title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Soome 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta

text:
               22.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 216/3

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Soome 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
   2011/C 216/02
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               26. märtsil 2010 nõustus Euroopa Ülemkogu komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia „Euroopa 2020. aastal”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub võtmetähtsusega valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2010–2014) ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, (2) mis moodustavad koos „koondsuunised”. Liikmesriike kutsuti üles oma riiklikus majandus- ja tööhõivepoliitikas koondsuuniseid arvesse võtma.

               (3)

               12. jaanuaril 2011 võttis komisjon vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, millega algab ELi majanduse juhtimise uus tsükkel ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise „Euroopa poolaasta”, mis omakorda on koostatud kooskõlas Euroopa 2020. aasta strateegiaga.

               (4)

               25. märtsil 2011 kinnitas Euroopa Ülemkogu eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järeldustega ja komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsi alusel). Selles rõhutati vajadust anda prioriteet eelarvete tasakaalu taastamisele ja eelarve jätkusuutlikkusele, tööpuuduse vähendamisele tööturu reformide abil ja uutele jõupingutustele majanduskasvu suurendamiseks. Selles soovitati liikmesriikidel võtta nimetatud prioriteetide alusel konkreetseid meetmeid, mida kaasata nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ning riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               25. märtsil 2011 kutsus Euroopa Ülemkogu lisaks liikmesriike üles osalema laiendatud euroala paktis, et esitada aegsasti oma kohustused nende kaasamiseks stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ning riiklikesse reformikavadesse.

               (6)

               6. aprillil 2011 esitas Soome oma 2011. aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2011–2014 ja 2011. aasta riikliku reformikava. Et võtta arvesse nende seoseid, hinnati neid kahte kava samaaegselt.

               (7)

               Ülemaailmse majanduskriisi madalseisus koges Soome SKP väga järsku langust arvestades, et Soome majandus on tuginenud tavapäraselt oma peamiste tööstusharude eksporditulemustele. 2009. aastal vähenes SKP 8,2 % võrra ekspordi enneolematult järsu languse (20 % mahust) ja sellega kaasneva investeeringutega seotud usalduse vähenemise tõttu. Töötuse määr suurenes umbes 2 protsendipunkti võrra, tõustes 6,4 % lt töövõimelisest elanikkonnast 2008. aastal 8,3 % le 2010. aastal. Majandus on tugevasti taastunud, SKP suurenes 2010. aastal nii sisenõudluse kui ka taastunud ekspordi toel 3,1 %. Kinnisvarahinnad ja ehitusmahud on pärast lühiajalist langust 2009. aastal tõusnud kiiresti kriisieelsele tasemele, põhjustades teatavat muret kinnisvaraturu ülemäärase paisumise pärast. Soome väljus majanduskriisist 2010. aastal valitsemissektori eelarve puudujäägiga 2,5 % SKPst ja võlaga 48,5 % SKPst.

               (8)

               Ajakohastatud stabiilsusprogrammi hindamise alusel vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 on nõukogu arvamusel, et programmi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2011.–2012. aasta puhul usaldusväärne, kuid seoses hilisema perioodiga liiga optimistlik. 2011.–2012. aasta makromajanduslik stsenaarium on kooskõlas komisjoni talituste kevadise prognoosiga. 2013.–2015. aastal on stabiilsusprogrammi projektide kasv umbes 2 % SKPst, mis on 1,5 % hinnangulisest potentsiaalsest kasvust veidi suurem, mistõttu valitseb oht, et tulemused osutuvad prognoositust veidi halvemaks. Eelarvestrateegia eesmärk on vähendada puudujääki 2011. aastal 0,9 %le ja 2012. aastal 0,7 %le SKPst, mis kajastab majanduse tsüklilist paranemist ja teatavaid, juba eelmise valitsuse poolt otsustatud tasakaalustamismeetmeid. Sellegipoolest ei sisalda ajakohastatud stabiilsusprogramm eelarve täiendavat konsolideerimist aastatel 2013–2015. Ohud eelarvelistele eesmärkidele tunduvad olevat tasakaalustatud. Kõige märkimisväärsem ohutegur on ülemaailmne makromajanduslik keskkond, millel on tavapäraselt olnud tugev mõju Soome ekspordile tuginevale majandusele.

               (9)

               Stabiilsusprogrammi viimases ajakohastatud versioonis ei nähta ette majandustingimuste prognoosimise täiustamist eelarve konsolideerimiseks keskpika perioodi jooksul. Soome ametiasutuste seatud keskpika perioodi eesmärk – struktuurne ülejääk 0,5 % SKPst – loodetakse saavutada 2011. aastal, järgnevatel aastatel on kavandatud struktuurse tasakaalu langemine allapoole nimetatud eesmärki.

               (10)

               Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid keskmise suurusega. Kuigi meetmete võtmine elanikkonna vananemise mõju vastu on olnud üheks Soome järjestikuste valitsuste prioriteetidest, kogeb riik tugevat ja vahetut demograafilist nihet ning riigi rahanduse jätkusuutlikkuses on senini märkimisväärne lõhe. See probleem mõjutab mitmeid poliitikavaldkondi. Elanikkonna vananemine põhjustab vananemisega seotud teenuste, mida pakuvad enamasti Soome kohalikud omavalitsused, nõudluse olulist kasvu. Mitmed uuringud on leidnud, et avalike teenuste tõhususe kasv on olnud viimastel aastatel vähene. Soome ametiasutused on juba rakendanud mitu reformi avalike teenuste restruktureerimiseks ja tõhustamiseks nii kesk- kui ka kohalike omavalitsuste tasandil. Avaliku sektori suhteliselt suured investeeringud infotehnoloogiasse ei ole tõhususe tõusu veel kaasa toonud, mis tähendab, et lisaks investeeringutele on vaja struktuurseid ja halduslikke muudatusi. Kokkuvõttes saab tootlikkuse suurenemise ja kulude kokkuhoiu saavutamiseks avalike teenuste pakkumisel võtta lisameetmeid.

               (11)

               Pikaajalise töötuse praegune kasv annab põhjust muretsemiseks. Aastatel 2005–2008 pikaajaline töötus vähenes stabiilselt, kuid hakkas 2009. aastal taas kasvama. 2011. aasta märtsi lõpus oli pikaajaliselt töötute arv 57 400, mis on 12 400 võrra rohkem kui eelmisel aastal. Paljud pikaajaliselt töötud on praegu 55–64-aastased. Pensionilemineku seaduspärasuste tõttu suureneb töötus kõige enam 45–54-aastaste hulgas. Ehkki pikaajalise töötuse määr Soomes on väiksem kui ELi keskmine, tuleks seda probleemi tulevikus uurida sotsiaalse kaasatuse ja tööjõu piisavuse tagamise kontekstis. Kogemused näitavad, et pikaajaline töötus suurendab eelkõige vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohtu. Ehkki Soome ametiasutused näevad pikaajalise töötuse kasvu akuutse probleemina, ei ole seni koostatud igakülgset strateegiat selle vastu võitlemiseks. Soome laiendas kriisi ajal tõhusalt aktiivse tööturupoliitika meetmeid, et võidelda noorte töötuse vastu. Kuigi meetmed aitasid aastatel 2010–2011 noorte töötust vähendada, on see jätkuvalt ELi keskmisest suurem ning nõuab uusi meetmeid. Samuti aitaks aktiivse tööturupoliitika meetmete tugevdamine ja parem suunamine pöörata pikaajaline töötus vähenemisele.

               (12)

               Võttes arvesse demograafilisi muutusi, on vanemate töötajate tööhõive suurendamine oluline riigi rahanduse seisukohast ja hädavajalik tööjõunõudluse rahuldamiseks tulevikus. Soome pensionisüsteemi reformiti 2005. aastal ja 2009. aastal seoti pensionimaksed eeldatava elueaga. Ometi ei ole seadusejärgne pensioniiga praegu eeldatava elueaga seotud. Võttes arvesse eeldatava eluea jätkuvat tõusu, aitaks selline seos mitte ainult parandada tööjõu kättesaadavust, vaid ka tagada piisavad pensionid. Varane pensionilejäämine on viimastel aastatel vähenenud, kuid ikka on veel võimalik võtta täiendavaid meetmeid eakate töötamismotivatsiooni suurendamiseks. Näiteks toimib eakate suurendatud töötushüvitis laias laastus samal viisil kui kaotatud töötupension. Vaatamata olukorra paranemisele viimastel aastakümnetel, on eakate töötajate tööhõive määr ja tegelik tööturult väljumise iga liiga madalad. Varase pensionilejäämise sagedane põhjus on puue. Tegeliku pensionilejäämise ea tõstmiseks on vaja meetmeid, mis võtaksid arvesse ka tööelu kvaliteeti, sealhulgas töötajate heaolu ja tervist. See on eriti oluline, arvestades töövõimetuspensionäride suurt arvu. Soome on alates 2009. aastast kulutanud umbes 21 miljonit eurot töökeskkonna parandamise projektidele. Selliste algatuste mõju on mõtet uurida. Elukestev õpe on olnud Soomes tavakohaselt väga levinud ning, võttes arvesse tekkivat nõudlust uute oskuste järele ja demograafilisi muutusi, on see oluline ka tulevikus.

               (13)

               Suurem konkurentsivõime, eriti teenustesektoris, on muutunud tootlikkuse suurendamisel ja majanduskasvu võimaluste laiendamisel üha olulisemaks. Soome kaugus ja hõre asustatus nõrgendavad konkurentsivõimet ettevõtluses, mis põhjustab suhteliselt madalat tootlikkuse kasvu suletud sektorites. Olemasolevad ettevõtlusstruktuurid on puhuti väga kontsentreeritud, eriti toiduainetetööstuses või hulgi- ja jaekaubanduses. See võib põhjustada tarbijahindade suhteliselt kõrge taseme, ehkki oma osa võivad mängida ka pikad veovahemaad. Jaehinnad on Soomes ELi kõrgeimate hulgas. Konkurentsi jaekaubanduses takistavad, vaatamata hiljuti toimunud teatavale lõdvenemisele, osaliselt õigusaktid ning piirangud, mis on seatud kodu- ja välismaiste ettevõtjate turule sisenemisele ja sealt väljumisele.

               (14)

               Soome stabiilsusprogrammis ja riiklikus reformikavas ei ole laiendatud euroala pakti raames võetavad kohustused selgesõnaliselt väljendatud, kuid nende esitamist oodatakse kohe pärast uue valitsuse moodustamist.

               (15)

               Komisjon hindas stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava, võttes arvesse mitte ainult nende olulisust Soome jätkusuutliku eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika seisukohast, vaid ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja suunistele, võttes arvesse vajadust tugevdada ELi majanduse üldist juhtimist. Komisjon on seisukohal, et meetmed tuleks täpsustada keskpika perioodi puhul ja et on vaja võtta lisameetmeid riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamiseks, sealhulgas avaliku sektori tootlikkust suurendamise kaudu. Lisameetmeid on vaja võtta ka töötamismotivatsiooni kasvatamiseks ja tegeliku tööturult lahkumise ea tõstmiseks ning teenustesektori turgude tootlikkuse ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (16)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist ja 2. juunil 2010. aastal Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel esitatud nõukogu soovitust, vaatas nõukogu läbi Soome 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi. Nõukogu seisukoht (3) kajastub eelkõige järgnevalt punktides 1 ja 2 esitatud soovitustes. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu vaadanud läbi Soome riikliku reformikava,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA Soomel võtta ajavahemikul 2011–2012 järgmisi meetmeid:

               1.

               Jätkata eelarve konsolideerimist, kasutades puudujäägi vähendamiseks kõiki plaaniväliseid tulusid, võttes samal ajal eelkõige keskpika perioodi kulutuste võrdlusaluse järgimise kaudu lisameetmeid fiskaalseisundi hoidmiseks keskpika perioodi eesmärgist kõrgemal.

               2.

               Võtta edasisi meetmeid tootlikkuse suurendamiseks ja kulude kokkuhoiu saavutamiseks avalike teenuste pakkumisel, kaasa arvatud struktuurimuutused, et lahendada elanikkonna vananemisest tekkivaid probleeme.

               3.

               Suunata tööturu meetmed paremini pikaajalisele töötutele ja noortele.

               4.

               Võtta meetmeid eakate töötajate tööalase konkurentsivõime parandamiseks ja nende osavõtu suurendamiseks elukestvas õppes. Võtta sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riiklike tavadega edasisi meetmeid, et julgustada vanemaealisi töötajaid tööturule jääma, kohaldades meetmeid varase tööturult lahkumise vähendamiseks ja tegeliku pensioniea tõstmiseks. Juba olemasolevat pensionihüvitiste eeldatava elueaga sidumise süsteemi arvesse võttes kaaluda seose loomist riikliku pensioniea piirangute ja eeldatava eluea vahel.

               5.

               Võtta täiendavaid meetmeid teenustesektori suuremaks avamiseks, kujundades ümber reguleeriva raamistiku ja kõrvaldades teenustesektori turgudele tulemisele seatud piirangud, eriti jaesektoris.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  Nähtud ette määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 3.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/22, 7. jaanuar 2016, etüülkarbamaadiga saastatuse ärahoidmise ja vähendamise kohta luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangete alkohoolsete jookide puhul ning soovituse 2010/133/EL kehtetuks tunnistamise kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               9.1.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 6/8

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/22,
   7. jaanuar 2016,
   etüülkarbamaadiga saastatuse ärahoidmise ja vähendamise kohta luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangete alkohoolsete jookide puhul ning soovituse 2010/133/EL kehtetuks tunnistamise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti (EFSA) teaduskomisjon võttis 20. septembril 2007 vastu teadusliku arvamuse etüülkarbamaadi ja sinihappe (vesiniktsüaniidhappe) sisalduse kohta toidus ja jookides (1). Teaduskomisjon jõudis järeldusele, et etüülkarbamaadi sisaldus alkohoolsetes jookides, eelkõige luuviljalistest valmistatud brändides, ohustab inimeste tervist, ning soovitas riskimaandamismeetmete abil kõnealustes jookides etüülkarbamaadi sisaldust vähendada. Kuna sinihape on oluline lähteaine luuviljalistest ja nende pressimisjääkidest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides etüülkarbamaadi tekkimiseks, otsustas teaduskomisjon, et kõnealuste meetmetega tuleks muu hulgas keskenduda sinihappe ja muude etüülkarbamaadi lähteainete sisalduse vähendamisele, et ära hoida etüülkarbamaadi tekkimine kõnealuste toodete säilivusajal.

               (2)

               Sinihappe sisalduse ülemmäär luuviljalistest ja nende pressimisjääkidest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EÜ) nr 110/2008 (2). Kõnealuse määrusega on luuviljalistest ja nende pressimisjääkidest valmistatud kange alkohoolse joogi puhul sätestatud sinihappe maksimaalne sisaldus ühe hektoliitri 100-mahuprotsendilise alkoholi kohta 7 grammi (70 mg/l).

               (3)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1334/2008 (3) on kehtestatud sinihappe maksimaalne sisaldus alkohoolsetes jookides 35 mg/kg. Osutatud maksimaalset sisaldust kohaldatakse, ilma et see piiraks määruse (EÜ) nr 110/2008 kohaldamist.

               (4)

               Komisjoni soovituses 2010/133/EL (4) nähti ette tegevusjuhis luuviljalistest ja nende pressimisjääkidest valmistatud kangete alkohoolsete jookide etüülkarbamaadiga saastatuse ärahoidmiseks ja vähendamiseks ning soovitati liikmesriikidel võtta vajalikud meetmed, et tagada kõnealuse tegevusjuhise rakendamine kõikide asjaomaste toidukäitlejate poolt. Lisaks tuli tagada, et võetaks kõik vajalikud meetmed luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangete alkohoolsete jookide etüülkarbamaadi sisalduse vähendamiseks, et saavutada võimalikult väike etüülkarbamaadi sisaldus; eesmärgiks seati sihtväärtus 1 mg/l. Lisaks soovitati jälgida aastatel 2010, 2011 ja 2012 etüülkarbamaadi sisaldust luuviljalistest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides, et hinnata kõnealuse tegevusjuhise mõju.

               (5)

               Nimetatud seire tulemused esitati Euroopa Toiduohutusameti tehnilises aruandes „Evaluation of monitoring data on levels of ethyl carbamate in the years 2010-2012” (Aastatel 2010–2012 toimunud etüülkarbamaadi sisalduse jälgimise andmete hindamine), (5) mis võeti vastu 28. märtsil 2014. Aruandes antakse ülevaade etüülkarbamaadi sisaldusest luuviljalistest puuviljadest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides ning muudest kui luuviljalistest puuviljadest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides kolme proovivõtuaasta (2010–2012) jooksul. Kokku oli aastatel 2010–2012 etüülkarbamaadi sisalduse kohta kogutud andmestikus enam kui 80 protsendi luuviljalistest puuviljadest valmistatud kangete alkohoolsete jookide ning enam kui 95 protsendi muudest kui luuviljalistest puuviljadest valmistatud kangete alkohoolsete jookide puhul see tase allpool sihtväärtust 1 mg/l. Keskmine sisaldus nimetatud toiduainerühmade puhul oli samuti väiksem sihtväärtusest (ligikaudu 2/3 sihtväärtusest luuviljalistest puuviljadest valmistatud kangete alkohoolsete jookide ning 1/3 sihtväärtusest muudest kui luuviljalistest puuviljadest valmistatud kangete alkohoolsete jookide puhul).

               (6)

               On asjakohane säilitada tegevusjuhis ja etüülkarbamaadi sisalduse sihtväärtus 1 mg/l, kuid tegevusjuhist on vaja ajakohastada vastavalt saadud kogemustele ja viia see vastavusse luuviljaliste puuviljade destillaatide etüülkarbamaadiga saastatuse kohta 2011. aastal vastuvõetud Codex Alimentarius'e tegevusjuhise (CAC/RCP 70-2011) teatavate aspektidega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Komisjon soovitab, et liikmesriigid:

               1)

               võtaksid kõik vajalikud meetmed selle tagamiseks, et käesoleva soovituse lisas esitatud tegevusjuhist luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangete alkohoolsete jookide etüülkarbamaadiga saastumise ärahoidmise ja saastatuse vähendamise kohta rakendaksid kõik ettevõtjad, kelle tegevusala hõlmab luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangete alkohoolsete jookide tootmist, pakendamist, transportimist, säilitamist ja ladustamist;

               2)

               võtaksid kõik asjakohased meetmed, et tagada võimalikult väike etüülkarbamaadi sisaldus luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides eesmärgiga saavutada sihtväärtus 1 mg/l;

         Soovitus 2010/133/EL tunnistatakse kehtetuks.

      Brüssel, 7. jaanuar 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  Opinion of the Scientific Panel on Contaminants in the Food chain on a request from the European Commission on ethyl carbamate and hydrocyanic acid in food and beverages (Euroopa Komisjoni poolt toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlevalt teaduskomisjonilt tellitud arvamus etüülkarbamaadi ja sinihappe kohta toidus ja jookides), The EFSA Journal (2007) nr 551, lk 1–44. http://www.efsa.europa.eu/en/scdocs/doc/Contam_ej551_ethyl_carbamate_en_rev.1,3.pdf

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 110/2008, 15. jaanuar 2008, piiritusjookide määratlemise, kirjeldamise, esitlemise, märgistamise ja geograafiliste tähiste kaitse kohta ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 1576/89 (ELT L 39, 13.2.2008, lk 16).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1334/2008, 16. detsember 2008, mis käsitleb toiduainetes kasutatavaid lõhna- ja maitseaineid ning teatavaid lõhna- ja maitseomadustega toidu koostisosi ning millega muudetakse nõukogu määrust (EMÜ) nr 1601/91, määrusi (EÜ) nr 2232/96 ja (EÜ) nr 110/2008 ning direktiivi 2000/13/EÜ (ELT L 354, 31.12.2008, lk 34).

      (4)  Komisjoni soovitus 2010/133/EL, 2. märts 2010, etüülkarbamaadi saaste ärahoidmise ja vähendamise kohta luuviljalistest või nende pressimisjääkidest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides ning etüülkarbamaadi sisalduse seire kohta kõnealustes jookides (ELT L 52, 3.3.2010, lk 53).

      (5)  Euroopa Toiduohutusamet, 2014; Evaluation of monitoring data on levels of ethyl carbamate in the years 2010-2012 (Aastatel 2010–2012 toimunud etüülkarbamaadi taseme jälgimise andmete hindamine). Euroopa Toiduohutusameti toetav väljaanne 2014:EN-578. 22 lk Kättesaadav aadressil: http://www.efsa.europa.eu/en/supporting/doc/578e.pdf

      LISA
      SISSEJUHATUS

                  1.

                  Etüülkarbamaat on ühend, mis esineb tavaliselt kääritatud toiduainetes ja alkohoolsetes jookides, nagu leib, jogurt, sojakaste, vein ja õlu, ning eelkõige luuviljalistest puuviljadest (peamiselt kirssidest, ploomidest, mirabellidest või aprikoosidest) või nende pressimisjääkidest valmistatud kangetes alkohoolsetes jookides.

                  2.

                  Etüülkarbamaat võib tekkida mitmesugustest toiduainetele või jookidele omastest koostisainetest, sealhulgas vesiniktsüaniidist (ehk sinihappest), karbamiidist, tsitrulliinist ja muudest N-karbamüülühenditest. Enamikul juhtudel on viimane eellasühend tõenäoliselt tsüanaat, mis reageerib etanooliga etüülkarbamaadiks.

                  3.

                  Etüülkarbamaat võib luuviljaliste puuviljade destillaatides (luuviljalistest puuviljadest või nende pressimisjääkidest valmistatud kanged alkohoolsed joogid) tekkida tsüanogeensetest glükosiididest, mis on viljaluu looduslik koostisosa. Puuviljameski valmistamise käigus võib viljaluu puruneda ning selles sisalduvad tsüanogeensed glükosiidid võivad kokku puutuda puuviljameski ensüümidega. Tsüanogeensed glükosiidid lagunevad seejärel sinihappeks/tsüaniidideks. Sinihape võib vabaneda ka kahjustamata viljaluust, kui kääritatud meskit säilitatakse pikema aja jooksul. Destilleerimise käigus võib sinihappe sisaldus suureneda kõikides fraktsioonides. Valguse toimel oksüdeerub tsüaniid tsüanaadiks ning selle reageerimisel etanooliga tekib etüülkarbamaat. Kord vallandunud reaktsioone ei ole võimalik peatada. Teatavad keskkonnatingimused, näiteks valguse või kõrge temperatuuri toime ja vaseioonide manulus võivad soodustada etüülkarbamaadi tekkimist destillaadis.

                  4.

                  Etüülkarbamaadi kontsentratsiooni on võimalik oluliselt vähendada kahel viisil: esiteks, peamiste lähteainete sisalduse vähendamisega; teiseks, kõnealuste ainete reageerimisvalmiduse vähendamisega ja niimoodi tsüanaadi tekkimise ärahoidmisega. Peamised protsessi mõjutavad tegurid on lähteainete (s.o sinihappe ja tsüaniidide) kontsentratsioon ja säilitamistingimused nagu valgus ja temperatuur.

                  5.

                  Kuigi seni ei ole sinihappe ja etüülkarbamaadi sisalduse vahel olulist seost kindlaks tehtud, on selge, et sinihappe suurest kontsentratsioonist tuleneb teatavates tingimustes ka suurem etüülkarbamaadi sisaldus. Etüülkarbamaadi tekkimise võimaluse suurenemist on seostatud sinihappe sisaldusega lõppdestillaadis 1 mg/l või rohkem (1)
                      (2). Praktiliste kogemuste põhjal võib oletada, et 1 mg sinihappest võib tekkida kuni 0,4 mg etüülkarbamaati mitte-ekvimolaarse suhte järgi.

                  6.

                  I osas esitatakse tootmisprotsessi üksikasjad. II osas antakse headel tootmistavadel põhinevad konkreetsed soovitused.

            I.   TOOTMISPROTSESSI KIRJELDUS

                  7.

                  Puuviljadest ja nende pressimisjääkidest kangete alkohoolsete jookide tootmise protsess hõlmab tervetest puuviljadest meski tegemist ja kääritamist ning hiljem destilleerimist. Tootmisprotsess hõlmab tavaliselt järgmisi etappe:

                              —

                              tervete, küpsete puuviljade purustamine;

                              —

                              meski kääritamine roostevabast terasest mahutites või muudes kääritamiseks sobivates anumates;

                              —

                              kääritatud meski viimine destilleerimisseadmesse, mis tavaliselt on vasest anum;

                              —

                              kääritatud meski kuumutamine sobiva kuumutamismeetodi abil, et alkohol aeglaselt välja keeks;

                              —

                              alkoholiauru jahutamine sobivast materjalist (nt roostevabast terasest) kolonnis, kus see kondenseerub ja kust see pärast kogutakse;

                              —

                              kolme alkoholifraktsiooni – eeljooksu, keskjooksu ja järeljooksu – eraldamine.

                  8.

                  Destilleerimise käigus keeb esimesena välja eeljooks. Selle võib tavaliselt ära tunda lahustitele või lakkidele omase lõhna järgi. See fraktsioon ei ole üldiselt tarbimiskõlblik ja tuleks kõrvaldada.

                  9.

                  Keskmise destilleerimisetapi käigus destilleerub etüülalkohol (ehk etanool), mis on kõikide kangete alkohoolsete jookide peamine alkohol. Selles destillaadifraktsioonis on muude lenduvate komponentide kui etanooli sisaldus kõige väiksem ning selles on kõige puhtamaid puuviljalõhnu, seepärast keskmine destillaat kogutakse alati.

                  10.

                  Järeljooks sisaldab äädikhapet ja puskariõli, millel on tihti ebameeldiv äädika ja taimede lõhn. Järeljooks jäetakse samuti kõrvale, kuid seda saab uuesti destilleerida, sest see sisaldab ikka veel vähesel määral etanooli.

            II.   HEADEL TOOTMISTAVADEL PÕHINEVAD SOOVITATAVAD MENETLUSED

         Toorained ja puuviljameski valmistamine

                  11.

                  Toorained ja puuviljameski valmistamise viis peavad olema sellised, et hoitakse ära etüülkarbamaadi lähteaine – sinihappe – vabanemine.

                  12.

                  Luuviljalised puuviljad peaksid olema väga kvaliteetsed, mehhaaniliste kahjustusteta ja mikrobioloogiliselt riknemata, kuna kahjustatud või riknenud viljad võivad sisaldada rohkem vaba tsüaniidi.

                  13.

                  Viljadest tuleks eelistatult eemaldada viljaluu.

                  14.

                  Kui viljaluud ei eemaldata, tuleks meski valmistamisel olla ettevaatlik, et viljaluud ei purustataks. Kui võimalik, kõrvaldatakse viljaluu meskist.

         Kääritamine

                  15.

                  Puuviljameskile tuleks alkoholi tootmiseks lisada valitud pärmitüvesid vastavalt kasutusjuhendile.

                  16.

                  Kääritatud puuviljameskit käsitledes tuleks järgida rangeid hügieeninorme ning kokkupuude valgusega peaks olema minimaalne. Kääritatud puuviljameskit tuleks enne destilleerimist hoida võimalikult lühikest aega, kuna ka tervest viljaluust võib meski pikaajalise säilitamise ajal vabaneda sinihapet.

         Destilleerimisseadmed

                  17.

                  Destilleerimisseadmed ja -protsess peaksid olema sellised, et sinihape ei satuks destillaati.

                  18.

                  Destilleerimisseadmete hulka peavad kuuluma automaatloputusseadmed ja vasepõhised katalüsaatormuundajad. Automaatloputusseadmed hoiavad destillaatorid puhtana ja vasepõhised katalüsaatormuundajad seovad sinihappe enne selle jõudmist destillaati.

                  19.

                  Partiiviisilise destilleerimise korral ei ole automaatloputusseadmeid vaja. Destilleerimisseadmeid tuleb süstemaatiliselt ja põhjalikult puhastada vastavalt eeskirjadele.

                  20.

                  Teatavatel juhtudel, kui ei kasutata vasepõhiseid katalüsaatormuundajaid või muid vahendeid tsüaniidi kõrvaldamiseks, tuleks kääritatud puuviljameskile enne destilleerimist lisada vaseühendeid. Vaseühendeid lisatakse sinihappe sidumiseks. Vaseühendeid müüakse erikauplustes ning neid tuleks kasutada väga hoolikalt vastavalt tootja kasutusjuhendile. Need tooted sisaldavad vask(I)ioone, mis seovad sinihapet. Vask(II)ioonidel ei ole mõju ja neid ei tohiks kasutada.

                  21.

                  Vaseioonid võivad pärssida etüülkarbamaadi lähteainete moodustumist meskis ja destilleerimisel, kuid need võivad kiirendada etüülkarbamaadi tekkimist destillaadis. Sellepärast piirab roostevabast terasest, aga mitte vasest jahuti kasutamine destilleerimisseadme lõpus vase sisaldust destillaadis ja vähendab etüülkarbamaadi tekkimise kiirust.

         Destilleerimisprotsess

                  22.

                  Kääritatud meskis olevat viljaluud ei tohiks pumbata destillaatorisse.

                  23.

                  Destilleerida tuleks nii, et alkohol aurustuks aeglaselt (nt kuumutamine mitte lahtise tule, vaid auruga).

                  24.

                  Destillaadi esimene fraktsioon, s.o eeljooks, tuleks eraldada väga hoolikalt.

                  25.

                  Keskjooks tuleks koguda ja seda tuleks hoida pimedas. Kui alkoholisisaldus vastuvõtjas on jõudnud 50 mahuprotsendini, tuleks seade lülitada ümber järeljooksu kogumisele, nii et etüülkarbamaat, kui seda on tekkinud, eraldatakse järelfraktsioonis.

                  26.

                  Eraldatud järeljooks, mis võib sisaldada etüülkarbamaati, tuleks koguda ning kui seda hakatakse uuesti destilleerima, tuleks seda teha eraldi. Etüülkarbamaadi kontsentratsiooni vähendamiseks on siiski soovitatav järeljooks ära visata.

         Destillaadi kontrollimine, uuesti destilleerimine ja säilitamine

         Sinihape

                  27.

                  Destillaadis tuleks sinihappe sisaldust korrapäraselt kontrollida. Määramine tuleks teha sobivate katsetega, kas sinihappesisalduse määramiseks ettenähtud kiirkatsetega või erilaboris.

                  28.

                  Kui sinihappe kontsentratsioon destillaadis on üle 1 mg/l, soovitatakse vajaduse korral destillaat uuesti destilleerida katalüsaatormuundajate või vaseühendite abil (vt punktid 18 ja 20).

                  29.

                  Uuesti tuleks destilleerida ka need destillaadid, mille sinihappesisaldus on ligikaudu 1 mg/l, või, kui see ei ole võimalik, tuleks neid võimalikult lühikest aega säilitada valguskindlates pudelites või kinnistes kastides ja mitte kõrgemal temperatuuril, et ära hoida etüülkarbamaadi teket säilitamise ajal.

         Etüülkarbamaat

                  30.

                  Etüülkarbamaadi sisaldust soovitatakse kontrollida destillaatide puhul, milles tõenäoliselt on etüülkarbamaat juba tekkinud (nt destillaadid, mille tootmisandmed puuduvad, mis sisaldavad rohkem tsüaniidi või mida on säilitatud valgustatud ruumis või kõrgel temperatuuril). Etüülkarbamaadi sisaldust saab kontrollida ainult erilaboris.

                  31.

                  Kui destillaadi etüülkarbamaadisisaldus ületab sihtväärtust 1 mg/l, tuleks see vajaduse korral uuesti destilleerida.

         (1)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (I), Kleinbrennerei 1998; 11: 9–13.

         (2)  Christoph, N., Bauer-Christoph C., Maßnahmen zur Reduzierung des Ethylcarbamatgehaltes bei der Herstellung von Steinobstbränden (II), Kleinbrennerei 1999; 1: 5–13.


title: Komisjoni soovitus, 11. märts 2010 , enesekaitse kohta ning piraatluse ja laevade relvastatud röövimise ärahoidmise kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               17.3.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 67/13

         KOMISJONI SOOVITUS,
   11. märts 2010,
   enesekaitse kohta ning piraatluse ja laevade relvastatud röövimise ärahoidmise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2010/159/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Seoses piraatlusjuhtumite sagenemisega Somaalia ranniku lähedal võttis Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (International Maritime Organisation, IMO) meresõiduohutuse komitee oma 27. maist5. juunini 2009 toimunud 86. istungil vastu rea meetmeid ning saatis välja mitmeid ringkirju, milles käsitletakse piraatluse ja laevade relvastatud röövimise vastu võetavate meetmete kohta kehtivate üldsoovituste ajakohastamist ja konkreetsete meetmete määratlemist seoses piraatlusega Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal.

               (2)

               23. juuni 2009. aasta ringkirjas MSC.1/Circ. 1334 on sõnastatud juhised laevaomanikele, laevandusettevõtjatele, kaptenitele ja meeskonnaliikmetele piraatluse ja laevade relvastatud röövimise ärahoidmise ja tõrjumise kohta („Guidance to ship owners and ship operators, shipmasters and crews on preventing and suppressing acts of piracy and armed robbery against ships”). Nimetatud ringkirjas on esitatud terviklik pake meetmeid, mida on võimalik laeva pardal võtta kõikides tingimustes rünnaku vältimiseks või selle toimumise korral meeskonna ja laeva ohustatuse minimeerimiseks.

               (3)

               16. juuni 2009. aasta ringkirjas MSC.1/Circ. 1332 on loetletud parimad juhtimistavad piraatlusjuhtumite vältimiseks, ennetamiseks ja ohjamiseks Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal „(Best Management Practices to Avoid, Deter or Delay Acts of Piracy in the Gulf of Aden and off the Coast of Somalia”), mille on vabatahtlikkuse alusel välja töötanud laevandussektori esindajad ning mida lepinguosalised on toetanud ja edasi arendanud seoses pakilise vajadusega seista vastu rünnakutele Somaalia ranniku lähedal. Laevandussektori esindajad on ajakohastanud need meetmed versiooniga 2, mis avaldati 29. septembri 2009. aasta ringkirjas MSC.1/Circ. 1335.

               (4)

               Kuigi IMO ringkirjades nimetatud meetmed ei ole kohustuslikud ega siduvad, on ilmselgelt vaja parandada meresõiduohutust ja hoolitseda selle eest, et liikmesriikide lipu all sõitvad laevad suudaksid piraatluse ja relvastatud kallaletungide ohutsoonis liigeldes end kaitsta praeguste teadmiste alusel parimal võimalikul viisil.

               (5)

               Laevade vastu suunatud piraatlusjuhud ja relvastatud kallaletungid on sageli seotud vägivallaga ning kujutavad endast tõsist ohtu lisaks praegusele olukorrale Somaalia ranniku lähedal, Adeni lahes ja India ookeanis veel paljudes maailma piirkondades.

               (6)

               Alates aastast 1991, kui Rahvusvaheline Mereorganisatsioon alustas andmete kogumist piraatluse kohta, on 2008. aasta näitajad kõige tõsisemad – 293 kallaletungi laevadele, 49 kaaperdamist, 889 pantvangi võetud meremeest, 11 tapetut, 21 teadmata kadunut ja arvatavasti hukkunut. Nimetatud aastast on laevade ründamiste ja hõivamiste arv eriti kiiresti kasvanud Somaalia ranniku lähedal, Adeni lahes ja India ookeanis. Piraadid on rünnanud ja läbi otsinud arvukalt laevu ning võtnud meeskonnad pantvangi, nõudes nende vabastamise eest lunaraha. Kinnipidamine on kestnud nädalaid ja isegi kuid, mis on meremeeste jaoks traumeeriv ja täiesti vastuvõtmatu.

               (7)

               Alates 2009. aasta algusest on rünnakute arv India ookeanis ja Adeni lahes suurenenud, kuigi suvel mussoonide ja piraatide jaoks raskete laevatamistingimuste tõttu probleem veidi leevenes. 2009. aastal rünnati laevu vähemalt 164 korral, millest 48 lõppesid laeva hõivamisega.

               (8)

               Parimate juhtimistavade kohaselt soovitatakse laevandusettevõtjatel ja laevadel enne Adeni lahe läbimist registreerida end Somaali poolsaare (Aafrika Sarv) meresõiduohutuse keskuse (Maritime Security Centre – Horn of Africa, MSCHOA) veebisaidil www.mschoa.org Registreerunud laevadele edastatakse kogu olemasolev teave olukorra kohta asjaomases laevaliikluse piirkonnas ning neid jälgivad Euroopa Liidu piraatlusevastase mereoperatsiooni Atalanta (EU NAVFOR-ATALANTA) relvajõud, mis vähendab rünnakuohtu. Kuid rohkem kui kolmandik Adeni lahest läbisõitvatest laevadest ei registreeru MSCHOA veebisaidil ning jäävad seetõttu ilma kõnealuse piirkonna läbimiseks kehtestatud turvameetmete kaitsest.

               (9)

               Euroopa Liidu Nõukogu otsustas 15. juunil 2009 pikendada aasta võrra alates 13. detsembrist 2009 ELi sõjalist operatsiooni EU NAVFOR-ATALANTA, et aidata Somaalia ranniku lähedal piraatlusjuhtumeid vältida, ennetada ja ohjata. See sõjaline operatsioon on esimene ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika raames korraldatav mereväeoperatsioon. Nõukogu rõhutas, et jätkuv piraatlus Somaalia ranniku lähedal ohustab tõsiselt laevaliiklust selles piirkonnas.

               (10)

               Kuna ringkirjades MSC.1/Circ. 1334 ja MSC.1/Circ. 1335 soovitatud ennetavad meetmed on täienduseks operatsiooni EU NAVFOR-ATALANTA raames võetavatele meetmetele, siis esimeste tõhusa ja kooskõlastatud rakendamisega suureneb nõukogu otsuse alusel Somaalia ranniku piirkonnas piraatlusega võitlemiseks võetavate laevaliikluse ohutusmeetmete tulemuslikkus.

               (11)

               Liikmesriikide ülesanne on rakendada meetmed meresõiduohutuse suurendamiseks ja tagada selleks vajalike vahendite eraldamine,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   1.   Liikmesriikidel palutakse tagada ennetavate meetmete tõhus ja kooskõlastatud rakendamine, et ohjata laevadel seoses piraatlusjuhtumite ja relvastatud kallaletungidega tekkivaid ohuolukordi. Rahvusvaheline Mereorganisatsioon ja laevandussektori esindajad on kõnealustele meetmetele, mis on läbi vaadatud ja koondatud üheks pakkeks, avaldanud tugevat toetust.
   2.   Üldmeetmed

               2.1.

               Liikmesriikidel palutakse teavitada oma registreeritud laevandusettevõtjaid ringkirjast MSC.1/Circ. 1334, mis kiideti heaks Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 86. istungil ning milles on ette nähtud ja ajakohastatud enesekaitse ennetavad meetmed, mida laevadel ja laevandusettevõtjatel tuleb võtta ohupiirkondades piraatlusjuhtumite ja relvastatud kallaletungidega võitlemiseks vastavalt rahvusvahelisele laevade ja sadamarajatiste turvalisuse koodeksile (Ship and Port Facility Security Code, ISPS).

               2.2.

               Eelkõige palutakse liikmesriikidel tagada, et nende laevad on piisavalt ja tõhusal viisil mehitatud vastavalt ISPS koodeksi B osa reeglile 4.28, mis Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 725/2004 (1) artikli 3 lõike 5 kohaselt on kohustuslik.

         3.   Somaalia ranniku lähedal kujunenud olukorrast johtuvad erimeetmed

               3.1.

               Liikmesriikidel palutakse teavitada oma registreeritud laevandusettevõtjaid ringkirjast MSC.1/Circ. 1332, mis kiideti heaks Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni meresõiduohutuse komitee 86. istungil ning mida täiendab ringkiri MSC.1/Circ. 1335, milles esitatakse ülemaailmselt kohaldatavad parimad juhtimistavad piraatlusjuhtumite vältimiseks, ennetamiseks ja ohjamiseks Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal, mida laevandussektori esindajad korrapäraselt ajakohastavad ja avalikustavad.

               3.2.

               Liikmesriikidel palutakse võtta kõik vajalikud meetmed, et levitada Somaalia ranniku lähedal toimuvate piraatlusjuhtumite ohjamise parimaid juhtimistavasid, mis on esitatud käesoleva soovituse lisas, edastada nende korrapäraselt ajakohastatud versioonid ja kontrollida nende rakendamist.

      Brüssel, 11. märts 2010

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Siim KALLAS

      (1)  ELT L 129, 29.4.2004, lk 6.

      LISA

         Parimad juhtimistavad piraatluse ohjamiseks Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal

         (versioon 2, august 2009)

      Et anda vastulöök piraatidele Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal, toetavad käesolevas lisas nimetatud juhtimistavasid järgmised rahvusvahelise laevandussektori esindajad:

                  1)

                  International Association of Independent Tanker Owners (INTERTANKO)

                  2)

                  International Chamber of Shipping (ICS)

                  3)

                  Oil Companies International Marine Forum (OCIMF)

                  4)

                  Baltic and International Maritime Council (BIMCO)

                  5)

                  Society of International Gas Tanker and Terminal Operators (SIGTTO)

                  6)

                  International Association of Dry Cargo Ship Owners (INTERCARGO)

                  7)

                  International Group of Protection and Indemnity Clubs (IGP&I)

                  8)

                  Cruise Lines International Association (CLIA)

                  9)

                  International Union of Marine Insurers (IUMI)

                  10)

                  Joint War Committee (JWC) & Joint Hull Committee (JHC)

                  11)

                  International Maritime Bureau (IMB)

                  12)

                  International Transport Workers Federation (ITF)

            Parimatele juhtimistavadele on väljendanud toetust ka

                  13)

                  Maritime Security Centre Horn of Africa (MSCHOA)

                  14)

                  UK Maritime Trade Organisation (UKMTO Dubai)

                  15)

                  Maritime Liaison Office (MARLO)

         Soovituslikud ennetus- ja tegevustavad Adeni lahte läbivate ja Somaalia ranniku lähedal liiklevate laevade omanikele, kasutajatele, haldajatele ja kaptenitele

         Eesmärk

                  1.

                  Käesoleva dokumendi eesmärk on tutvustada parimaid juhtimistavasid, mis aitaksid ettevõtjatel ja laevadel hoiduda Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal piraatide rünnakutest, neid peletada ja nende toimumist edasi lükata. Käesoleva dokumendi koostamise käigus konsulteeritud organisatsioonid esindavad kõnealuses piirkonnas liiklevate laevade omanike ja kasutajate rõhuvat enamust.

                  2.

                  Nimetatud organisatsioonid soovitavad oma liikmetel need juhtimistavad kasutusele võtta ning püüavad neid laevandusvaldkondades laiemalt levitada, et selles piirkonnas parimal võimalikul viisil võidelda piraatlusega. Käesolev dokument on täienduseks juhistele, mis on esitatud Rahvusvahelise Mereorganisatsiooni (International Maritime Organisation, IMO) meresõiduohutuse komitee ringkirjas MSC.1/Circ.1334.

         Tüüpiliste rünnakute iseloom ja saadud õppetunnid

                  1.

                  2008. aastal ja 2009. aasta esimesel poolel suurenes nii Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal kui ka laiemalt India ookeani loodeosas kaubalaevade vastu suunatud piraadirünnakute arv. Enamus rünnakuid koondus esialgu Adeni lahe põhjaossa, kuid neid on toimunud ka kaugemal Somaalia ranniku lähedal.

                  2.

                  Õnnestunud rünnakute analüüsimisel selgus, et laeva muudavad piraatidele kergemini rünnatavaks järgmised omadused:

                              a)

                              väike kiirus;

                              b)

                              madal vabaparras;

                              c)

                              ebapiisav eeltöö ja tegevustõhusus;

                              d)

                              ilmne vähene ohuvalmidus ja/või enesekaitsevahendite puudumine;

                              e)

                              laeva selgelt aeglane reageerimisvõime.

                  3.

                  Tavaliselt kasutavad piraadid ründamisel kaht või enamat kiiret (kuni 25 sõlme) lahtist väikepaati (skiff), mis sageli lähenevad vasaku parda ja/või ahtri poolt.

                  4.

                  „Emalaeva” (suurem laev meeskonna, varustuse, seadmete ja väiksemate rünnakualuste jaoks) kasutamine on võimaldanud piraatidel edukalt rünnata ka kaldast kaugemal.

                  5.

                  Valvsus peab olema suurim päikesetõusu ja -loojangu ajal, sest just siis on toimunud enamus rünnakuid.

                  6.

                  Kuigi suurema kiirusega laevad (15 sõlme ja üle selle) ei tohiks arvata end rünnakute eest kaitstud olevat, on kiirus tõhus abinõu. Et sundida kapteneid kiirust vähendama, on piirkonnas tulnud ette selliste väikerelvade nagu reaktiivgranaadiheitjad kasutamist. Sellises olukorras merel täiskiiruse säilitamine on andnud häid tulemusi.

                  7.

                  Kui meeskond on end ohtliku piirkonna läbimiseks ette valmistanud, saanud asjakohast koolitust ja võtnud tulemuslikult passiivseid vastumeetmeid, on tavaliselt õnnestunud kaaperdamiskatse ka nurjata.

                  8.

                  Samuti mõjutavad ründajate toimevõimet suurel määral ilmaolud ja meresõidutingimused. Tuuletugevus üle 18 sõlme ja lainekõrgus üle 2 meetri pakuvad piisavalt kaitset kõigile alustele peale kõige vähem kaitstute ning eriti siis, kui kaptenid lähtuvad parimatest juhtimistavadest.

         Soovituslikud parimad juhtimistavad

      1.   Sissejuhatus

      a)   Käesolev dokument parimate juhtimistavade kohta on mõeldud laevade omanikele ja haldajatele, kaptenitele ja meeskonnaliikmetele. Kaptenitel on siiski täielik otsustusõigus selle üle, milliseid meetmeid võtta ohupiirkonnas piraatide kallaletungidest hoidumiseks, nende peletamiseks ja nende toimumise edasilükkamiseks.
      b)   Mitte kõik dokumendis esitatud meetmed ei sobi kasutamiseks kõigi laevade puhul. Seega soovitatakse riskianalüüsi käigus teha otsus ka selle kohta, millised parimad juhtimistavad konkreetse laeva puhul kõige sobilikumad oleksid. Üldiselt on oma tõhusust tõestanud järgmised juhtimistavad.
      2.   Enne ohupiirkonna läbimist – üldine valmisolek

      a)   Põhimõtted

                  i)

                  UKMTO Dubai kontor on piirkonnas seilavatele alustele esmane kontakt. Igapäevane suhtlus kaptenite ja sõjaväelaste vahel toimub UKMTO Dubai kontori kaudu, kus ollakse ühenduses nii laevade kui ka vahetult MSCHOA ja mereväe komandöridega. UKMTO Dubai vajab korrapäraselt uuendatud teavet laevade koordinaatide ja kavandatud liikumise kohta. See teave aitab mereväeüksustel saada täpse ülevaate merel liikuvatest laevadest (vt A lisas toodud selgitusi).

                  ii)

                  Somaali poolsaarel (Aafrika Sarv) asuv meresõiduturvalisuse keskus (MSCHOA) on Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal asuvate ELi relvajõudude planeerimis- ja koordineerimiskeskus (vt A lisas toodud selgitusi).

                  iii)

                  Mereteabevahetuskeskus (MARLO) toimib teabevahetuskanalina ühendatud merejõudude (Combined Maritime Forces, CMF) ja piirkonnas asuvate kaubalaevade vahel (vt A lisas toodud selgitusi).

                  iv)

                  Enne ohupiirkonna läbimist tuleks laeva omanikul ja kaptenil kõige värskemate kättesaadavate andmete alusel hinnata piraatide rünnaku tõenäosust. Riskihindamise käigus tuleks kindlaks teha võimalikud ennetus-, leevendus- ja parandusmeetmed, milleks tuleb piraatluse vastu võitlemist käsitlevad seadusjärgsed nõuded ühitada täiendavate meetmetega.

                  v)

                  Laevandusettevõtte kriisiohjemenetlus peaks hõlmama asjakohaseid meetmeid piraatlusohu kontrollimiseks, kohandades IMO ja muude laevandusvaldkondade soovitatud tavad konkreetsete olukordade ja laevatüüpide tarbeks.

                  vi)

                  Aluse kavandatud liikumisest ohupiirkonnas tuleb eelnevalt teavitada mereteenistusi, et neil oleks võimalik määrata riski ja kavandada sobivad kaitsemeetmed. Tavaliselt toimub see järgmiselt:

                              1)

                              esialgne teade UKMTO Dubai kontorile (e-posti või faksi teel);

                              2)

                              esialgne teade MARLOle (e-posti või faksi teel);

                              3)

                              kui alusel on kavas läbida Adeni laht või liigelda piirkonnas, mis jääb koordinaatide 12° N, 58° E ja 10° S vahele, siis tuleb aluse liikumine registreerida MSCHOAs (onlain, e-posti või faksi teel).

                  vii)

                  Kuigi piraatide laevale pääsemist tuleb takistada, on meeskonna ja reisijate turvalisus esmatähtis.

            b)   Laevandusettevõtte valmisolek
      Juhtkonnal ja operatiivüksusel soovitatakse tungivalt registreerida end MSCHOA veebisaidi (www.mschoa.eu) piiratud juurdepääsuga osa kasutajateks, tutvuda sealse teabega ja edastada seda vastavalt vajadusele oma laevadele.

                  i)

                  4–5 päeva enne aluse sisenemist rahvusvahelisse soovituslikku transiidikoridori (International Recommended Transit Corridor, IRTC) või piirkonda, mis jääb koordinaatide 12° N, 58° E ja 10° S vahele, peaks aluse liikumise registreerimise taotlus olema MSCHOAle esitatud (onlain, e-posti või faksi teel). Märkus: seda võib teha kas laev või laevandusettevõte.

                  ii)

                  Läbi tuleks vaadata laeva turvalisuse hinnang (Ship Security Assessment, SSA) ja laeva turvaplaani (Ship Security Plan, SSP) rakendamine, nagu seda piraatlusvalmiduse tagamiseks nõuab laevade ja sadamarajatiste rahvusvaheline turvalisuse koodeks (International Ship and Port Facility Code, ISPS).

                  iii)

                  Ettevõtte turvaülemal tuleks hoolt kanda, et ohupiirkonna läbimiseks oleks olemas varuplaan, et seda oleks katsetatud, sellest oleks ülevaade antud ja seda arutatud laeva kapteni ja turvaohvitseriga.

                  iv)

                  Erilist tähelepanu väärivad need merealad, kus teadaolevalt on suur piraatluse oht.

                  v)

                  Laevade kaptenitele tuleks juhiseid anda selle kohta, millised on eelistatavad ja kättesaadavad võimalused piirkonna läbimise hõlbustamiseks (rühmana, rühmana ja saatega, riikliku konvoiga jne).

                  vi)

                  Meeskonnale tuleks perioodiliselt õppusi korraldada.

                  vii)

                  Ettevõte võib otsustada kasutada lisaks ka eraturvateenust, kuid relvastatud turvamist ei soovitata.

                  viii)

                  Kaaluda võiks lisaressursside kasutamist vahisolijate arvu suurendamiseks.

                  ix)

                  Enne ohupiirkondade läbimist võiks laevad varustada enesekaitsevahenditega.

            c)   Laeva kapteni valmisolek

                  i)

                  Esialgne teade edastatakse UKMTO Dubai kontorile ja MARLOle (e-posti või faksi teel), kui sisenetakse teavitamispiirkonda Suessi kanali ja koordinaatide 78° E ja 10° S vahel (vt piraatlusevastase valmisoleku kaarti Q6099).

                  ii)

                  4–5 päeva enne aluse sisenemist rahvusvahelisse soovituslikku transiidikoridori või piirkonda, mis jääb koordinaatide 12° N, 58° E ja 10° S vahele, peab aluse liikumise registreerimise taotlus olema MSCHOAle esitatud (onlain, e-posti või faksi teel). Märkus: seda võib teha kas laev või laevandusettevõte. Kui seda teeb ettevõte, peab kapten veenduma, et MSCHOAle on edastatud õiged andmed.

                  iii)

                  Enne piirkonna läbimist tuleks meeskonda oludest põhjalikult teavitada.

                  iv)

                  Piraatlusvastane varuplaan on osutunud kõige tõhusamaks siis, kui see on läbi proovitud enne tegelikku vajadust: enne piirkonda jõudmist on korraldatud õppus, plaan on läbi vaadatud ja kogu meeskonda on teavitatud nende ülesannetest, samuti tunnevad kõik piraatide rünnaku häiresignaali.

                  v)

                  Samuti soovitatakse kaptenitel koondada käepäraseks või sidevahendite kõrvale kogu hädaolukorras vajalik teave, mis sisaldab olulisi kontaktandmeid (nt MSCHOA, IMB PRC, CSO jm telefoninumbrid – vt kontaktandmed B osas) ja eelnevalt koostatud sõnumeid.

                  vi)

                  Otsustada tuleb, kuidas toimida laeva automaatsete identifitseerimissüsteemidega (automatic identification systems, AIS). Rahvusvaheline konventsioon inimelude ohutuse kohta merel (SOLAS) lubab kaptenil AISi välja lülitada, kui kapteni arvamuse kohaselt suurendab selle kasutamine laeva ründamisvõimalusi. Et aga merejõududel oleks võimalik Adeni lahes laevade liikumist jälgida, soovitatakse AISi kaudu andmeid siiski edastada, piirdudes laeva identifitseerimist, asukohta, kurssi, kiirust, navigatsiooniseisundit ja turvalisust käsitleva teabega. Somaalia ranniku lähedal tuleb vastav otsus samuti teha kaptenil, kuid praegu on merejõudude soovitus AIS täielikult välja lülitada. Kui tekib kahtlusi, võib ühendust võtta MSCHOAga.

            3.   Enne ohupiirkonna läbimist – laevade valmisolek

      a)   Ohupiirkonnas liikudes soovitatakse alustel teatada oma keskpäevased koordinaadid, kurss, kiirus, hinnanguline ja tegelik saabumisaeg UKMTO Dubai kontorile ja MARLOle.
      b)   Samuti soovitatakse sellist teavitamist teha sageli, kui liigutakse teadaolevalt suure ohu/piraatluse piirkonnas, ning teatada samuti Adeni lahe punkti A või B läbimisest (vt piraatlusevastase valmisoleku kaart Q6099).
      c)   Adeni lahes liigeldes

                  i)

                  EUNAVFOR soovitab tungivalt laevadel kasutada lahe läbimiseks soovituslikku transiidikoridori IRTC. Lääne suunas liikuvad laevad peaksid hoiduma koridori põhjapoolsesse ja ida suunas liikuvad laevad lõunapoolsesse ossa. Kui kaalutakse lahe läbimist rühmana, on vastavad juhised aja ja kiiruse kohta olemas MSCHOA veebisaidil.

                  ii)

                  Läbisõitvad laevad peaksid vältima sisenemist Jeemeni territoriaalvetesse. Põhjus on rahvusvaheline tavaõigus, mille kohaselt rahvusvahelistel (muud kui Jeemeni) relvajõududel ei ole õigust kaitsta laevu, mida rünnatakse Jeemeni territoriaalvetes.

                  iii)

                  Laevadel võidakse paluda oma kavandatud läbisõitu kohandada vastavalt MSCHOA soovitustele marsruudi kohta.

                  iv)

                  Rühmana lahe läbimise ajal ei tohiks eeldada, et sõjalaevad saadavad aluseid kogu aeg. Kõik Adeni lahes paiknevad sõjalaevad, kas EUNAVFORi raames või sellega oma tegevust koordineerivad, on samas teadlikud lahte rühmana läbivatest alustest ning neil on juurdepääs kõigile üksikasjadele seoses võimalike probleemidega seal.

                  v)

                  MSCHOA soovitab kaptenitel tungivalt püüda Adeni lahe kõige ohtlikumad piirkonnad läbida öösel (MSCHOA annab vastavad juhised). Öistest rünnakutest on õnnestunud väga vähesed.

            d)   Väljaspool Adeni lahte liigeldes

                  i)

                  Somaalia idaranniku lähedal liikuvad laevad peaksid kõige värskemate soovituste saamiseks teekonna valikul vaatama MSCHOA veebisaiti või konsulteerima UKMTO Dubai kontoriga.

                  ii)

                  Kaptenitel tuleb tavapärasel viisil teatada UKMTO Dubai kontorile ajakohastatud andmed laeva kursi kohta ja muud üksikasjad.

            e)   B lisas on esitatud vajalikud kontaktandmed.
      4.   Enne ohupiirkonna läbimist – kaitsemeetmed

      a)   Arvestades laeva mehitatuse astet, tuleks tagada tavapäraste toimingute piisav eelnev kohandamine, et vahis oleks küllaldaselt puhanud ja informeeritud meeskonnaliikmeid. Kapten ja vahiohvitserid peaksid tundma siksakiliste manöövrite mõju oma laevale kõigi meretingimuste puhul ja eelkõige selliste manöövrite võimalikku laeva kiirust vähendavat mõju.
      b)   Adeni lahe läbimisel ja Somaalia rannikust möödudes võiks kaaluda välissuhtluse (raadio, mobiiltelefonid ja AIS) piiramist üksnes turvalisusega seotud olulise sidepidamise ja SOLAS teabega.
      c)   Valmisolekut tuleks suurendada ja varusüsteeme tugevdada täiendavate abiseadmete, sealhulgas generaatorite ja juhtimisseadmete kasutuselevõtuga.
      d)   Rohkem mehi tuleks saata vaatluskohtadesse ja laevasillale.
      e)   Mootoriruum tuleks mehitada.
      f)   Turvata ja kontrollida tuleb pääsu sillale, mootoriruumi, juhtimisseadmete ruumi ning kõikidesse siseruumidesse. Kõik võimalikud sissepääsukohad (uksed, illuminaatorid, ventilatsioonikäigud jm) tuleks üle kontrollida ja piisavalt turvata, eriti kui need on küllalt suured, et ründaja sealt kaudu sisse pääseks. Ohtlikus piirkonnas tuleb meeskonna ruumidesse ja sisetööruumidesse ja sealt välja pääsemiseks kasutada vaid üht kohta. Ükski võetav meede ei tohi aga takistada avariiväljapääsu kasutamist siseruumide poolt, andmata samas piraatidele võimalust väljast sisse tungida.
      g)   Hädaolukorras saab sõjalaevadega ühendust VHF kanali 16 kaudu (varukanal 08).
      h)   Kõik redelid ja pardatagused vahendid peavad olema kohtadele kinnitatud või tekile tõstetud.
      i)   Eelnevalt valitud enesekaitsevahendid peavad olema korralikult paigaldatud ja toimima asjakohaselt. Tuleb meeles pidada, et ajutised käepärased vahendid ei pruugi toimida soovikohaselt ja seega mitte pakkuda piisavalt kaitset.
      j)   Kui laeval on suhteliselt madal vabaparras, võiks kaaluda reelingulattide laiuse suurendamist, et pootshaakidel ei oleks kinnitumiskohta. MSCHOA veebisaidil on selliste meetmete kohta toodud näiteid.
      k)   Piraatide rünnaku puhuks on soovitav määrata kogunemispunkt või „kants” ning harjutada lukustusmeetmeid, et võita aega ja lükata piraatide laevalepääsu nii palju edasi kui võimalik. See kogunemiskoht ei tohiks olla välimiste vaheseinte ja illuminaatorite läheduses. Kuna selliste „kantside” ja nende kasutamise üle käib veel mõttevahetus, tuleks kaptenitel korrapäraselt MSCHOAga ühenduses olla.
      l)   Kaaluda võiks elusuuruste nukkude kasutamist reelingu ääres, et jätta muljet arvukatest vahisolijatest. Kuid kui laeva ehituse tõttu tekib probleeme igakülgse nähtavusega, millest võib saada turvarisk, tuleb siiski kasutada inimesi.
      m)   Tuletõrjepumbad ja/või -voolikud peaksid olema rõhu all ja valmis vee suunamiseks parda taha kogu laeva ulatuses ja eriti kõige vähem kaitstud kohtades.
      n)   Piraatide pardale saamise edasilükkamiseks on üks võimalus laeva ümber veekardina tekitamine.
      o)   Madalamate ligipääsukohtade nagu ahter ümber võiks kasutada okastraati või muid sellelaadseid takistusi, mis ei tohiks aga ohustada meeskonda ega vähendada põgenemisvõimalusi.
      p)   Kõne alla tulevad ka passiivsed kaitsevahendid.
      q)   Pimedas nägemiseks võiks kasutada asjakohaseid optikaseadmeid.
      r)   Kui videovalve (closed-circuit television, CCTV) on olemas, tuleb seda kasutada.
      5.   Ohupiirkonna läbimisel – tegevus

      a)   Enesekaitsevahendite kasutamine ei tohiks laeva meeskonnale kaasa tuua tarbetut riski.
      b)   Kõik Adeni lahes olevad laevad peaksid kindlasti kasutama IRTCd ja järgima MSCHOA veebisaidil esitatud rühmatransiidi juhiseid ja ajastust.
      c)   Tähelepanu tuleks pöörata ka IMO 2009. aasta 4. augusti ringkirjale SN.1 Circ.281 (Information on Internationally Recognised Transit Corridor (IRTC) for Ships Transiting the Gulf of Aden), mille kohaselt võivad sõjaväevõimud asjaoludest lähtuvalt teha transiidikoridori kohta muudatusi. Seega tuleks meremeestel hoida end kursis ajakohastatud teabega MSCHOA veebisaidil http://www.mschoa.org või piirkonnas navigeerimise hoiatustega.
      d)   IRTC läbimise korral rühmana: liikuda tuleb rühma liikumiskiirusel, kuid pidades silmas laeva piiranguid (praegune soovitus – kui laeva täiskiirus merel on 16 sõlme, tuleks liituda 14-sõlmelise kiirusega liikuva rühmaga ja hoida 2 sõlme varuks).
      e)   IRTC läbimise korral eraldi: ohupiirkond tuleks läbida täiskiirusel (praegune soovitus – kui laeva täiskiirus merel on üle 18 sõlme, ei tohiks seda aeglustada rühma kiiruseni; täiskiirust tuleks kindlasti hoida ja püüda pimeduse varjus läbida võimalikult suur osa ohupiirkonnast).
      f)   Laevadel tuleb igas olukorras järgida rahvusvahelisi reegleid laevade kokkupõrgete vältimiseks merel. Kaptenid peaksid püüdma transiidikoridori sisenemisel ja sealt väljumisel muude aluste ohutut liiklemist mitte takistada. Navigatsioonitulesid öösel välja lülitada ei tohi. Järgida tuleb lipuriigi pädeva asutuse juhiseid.
      g)   Tekivalgustust võib kasutada ainult turvalisuse tagamiseks vajalikul määral. Varjus olevate kohtade valgustamine laevakere ümber võib suurendada vahisolijate nägemisulatust, kuid see ei tohi vähendada laeva ohutust. Kui laeva lähiümbruses täheldatakse kahtlast liikumist, võib kohe kasutada „kaugjuhtimisega” prožektoreid (kui need on olemas ja seda peetakse vajalikuks), mis võib peletada võimaliku rünnaku (praegune soovitus – liikuda ohupiirkonnas üksnes navigatsioonituledega).
      h)   Kaptenisillal peaksid olema piraatide „emalaevade” fotod. Sellise emalaeva märkamisest tuleb otsekohe teatada. Kõigist kahtlusalustest emalaevadest tuleb teada anda UKMTO Dubai kontorile ja IMB PRCle (vt C lisas esitatud näidisaruannet piraatide rünnakute kohta – kuidas sellist teavet edastada või teatada mis tahes muust rünnakust või tähelepanekust).
      i)   Kapten peaks püüdma võimalikult kiiresti ohu suurust ja laadi hinnata. Ohu ilmnedes tuleb kaptenil otsekohe võtta telefoniühendus UKMTO Dubai kontoriga.
      j)   Kõigi võimalike vahenditega tuleb valvel olla kahtlaste aluste suhtes, eriti kui need ilmuvad ahtri suunast või igast ilmakaarest korraga.
      k)   Meeskonda tuleb hoida tarbetu riski eest. Ohupiirkonda läbides peaks tegelema vaid vältimatute toimingutega. Kaptenil tuleks pimedal ajal hoida meeskonnaliikmeid nii palju kui võimalik välistekist eemal, olles samas teadlik nende kohustusest pidada kogu aeg täiel määral vahti.
      l)   Et arvatavatele piraatidele anda teada nende avastamisest, tuleks kasutada tulesid, häirekella ja lisandunud aktiivsust laeval.
      m)   Täiendavaid mittesurmavaid kaitsevahendeid on turul veel küllaga. Laevandusttevõtted peaksid nende eeliseid ja eriomadusi hindama konkreetse laeva kaitsevõime seisukohalt.
      6.   Piraadirünnaku toimumine

      a)   Järgida tuleks eelnevalt koostatud varuplaani.
      b)   Hädaolukorras vajalikku koondandmestikku kasutades tuleb rünnakust kohe teatada UKMTO Dubai kontorile, kes on rünnaku puhul esmane kontaktpunkt (MSCHOA, kui pidevalt mehitatud meresõiduturvalisuse keskus piirkonnas toimib rünnaku korral varukontaktpunktina).
      c)   Aktiveerida tuleb SSAS, mille kaudu hoiatatakse laevandusettevõtte turvaülemat ja lipuriiki. Rünnakujärgsed aruanded tuleb edastada kõigile asjaomastele piraatlusega tegelevatele keskustele nii kiiresti kui võimalik ja vastavalt punktile 9.
      d)   Kui kapten on kasutanud oma õigust lülitada ohupiirkonna läbimisel AIS välja, tuleb see rünnaku toimumise korral uuesti sisse lülitada.
      e)   Vastavalt laeva hädaolukorras toimimise kavale tuleb anda häiresignaal ja teade „piraatide rünnak”
      f)   Hädasõnum „Mayday” edastatakse VHF kanali 16 kaudu (varukanal on 08, mida jälgivad mereväeüksused). Hädasignaal saadetakse kas DSC (Digital Selective Calling) süsteemi või Inmarsat-C kaudu. Telefoni teel tuleb ühendust võtta UKMTO Dubai kontoriga.
      g)   Vältida tuleb väikepaatide lähenemist mitmest küljest, muutes kurssi ja suurendades võimaluse korral kiirust (1). Piraatidel on väga raske pardale tungida, kui laev

                  i)

                  liigub kiirusega üle 15 sõlme;

                  ii)

                  manööverdab – kaptenitel soovitatakse kiirust säilitades teha kohe pidevaid väikesi siksakke, et pardaletulekut edasi lükata. Piraate võiks püüda rohkem tuule ja lainete meelevalda seada ning kasutada vööri- ja ahtrilaineid, et väikepaadid ei saaks laeva kõrvale. Kaptenid ja vahiohvitserid peaksid tundma aluse omadusi käsitsemisel ja manööverdamisel. Erilist tähelepanu tuleb pöörata roolikäsklustele, sest nende järjepidevusel on oluline mõju laeva kiirusele.

            h)   Kaitsevahendina tuleb kasutada tuletõrjepumpa.
      i)   Ettepoole suunatud tekivalgustuse võib oma alusele tähelepanu tõmbamiseks sisse lülitada ning see aitab ka relvajõududel rünnatavat laeva tuvastada.
      j)   Laeva varuplaani kohaselt kogutakse kogu ülejäänud meeskond kokku.
      7.   Piraatide pardale tungimine

      a)   Enne kui piraadid kaptenisillale jõuavad, tuleb teavitada UKMTO Dubai kontorit ja kui aeg seda võimaldab, laevandusettevõtet.
      b)   Vastupanu ei ole vaja osutada, see võib põhjustada tarbetut vägivalda ja meeskonna vigastusi.
      c)   Kui kaptenisilla/mootoriruumi peab evakueerima, tuleb peatada peamasin – võimaluse korral laeva nullkiiruseni, ning laev tuleb teistest laevadest eemale juhtida.
      d)   Tuleb säilitada rahu ja teha piraatidega täielikku koostööd.
      e)   Kogu ülejäänud meeskond (peale kaptenisilla) peab kogunema ühte kohta.
      f)   Kui see koht on lukustatud „kants”, tuleb leida seal kaitsevõimalused, kui piraadid püüavad sisse tungida. Sissepääsudest/ustest ja illuminaatoritest/akendest tuleb eemale hoida ning sissetungimisele mitte vastu seista. Ametivõimudega suhtlemiseks tuleb kasutada „kantsis” olevaid hädaolukordadeks mõeldud sidevahendeid.
      8.   Sõjaliste meetmete kasutamise puhul

      a)   Meeskond EI TOHIKS mingil juhul kasutada välguga kaameraid, kui on käimas mis tahes sõjaline tegevus.
      b)   Kui sõjaline tegevus toimub laeva pardal, tuleb meeskonnal hoida end madalas ja teki ligidal, katta mõlema käega pea ja hoida käed nähtaval ja tühjad.
      c)   Peab olema valmis, et vastata tuleb küsimustele identiteedi ja staatuse kohta pardal.
      d)   Peab teadma, et inglise keel ei ole kõigi piirkonna mereväeüksuste töökeel.
      e)   Sõjaväelased võivad esmalt kõik kohatavad isikud valve alla võtta. See on tavapärane. Laeva personali tuleb sellest teavitada ja neid selleks ette valmistada ning veenda neid esialgse laeva pardal toimuva sõjalise tegevuse jooksul koostööd tegema.
      9.   Intsidendist teatamine (C lisa)

      a)   On äärmiselt oluline, et igast piraatide rünnakust või kahtlasest tegevusest teavitataks üksikasjalikult MSCHOAd, UKMTO Dubai kontorit ja IMBd.
      b)   See võimaldab piraatide tegevuse igakülgset analüüsi ja suundumuste selgitamist, samuti piraatide tehnika või taktika muutumise hindamist ning lisaks piirkonnas viibivate teiste laevade asjakohast teavitamist.
      c)   Seega palutakse kaptenitel täita C lisas esitatud teavitamise standardvorm.

         Parimate juhtimistavade ajakohastamine

                  1.

                  Eeldatakse, et parimaid juhtimistavasid ajakohastatakse perioodiliselt saadud kogemuste ja õppetundide põhjal. Dokumendi koostamisega seotud osapooled püüavad korrapäraselt kokku tulla, et koostada uuendatud versioonid ning levitada neid oma ringkondades ja teistele huvitatud organisatsioonidele.

                  2.

                  Kahtluse korral tuleks minna MSCHOA veebisaidile, kus on alati üleval asjakohane lisateave (märkus: kõik loetletud organisatsioonid ei pruugi olla seda heaks kiitnud).

         (1)  Kui on võimalik aega võita relvajõudude saabumiseni, katkestavad piraadid sageli rünnaku. Seepärast on äärmiselt oluline MSCHOA registreering, rühmatransiidi ajastuse kasutamine ja UKMTO Dubai kontori pidev teavitamine oma asukohast. Sellega kasvab tõenäosus, et merejõud jõuavad piraatide rünnaku toimumise ajaks kohale.

         A LISA

            SELGITUSED

         Asjaomaste koordineerimisasutuste roll ja nendevahelised suhted.

            EUNAVFOR

         EUNAVFOR on koordineeriv asutus, kes juhib Somaali poolsaarel (Aafrika Sarv) asuvat meresõiduturvalisuse keskust (Maritime Security Centre (Horn of Africa) – MSCHOA). Kogu teave ja kontaktandmed on MSCHOA veebisaidil.

            MSC (HOA) Maritime Security Centre (Horn of Africa)

         MSCHOA loodi Euroopa Liidu (EL) poolt ühise julgeoleku- ja kaitsepoliitika Somaali poolsaare piraatlusega võitlemist käsitleva algatuse raames. Töö algas EU NAVCO moodustamisega septembris 2008. See Brüsselis asuv koordineerimisüksus lõi sidemed merendusvaldkonna laia läbilõiget esindavate organisatsioonidega ning koordineeris tegevust piirkonnas tegutsevate ELi relvajõududega. Novembris 2008 tegi Euroopa Liidu Nõukogu suure sammu edasi, kutsudes ellu mereväemissiooni EU NAVFOR ATALANTA, et parandada Somaalia ranniku lähedal meresõiduturvalisust – püüdes ära hoida piraatide rünnakuid ja aidates kaitsta piirkonnas seilavaid kaubalaevu.

            UKMTO Dubai – (UK) Maritime Trade Operations

         Ühendkuningriigi Merekaubandusorganisatsiooni Dubai kontor (UKMTO Dubai) toimib piirkonnas asuvate kaubalaevade ja ühendatud merejõudude kontaktpunktina. UKMTO Dubai haldab ka vabatahtliku teavitamise süsteemi, mille raames ergutatakse kaubalaevu edastama iga päev andmed oma asukoha ja arvatava saabumisaja kohta järgmisesse sadamasse, kui laev läbib Suessi kanali ja koordinaatide 78° E ja 10° S vahelist piirkonda. UKMTO Dubai saab andmete alusel laevu jälgida ning edastada teabe nende asukoha kohta ühendatud merejõududele ja ELi peakorterisse. Kaubalaevaliiklust mõjutava kõige värskema ja olulisema teabe saab sel juhu saata laevandusettevõtte asemel otse laevadele, mis parandab valmisolekut probleemide tekkeks ja säästab aega.
         Täiendava teabe saamiseks või vabatahtliku teavitamise süsteemiga ühinemiseks tuleks võtta ühendust UKMTO Dubai kontoriga e-posti aadressil UKMTO@eim.ae

         B LISA

            Vajalikud kontaktandmed

            UKMTO Dubai

                     E-post

                     UKMTO@eim.ae

                     Telefon

                     + 971 505523215

                     Mobiiltelefon

                     Faks

                     + 971 43065710

                     Teleks

                     (51) 210473

            MSCHOA

                     Veebisait aruandluseks

                     www.mschoa.org

                     Telefon

                     + 44 (0) 1923958545

                     Faks

                     + 44 (0) 1923958520

                     E-post

                     postmaster@mschoa.org

            IMB PRC

                     E-post

                     piracy@icc-ccs.org

                     Telefon

                     + 60 320310014

                     Mobiiltelefon

                     Faks

                     + 60 320785769

                     Teleks

                     MA34199 IMBPC1

            MARLO

                     E-post

                     Marlo.bahrain@me.navy.mil

                     Telefon

                     + 973 17853927

                     Mobiiltelefon

                     + 973 39442117

         C LISA

            ARUANNE – TEAVE PIRAATIDE RÜNNAKU KOHTA

            Parimaid juhtimistavasid täiendavad lisajuhised kalalaevadele piraatluse ohjamiseks Adeni lahes ja Somaalia ranniku lähedal

         I.   Soovitused kalastamisvööndites asuvatele alustele

                     1.

                     Muud kui somaali kalalaevad peaksid vältima kalastamist ja liikumist Somaalia rannikule lähemal kui 200 nm vaatamata sellekohase loa olemasolule.

                     2.

                     Kalastustegevusega ei tohi alustada, kui radar näitab lähikonnas tuvastamata paate.

                     3.

                     Kui meeskond märkab piraatidele tavapäraseid polüestermaterjalist väikepaate, liikuge täiskäigul eemale tuulisemale alale, et raskendada nende navigeerimisvõimalusi.

                     4.

                     Vältige peatumist öisel ajal, ärge kaotage valvsust ning hoidke kaptenisillal, laevatekil ja mootoriruumis meeskonnaliikmed vahis.

                     5.

                     Kalastamise ajal, kui laev on kõige kergemini rünnatav, ärge kaotage valvsust ja säilitage radarivalve, et ametivõimudele saaks rünnaku toimumise ajal sellest võimalikult üksikasjalikult teatada.

                     6.

                     Kui liigutakse pimedas, kasutage üksnes vältimatuid navigeerimis- ja ohutulesid, et mitte äratada piraatide tähelepanu, kes võivad olla lähikonnas radariteta paatides.

                     7.

                     Kui laev triivib öise kalastamise ajal, hoidke kaptenisillal, laevatekil ja mootoriruumis meeskonnaliikmed vahis. Kasutage üksnes vältimatuid navigeerimis- ja ohutulesid. Mootor peab olema käivitamisvalmis.

                     8.

                     Hoidke eemale tuvastamata laevadest.

                     9.

                     Kasutage VHF sagedust nii vähe kui võimalik, et piraadid ei kuuleks teid ja et neil oleks teie asukoha määramine raske.

                     10.

                     Kui piirkonnas on merepatrulli õhusõidukeid, aktiveerige aluse tuvastamise ja jälgimise hõlbustamiseks automaatne identifitseerimissüsteem (AIS).

               II.   Identifitseerimine

                     1.

                     Juhtkonnal soovitatakse tungivalt registreerida oma kalalaevad MSCHOA veebisaidil kogu Somaalia ranniku lähedal toimuva tegevuse ajaks. Võimaluse korral peaks see hõlmama laevapardal olevate meeskonnaliikmete täisnimekirja ja laeva kavandatud tegevust ja liikumist.

                     2.

                     Enne piirkonna läbimist või kalastamist seal tuleks läbi viia õppused.

                     3.

                     Kui kalalaeval on olemas VMS seadmed, tuleks MSCHOAle võimaldada juurdepääs VMS andmetele.

                     4.

                     Kalalaevad peaksid vältima selliseid piirkondi, kus on tuvastatud arvatavaid piraatide „emalaevu”, ning peaksid kasutama kõiki võimalusi, et võimalikult kiiresti välja selgitada kõigi kahtlaste suurte või väikeste laevade liikumised.

                     5.

                     Kalalaevad peavad end alati identifitseerima, kui seda nõuavad operatsiooni ATALANTA või muude rahvusvaheliste või riiklike piraatlusvastaste operatsioonide õhusõidukid või laevad.

                     6.

                     Sõja-, kauba- ja kalalaevad peavad viivitamata vastama mis tahes identifitseerimispalvele, mille edastab kalalaev, millele läheneb kahtlane alus (et hõlbustada kiiret tegutsemist eemaldumise võimaldamiseks, eriti juhul, kui laev tegeleb kalapüügiga).

               III.   Soovitused rünnaku puhul

                     1.

                     Rünnaku puhul või kahtlast alust silmates tuleb hoiatada vastavaid ametivõime (UKMTO ja MSCHOA) ning teisi laevu.

                     2.

                     Edastage laeva varukapteni (kes on maal) kontaktandmed, sest tema teadmised laeva kohta võivad sõjalise sekkumise edule kaasa aidata.

            Üksnes seinereid puudutavad soovitused

                     3.

                     Evakueerige kogu meeskond tekilt ja mastikorvist.

                     4.

                     Kui seinnoot on aluse hõivamise ajal vette lastud, püüdke veenda piraate vajaduses noot välja tõmmata. Kui seda lubatakse, järgige nooda paigutamiseeskirju ning selgitage seadmete tööpõhimõtet, selleks et vältida vääriti mõistmist.


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Belgia 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/24

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Belgia 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/07)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse (4) Belgia 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Belgia 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Belgia 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Belgiat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               Komisjon avaldas 26. veebruaril 2015 Belgia 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Belgia edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Belgial esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, millega seoses tuleb võtta poliitikameetmeid ja mida tuleb jälgida. Eriti tuleb pöörata tähelepanu muutustele kaupade välises konkurentsivõimes, sest olukorra edasine halvenemine ohustaks makromajanduslikku stabiilsust. Täiendavad meetmed kuluparameetrite lähenemise kindlustamiseks aeglustaksid tööhõive vähenemist avatud sektorites ning käegakatsutavale edule seniste kuluerinevuste vähendamisel saaks kaasa aidata maksubaasi nihutamine tööjõukuludelt mujale. Valitsemissektori võlg on suur, kuid sellega seotud makromajanduslikke riske leevendab mitu tegurit.

               (7)

               Belgia esitas 30. aprillil 2015 nii oma 2015. aasta riikliku reformikava kui ka 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Belgia suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda aastatel 2014–2016. Komisjon esitas 27. veebruaril 2015 vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 3 ettekande, kuna võis eeldada, et Belgia edusammud võlareeglist kinnipidamiseks aastatel 2014–2015 ei ole piisavad ja eelarvepuudujäägi kontrollväärtusest 3 % SKPst 2014. aastal kinni ei peetud. Analüüsis jõuti järeldusele, et võlakriteerium tuleks lugeda sel hetkel täidetuks ning et eelarvepuudujäägi kontrollväärtuse ületamist tuleks pidada väikseks, ajutiseks ja erakorraliseks (metoodiliste muudatuste tõttu statistikas). See analüüs on suures osas endiselt asjakohane. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus parandada järk-järgult struktuurset eelarvepositsiooni, et saavutada 2018. aastaks struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsioon. Ometi viitab ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon (6) 2018. aastal struktuursele puudujäägile 0,3 % SKPst. Valitsus ei plaani saavutada programmiperioodil keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on struktuurne ülejääk 0,75 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutab eeldatavasti 2015. aastal haripunkti 106,9 %ga ja väheneb seejärel järk-järgult 102 %ni 2018. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Alates 2016. aastast kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamiseks võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpsustatud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal saavutatakse netokulude kasvu eesmärk 2015. aastal. Ometi on aastatel 2014–2015 oht mõningaseks kõrvalekaldumiseks peamiselt 2014. aasta kõrvalekalde tõttu. Kui poliitikat ei muudeta, on ka oht, et aastatel 2015–2016 kaldutakse oluliselt kõrvale keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast. Seepärast on mõlemal aastal vaja rakendada lisameetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Belgia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (9)

               Föderaalvalitsus on leppinud kokku põhjalikus pensionireformis, mille eesmärk on vähendada lõhet tegeliku ja seadusjärgse pensioniea vahel viimase tõstmise teel. Ennetähtaegselt pensionile jäämise iga tõstetakse pärast 2016. aastat nii, et 2018. aastaks on see 63 ja eeldab alates 2019. aastast vähemalt 42 aasta pikkust tööstaaži. Pikemas perspektiivis kavatseb föderaalvalitsus tõsta seadusjärgset pensioniiga 2025. aastal 65 aastalt 66 aastale ja 2030. aastal 67 aastale. Järk-järgult võetakse kasutusele punktisüsteemil põhinev pensionisüsteem koos kohandamismehhanismiga, et võtta arvesse demograafilisi või majanduslikke arenguid, nagu kõrgem oodatav eluiga või muutused majandusliku sõltuvuse määras. Edukas konsolideerimisstrateegia, millega vähendatakse vananeva elanikkonna mõju eelarvele ja säilitatakse riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus, sõltub kõnealuse pensionireformi kiirest rakendamisest. Arvestades, et eakamate töötajate tööhõive toetamiseks on endiselt vähe stiimuleid, peaks pensionireformidega kaasnema tööhõivet toetavad meetmed ja aktiivset vananemist soodustavad tööturu reformid.

               (10)

               Belgia maksusüsteemi iseloomustab kõrge üldine maksukoormus, suhteliselt kõrged maksumäärad ja kitsas baas. Tööjõu maksukoormus on suur. Selle tulemuseks on suured tööjõukulud, mis pärsivad uute töökohtade loomist, ja suur maksukiil, mis aitab kaasa töötuslõksude tekkimisele. Pealegi on osaliselt selleks, et leevendada kõrgeid maksumäärasid, maksubaasides üldjuhul ette nähtud mitmed spetsiifilised vabastused, mahaarvamised, vähendatud maksumäärad ja maksukulud, mis vähendavad tõhusust ning loovad moonutusi ja võimalikke lünki. Teatavad maksusüsteemi erijooned on keskkonda kahjustavad. Võttes arvesse neid puudusi, on Belgial korduvalt soovitatud maksusüsteemi lihtsustada ja ümber korraldada, et tasakaalustada maksukoormust, kaotada maksudega seotud lüngad ning vähendada teinekord kahjulikke eristusi, mis on maksuerisustega loodud. Seni on üksnes aeglaselt liigutud sellise põhjaliku maksureformi läbiviimise suunas, mille tulemusena suunataks eelkõige maksukoormus tööjõumaksudelt ümber valdkondadesse, mis majanduskasvu vähem pärsivad. Maksubaasi laiendamine hõlmab keskkonna- ja tarbimismakse ja teatavat liiki finantstulu. Kombineerides omavahel maksustamise ümbersuunamise tööjõukuludelt mujale ja maksubaasi laiendamise (vaadates läbi kehtivad maksusätted, toetused, vabastused ja mahaarvamised), saaks parandada maksusüsteemi üldist tasakaalu ja õiglust, toetada tööhõivet, konkurentsivõimet ning sotsiaalseid ja keskkonnaeesmärke ning võidelda maksudest kõrvalehoidumise ja agressiivse maksuplaneerimise vastu.

               (11)

               Belgia tööturgu iseloomustavate struktuuriliste probleemide alged peituvad endiselt tööjõu pidevas alarakendamises ning üldise tööhõive ja aktiivsuse madalates määrades. Puudused on peamiselt seotud sellega, et palgad ja tootlikkus on omavahel nõrgalt seotud, ning rahaliste stiimulitega, mis motiveerivad mitte töötama. Belgias on puudus ka kõrge kvalifikatsiooniga töötajatest ja oskused ei vasta tööturu vajadustele. Erinevad valitsused on oma kokkulepetes ja reformikavades viidanud vajadusele luua tugevamaid sidemeid hariduse, koolituse ja tööturu osapoolte vahel, et parandada keeleõpet, kutseharidust ja koolitust ning töötada õpilaste ja töötute jaoks välja alternatiivsed koolitused. Ometi on edasiminek olnud aeglane. Nende struktuursete tegurite mõju on iseäranis suur teatavatele rühmadele tööturul, nagu noored ja eakad töötud ning rändetaustaga inimesed.

               (12)

               Belgia nõrgestatud väline konkurentsivõime tekitab endiselt Belgia majanduse jaoks makromajanduslikke riske. Majandust iseloomustab suurte tööjõukulude probleem. Need on keskmiselt kasvanud kiiremini kui naaberriikides. Palkade kasv on vaja paremini siduda tootlikkusega ja palgakujundus muuta paindlikumaks, et suurendada majanduse kohandamise võimalusi. On võetud teatavaid sihtmeetmeid, et vähendada konkreetsete rühmade tööjõukulusid ja tasandada madalaima palgaga töötajate bruto- ja netopalga vahelist lõhet. Kuid selleks, et kaotada lõhe täielikult, on vaja täiendavaid meetmeid, mis sõltuvad palgakujundamise süsteemi reformidest. Kuluhalvemus toob kaasa töökohtade kaotuse ja lõpptulemusena korrektsiooni, kui midagi ette ei võeta. Teised olulised kulutegurid äriühingute jaoks on energiakulud ning rangelt reguleeritud ja konkurentsi eest kaitstud äriteenuste maksumus. Samuti on veel märkimisväärselt arenguruumi, et parandada välise konkurentsivõime seda osa, mis ei ole seotud kuludega. Selleks et säilitada ja parandada heaolu, tuleb panna suuremat rõhku tootlikkuse kasvule. See eeldab pidevat pürgimist väärtusahelas kõrgemal asuvate toodete ja nendega seotud teenuste poole, parandades innovatsioonitulemusi ja väärtustades teadusuuringuid. Haldustakistusi tuleks vähendada ning ettevõtluse edendamiseks ja ettevõtluse dünaamika tagamiseks tuleks võtta meetmeid. Väga väike uute firmade osakaal viitab sellele, et ettevõtluskeskkond ei soosi uusi tegevusi ega laienemist. Probleemne on ka konkurentsi suurendamine jaekaubanduses ja kutseteenustes. Belgia üldist tootlikkust tugevdaks ka puuduste kõrvaldamine avaliku sektori taristus ning kapitalibaasi kvaliteedi ja piisavuse parandamine täiendavate investeeringute kaudu, eelkõige maantee- ja raudteetaristu valdkonnas.

               (13)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Belgia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Belgia 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Belgiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada Euroopa Liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (14)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (15)

               Komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes on nõukogu riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (16)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (8). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Belgia tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Belgial võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.

               Saavutada eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas aastatel 2015 ja 2016. Kasutada valitsemissektori võlataseme asjakohaseks vähendamiseks ootamatuid tulusid. Täiendada pensionireformi, sidudes seadusjärgse pensioniea oodatava elueaga. Leppida kokku teostatavas eelarve-eesmärkide jaotuses kõigi valitsemissektori tasandite vahel.

               2.

               Võtta vastu laiaulatuslik maksureform, millega laiendatakse maksubaasi, suunatakse maksukoormus tööjõult ümber mujale ja kaotatakse ebatõhusad maksukulud, ning rakendada seda.

               3.

               Parandada tööturu toimimist, vähendades rahalisi stiimuleid, mis motiveerivad mitte töötama, lihtsustades tööturule juurdepääsu konkreetsetele sihtrühmadele ning tegeledes oskuste nappuse ja vajadustele mittevastavusega.

               4.

               Taastada konkurentsivõime, tagades sotsiaalpartneritega konsulteerimise teel ja kooskõlas riiklike tavadega, et palgakujundus on kooskõlas tootlikkuse kasvuga.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Belgia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 1).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Struktuurne eelarvepositsioon, mille komisjon on ümber arvutanud stabiilsusprogrammi teabe alusel ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (8)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.