               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi üle ÜRO mereõiguse konventsiooni raames seoses mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Soovituse põhjused ja eesmärgid

                  ÜRO Peaassamblee soovis oma resolutsiooni 68/70 punktis 198, et ÜRO ajutine avatud mitteametlik töörühm (edaspidi „töörühm“) uuriks küsimusi, mis on seotud mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel, et esitada soovitused ÜRO mereõiguse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) raames koostatava rahvusvahelise instrumendi kohaldamisala, parameetrite ja teostatavuse kohta.

                  Alates 2006. aastast tehtud tööle tuginedes võttis töörühm 2015. aasta jaanuaris peetud lõppkoosolekul vastu soovitused, milles rõhutas vajadust tervikliku ülemaailmse korra järele, et paremini tegeleda väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamise küsimusega, koostades konventsiooni raames rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamise kohta (edaspidi „instrument“).

                  19. juunil 2015 vastu võetud ÜRO peaassamblee resolutsiooniga 69/292 moodustati ettevalmistuskomitee, mille raames võivad kõik ÜRO liikmesriigid, spetsialiseeritud asutuste liikmed ja konventsiooni osalised anda peaassambleele sisulisi soovitusi instrumendi kavandi üksikasjade kohta. Samuti on resolutsioonis sätestatud, et ÜRO peaassamblee peaks enne 72. istungjärgu lõppu vastu võtma ka otsuse valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumise kohta, et pidada ettevalmistuskomitee aruande põhjal läbirääkimisi kõnealuse instrumendi ja selle jõustumiskuupäeva üle.

                  2016. aasta märtsis otsustas nõukogu (15. märtsi 2016. aasta otsus 6862/16) anda komisjonile luba pidada liidu nimel läbirääkimisi liidu pädevusse kuuluvates küsimustes, mille kohta liit on vastu võtnud eeskirjad, instrumendi kavandi üksikasjade üle. Nimetatud läbirääkimisloas ja -juhistes piirduti sõnaselgelt ettevalmistuskomitee koosolekutega.

                  Ettevalmistuskomitee kohtus 2016.–2017. aastal neli korda, viimati 10.–21. juulil 2017. Ettevalmistuskomitee neljal koosolekul peetud läbirääkimistel käsitleti töörühma 2011. aasta koosolekul vastuvõetud soovitustes käsitletud küsimusi: merelist päritolu geneetilised ressursid, sealhulgas kasu jaotamist käsitlevad küsimused; sellised meetmed nagu piirkonnapõhised majandamisvahendid, sealhulgas merekaitsealad; keskkonnamõju hindamine; suutlikkuse suurendamine ja merevaldkonna tehnosiire; samuti üldisemad valdkondadevahelised küsimused, sh põhimõtted, otsustus- ja vaidluste lahendamise menetlused, suhe muude instrumentidega, osalus jne. Lõplikud soovitused võeti konsensuslikult vastu 21. juulil 2017 (ja on esitatud ettevalmistuskomitee aruandes –

                     http://www.un.org/depts/los/biodiversity/prepcom_files/Procedural_report_of_BBNJ_PrepCom.pdf

                   ). Muu hulgas soovitas ettevalmistuskomitee, et ÜRO peaassamblee võtaks võimalikult kiiresti vastu otsuse valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumise kohta, et koostada instrumendi tekst.

                  On tõenäoline, et ÜRO peaassamblee võtab valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumise otsuse vastu 2017. aasta lõpuks. Valitsustevaheline konverents saaks seejärel alustada oma tööd ja pidada oma esimese koosoleku 2018. aasta esimeses pooles.

                  Konventsiooni osalisena ja sellise instrumendi vajalikkuse ühe peamise eestkõnelejana alates kõneluste alustamisest ÜROs 2006. aastal peaks EL jätkama aktiivset osalemist selles ÜRO protsessis, andes sellega konventsiooni õigusraamistikus suurema panuse väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevate piirkondade mere bioloogiliste ressursside kaitsesse ja säästvasse kasutamisse. EL peaks tagama ka selle, et lisataks sätted, mis võimaldaksid tal selle instrumendiga ühineda.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Komisjon peaks tagama, et läbirääkimised tulevase instrumendi teksti üle on täielikult kooskõlas asjakohaste liidu eeskirjade ja poliitikatega valdkondades, mis on sellega hõlmatud (keskkonnapoliitika, meretranspordipoliitika, ühine kalanduspoliitika, siseturupoliitika, ühine kaubanduspoliitika, teadus- ja tehnoloogiaarenduse poliitika, kliimapoliitika ja muud asjakohased poliitikavaldkonnad) ning asjakohaste kahe- ja mitmepoolsete kokkulepetega, mille osaline liit on.

                  Kuna instrument on konventsiooni rakenduskokkulepe ja konventsioon on juba osa liidu õigustikust, peab komisjon tagama, et liidu õigustiku hulka kuuluva konventsiooni sätetest ning selles sätestatud õiguste ja kohustuste tasakaalust peetaks täielikult kinni ning et läbirääkimiste tulemus oleks konventsiooniga täielikus kooskõlas.

               2.SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG

                  Käesoleva soovituse eesmärk on saada komisjonile nõukogult luba pidada ELi nimel läbirääkimisi tulevase instrumendi üle. Nõukogu jaoks on läbirääkimiste alustamise loa õiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõiked 3 ja 4.

               3.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED

                  Soovituse eelnõu koostamisel sidusrühmadega ei konsulteeritud.

                  Vastavalt ÜRO peaassamblee resolutsiooni 69/292 sätetele pidi peaassamblee valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumise otsuse vastu võtma 2018. aasta septembriks. Siiski otsustati ÜRO töö kiirendamiseks kutsuda valitsustevaheline konverents kokku võimalikult kiiresti, pidades esimese koosoleku juba 2018. aastal, säilitades sellega kõneluste tempo. Läbirääkimisjuhised tuleb vastu võtta enne konverentsi algust, mistõttu ei olnud võimalik korraldada avalikku konsultatsiooni ega väljakujunenud tava kohaselt avaldada sidusrühmade ja kodanike tagasiside jaoks vajalikku tegevuskava.

                  Tegelikult on EL olnud sellele protsessile poliitiliselt pühendunud juba aastaid, mille jooksul on peetud asjaomaste sidusrühmadega (eelkõige kodanikuühiskonna organisatsioonid ja teised ÜRO kontekstis tegutsevad organisatsioonid) regulaarseid konsultatsioone.

                  Sidusrühmade osalemist ja nende tagasisidet soovitakse ka läbirääkimisprotsessi ajal, kui on vaja konkreetsemaid (sisulisi) läbirääkimisseisukohti ja on vaja tagada, et sidusrühmade seisukohti võetaks arvesse läbirääkimisseisukohtades.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi üle ÜRO mereõiguse konventsiooni raames seoses mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1) Liit ratifitseeris ÜRO mereõiguse konventsiooni (edaspidi „konventsioon“) nõukogu 23. märtsi 1998. aasta otsusega 98/392/EÜ,
                  1
                olles tänaseni ainus rahvusvaheline organisatsioon, kes on selle konventsiooni osaline konventsiooni artikli 305 lõike 1 punkti f ja IX lisa artikli 1 tähenduses.

               (2) Konventsiooni osalisena osales liit aastail 2006–2015 kohtunud ÜRO ajutises avatud mitteametlikus töörühmas, et uurida küsimusi, mis on seotud mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel; liit osales 2016.–2017. aastal ka ettevalmistuskomitee neljal koosolekul, kusjuures komisjoni ülesanne oli esitada peaassambleele sisulised soovitused konventsiooni raames tulevase rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi kohta väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamise küsimuses (edaspidi „instrument“).

               (3) Ettevalmistuskomitee võttis oma aruande vastu 21. juulil 2017 ja soovitas peaassambleel kaaluda oma soovituses sisalduvaid üksikasju ning võtta võimalikult kiiresti vastu otsus ÜRO egiidi all toimuva valitsustevahelise konverentsi kokkukutsumise kohta, et kaaluda ettevalmistuskomitee soovitusi ja koostada konventsiooni raames rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi tekst.

               (4) Nende soovituste põhjal otsustas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Peaassamblee [...] kokku kutsuda valitsustevahelise konverentsi, et koostada konventsiooni raames rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi (väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamise kohta) tekst.

               (5) Liit peaks konventsiooni osalisena täielikult osalema instrumendi üle läbirääkimiste pidamisel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga antakse komisjonile luba pidada liidu nimel läbirääkimisi rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi üle ÜRO mereõiguse konventsiooni raames seoses mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse erikomiteega, mille määrab nõukogu.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 179, 23.6.1998.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,4.1.2018
            COM(2017) 812 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi üle ÜRO mereõiguse konventsiooni raames seoses mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel

               LISA

               LÄBIRÄÄKIMISJUHISED

               1. Põhimõtted

               Läbirääkimiste pidamisel ÜRO mereõiguse konventsiooni raames rahvusvahelise õiguslikult siduva instrumendi üle (mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamise kohta väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel) (edaspidi „instrument“) soovib komisjon tagada:

               –
                     et instrumendi sätted oleksid täielikus kooskõlas rahvusvahelise õigusega, eelkõige konventsiooni sätetega, ning et tulevane instrument ei ohustaks konventsioonis sätestatud õiguste ja kohustuste tasakaalu;

               –
                     et instrumendi sätted oleksid kooskõlas asjakohaste liidu õigusaktidega ning asjakohaste kahe- ja mitmepoolsete kokkulepetega, mille osaline liit on.

               Komisjon tagab, et läbirääkimiste pidamisel konsulteeritakse erikomiteega, mis kohtub Brüsselis või mujal. Komisjon annab nõukogule läbirääkimiste tulemuste kohta regulaarselt aru.

               2. Tegevussuunad

               2.1. Komisjon püüab tagada järgmist:

               ·läbirääkimiste pakett hõlmab resolutsioonis täpsustatud elemente [...];

               ·valitsustevahelisel konverentsil läbirääkimiste pidamise kord võimaldab ELil läbirääkimistel täielikult osaleda ja on kooskõlas konventsiooni rakenduskokkulepete üle läbirääkimiste pidamise varasema tavaga;

               ·instrumendiga nähakse ette tõhus raamistik mere elurikkuse kaitseks ja säästvaks kasutamiseks väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel;

               ·instrument on ette nähtud konventsioonis juba sisalduvate kohustuste rakendamiseks, tugevdamiseks ja arendamiseks, võttes piisavalt arvesse konventsioonis sätestatud õigusi ja vabadusi;

               ·instrumendiga nähakse ette riikide sõnaselge kohustus teha omavahel ning pädevate rahvusvaheliste ja piirkondlike organisatsioonide kaudu ja kokkulepete alusel koostööd mere elurikkuse kaitsel ja säästval kasutamisel väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel;

               ·instrumendiga ei kahjustata olemasolevaid õigusakte ja -raamistikke ning ülemaailmseid, piirkondlikke ja valdkondlikke pädevaid organisatsioone ega piirata nendekohaseid õigusi ja kohustusi;

               ·instrumendiga austatakse pädevate ülemaailmsete, piirkondlike ja valdkondlike organisatsioonide volitusi, püüeldakse sünergia poole ja välditakse kattuvat tegevust;

               ·instrumendi üksikasjadega ei piirata konventsiooni osaliste õigusi ja kohustusi, sh selles sätestatud õigust merevöönditele;

               ·instrument sisaldab asjakohaseid sätteid, mille alusel võib liit saada selle osaliseks ja osaleda täielikult instrumendiga kehtestatavates otsustusprotsessides kooskõlas konventsiooni artikliga 305 ja IX lisaga.

               2.2. Täpsemalt püüab komisjon tagada, et instrument hõlmaks või selles võetaks arvesse muu hulgas järgmist.

               a) Valdkondadevahelised küsimused

               ·Hea valitsemistava põhimõtted, näiteks: merekeskkonna kaitsmine ja säilitamine, rahvusvaheline koostöö, teadusliku lähenemisviisi kasutamine, ökosüsteemil põhinev lähenemisviis, ettevaatusprintsiip, „saastaja maksab“ põhimõte, mereressursside säästev ja õiglane kasutamine, teabe avalik kättesaadavus, läbipaistev ja avatud otsuste tegemise protsess ning riikide ülesanne olla kogu maailma merekeskkonna säilitajad;

               ·uus või juba olemasolev asjakohane ja kulutõhus raamistik ja mehhanismid, sh et tõhustada koostööd ja koordinatsiooni olemasolevate pädevate ülemaailmsete, piirkondlike ja valdkondlike organitega ja nende vahel, eelkõige organite puhul, kelle ülesanne on reguleerida tegevusi või kaitsta merekeskkonda väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel;

               ·asjakohased mehhanismid instrumendi sisuliste sätete täitmise tagamiseks;

               ·konventsiooniga kooskõlas olevad asjakohased vaidluste lahendamise mehhanismid.

               b) Merelist päritolu geneetilised ressursid, sealhulgas kasu jaotamist käsitlevad küsimused

               Komisjon püüab tagada, et instrumendiga edendatakse selliste merelist päritolu geneetiliste ressursside kaitset ja säästvat kasutamist, mis pärinevad väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatelt aladelt. Eelkõige peaks instrumendiga:

               ·edendama keskkonnahoidlikku juurdepääsu geneetilistele ressurssidele, mis on korraldatud viisil, mis on kooskõlas nende kaitse ja säästva kasutamisega, ning mitte põhjendamatult piirama õigust merealasteks teadusuuringuteks, mis on sätestatud konventsioonis;

               ·mitte reguleerima intellektuaalomandiõigusega seotud küsimusi ja muid seonduvaid küsimusi;

               ·tagama õiguskindluse merelist päritolu geneetiliste ressursside kasutajatele ja julgustama elurikkusele ohutut biotehnoloogilist innovatsiooni;

               ·suurendama läbipaistvust ning teabe kättesaadavust väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatelt aladelt pärit geneetiliste ressursside kohta;

               ·tegelema väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatelt aladelt pärinevate merelist päritolu geneetiliste ressursside kasutamisest saadava kasu jaotamise küsimustega.

               c) Sellised meetmed nagu piirkonnapõhised majandamisvahendid, sealhulgas merekaitsealad

               Komisjon püüab tagada, et instrumendiga nähakse muu hulgas ette järgmised menetlused ja mehhanismid:

               ·üleilmselt tunnustatud merekaitsealade, sealhulgas asjakohaste parimal kättesaadaval teaduslikul teabel põhinevate kriteeriumide kindlakstegemine, määratlemine ja kehtestamine; kindlaksmääratud alade jaoks terviklike kaitse- ja majandamiseesmärkide seadmine; selliste tegevuste seire ja järelevalve, mille eesmärk on saavutada kaitse- ja majandamiseesmärgid;

               ·piirkondlike organisatsioonide ja konventsioonidega loodud ning vastuvõetud kriteeriumidele vastavate piirkonnapõhiste majandamisvahendite üleilmne tunnustamine.

               Seeläbi püüab komisjon tagada, et instrumendiga aidatakse kaasa selliste liidu rahvusvaheliste kohustuste täitmisele, mis on seotud tõhusalt ja õiglaselt majandatavate, ökoloogiliselt representatiivsete ja hästi ühendatud kaitsealade süsteemide üleilmse võrgustiku loomisega ning muude tõhusate piirkonnapõhiste kaitsemeetmetega.

               d) Keskkonnamõju hindamine (KMH)

               Komisjon püüab tagada, et instrument aitab hinnata samas piirkonnas toimuva tegevuse kumulatiivset mõju, sealhulgas uute ja kujunemisjärgus tegevuste mõju, et vältida kahjulikku mõju mere elurikkusele, võttes nõuetekohaselt arvesse keskkonna hetkeolukorda ning samuti muude ohtude, näiteks kliimamuutuste, kumulatiivset mõju. Eelkõige püüab komisjon tagada, et instrumendiga selgitataks, tugevdataks ja arendataks edasi konventsiooni artiklist 206 tulenevaid kohustusi järgmiselt:

               ·selliste tegevuste individuaalseid ja kumulatiivseid keskkonnamõjusid, mis on osalisriikide jurisdiktsiooni või kontrolli all ja mis võivad põhjustada märkimisväärset saastet või mõjutada oluliselt ja kahjulikult merekeskkonda, sh mere elurikkust, väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel, hinnatakse vajaduse korral nõuetekohaselt keskkonnamõju hindamiste ja keskkonnamõju strateegiliste hindamistega; ning

               ·kõik sellised kahjulikud mõjud tehakse kindlaks ja neid võetakse arvesse igas otsustusprotsessis ning sellised tegevused on kooskõlas riikide konventsioonist tulenevate kohustustega kaitsta ja säilitada merekeskkonda, sh võtta vastu asjakohaseid meetmeid, et vältida ja leevendada selliseid kahjulikke mõjusid.

               e) Suutlikkuse suurendamine ja merevaldkonna tehnosiire

               Komisjon püüab tagada, et instrument:

               ·sisaldaks vastavalt konventsioonile sätteid suutlikkuse suurendamise ja merevaldkonna tehnosiirde kohta mere elurikkuse kaitseks ja säästvaks kasutamiseks väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel;

               ·lihtsustaks suutlikkuse suurendamise ja merevaldkonna tehnosiirde alast rahvusvahelist koostööd, et saavutada konventsiooni eesmärgid ja nõuded seoses mere elurikkuse kaitse ja säästva kasutamisega väljaspool riiklikku jurisdiktsiooni olevatel aladel.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Madagaskari Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Komisjon teeb ettepaneku alustada Madagaskari Vabariigiga läbirääkimisi uue säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks, mis vastaks liidu kalalaevastiku vajadustele ning oleks kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Kehtiv säästva kalapüügi partnerlusleping Euroopa Liidu ja Madagaskari Vabariigi vahel sõlmiti 1. jaanuaril 2007
                     1
                  . Käesolevaga tehakse ettepanek alustada läbirääkimisi uue säästva kalapüügi partnerluslepingu sõlmimiseks, et lisada mõned määruses (EL) nr 1380/2013
                     2
                   sisalduvad sätted, mida kehtiv säästva kalapüügi partnerlusleping praegu ei hõlma. Säästva kalapüügi partnerluslepingu praegu kehtiv neljaks aastaks sõlmitud protokoll
                     3
                   jõustus 1. jaanuaril 2015 ja selle kehtivusaeg lõpeb 31. detsembril 2018. Protokolliga on kehtestatud liidu laevastiku kalapüügivõimalused ning liidu ja laevaomanike makstav rahaline toetus. ELi avaliku sektori iga-aastane rahaline toetus Madagaskarile on 1 487 500 eurot,
                     4
                   millest 700 000 eurot on ette nähtud sektoripõhiseks toetuseks.

               Madagaskariga sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepinguga on ette nähtud tuunikala ja pika rändega liikide püügi võimalused ELi nelja liikmesriigi (Hispaania, Prantsusmaa, Portugal ja Itaalia) laevade jaoks. Euroopa Liidul on juba hästi toimiv kahepoolsete säästva kalapüügi partnerluslepingute võrk India ookeani piirkonnas, nimelt Seišellide ja Mauritiusega.

                  Säästva kalapüügi partnerluslepingud aitavad saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärke rahvusvahelisel tasandil ning tagada, et liidu püügitegevus liidu vetest väljaspool põhineb samadel põhimõtetel ja nõuetel, mida kohaldatakse liidu õiguse alusel. Lisaks edendatakse säästva kalapüügi partnerluslepingutega ELi ja partnerriikide vahelist teadusalast koostööd, läbipaistvust ja jätkusuutlikkust kalavarude paremaks majandamiseks ning tugevdatakse juhtimist, toetades liikmesriikide ja välisriikide laevastike tegevuse üle tehtavat järelevalvet, kontrolli ja seiret ning pakkudes rahalisi vahendeid, et võidelda ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügiga (ETR-kalapüük) ning aidata kaasa kohaliku kalanduse säästvale arengule. Säästva kalapüügi partnerluslepingutega tugevdatakse Euroopa Liidu positsiooni rahvusvahelistes ja piirkondlikes kalandusorganisatsioonides, eelkõige India Ookeani Tuunikomisjonis (IOTC), mis loodi rahvusvahelise õiguse alusel, et kaitsta ja majandada pika rändega liike kõnealuses piirkonnas.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Madagaskariga sõlmitava uue partnerluslepingu ja protokolli üle peetavad läbirääkimised on kooskõlas ELi välistegevusega Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikides ning eelkõige liidu eesmärkidega, mis on seotud demokraatlike põhimõtete ja inimõiguste austamisega.

                  .

               2.SOOVITUSE ÕIGUSLIK KÜLG

               •Õiguslik alus

                  Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) viienda osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikkel 218, milles käsitletakse läbirääkimiste pidamise korda ning lepingute sõlmimist ELi ja kolmandate riikide vahel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

                  Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

                  Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine ja toimivuse kontroll

                  Aastatel 2017–2018 tegi komisjon Madagaskariga sõlmitud säästva kalapüügi partnerluslepingu kehtiva protokolli järelhindamise ning protokolli võimalikku uuendamist käsitleva eelhindamise. Hindamise järeldused on esitatud komisjoni talituste töödokumendis.

                  Hindamise tulemusena jõuti järeldusele, et ELi tuunipüügisektor on väga huvitatud püügitegevusest Madagaskaril ning protokolli uuendamine aitaks tugevdada kalanduse järelevalvet, kontrolli ja seiret ning tõhustaks selle piirkonna kalamajandust. ELi jaoks on oluline säilitada vahend, mis võimaldab teha tihedat valdkondlikku koostööd ookeanide majandamise olulise osalisega allpiirkondlikul tasandil tema jurisdiktsiooni all oleva püügipiirkonna ulatuse tõttu. Lisaks tähendab see, et ELi kalalaevastik, eelkõige Réunioni saarel olevad tuunipüügiseinerid ja õngejadalaevad säilitavad juurdepääsu olulisele püügipiirkonnale, kus nad saavad kasutada püügistrateegiaid mitmeaastase rahvusvahelise õigusraamistiku alusel. Madagaskari ametiasutuste eesmärk on jätkata suhteid ELiga, et tugevdada ookeanide majandamist ja saada kasu sihtotstarbelisest valdkondlikust toetusest, mis tagab mitmeaastased rahastamisvõimalused.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Hindamise raames konsulteeriti liikmesriikide, tööstusharu esindajate ja rahvusvaheliste kodanikuühiskonna organisatsioonidega ning Madagaskari kalandussektori haldusasutuste ja kodanikuühiskonnaga. Konsultatsioonid toimusid ka kaugpüügi nõuandekomisjoni raames.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Läbirääkimisjuhiste lisas on esitatud otsus, millega antakse volitused läbirääkimiste alustamiseks ning soovitatakse lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumisega seotud tagajärgede kohta.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Uue protokolli kohane rahaline toetus Madagaskarile vastab 2014.–2020. aasta mitmeaastasele finantsraamistikule; eelkõige on tegemist säästva kalanduse partnerluslepinguid käsitleva eelarverea assigneeringutega. Iga-aastased kulukohustuste ja maksete summad, sh reservi eelarverida aasta alguseks jõustumata ettepanekute jaoks, määratakse kindlaks iga-aastase eelarvemenetluse käigus.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Läbirääkimisi on kavas alustada 2017. aasta teises kvartalis.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab järgmist:

                  – nõukogu peaks volitama komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi Madagaskari Vabariigiga uue säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks;

                  – ELi esindajaks kõnealustel läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

                  – komisjon peaks läbirääkimisi pidades konsulteerima erikomiteega, nagu on sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingus;

                  – nõukogu peaks heaks kiitma käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Madagaskari Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades, et tuleks alustada läbirääkimisi eesmärgiga sõlmida Madagaskari Vabariigiga uus säästva kalapüügi partnerlusleping ja protokoll,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjoni volitatakse alustama läbirääkimisi Madagaskari Vabariigiga, et sõlmida Madagaskariga uus säästva kalapüügi partnerlusleping ja protokoll.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse nõukogu ELi välise kalanduspoliitika töörühmaga konsulteerides ja käesoleva otsuse lisa kohaseid läbirääkimisjuhiseid järgides.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 331, 17.12.2007, lk 3.

                     (2)

                        Vt määruse (EL) nr 1380/2013 IV osa II jaotis.

                     (3)

                        Protokolli esimese kahe aasta puhul. Eelneva kahe aasta puhul oli see 1 566 250 eurot.

                     (4)

                        Vt peatükk 40 (reservi eelarverida 40 02 41) kooskõlas mitmeaastase finantsraamistiku institutsioonidevahelise kokkuleppega (2013/C 373/01).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.4.2018
            COM(2018) 240 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega antakse luba alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi Madagaskari Vabariigiga säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks
            {SWD(2018) 143 final}{SWD(2018) 144 final}

               LISA

               Läbirääkimisjuhised uue säästva kalapüügi partnerluslepingu ja protokolli sõlmimiseks Euroopa Liidu ja Madagaskari Vabariigi vahel

               –Läbirääkimiste eesmärk on sõlmida Euroopa Liidu ja Madagaskari vahel uus säästva kalapüügi partnerlusleping ja protokoll kooskõlas määrusega (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta ja nõukogu 19. märtsi 2012. aasta järeldustega, milles käsitletakse komisjoni 13. juuli 2011. aasta teatist ühise kalanduspoliitika välismõõtme kohta.

               –Selleks et edendada uue protokolli abil säästvat ja vastutustundlikku kalapüüki ning tagada ELi ja Madagaskari vastastikune kasu, püütakse komisjoni läbirääkimistel saavutada järgmist:

               ·tagada juurdepääs Madagaskari kalapüügipiirkonnale ja vajalikud load ELi laevastiku laevadele ning seega muu hulgas säilitada ELi ettevõtjatele kättesaadav säästva kalapüügi partnerluslepingute võrgustik;

               ·võtta arvesse parimaid olemasolevaid teaduslikke nõuandeid ja asjakohastes piirkondlikes kalavarude majandamise organisatsioonides vastu võetud asjaomaseid majandamiskavasid, et tagada säästev kalapüük ning edendada ookeanide majandamist rahvusvahelisel tasandil. Püük peaks hõlmama ainult olemasolevat lubatud kogupüügi ülejääki, arvestades kohaliku laevastiku püügivõimsust ning pöörates erilist tähelepanu asjaolule, et tegemist on pika rändega liike sisaldavate kalavarudega;

               ·omandada kalavarudest ELi laevastiku huvidele täielikult vastav asjakohane osa, kui nende varude vastu tunnevad huvi ka teised välisriikide laevastikud, võttes arvesse ELi laevastiku tegevust selles piirkonnas ning uusimaid ja parimaid saadaolevaid teaduslikke hinnanguid;

               ·algatada dialoog, et tugevdada valdkondlikku poliitikat, toetamaks vastutustundliku kalanduspoliitika rakendamist kooskõlas riigi arengueesmärkidega, eelkõige seoses püügitegevuse juhtimisega, võitlusega ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi vastu, püügitegevuse kontrollimise, seire ja järelevalvega ja teaduslike nõuannetega, ning edendada töökohtade loomist, aidates seega muu hulgas toetada Madagaskari sotsiaal-majanduslikku arengut;

               ·lisada säte inimõiguste ja demokraatia põhimõtete rikkumise tagajärgede kohta;

               ·lisada säte ELi laevastiku eelisjuurdepääsu kohta püügiülejäägile ning samade tehniliste tingimuste kohaldamise kohta kõigi välisriikide laevastike suhtes;

               ·lisada välistav klausel.

               –Selleks et vältida püügitegevuse katkemist, peaks uus leping ja protokoll sisaldama sätet, millega nähakse ette protokolli ajutine kohaldamine.

               –Protokollis tuleks eelkõige määrata kindlaks järgmised aspektid:

               ·Euroopa Liidu laevadele tagatavad kalapüügivõimalused püügiliikide kaupa,

               ·rahaline hüvitis ja selle maksmise tingimused ning

               ·mehhanismid, mis on ette nähtud valdkondliku toetuse tõhusaks rakendamiseks ja korrapäraseks jälgimiseks.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 521 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Poola 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2019. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Poola 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2019. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles Poolat ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2019. aasta aruanne Poola kohta
                  2
                avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Poola edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)Poola esitas 26. aprillil 2019 oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 29. aprillil 2019 oma 2019. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  4
               .

               (5)Poola suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Oma 2019. aasta lähenemisprogrammis on valitsus ette näinud, et nominaalne eelarvepositsioon halveneb pisut, st puudujäägist 0,4 % SKPst 2018. aastal jõutakse puudujääki 0,6 % SKPst 2022. aastal, kusjuures 2019. aastal on eelarvepositsioon puudujäägis 1,7 % SKPst ja 2020. aastal ülejäägis 0,2 % SKPst. Ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon (puudujääk 1,1 % SKPst) jõuab 2022. aastal lähedale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne puudujääk 1,0 % SKPst. 2019. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb valitsemissektori võla suhe SKPsse 48,9 %-lt SKPst 2018. aastal 40,6 %-le SKPst 2022. aastal. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Samas ei ole piisavalt täpsustatud selliste meetmete toimimise üksikasju, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2020. aastast.

               (6)2019. aasta lähenemisprogrammist nähtub, et Poola rakendas põuaga seotud kompensatsioonimeetmeid ning et nende mõju eelarvele oli 2018. aastal märkimisväärne. Lähenemisprogrammis on esitatud piisavad tõendid selliste täiendavate eelarvekulude ulatuse ja laadi kohta. Põuaga seotud kulude erikäsitlemist võib pidada „ebatavalise sündmuse klausli” kohaldamiseks. Komisjoni hinnangul ulatusid asjaomased lubatud lisakulud 2018. aastal 0,07 %ni SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõike 1 ja artikli 10 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest erakordselt ränk põud on ebatavaline sündmus, selle mõju Poola riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on nende lisakulude arvesse võtmiseks 2018. aasta keskpika perioodi eelarve-eesmärgi poole liikumiseks nõutavat kohandust vähendatud.

               (7)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Poolal tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär
                  5
                ei ületa 2019. aastal 4,2 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2019. aastal kaldutakse sellest soovitatud kohandusest märkimisväärselt kõrvale.

               (8)Võttes arvesse, et Poola prognoositav SKP lõhe on 2,0 %, ei tohiks valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär 2020. aastal ületada 4,4 %, mis vastab stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste nõuete maatriksi nõuetest tulenevale struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2020. aastal kaldutakse sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et 2019. aastal tuleks võtta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vajalikke meetmeid.

               (9)Poola on saavutanud märkimisväärset edu maksukuulekuse suurendamisel. Samal ajal oli riigis tugev majanduskasv, tööturg oli aktiivne ja selliste töölepingute osakaal, mille puhul tehakse sotsiaalkindlustusmakseid, on järk-järgult suurenenud. Kõik need tegurid aitasid kaasa avaliku sektori tulude suurenemisele. Osa suurenenud tulust on tsüklilist laadi ja võib makromajandusliku keskkonna halvenemise korral kaduda. Samal ajal on viimastel aastatel suurenenud avaliku sektori kulutuste suhe SKPsse. Mitu uut kulukategooriat on püsivat laadi ja neid ei pruugi lähitulevikus olla lihtne muuta. Lisaks sellele satub Poola riigi rahandus tulevikus kulutuste suurendamise surve alla, eelkõige elanikkonna vananemise tõttu. Need tegurid võimendavad vajadust uute vahendite järele kulutuste juhtimise tugevdamiseks, sealhulgas kulutuste tulemuslikkuse ja tõhususe korrapäraseks hindamiseks. 2018. aastal jätkas Poola eelarvemenetluse parandamist, kuid kogu reform on keeruline ja seda rakendatakse järk-järgult mitme aasta jooksul. Võttes arvesse, et eelarveraamistik on üldiselt tugev ja sõltumatud institutsioonid täidavad osa ülesannetest, mida tavaliselt täidavad eelarvenõukogud, on Poola endiselt ainus liikmesriik, kus puudub sõltumatu eelarvenõukogu. Kuigi Poola ei ole teinud edusamme vähendatud käibemaksumäära laiaulatusliku kasutamise piiramisel, algatas valitsus reformi, mis võib muuta määrad lihtsamaks ja tuua kaasa vähem vigu.

               (10)Keskmine pensioniiga tõusis kuni 2017. aastani tänu varasematele reformidele, nagu ennetähtaegselt pensionile jäämise võimaluste kaotamine ja seadusjärgse pensioniea järkjärguline tõstmine. Kuid 2018. aastal vähenes nii meeste kui ka naiste keskmine pensioniiga, mis tuleneb seadusjärgse pensioniea alandamisest 2017. aasta lõpus. Võttes arvesse tööealise elanikkonna vähenemist, on tegeliku pensioniea jätkuv kasv tööturul osalemise ja seega ka majanduskasvu seisukohast esmatähtis. Samuti on väga oluline tagada tulevaste pensionide piisavus, hoida ära vaesust vanas eas ja seega parandada ka pensionisüsteemi eelarve jätkusuutlikkust. Seadusjärgse pensioniea alandamisel 60 aastale naiste puhul ja 65 aastale meeste puhul 2017. aasta sügisel on oluline negatiivne mõju tulevaste pensionihüvitiste tasemele ning see toob kaasa märkimisväärse pensionilõhe meeste ja naiste vahel. Kehtivad eripensioniskeemid toovad kaasa eelarvekulud ja vähendavad töötajate liikuvust sektorite vahel. Põllumajandustootjate spetsiaalne sotsiaalkindlustussüsteem, mille rahastamise kulu on ligikaudu 0,8 % SKPst, pärsib tööjõu liikuvust ja soodustab varjatud töötust põllumajanduses.

               (11)Tänu soodsale makromajanduslikule keskkonnale on olukord Poola tööturul olnud viimastel aastatel väga hea. Tööhõive määr on jätkuvalt suurenenud, samas kui töötuse määr stabiliseerus pärast mitu aastat kestnud langust 2018. aastal ajalooliselt madalal tasemel (alla 4 %). Teatavate elanikkonnarühmade, eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajate, puudega inimeste ja nende hooldajate ning eakate osalemine tööturul on aga võrreldes teiste liikmesriikidega jäänud tagasihoidlikuks. Poola sotsiaalhüvitiste süsteem ei paku tööleasumiseks piisavaid stiimuleid. Lapsetoetus on aidanud vähendada vaesust ja ebavõrdsust, kuid sellel on tema suuruse ja ülesehituse tõttu olnud negatiivne mõju lapsevanemate (peamiselt naiste) osalemisele tööturul. Alla kolmeaastaste laste osalemine ametlikus lapsehoius on endiselt üks ELi tagasihoidlikemaid. Lisaks teevad pikaajalist hooldust enamasti pereliikmed, kellel puudub peaaegu igasugune institutsiooniline toetus, ja see takistab hooldajate töötamist. Seadusjärgse pensioniea alandamine on ergutanud eakamaid töötajaid tööturult lahkuma. Sisseränne ELi mittekuuluvatest riikidest on aidanud rahuldada tööjõunõudluse kasvu, kuid on märke, et võõrtööliste jätkuvat sissevoolu võib olla raske säilitada.

               (12)Aastatel 2015–2017 võttis Poola meetmeid tööturu killustatuse vähendamiseks, piirates tähtajalise töösuhte kuritarvitamise võimalust, suurendades teatavate mittestandardsete töölepingute puhul sotsiaalmakseid ja kehtestades teatavale osale neist lepingutest minimaalse tunnitasu. Kuigi ajutiste lepingute osakaal on alates 2015. aastast tänu võetud meetmetele ja töötajate puudusele vähenenud (kusjuures see protsess isegi kiirenes 2018. aastal), on see endiselt üks suuremaid ELis. Edasisi seadusandlikke muudatusi selles küsimuses ei tehtud, kuna tööseadustiku reformi lõpuks siiski ei rakendatud. Võimaliku probleemina on esile kerkimas füüsilisest isikust ettevõtjate ja ebastandardsete lepingutega töötajate tulevaste pensionide piisavus.

               (13)Kvaliteetne haridus- ja koolitussüsteem, mis võtab arvesse elukestvat perspektiivi ja mida toetavad piisavad investeeringud, võib olla esmatähtis tegur, mis toetab Poola tulevasi kasvuväljavaateid. Inimestele selliste oskuste ja pädevuste andmine, mida on vaja töö leidmiseks kiiresti muutuval tööturul, on esmatähtis ülesanne, mis soodustab nii tööjõus osalemist kui ka majanduse innovatsioonivõimet. Täiskasvanute hariduses ja koolituses osalemise määr on ELi keskmisest palju madalam ja kutseõpet ettevõtetes ei kasutata piisavalt. Koos teatavate puudujääkidega digioskustes ning ka kirja- ja arvutamisoskuses, eriti kõrghariduseta täiskasvanute puhul, takistab see nende tööalast konkurentsivõimet. Õpetajate koolituse ebapiisav kvaliteet ja lüngad nende oskustes avaldavad hariduse kvaliteedile tõenäoliselt negatiivset mõju. Samuti esineb puudusi kõrghariduse kvaliteedi tagamise süsteemis. Hoolimata hiljutistest kutse- ja kõrghariduse reformidest puudub endiselt täiskasvanuhariduse tõhus koordineerimine ning mitmesuguste poliitikameetmete mõju hariduse ja koolituse kvaliteedile ning oskuste tasemele ei ole selge.

               (14)Poola pikaajalised majanduslikud väljavaated sõltuvad majanduse innovatsioonivõimest. Poola on innovatsiooninäitajate osas siiski mahajääjate hulgas, madala tehnoloogilise tasemega sektoritel on riigi majandusstruktuuris oluline osa ja innovatsioonitulemused on piirkonniti väga ebaühtlased. Kuigi on võetud mõned meetmed teadusasutuste ja ettevõtjate koostöö parandamiseks, on ikka veel palju rahalisi ja mitterahalisi takistusi. Peamisteks takistusteks on eelkõige keerukad haldusmenetlused ja akadeemiliste ringkondade piiratud oskused avaliku ja erasektori ühiste teadus- ja arendusprojektide juhtimisel. Klastrite ja ametlike ettevõtete võrgustike (eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate ning suurte ettevõtete vahelised võrgustikud) roll uuenduslike lahenduste levitamisel on endiselt väike. 2018. aasta kõrgharidusreform aitab parandada Poola teadusmaastiku teatavaid aspekte, kuid käsitleb üksnes osaliselt selliseid olulisi probleeme nagu teadussektori killustatus, teadlaste palgad või Poola teaduse rahvusvahelistumine. Riigisisesed kogukulutused teadus- ja arendustegevusele olid 2017. aastal ligikaudu pool liidu keskmisest, kusjuures piirkondlikud erinevused on suured.

               (15)Tervisenäitajad on jätkuvalt paranenud, kuid jäävad alla ELi keskmise. Meeste eluiga on naiste omast keskmiselt 8,2 aastat lühem, samas kui vastav vahe kõrgema ja madalama haridustasemega poolakate vahel on 10 aastat. Tervishoiu kättesaadavust ja tõhusust mõjutavad madalad kulutused ja töötajate nappus. Praktiseerivate arstide ja õdede arv võrreldes elanikkonna suurusega on üks liidu madalamaid ning veerand meditsiinitöötajatest on pensioniea ületanud. Rahuldamata vajadus arstiabi järele vähenes 2017. aastal, kuid on endiselt üks ELi suuremaid, ja teatavate protseduuride ooteajad on alates 2010. aastast oluliselt pikenenud. Poola on kaardistanud tervishoiuvajadused, kuid puuduvad veel vahendid tervishoiuteenuste ostmise ja investeeringute tegemise otsuste toetamiseks. Tervishoiusüsteem on liiga haiglapõhine ning esmatasandi arstiabi ja ambulatoorne ravi on endiselt vähearenenud. Pikaajalise hoolduse süsteem on nõrk ning puuduvad standardteenused ja ühtne strateegiline lähenemisviis. Enamasti teevad pikaajalist hooldust mitteametlikud hooldajad, sageli pereliikmed, kellel on vähe institutsioonilist tuge. 2017. aastal olid Poola riiklikud tervishoiukulutused 4,7 % SKPst, mis on oluliselt alla ELi keskmise (7 % SKPst). Poola kavatseb neid kulutusi lähiaastatel järk-järgult suurendada. Kuid seda võib olla raske teha, pidades silmas, et hiljuti teatavaks tehtud kavatsus suurendada sotsiaalsiirdeid keskmise ja suure sissetulekuga kodumajapidamistele piirab tulevikus eelarvepoliitilist manööverdamisruumi.

               (16)Kuigi Poola taristu on märkimisväärselt paranenud, on mõnes sektoris endiselt olulisi ühenduvuse puudujääke. Maanteeinvesteeringud, mis tuleb riikliku teedeehitusprogrammi kohaselt lõpule viia 2024. aastaks, on suunatud peamiselt Poola idaossa, jättes mõned põhjapoolsed piirkonnad vähem ühendatuks. Üleeuroopalises raudteetranspordivõrgus on ikka veel olulisi lünki ning raudteeinvesteeringud edenevad maanteeinvesteeringutest aeglasemalt. Liiklussurmade arv on endiselt üks liidu suurimaid. Linnades esineb üha suuremaid liikuvusprobleeme, nagu liiklusummikud ja õhusaaste, mis on tingitud kasvavast sõiduautopargist ja vanade sõiduautode suurest osakaalust. Maanteetranspordist tulenev kasvuhoonegaaside heide on viimase viie aasta jooksul oluliselt suurenenud. Praegused stiimulid vähesaastavate ja aktiivsete ühistranspordivõimaluste kasutamiseks on nimetatud probleemide lahendamiseks ebapiisavad. Interneti püsiühendus on Poolas endiselt üks liidu vähemarenenumaid ning ülikiire lairibaühendus on kättesaadav peamiselt suurtes linnades.

               (17)Poola majandus on liidus CO2 heitkoguste seisukohast üks ebatõhusamaid. Avaliku ja erasektori hoonete halb isolatsioon toob kaasa suurema energiatarbimise ja energiaostuvõimetuse. Poolas on ka liidu kõige suurema õhusaastega linnad, eriti lõuna- ja keskpiirkonnas. Investeeringud energiatõhususse, eelkõige ehitussektoris, vähese CO2-heitega ja puhtama energia osakaalu suurendamine ning transpordi heite vähendamise toetamine aitaksid piirata sõltuvust fossiilkütustest ja vähendada õhusaastet, vähendades samal ajal sotsiaalkulusid ja parandades elukvaliteeti. Praegune õiguskeskkond, sealhulgas gaasivarude kogumise seadus, elektrihinna külmutamise seadus ja maismaa tuuleparke käsitlevad õigusnormid, võib pärssida investeeringuid elektri- ja gaasiturgudel ning mõjutada Poola energiasektori ja energiamahukate tööstusharude konkurentsivõimet pikas perspektiivis.

               (18)Uute ja läbivaadatud õigusaktide kvaliteet ning stabiilne ja prognoositav ettevõtluskeskkond on soodsate majandustingimuste säilitamiseks ja erainvesteeringute kasvu toetamiseks väga olulised. Ebastabiilne õigusraamistik ja muud ettevõtete laienemist takistavad tõkked mõjutavad negatiivselt investeerimistegevust ja tootlikkust. Tulemusliku dialoogi loomine kõigi sidusrühmadega aitaks parandada õigusaktide kvaliteeti ja soodustaks vajalike muudatuste arvu vähenemise kaudu ettevõtluskeskkonna stabiilsust. Seepärast aitaks sotsiaalpartnerite ja üldsusega konsulteerimise rolli tugevdamine (tagades konsulteerimiseks piisava ajavahemiku, parandades protsessi käigus kogutud sidusrühmade arvamuste arvessevõtmist ja vähendades nende seaduste arvu, mille puhul konsulteerimine ei ole nõutav) oluliselt vähendada õigusaktide sagedasest muutmisest tulenevat halduskoormust, suurendada investeeringuid ja edendada jätkusuutlikku majanduskasvu pikas perspektiivis. Komisjon on seisukohal, et Poolas püsib õigusriigi põhimõtte tõsise rikkumise oht ja olukord on halvenemas, kuna paljud vaidlustatud meetmed on rakendamisel ja konsolideerimisel. Need probleemid on seotud Euroopa Kohtus käimasolevate menetlustega ja Euroopa Liidu lepingu artikliga 7. Õiguskindlus ning usaldus õigusloome-, maksu- ja muu poliitika ning institutsioonide kvaliteedi ja prognoositavuse vastu on investeerimiskeskkonna olulised tegurid.

               (19)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  6
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Poolal kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               (20)Viimastel aastatel on riigi roll pangandus-, kindlustus- ja energiasektoris oluliselt suurenenud. Riigi osaluse suurenemine kujutab endast uut väljakutset konkurentsile ning õigus- ja juhtimisraamistikule. Pidades silmas võimalikke huvide konflikte ning finantssektori ja riigi tugevamat seotust, muutub valitsemise kvaliteet ning reguleerivate asutuste ja järelevalve sõltumatus üha olulisemaks.

               (21)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1
                  7
               ,

               SOOVITAB Poolal võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2020. aastal 4,4 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Astuda täiendavaid samme avaliku sektori kulutuste tõhususe parandamiseks, sealhulgas eelarvemenetluse täiustamise kaudu.

               2.Tagada tulevaste pensionihüvitiste piisavus ja pensionisüsteemi jätkusuutlikkus, võttes meetmeid tegeliku pensioniea tõstmiseks ja reformides eripensionide süsteemi. Suurendada tööturul osalemist, sealhulgas lapsehoiu ja pikaajalise hoolduse kättesaadavuse parandamise teel, ning kõrvaldada järelejäänud takistused püsivamat laadi töölepingute sõlmimiseks. Edendada kvaliteetset haridust ja tööturu jaoks vajalike oskuste omandamist, eelkõige täiskasvanuhariduse kaudu.

               3.Tugevdada majanduse innovatsioonivõimet, sealhulgas toetades teadusasutusi ja nende tihedamat koostööd ettevõtetega. Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas innovatsioonile, transpordile, eelkõige selle säästlikkusele, digi- ja energiataristule, tervishoiule ja puhtamale energiale, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Parandada regulatiivset keskkonda, eelkõige tugevdades sotsiaalpartnerite ja üldsusega konsulteerimise rolli õigusloomeprotsessis.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (6)

                        SWD(2019) 1020 final.

                     (7)

                        Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,5.6.2019
            COM(2019) 524 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Sloveenia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Sloveenia 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)21. novembril 2018 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid heaks 21. märtsil 2019. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Sloveeniat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) vastu 9. aprillil 2019.

               (2)Kuna Sloveenia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Sloveenia tagama allpool esitatud soovitustes 1–3 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Regulatiivsete piirangute vähendamine aitab järgida esimest euroala soovitust, mis käsitleb vastupidavaid toote- ja teenuseturge, ning investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine aitab järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist.

               (3)27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Sloveenia kohta
                  2
               . Selles hinnati Sloveenia edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid.

               (4)15. aprillil 2019 esitas Sloveenia oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 26. aprillil 2019 oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013
                  3
                artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega
                  4
               .

               (6)Sloveenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavat osa ja võlareeglit. Valitsus eeldab 2019. aasta stabiilsusprogrammis, et valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk suureneb 2019. aastal 0,9 %-ni SKPst ja 2022. aastal 1,2 %-ni SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on nüüd struktuurne eelarvepuudujääk 0,25 % SKPst alates 2020. aastast (2019. aasta eesmärk oli struktuurne eelarveülejääk 0,25 % SKPst), kavatsetakse saavutada 2021. aastal
                  5
               . 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jätkuvalt vähenema ja olema 2019. aastal 65,4 % ja 2022. aastal 54,7 %. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik.

               (7)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Sloveenial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  6
                nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 3,1 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,65 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2019. aastal kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast oluliselt kõrvale.

               (8)Sloveenia peaks 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutama. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on see kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude maksimaalse nominaalse kasvumääraga 4,0 %, mis vastab struktuursele kohandusele 0,5 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, peaks Sloveenia olema 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi lähedal. Seega osutab praegune hinnang sellele, et 2020. aastal on mõningase kõrvalekaldumise oht. Prognoositud valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär osutab ohule, et 2020. aastal kaldutakse nõudest mõnevõrra ning 2019. ja 2020. aasta kokkuvõttes märkimisväärselt kõrvale. Kui struktuurne eelarvepositsioon ei ole prognooside kohaselt enam keskpika perioodi eelarve-eesmärgi lähedal, tuleks edaspidiste hindamiste käigus võtta üldhinnangus arvesse võimalikku nõudest kõrvalekaldumist. Prognoositakse, et Sloveenia järgib 2019. ja 2020. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et 2019. aastal tuleks võtta vajalikke meetmeid ja et alates 2020. aastast peab Sloveenia olema valmis võtma lisameetmeid, et täita stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (9)Rahvastiku vananemine hakkab Sloveenia tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse süsteemi üha enam kurnama. Tervishoiusüsteemi rahastamise kord ei võimalda tulla toime kulude eeldatava kasvuga, mis kaasneb rahvastiku vananemisega. Sloveenia ei ole pakkunud seni välja ühtki ulatuslikku meedet, et tagada riigis tervishoiu kvaliteet, kättesaadavus ja eelarve pikaajaline jätkusuutlikkus. Sloveenia aktiivsena vananemise strateegia raames koostatakse pikaajalise hoolduse seaduse eelnõu. Siiski ei ole veel selge, kuidas kavandatud meetmed parandavad hoolduse kulutõhusust, kättesaadavust ja kvaliteeti, kuid tervishoiusektori riigihanked peaks parema koordineerimise tulemusel kulutõhusamaks muutuma. Investeeringud tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse struktuuridesse ja vahenditesse võivad aidata leevendada tulevikus hooldussüsteemidele avalduvat survet.

               (10)Pensionisüsteemi pikaajalise jätkusuutlikkuse ja piisavusega seotud probleemid muutuvad üha kiireloomulisemaks, sest Sloveenia rahvastik vananeb kiiremini kui enamiku teiste liikmesriikide oma. Dokumendis „Sloveenia Vabariigi pensioni- ja invaliidsuskindlustussüsteemi ajakohastamise lähtepunktid“, mille majandus- ja sotsiaalnõukogu võttis vastu 2017. aastal, nägid sotsiaalpartnerid ja eelmine valitsus ette, et reform võetakse vastu aastaks 2020, ning 2019.–2020. aasta riiklikus reformikavas mainitakse pensionisüsteemi põhjaliku reformimise võimalust, et toetada süsteemi jätkusuutlikkust keskpikas kuni pikas perspektiivis ja tagada sobival tasemel pensionid. Lisaks on selles seatud eesmärgiks pikendada tööelu ja luua paremad võimalused vanemaealiste töötajate kasutamiseks, kuid selles ei ole täpsustatud, kuidas ja millal tuleks see eesmärk saavutada. Seadusjärgse pensioniea kohandamine, nii et see kajastaks pikemat eeldatavat eluiga, ja hilisema pensionile jäämise edendamine muudaksid süsteemi jätkusuutlikumaks. Piisavate pensionide tagamine on jätkuvalt keeruline ning mõned pensionisaajad on ikka vaesuspiiril või sellest allpool. Peaaegu 70 % kõigist Sloveenia füüsilisest isikust ettevõtjatest otsustavad sotsiaalmaksete madalaima määra kasuks, mis annab neile õiguse üksnes minimaalsele vanaduspensionile. Pensionide piisavust saaks veelgi parandada, suurendades täiendavate pensioniskeemide hõlmavust, käsitledes muutuvaid karjäärivõimalusi asjakohaselt ja vähendades eakate vaesuse riski.

               (11)Tööhõive suurenes veelgi ja töötus vähenes. Pikaajaline töötus on aga endiselt kriisieelsest tasemest kõrgemal ja moodustab peaaegu poole kogu töötusest. Probleemid püsivad eelkõige madala kvalifikatsiooniga ja vanemaealiste töötajate puhul, kelle aktiivsuse ja tööhõive määr on ELi madalaimate hulgas. Nende osalemine täiskasvanuhariduses on väga väike. Selliste poliitikameetmete hindamine, mis julgustavad inimesi asuma tööle või minema koolitusele, näitab, et enamik olemasolevatest programmidest toimib hästi. Selle valdkonna kulutused ja programmides osalevate madala kvalifikatsiooniga ja vanemaealiste töötute arv on siiski endiselt väike. Seepärast on eriti olulised investeeringud tõhusatesse meetmetesse, millega suurendada madala kvalifikatsiooniga ja vanemaealiste töötajate tööalast konkurentsivõimet, sealhulgas ka digioskust. Vanemaealiste töötajate tööhõive määra tõstmine aitab leevendada ka pensionisüsteemile avalduvat survet. Ehkki 2013. aasta tööturureform aitas selgelt teatavatel haavatavatel rühmadel tööturule tulla, on jätkuvalt probleemiks ajutine töö. Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste osakaal vähenes, kuid püsib vanemaealiste puhul siiski ELi keskmisest suurem.

               (12)Üha rohkemates majandussektorites on näha tööjõupuuduse märke. Tööjõupuudust näib suurendavat asjaolu, et noorte poolt õpingute käigus omandatavad oskused ja tööandjate vajatavad oskused ei ole vastavuses. Koos innovatsiooni ökosüsteemide puuduliku toimimisega pärsib tööjõupuudus tööstuse ümberkujundamist aruka spetsialiseerumise strateegia prioriteetsetes valdkondades, mis on kindlaks määratud sidusrühmadega konsulteerides. Tulevase tööjõu digioskuste arendamine on majanduse vajaduste rahuldamiseks äärmiselt oluline.

               (13)On võetud või võetakse mõningaid meetmeid Sloveenias ettevõtete rahastamisvõimaluste parandamiseks ja neile pangalaenude alternatiivide pakkumiseks. Siiski sõltuvad Sloveenia ettevõtted oma rahastamisvajaduste katmisel tugevalt pangalaenudest ja rahavoost. Juurdepääs erakapitalile on jätkuvalt kehv. Riskikapitali pakkumine on suurenemas, ent kasv toimub väga madalalt tasemelt. Ljubljana börsi turukapitalisatsioon on väike ja jätkab kahanemist. Piiratud ja vähe arenenud kapitaliturg koos ebasoodsate raamtingimustega, sealhulgas väiksemate ettevõtete kehv finantskirjaoskus, pärsivad aktsiakapitali ja riskikapitali sissevoolu riiki. Keeruline juurdepääs kapitalile kujutab endast kasvu takistavat tegurit innovatiivsete ettevõtete jaoks, aga ka juba toimivate ettevõtete jaoks, kes võiksid saada kasu rahastamise muutumisest.

               (14)Sloveenia ettevõtete tegevust häirib endiselt suur regulatiivne ja halduskoormus. Seda koormust peetakse üheks peamiseks probleemiks Sloveenias ettevõtlusega tegelemisel. See on seotud selliste probleemidega nagu load, aruandlusnõuded, maksumenetlused ja sageli pikad kohtumenetlused kaubandusasjades. Ettevõtluskeskkonda mõjutab ka majandus- ja finantskuritegude eest vastutusele võtmise keerukus. Sloveenia on loonud vahendid halduskoormuse vähendamiseks, sealhulgas portaal SPOT (Slovenska poslovna točka) ja nn üheainsa dokumendi süsteem, mille abil käsitletakse mitut kindlaks tehtut koormust. Paljud koormuse vähendamise meetmed on aga alles menetlemisel ja mõne rakendatud meetme mõju on olnud oodatust väiksem. Sloveenia on viinud ellu ka mõned reformid piiravate kutsenõuete liberaliseerimiseks. Komisjoni 2017. aasta riigipõhiste soovituste mõnda osa, eelkõige advokaatide ja kinnisvaraagentidega seotud aspekte, ei ole aga endiselt käsitletud.

               (15)Sloveenias on riigihangete valdkonnas probleeme konkurentsi ja läbipaistvuse osas, mida näitab peamiselt läbirääkimistega hankemenetluse teel (ilma pakkumismenetluseta) sõlmitud lepingute suur määr. Kaitsemeetmed pakkujate korruptsiooni ja kokkumängu vastu, eelkõige kohalike omavalitsuste ja riigi omanduses olevate ettevõtete korraldatavates hangetes, on endiselt nõrgad. Riigihangete sõltumatus järelevalves ei ole piisavaid juriidilisi kaitsemeetmeid välise surve või sekkumise vastu, eeskätt distsiplinaarmenetluste ja riikliku revisjonikomisjoni liikmete ametissenimetamise ettepaneku puhul. Kehtestatud on tegevuskava hangetesse kaasatute professionaalsuse suurendamiseks, kuid riigihankevaldkonda on veel vähe kutseliseks muudetud. Mõne korruptsioonivastase reformi vastuvõtmine veel pooleli, kuigi ametiasutuste hinnangul põhjustasid majanduskuriteod ja korruptsioon varasematel aastatel märkimisväärset kahju.

               (16)Kuigi Sloveenia suurima panga – Nova Ljubljanska Banka – aktsiatest on osaliselt erastatud 65 %, on riigi osalemine majanduses, sealhulgas finantssektoris jätkuvalt suur. Varem avaldatud erastamiskavade rakendamine on kulgenud aeglaselt. Erastamise jätkamine suurendaks pikas perspektiivis ettevõtete elujõulisust ning vähendaks riigi rahandust ohustavaid riske ning konkurentsi ja vahendite jaotamise moonutamise riski. Lisaks aitaks börsiettevõtete aktsiate edasine müümine arendada Sloveenia kapitaliturgu.

               (17)Teadus- ja arendustegevuse ja innovatsiooni ökosüsteemi on vaja täiustada, et muuta see täielikult toimivaks; peale selle ei ole toetusmeetmed sageli sidusad. Ettevõtlusalase koolituse ja tehnosiirde vähene toetamine ning üldisemas plaanis teadusasutuste ja ettevõtete nõrk koostöö pärsivad innovatiivsete ettevõtete loomist ja kasvu. Sloveenias on enamiku väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate innovatsioonisuutlikkus väike ning innovatiivsete ettevõtete osatähtsus on hoopis vähenemas ja ELi keskmisest väiksem. Riigi aeglane digitaliseerimine piirab tootlikkuse kasvu. Sloveenia ida- ja läänepiirkonna innovatsioonitulemused on erinevad, mis takistab koostööd ja võrgustike loomist. Edu, mille Sloveenia on saavutanud teadus- ja arendustegevusse tehtavate kulutuste 2020. aasta eesmärgi saavutamisel, on kadumas, kuigi suuremad investeeringud teadus- ja arendustegevusse ning innovatsiooni parandaksid riigi kasvupotentsiaali. Rahvusvaheliste üliõpilaste osakaal on Sloveenias väike kõigil keskharidusjärgse hariduse tasemetel, eelkõige doktoriõppes, samuti on endiselt piiratud teadlaste rahvusvaheline liikuvus ning liikumine teadusasutuste ja ettevõtte vahel.

               (18)Sloveenia on seadnud riikliku energia- ja kliimakava projektis ajavahemikuks aastani 2030 eesmärgid, mis puudutavad energiataristut, energiatõhusust ja taastuvaid energiaallikaid ning mis kõik eeldavad piisavaid investeeringuid. Sloveenia majanduse CO2-mahukus on ELi keskmisest suurem ja taastuvate energiaallikate osatähtsus energia tootmises tervikuna püsib muutumatuna. Kui jätta kõrvale puit ja hüdroenergia, siis muud taastuvad energiaallikad arenevad eriti aeglaselt. Lõppenergia kogutarbimine on Sloveenias tööstuses ning teenuste- ja eluasemesektoris ELi keskmisest suurem. Peale selle on olemasolevad energia salvestamise võimalused vähe arenenud, mistõttu ei rahulda need vajadusi, mis tulenevad integreerimata kohalikust taastuvenergia tootmisest.

               (19)Transpordist on saanud suurim CO2-heite allikas: selle osatähtsus koguheites on ELi keskmisest transpordisektori näitajast suurem. Asjaoluga, et Sloveenia sõltub tugevalt maanteetranspordist, kaasnevad suur energia- ja CO2-mahukus, õhusaaste ja liiklusõnnetused. Raudteetaristu, vähese CO2-heitega energia ja säästva transpordi valdkonnas üldisemalt on parandusteks veel palju ruumi ning need aitaks kõnealust negatiivset mõju vähendada. Loodusvarade puhul on jätkuvalt olulisi investeerimislünki, mis takistavad kestlikuma arengu mudelini jõudmist. Sloveenia majandus sõltub looduskeskkonnast, mis aga halveneb. Suur sõltuvus imporditud toorainest koos madalate ringlussevõtu määradega pärsib üleminekut ringmajandusele. Asulareovee sektori süsteemi olukord, sealhulgas reovee kogumise ja puhastamise taristu, ei vasta täielikult ELi nõuetele. Olulised osad Sloveenia majandusest on loodusõnnetuste, eelkõige üleujutuste suhtes haavatavad.

               (20)ELi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige riigiaruande
                  7
                D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Sloveenial kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Selle investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada riigi haldussuutlikkust kõnealuste vahendite haldamisel.

               (21)Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Sloveenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Sloveeniale esitatud soovituste järelmeetmeid. Lisaks nende asjakohasusele Sloveenia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast võttis ta arvesse ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele. See kajastab vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse andmise kaudu.

               (22)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Sloveenial võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2020. aastal. Võtta vastu ja viia ellu tervishoiu- ja pikaajalise hoolduse reformid, mis tagavad kvaliteedi, kättesaadavuse ja eelarve pikaajalise jätkusuutlikkuse. Tagada pensionisüsteemi pikaajaline jätkusuutlikkus ja piisavus, muu hulgas kohandades seadusjärgset pensioniiga ja piirates ennetähtaegselt pensionile jäämist. Suurendada madala kvalifikatsiooniga ja vanemaealiste töötajate tööalast konkurentsivõimet, viies haridus- ja koolitussüsteemi tööturu vajadustega rohkem vastavusse ning parandades elukestvat õpet ja aktiveerimismeetmeid, muu hulgas suurema digikirjaoskuse kaudu.

               2.Toetada aktsiaturgude arengut. Parandada ettevõtluskeskkonda regulatiivsete piirangute ja halduskoormuse vähendamise kaudu. Suurendada konkurentsi, kutseliseks muutmist ja sõltumatut järelevalvet riigihangete valdkonnas. Viia erastamine olemasolevate kavadega kooskõlas lõpule.

               3.Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas teadusuuringutele ja innovatsioonile, üleminekule vähese CO2-heitega majandusele ja energiasüsteemi ümberkujundamisele, säästvale transpordile, eelkõige raudteetranspordile, ja keskkonnataristule, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (3)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (4)

                        COM(2014) 494 final.

                     (5)

                        Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

                     (6)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (7)

                        SWD(2019) 1023 final.

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.