks nende territooriumil elavatele teisest liikmesriigist pärit liidu kodanikele õiguse parlamendivalimistel hääletada. Selle tagajärjel puudub valimisõigusest ilmajäetud liidu kodanikel enamasti õigus hääletada mis tahes liikmesriigi parlamendivalimistel.

               (7)

               Praegust olukorda võib tajuda kui vastuolu liidu kodakondsuse aluseks oleva lubadusega, et liidu kodakondsus täiendab liikmesriigi kodakondsust ning on ette nähtud liidu kodanikele täiendavate õiguste andmiseks. Antud juhul aga võib vaba liikumise õiguse kasutamine viia poliitilise osalemise õiguse kaotamiseni.

               (8)

               Ehkki sellisel viisil valimisõigusest ilma jäetud liidu kodanikud säilitavad õiguse valida Euroopa Parlamendi liikmeid, ei ole neil õigust osaleda liikmesriigi valitsuse moodustamiseni viivas protsessis. Kuid valitsuse liikmed moodustavad nõukogu, mis on üks Euroopa Liidu kaasseadusandjatest.

               (9)

               Kodakondsusjärgses riigis parlamendivalimistel osalemise õiguse kaotamine põhjusel, et isik on kasutanud õigust kolida teise ELi riiki, kujutab endast ELi kodanike jaoks lünka nende poliitilistes õigustes.

               (10)

               2013. aasta aruandes ELi kodakondsuse kohta „ELi kodanikud – teie õigused, teie tulevik” (2) rõhutas komisjon, et liidu kodanike täieõiguslik osalemine liidu demokraatias selle kõigil tasanditel on osa liidu kodakondsuse olemusest. Komisjon teatas, et ta esitab konstruktiivsed ettepanekud, mis võimaldavad teises liikmesriigis elavatel ELi kodanikel liidu demokraatias täieõiguslikult osaleda, kuna säilib nende õigus oma päritoluriigi parlamendivalimistel hääletada.

               (11)

               Valimisõigus on põhiline kodanikuõigus. Euroopa Inimõiguste Kohus on rõhutanud, et valimisõigus ei ole privileeg. Mis tahes üldine, automaatne ja diskrimineeriv kõrvalekaldumine üldiste valimiste põhimõttest võib õõnestada selliselt valitud seadusandliku organi ja selle vastu võetud seaduste demokraatlikku õiguspärasust (3). Seetõttu peaksid demokraatliku riigi aluspõhimõtted soosima kaasamist. Euroopa Inimõiguste Kohus on ka leidnud, et suundumus on selgelt mitteresidentidest kodanikele valimisõiguse andmise suunas, ehkki Euroopa ühist seisukohta selle kohta veel ei ole.

               (12)

               Teatavates liikmesriikides kehtivad eeskirjad võivad põhjustada olukorra, kus teises liikmesriigis elavad liidu kodanikud kaotavad valimisõiguse üksnes sel põhjusel, et nad on elanud teatava ajavahemiku jooksul välismaal. See põhineb eeldusel, et side koduriigi poliitiliste protsessidega on teatava välismaal elatud aja jooksul katkenud. Selline eeldus ei pea siiski igal üksikjuhul paika. Seetõttu võib olla asjakohane anda kodanikele, keda ähvardab oht valimisõigusest ilma jääda, võimalus näidata üles jätkuvat huvi oma päritoluliikmesriigi poliitilise elu vastu.

               (13)

               Teises liikmesriigis elavad liidu kodanikud võivad säilitada oma päritoluriigiga eluaegse ja tiheda sideme ning seal valitud seadusandja vastu võetud õigusaktid võivad neid jätkuvalt otseselt mõjutada. Laialdane ja piiriülene juurdepääs teleülekannetele ning interneti ja muu veebipõhise ja mobiilsidetehnoloogia kättesaadavus lihtsustab varasemaga võrreldes oluliselt päritoluliikmesriigis toimuvate sotsiaalsete ja poliitiliste sündmuste aktiivset jälgimist ja neis osalemist.

               (14)

               Kodanike valimisõigusest ilmajätmise põhimõtted tuleks ümber hinnata, võttes sealjuures arvesse praegust sotsiaal-majanduslikku ja tehnoloogilist reaalsust, valitsevat suunda kaasava poliitilise osalemise poole ja Euroopa integratsiooni olukorda ning tunnustades esmatähtsat õigust osaleda liidu demokraatias ja vaba liikumise õigust.

               (15)

               Kaasavama ja proportsionaalsema lähenemisviisiga saaks tagada, et kodanikud, kes kasutavad õigust vabalt liikuda ja elada liidu territooriumil, säilitavad õiguse parlamendivalimistel hääletada, kui nad näitavad üles jätkuvat huvi oma päritoluliikmesriigi poliitilise elu vastu.

               (16)

               Kodanike positiivset tegutsemist, nagu näiteks taotlust jääda oma päritoluliikmesriigi valijate nimekirja, tuleks käsitada kui sobivat mõõdupuud ja lihtsaimat vahendit päritoluliikmesriigi poliitilise elu vastu huvi ülesnäitamiseks. Liikmesriigid võivad kohustada oma kodanikke selliseid taotlusi asjakohaste ajavahemike järel uuesti esitama, et kinnitada sellise huvi püsimist.

               (17)

               Et vähendada välismaal elavate kodanike koormust, tuleks valijate nimekirja kandmise või jäämise taotluse esitamist võimaldada elektroonilisel teel.

               (18)

               Teise liikmesriiki kolivatele või seal elavatele kodanikele tuleks tagada õigeaegne ja asjakohane teave tingimustest, mille alusel nad saavad oma valimisõiguse säilitada, ning vastavast praktilisest korraldusest,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Juhul kui liikmesriikide tegevuspõhimõtted piiravad kodanike õigust parlamendivalimistel hääletada ainuüksi nende elukoha tõttu, peaksid liikmesriigid võimaldama oma kodanikel, kes kasutavad vaba liikumise ja liidu territooriumil elamise õigust, näidata üles jätkuvat huvi oma päritoluliikmesriigi poliitilise elu vastu. Muu hulgas peaks neil olema võimalus esitada taotlus oma päritoluliikmesriigi valijate nimekirja jäämiseks ning seeläbi valimisõiguse säilitamiseks.

               2.

               Juhul kui liikmesriigid lubavad teises liikmesriigis elavatel kodanikel säilitada õiguse parlamendivalimistel hääletada, kui need esitavad taotluse valijate nimekirja jäämiseks, ei tohiks see piirata nende liikmesriikide võimalust kohaldada proportsionaalseid lisameetmeid, nagu uue taotluse esitamine asjakohase ajavahemiku järel.

               3.

               Liikmesriigid, kes lubavad teises liikmesriigis elavatel kodanikel säilitada õiguse parlamendivalimistel hääletada, kui need esitavad esimest või mitmendat korda taotluse valijate nimekirja jäämiseks, peaksid tagama, et kõiki asjakohaseid taotlusi saab esitada elektroonilisel teel.

               4.

               Liikmesriigid, kelle teises liikmesriigis elavad kodanikud kaotavad õiguse parlamendivalimistel hääletada, peaksid kodanikke sobival viisil ja õigel ajal teavitama tingimustest ja praktilisest korraldusest, mille alusel kodanikel säiliks õigus parlamendivalimistel hääletada.
               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 29. jaanuar 2014

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Viviane REDING

      (1)  KOM(2010) 603.

      (2)  COM(2013) 269.

      (3)  Euroopa Inimõiguste Kohtu 7. mai 2013. aasta otsus kohtuasjas Shindler.


title: Soovitus nr H1, 19. juuni 2013 , milles käsitletakse Gottardo kohtuotsust, mille kohaselt mitteliikmesriigiga sõlmitud kahepoolsest sotsiaalkindlustuskonventsioonist riigi enda kodanikele tulenevaid eeliseid tuleb võimaldada ka töötajatele, kes on teiste liikmesriikide kodanikud  EMPs ja EÜ-Šveitsi kokkuleppe raames kohaldatav tekst

text:
               27.9.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 279/13

         SOOVITUS nr H1,
   19. juuni 2013,
   milles käsitletakse Gottardo kohtuotsust, mille kohaselt mitteliikmesriigiga sõlmitud kahepoolsest sotsiaalkindlustuskonventsioonist riigi enda kodanikele tulenevaid eeliseid tuleb võimaldada ka töötajatele, kes on teiste liikmesriikide kodanikud
   (EMPs ja EÜ-Šveitsi kokkuleppe raames kohaldatav tekst)
   2013/C 279/07
   SOTSIAALKINDLUSTUSSÜSTEEMIDE KOORDINEERIMISE HALDUSKOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 883/2004 (sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise kohta) (1) artikli 72 punkti a, mille kohaselt halduskomisjon tegeleb kõigi määrusest (EÜ) nr 883/2004 ja määrusest (EÜ) nr 987/2009 (2) tulenevate haldus- ja tõlgendusküsimustega,
   võttes arvesse määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 72 punkti c, mille alusel halduskomisjon tugevdab ja arendab sotsiaalkindlustusalast koostööd liikmesriikide ja nende asutuste vahel,
   toimides vastavalt määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 71 lõikes 2 sätestatud tingimustele
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Kodakondsuse alusel diskrimineerimise keeld on oluline tagatis isikute liikumisvabaduse tagamiseks, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 21 lõikes 1 ja artikli 45 lõikes 1. See tähendab mis tahes diskrimineerimise kaotamist liikmesriikide kodanike vahel.

               (2)

               Gottardo kohtuasjas (3) lähtus Euroopa Kohus sellest põhimõttest, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 45, seoses isikuga, kelle elukoht oli Euroopa Liidus ning kes oli töötanud Prantsusmaal, Itaalias ja Šveitsis. Sellel isikul ei olnud piisavalt õigusi, et saada pensioni Itaalias, ja ta palus, et liidetaks kokku tal Šveitsis ja Itaalias täitunud kindlustusperioodid, nagu on ette nähtud kahepoolses konventsioonis, mille Itaalia ja Šveitsi olid oma kodanike heaks sõlminud.

               (3)

               Asjaomases kohtuasjas otsustas kohus, et kui liikmesriik sõlmib rahvusvahelise kahepoolse sotsiaalkindlustusalase konventsiooni kolmanda riigiga, mille alusel tuleb vanaduspensioniõiguse saamisel arvesse võtta selles kolmandas riigis täitunud kindlustusperioode, nõuab võrdse kohtlemise põhimõte, et see liikmesriik annaks ka teiste liikmesriikide kodanikele sama eelise, mis nimetatud konventsiooni kohaselt saab osaks tema enda kodanikele, välja arvatud juhul, kui liikmesriigil on keeldumiseks objektiivne õigustus (4).

               (4)

               Sellega seoses sedastas kohus, et see, kuidas ta on tõlgendanud määruse (EÜ) nr 883/2004 artikli 1 punktis l esitatud terminit „õigusaktid”, ei saa mõjutada iga liikmesriigi kohustust järgida võrdse kohtlemise põhimõtet, mis on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 45 lõikes 2.

               (5)

               Kohus oli seisukohal, et liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel sõlmitud kahepoolse rahvusvahelise konventsiooni tasakaalu ja vastastikkuse rikkumine ei kujuta endast objektiivset õigustust selles konventsioonis osaleva liikmesriigi keeldumisele laiendada teiste liikmesriikide kodanikele eeliseid, mis saavad kõnealuse konventsiooni tulemusena osaks tema enda kodanikele.

               (6)

               Ka ei aktsepteerinud kohus vastuväiteid, et finantskoormuse ja haldusraskuste võimalik suurenemine, mis tuleneb kõnealuse mitteliikmesriigi pädevate ametivõimudega suhtlemisest, võib õigustada Euroopa Liidu toimimise lepingust tulenevate kohustuste täitmatajätmist kahepoolse konventsiooni osaliseks oleva liikmesriigi poolt.

               (7)

               On oluline, et sellest kohtuotsusest tehtaks kõik asjakohased järeldused, sest see on otsustava tähtsusega nende Euroopa Ühenduse kodanike jaoks, kes on kasutanud oma õigust liikuda vabalt teise liikmesriiki.

               (8)

               Sel põhjusel tuleks selgelt kinnitada, et liikmesriigi ja kolmanda riigi vahelisi kahepoolseid sotsiaalkindlustuskonventsioone tuleb tõlgendada nii, et konventsiooni osaliseks oleva liikmesriigi kodanikele osaks saavaid eeliseid tuleb põhimõtteliselt anda ka teise liikmesriigi kodanikele, kes on objektiivselt võttes samas olukorras.

               (9)

               Olenemata Gottardo kohtuotsuse ühetaolisest kohaldamisest üksikjuhtudel, tuleks olemasolevad kahepoolsed konventsioonid põhimõtteliselt läbi vaadata. Varem sõlmitud lepingute kohta on Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 351 öeldud: „asjaomane liikmesriik või asjaomased liikmesriigid võtavad kõik asjakohased meetmed, et kõrvaldada kindlaks tehtud vastuolud” ja Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 4 lõikes 3 nõutakse, et „liikmesriigid võtavad kõik vajalikud üld- või erimeetmed, et tagada nende kohustuste täitmine, mis tulenevad aluslepingutest või liidu institutsioonide õigusaktidest.”

               (10)

               Liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel sõlmitud uute kahepoolsete sotsiaalkindlustuskonventsioonide puhul on oluline meeles pidada, et need peaksid sisaldama konkreetset viidet põhimõttele, et teiste liikmesriikide kodanikke, kes on kasutanud oma õigust liikuda vabalt liikmesriiki, mis on asjaomase konventsiooni osaline, ei tohi nende kodakondsuse alusel diskrimineerida.

               (11)

               Gottardo kohtuotsuse kohaldamine konkreetsetel üksikjuhtudel sõltub suurel määral kolmandate riikide koostööst, sest nemad peavad asjaomasel isikul selles riigis täitunud kindlustusperioodid kinnitama.

               (12)

               Arvestades et Gottardo kohtuasjas tehtud otsus on seotud võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamisega sotsiaalkindlustuse valdkonnas, peaks halduskomisjon selle küsimusega tegelema,

         SOOVITAB pädevatele talitustele ja asutustele järgmist:

               1.

               Kooskõlas mittediskrimineerimise põhimõttega, mis kehtib riigi enda kodanikele ja teiste liikmesriikide kodanikele, kes on kasutanud oma õigust liikuda vabalt vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 21 lõikele 1 ja artikli 45 lõikele 1, tuleks kolmanda riigiga sõlmitud sotsiaalkindlustust käsitleva konventsiooni sätteid kohaldada põhimõtteliselt ka teiste liikmesriikide kodanike suhtes, kes on samas olukorras nagu riigi enda kodanikud.

               2.

               Liikmesriigi ja kolmanda riigi vahel sõlmitud uutes kahepoolsetes sotsiaalkindlustuskonventsioonides tuleks konkreetselt osutada põhimõttele, et teiste liikmesriikide kodanikke, kes on kasutanud oma õigust liikuda vabalt liikmesriiki, mis on asjaomase konventsiooni osaline, või sellest liikmesriigist välja, ei tohi nende kodakondsuse alusel diskrimineerida.

               3.

               Liikmesriigid peaksid teatama käesoleva soovituse kohaldamisest nende riikide asutustele, kellega nad on sõlminud sotsiaalkindlustuskonventsiooni, mille sätted kehtivad ainult nende oma kodanike suhtes. Liikmesriigid, kes on sõlminud kahepoolse konventsiooni sama kolmanda riigiga, võivad niisuguse koostöö taotlemisel tegutseda üheskoos. Niisugune koostöö on ELi õigusaktide järgimiseks ilmselgelt hädavajalik.

               4.

               Soovitus nr P1 tunnistatakse kehtetuks alates käesoleva soovituse kohaldamisest.

               5.

               Käesolev soovitus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas. Otsust kohaldatakse selle avaldamisele järgneva teise kuu esimesest päevast.

            Halduskomisjoni juhataja

         Anne McMANUS

      (1)  ELT L 166, 30.4.2004, lk 1.

      (2)  ELT L 284, 30.10.2009, lk 1.

      (3)  15. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-55/00: Elide Gottardo vs. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), (2002, EKL, I-00413 jj).

      (4)  15. jaanuari 2002. aasta otsus kohtuasjas C-55/00: Elide Gottardo vs. Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS), (2002, EKL, I-00413, punkt 34).


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2015. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/32

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2015. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2015/C 272/09)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 14. juulil 2015 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse (3) Tšehhi Vabariigi 2014. aasta riiklikku reformikava kohta ja esitas arvamuse Tšehhi Vabariigi 2014. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 28. novembril 2014 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (4) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Tšehhi Vabariiki liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Tšehhi Vabariigi 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Tšehhi Vabariigi edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel.

               (7)

               Tšehhi Vabariik esitas 30. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Tšehhi Vabariigi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta lähenemisprogrammi kohaselt kavatseb valitsus järk-järgult vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 2015. aastal 1,9 %ni SKPst ja 2018. aastaks 0,6 %ni SKPst. Valitsus kavatseb saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurse puudujäägi 1 % SKPst – 2018. aastal, kuid vastavalt ümberarvutatud struktuursele eelarvepositsioonile (5) võib eeldada, et see saavutatakse 2016. aastaks. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse olema 2015. aastal peaaegu 41 % ja järk-järgult vähenema kuni 40,2 %ni 2018. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav ja alates 2016. aastast kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamiseks võetavaid meetmeid on piisavalt täpselt kirjeldatud. Siiski on oht, et kavandatud tulumeetmete mõju jääb oodatust väiksemaks. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal saavutatakse kulude kasvu eesmärk 2015. aastal. 2016. aastal prognoositakse teatavat kõrvalekallet, kuna netokulude kasv ületab eesmärgi 0,3 % SKPst. Seetõttu on 2016. aastal vaja võtta täiendavaid meetmeid.
               Nõukogu on lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Tšehhi Vabariik peaks stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded üldiselt täitma. Praeguse eelarveraamistiku peamised üksikasjad on paigas. Keskpika perioodi eelarveplaneerimise ja arvudes väljendatud eelarve-eeskirjade ulatus on piiratud ning nende täitmist ei ole suudetud tagada. Reformipaketi eelnõu on muudetud ja selle vastuvõtmist on mitu korda edasi lükatud. Praegu on kavas see vastu võtta 2015. aastal. Tšehhi Vabariigil on endiselt probleeme eelarve pikaajalise jätkusuutlikkusega, peamiselt pensionide ja tervishoiukulutuste kavandatud tõstmise tõttu. Pensionisüsteemi väljavaated on soodsa demograafilise prognoosi tulemusel veidi paranenud. Sätestatud on seadusjärgse pensionea järk-järguline tõstmine, kuid muudatuse kavandamine keskpikaks perioodiks on liiga aeglane. Praegu toimub arutelu pensionide indekseerimissüsteemi üle, kuid meetmeid ei ole veel vastu võetud. Kuigi tervishoiusektori kulutõhususe ja juhtimise parandamiseks on võetud teatavaid meetmeid, on edusammud selles valdkonnas tagasihoidlikud. Haiglasektori tulemuste mõõtmiseks kasutatavad näitajad viitavad sellele, et ravi ei ole alati kulutõhus, kuna vahendite eraldamist takistavad haiglakulude hüvitamise süsteemi käivitamise raskused. Samuti on märke sellest, et perearstid ei täida nõuetekohaselt oma vahendajarolli. Tervishoiusektori riigihangetes eiratakse sageli eeskirju, sellest võib järeldada, et eeskirjad ja järelevalve on puudulikud.

               (9)

               Maksustamise valdkonnas on peamised ülesanded maksudest kõrvalehoidumise vähendamine ning maksukogumise muutmine vähem kulukaks ja vähem aega nõudvaks nii maksumaksja kui ka ametiasutuste jaoks. Tšehhi Vabariik on seadnud prioriteetideks maksukuulekuse ja võitluse maksudest kõrvalehoidumise vastu ning kavatseb võtta nendes valdkondades hulga meetmeid. 2015. aastal võeti vastu mitu meedet nii otseste kui ka kaudsete maksude valdkonnas, 2016. aastal on kavas võtta veel uusi meetmeid. Maksukuulekusega kaasnevad kulud on siiski endiselt liiga suured. Maksusüsteemi aitaks lihtsustada üksikisiku tulumaksu, sotsiaal- ja ravikindlustusmaksete maksubaasi ühtlustamine, kuid seda muudatust ei ole tehtud ja praegu ei ole kavas selle teemaga tegeleda. Korrapäraselt ei tegutseta maksudeklaratsioonide lihtsustamise ega eeltäidetud vormide laialdasema kasutamise suunas. Selle asemel et käibemaksusüsteemi lihtsustada, võttis Tšehhi Vabariik 2014. aastal kasutusele kolmanda käibemaksumäära. Töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate vaheliste erinevuste vähendamiseks maksukohtlemisel on tehtud vähe edusamme. Tšehhi Vabariigi maksutulu sõltub endiselt olulisel määral töö maksustamisest, ja eelkõige lastetute, väikese sissetulekuga töötajate maksukoormus on suhteliselt suur. 2015. aastal jõustuvate meetmetega vähendatakse mõningal määral teatavate rühmade töö maksustamist, kuid selle üldmõju on piiratud. Omandi- ja keskkonnamaksud (välja arvatud kütus) on endiselt madalad, mis näitab, et maksukoormust on võimalik suunata tööjõumaksudelt ümber mujale.

               (10)

               Reguleeritud kutsealade reformi ei kiirendatud 2014. aastal piisavalt, kuid 2015. aasta aprillis vastu võetud riiklik üleminekutegevuskava sisaldab hulga konkreetseid meetmeid ja tegevusi, mille eesmärk on parandada regulatiivset raamistikku ning kõrvaldada põhjendamatud ja ebaproportsionaalsed nõuded.

               (11)

               Viimastel aastatel tehtud jõupingutused korruptsiooniprobleemi lahendamiseks on seotud suurte viivitustega. Viimases korruptsioonivastases tegevuskavas käsitleti paljusid esmatähtsaid valdkondi. See hõlmas finantskontrolli eeskirju, prokuratuuri, parteide rahastamist, rikkumisest teatajate kaitset, riigi omandisse kuuluvate äriühingute juhtimise uut poliitikat ja teabele vaba juurdepääsu seaduse muudatust. Siiski tundub, et vähe tehakse nende seaduste vastuvõtmiseks. Avaliku teenistuse seaduse ja sellega seotud meetmete vastuvõtmine ja rakendamine tähendab, et Tšehhi Vabariik on alustanud nende probleemide lahendamist, mis on seotud avalikku halduse tõhususe ja stabiilsusega. Investeeringute planeerimise haldus- ja regulatiivsed tõkked ning läbipaistvuse puudumine ja pikad maakasutus- ja ehituslubade saamise menetlused vähendavad avaliku sektori investeeringuid. Viimastel aastatel on mitmed algatused keskendunud riigihangetele, kuid mure läbipaistvuse pärast ei ole kadunud. Eelkõige teeb muret, et riigihankeid ei avaldata ikka veel keskregistris. Riigihankemenetluste tõhusust vähendab hankeid korraldavate institutsioonide ebapiisav juhendamine ja koolitus. Süsteemi järelevalve on endiselt nõrk.

               (12)

               Tööhõive üldine tase on praegu kõrge, kuid teatavad ebasoodsas olukorras olevad rühmad on endiselt tööturul alaesindatud. Nende hulka kuuluvad väikelaste vanemad, madala kvalifikatsiooniga töötajad, puudega inimesed ja romid. Avalike tööturuasutuste tõhususe suurendamiseks ja tulemuslikkuse parandamiseks on võetud teatavaid meetmeid. Noorte tööhõive tase tõuseb ja avalikud tööturuasutused püüavad suunata oma teenuseid eelkõige noortele. Kuna puuduvad taskukohase hinnaga ja kvaliteetsed lastehoiuteenused ning paindlik tööaja korraldus, on lastega naistel keeruline tööturul osaleda. On astutud samme, et parandada lastehoiuteenuste kättesaadavust, kuid kõige väiksemate laste riikliku lastehoiuteenuse toetamise meetmed ei ole ikka veel piisavad.

               (13)

               Haridustulemused on Tšehhi Vabariigis viimastel aastatel paranenud, kuid struktuurilised probleemid ei ole kadunud. Kolmanda taseme hariduse omandajate arv on kiiresti kasvanud, kuid muret tekitab noorte kõrgkoolilõpetajate oskuste vähenemine. Loodetakse, et oodatud kõrgharidusreform võetakse vastu 2015. aastal ja et sellega kaasnevad õppeasutuste akrediteerimine, tulemuslikum sisemine kvaliteedi tagamine ja õppurite profileerimise laialdasem kasutamine, samuti loodetakse parandada rahastamissüsteemi. Kohustusliku hariduse sektorisse tuleb võtta tööle rohkem õpetajaid, kuid madal palk ja elukutse negatiivne kuvand muudavad andekate kandidaatide tööle saamise raskeks. Uus karjäärisüsteem, mille eesmärk on parandada nii õpetajate töölevõtmist kui ka nende tööalast enesearendamist, tuleks lõplikult viimistleda 2015. aasta esimesel poolel, et selle saaks 2016. aasta septembris kasutusele võtta. Selle üldmõju sõltub siiski suures osas olemasolevatest vahenditest. Siiani puudub terviklik lähenemisviis, et hinnata ja toetada kehvade õpitulemustega koole ja õpilasi. Selline lähenemisviis võiks aidata suurendada tõhusust ja võrdsust haridussektoris. Valitsuse vastu võetud laiaulatuslikust haridusstrateegiast hoolimata on hariduse kaasavamaks muutmisel saavutatud piiratud edu. Halvematest sotsiaalmajanduslikest tingimustest pärit noored, sealhulgas romid, on osutunud hariduse omandamisel ja tööturul vähem edukaks.

               (14)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Tšehhi Vabariigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Tšehhi Vabariigile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Tšehhi Vabariigi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (15)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus selle kohta (6) kajastub eelkõige soovituses 1,

         SOOVITAB Tšehhi Vabariigil võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Kohandada eelarvet 2016. aastal 0,5 % SKPst. Parandada veelgi tervishoiusektori kulutõhusust ja juhtimist.

               2.

               Võidelda maksudest kõrvalehoidumise vastu, lihtsustada maksusüsteemi ja rakendada korruptsioonivastase võitluse kava. Võtta meetmeid, et suurendada riigihangete läbipaistvust ja tõhusust, eelkõige luues hankelepingute keskregistri ning tugevdades juhendamist ja järelevalvet.

               3.

               Vähendada väikese sissetulekuga töötajate maksustamise kõrget taset, suunates maksustamise ümber teistesse valdkondadesse. Parandada veelgi taskukohase lastehoiuteenuse kättesaadavaust.

               4.

               Võtta vastu kõrgharidusreform. Tagada õpetajate piisav väljaõpe, toetada kehvade õpitulemustega koole ja võtta meetmeid, et suurendada ebasoodsas olukorras olevate laste, sealhulgas romide osalust.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2014. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 12).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (5)  Struktuurne eelarvepositsioon, mille komisjon on ümber arvutanud lähenemisprogrammi teabe alusel ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.