               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.10.2020
            COM(2020) 637 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse komisjonile volitus alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi kalanduskokkuleppe sõlmimiseks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigiga

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Pärast Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (edaspidi „Ühendkuningriik“) väljaastumist Euroopa Liidust ei saa paljusid Põhjamere kalavarusid käsitada enam üksnes Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi kahepoolsete jagatud kalavarudena. Need kalavarud asuvad liidu vetes ning Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi suveräänse õiguse ja jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
                  1
                artikli 63 lõike 1 kohaselt ning võttes arvesse Euroopa Liidu, Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi üldist suhet, on oluline teha koostööd vastutustundliku kalapüügi jätkumiseks, et tagada mere elusressursside pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine.

               Selleks soovib Euroopa Liit sõlmida Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigiga kalanduskokkuleppe.

               Seepärast tuleks alustada läbirääkimisi Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigiga, et sõlmida Euroopa Liidu, Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi vaheline kalanduskokkulepe.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013
                  2
                (ühise kalanduspoliitika kohta) sätestatud eesmärkidega tuleks lepingus sätestada ühiste kalavarude majandamise raamistik ning vetele ja kalavarudele juurdepääsu tingimused. See peaks tagama jätkuva vastutustundliku kalapüügi, mis tagab mere bioloogiliste ressursside pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise kooskõlas rahvusvahelise õiguse asjakohaste põhimõtetega.

               Kalandust käsitlevad sätted peaksid hõlmama koostööd kalavarude säästva kasutamise ja kaitse meetmete väljatöötamisel, sealhulgas vette tagasi laskmise vältimisel. Sellised meetmed peaksid olema mittediskrimineerivad ja järgima teaduspõhist lähenemisviisi, mis on kooskõlas asjaomaste kalavarude maksimaalse jätkusuutliku saagikuse saavutamise eesmärgiga. Leping peaks sisaldama sätteid koostöö kohta kontrolli ja jõustamise, andmete kogumise ja teaduslike nõuannete valdkonnas.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

               Kogu läbirääkimisprotsessi vältel konsulteeritakse kõigi huvitatud komisjoni talitustega.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) viienda osa („Liidu välistegevus“) V jaotise („Rahvusvahelised lepingud“) artikkel 218, milles käsitletakse läbirääkimiste pidamise korda ja lepingute sõlmimist ELi ja kolmandate riikide vahel.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Ei ole asjakohane, ELi ainupädevus.

               •Proportsionaalsus

               Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

               Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Ei kohaldata

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata

               •Mõju hindamine

               Ei kohaldata

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

               Pärast Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (edaspidi „Ühendkuningriik“) väljaastumist Euroopa Liidust ei saa paljusid Põhjamere kalavarusid käsitada enam üksnes Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi kahepoolsete jagatud kalavarudena. Need kalavarud asuvad liidu vetes ning Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi suveräänse õiguse ja jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
                  3
                artikli 63 lõike 1 kohaselt peaksid Euroopa Liit, Ühendkuningriik ja Norra Kuningriik leppima kokku meetmetes, mis on vajalikud asjaomaste Põhjamere kalavarude kaitse ja arengu kooskõlastamiseks ning tagamiseks.

               Selleks soovib Euroopa Liit sõlmida Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigiga kalanduskokkuleppe („kokkulepe“).

               •Põhiõigused

               Ei kohaldata

               4.MÕJU EELARVELE

               Ei kohaldata

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

               Ei kohaldata

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

               Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Komisjon soovitab järgmist:

               - Nõukogu peaks volitama komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi kalanduskokkuleppe sõlmimiseks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigiga,

               - ELi esindajaks neil läbirääkimistel tuleks nimetada komisjon;

               - komisjon peaks läbirääkimisi pidades konsulteerima erikomiteega, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingus;

               - nõukogu peaks kiitma heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse komisjonile volitus alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi kalanduskokkuleppe sõlmimiseks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigiga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Pärast Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (edaspidi „Ühendkuningriik“) väljaastumist Euroopa Liidust ei saa paljusid Põhjamere kalavarusid käsitada enam üksnes Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi kahepoolsete jagatud kalavarudena. Need kalavarud asuvad liidu vetes ning Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi suveräänse õiguse ja jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

               (2)Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
                  4
                artikli 63 lõike 1 kohaselt ning võttes arvesse Euroopa Liidu, Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi üldist suhet, on oluline teha koostööd vastutustundliku kalapüügi jätkumiseks, et tagada mere elusressursside pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine.

               (3)Selleks soovib Euroopa Liit sõlmida Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigiga kalanduskokkuleppe.

               (4)Seepärast tuleks alustada läbirääkimisi Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigiga, et sõlmida Euroopa Liidu, Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi vaheline kalanduskokkulepe,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba alustada läbirääkimisi Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigiga kalanduskokkuleppe sõlmimiseks.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse nõukogu ELi välise kalanduspoliitika töörühmaga konsulteerides ja käesoleva otsuse lisa kohaseid nõukogu läbirääkimisjuhiseid järgides.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3).

                     (2)

                        ELT L 354, 28.12.2013, lk 22

                     (3)

                        Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3).

                     (4)

                        Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.10.2020
            COM(2020) 637 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse komisjonile volitus alustada Euroopa Liidu nimel läbirääkimisi kalanduskokkuleppe sõlmimiseks Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigiga

               LISA

                  Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigiga sõlmitava kalanduslepingu üle peetavate läbirääkimiste juhised

               I.KALANDUSKOKKULEPE ÜLDINE TAUST JA EESMÄRK

               Pärast Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi (edaspidi „Ühendkuningriik“) väljaastumist Euroopa Liidust ei saa paljusid Põhjamere kalavarusid käsitada enam kui üksnes Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi kahepoolsete jagatud kalavarudena. Need kalavarud asuvad liidu vetes ning Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi suveräänse õiguse ja jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

               Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
                  1
                artikli 63 lõike 1 kohaselt peaksid Euroopa Liit, Ühendkuningriik ja Norra Kuningriik leppima kokku meetmetes, mida on vaja asjaomaste Põhjamere kalavarudega seotud kooskõlastamiseks ja nende varude kaitse ja arendamise tagamiseks.

               Selleks soovib Euroopa Liit sõlmida Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigiga kalanduskokkuleppe (edaspidi „kokkulepe“).

               II.KALANDUSKOKKULEPPE SISU

               1.Kokkuleppega tuleks näha ette jagatud kalavarude majandamise raamistik ning vetele ja ressurssidele juurdepääsemise tingimused. Sellega tuleks tagada vastutustundliku kalapüügi jätkumine, mis tagab mere elusressursside pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise, järgides rahvusvahelise õiguse asjakohaseid põhimõtteid.

               2.Kalavarusid käsitlevad sätted peaksid hõlmama koostööd, et töötada välja ressursside säästva kasutamise ja kaitse meetmed, sh vältides tagasiheidet. Sellised meetmed peaksid olema mittediskrimineerivad ja järgima teaduspõhist lähenemisviisi, mis on kooskõlas eesmärgiga saavutada asjaomaste varude puhul maksimaalne jätkusuutlik saagikus. Kokkulepe peaks sisaldama sätteid kontrolli- ja täitemeetmete alase koostöö, andmete kogumise ja teaduslike nõuannete kohta.

               3.Kokkulepe peaks sisaldama meetmeid liidu kalandustegevuse säilitamiseks ja kokkuleppe osaliste majandusliku toimetuleku halvenemise ärahoidmiseks.

               4.Kokkleppe sätetes tuleks säilitada olemasolevad vastastikuse juurdepääsu tingimused, kvoodiosad ja liidu kalalaevastiku tavapärane tegevus, nagu on ette nähtud Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise kalandust käsitleva raamlepinguga,
                  2
                ning seega tuleks:

               1.säilitada liidu, Ühendkuningriigi ja Norra laevade vastastikune jätkuv juurdepääs liidu, Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi vetele;

               2.säilitada stabiilsed kvoodiosad, mida võib muuta üksnes mõlema poole nõusolekul;

               3.panna muu hulgas paika tingimused, mille kohaselt toimub kvootide ülekandmine ja vahetamine ning iga-aastase ja mitmeaastase lubatud kogupüügi (või püügikoormuspiirangute) määramine pikaajaliste majandamisstrateegiate põhjal;

               4.korraldada kalapüügilubade saamise kord ja sätted, millega tagatakse võrdne kohtlemine ja nõuete täitmine, kaasa arvatud ühine kontrollimine ja inspekteerimine.

               5.näha ette jagatud kalavarude majandamist käsitleva koostöö alane asjakohane institutsiooniline raamistik.

               6.Kokkulepe tuleks sõlmida õigeaegselt, et seda saaks kasutada kalapüügivõimaluste kindlaks tegemiseks esimesel aastal pärast väljaastumislepingu kohase ülemineku perioodi lõppu.

                     (1)

                        Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3).

                     (2)

                        ELT L 226, 29.8.1980, lk 47.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.10.2020
            COM(2020) 658 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsust, milles käsitletakse CFA frangi ja Komoori frangiga seotud vahetuskursiküsimusi (98/683/EÜ)

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  2019. aastal alustasid Prantsusmaa ning Lääne-Aafrika Majandus- ja Rahaliit (UEMOA) arutelu omavahelise vahetuskursialase koostöö reformimise üle. Praegu põhineb nende koostöö 4. detsembri 1973. aasta koostöölepingul ja sellega seotud tagatislepingul, millele kirjutati alla 1973. aastal ning mida on muudetud 2005. ja 2014. aastal. Reformi eesmärk on aidata kaasa UEMOA ajakohastamisele ja selle järkjärgulisele laienemisele teistesse Lääne-Aafrika Majandusühenduse (CEDEAO) riikidesse.

                  Prantsusmaa ja UEMOA on pidanud aru oma praeguse koostöö üle, mille tulemusena on koostatud ühisettepanek UEMOA toimimise reformimiseks. Reform toetub neljale teljele. Esiteks võetakse 2020. aasta jooksul CFA frangi asemel kasutusele nimetus „ECO“. Teiseks kaotatakse UEMOA riikide kohustus koondada oma välisvaluutareservid Prantsuse riigikassas avatud arvele. Kolmandaks ei osale Prantsusmaa enam UEMOA otsuseid tegevate organite töös. Neljandaks kehtestatakse samal ajal lepinguosaliste vahel ametiasutuste dialoog ja riskiseiremehhanismid.

                  Reformi elluviimiseks kirjutas Prantsusmaa 22. detsembril 2019. aastal koos UEMOA partneritega alla uuele koostöölepingule, mis jõustudes asendab olemasoleva 4. detsembri 1973. aasta lepingu. Uuele lepingule lisandub tagatisleping, mis sõlmitakse Lääne-Aafrika Riikide Keskpangaga (BCEAO). Tuleb märkida, et reform ei mõjuta Prantsusmaa ja UEMOA riikide praeguse vahetuskursialase koostöö põhijooni. Reformi eesmärk on eelkõige säilitada euro ja CFA frangi omavaheline konverteeritavus fikseeritud vahetuskursi alusel, mida toetab Prantsusmaa piiramatu ja tingimusteta eelarvetagatis.

                  Prantsusmaa ja UEMOA riikide kehtivat ja tulevast koostöölepingut ei saa käsitada ELi õigusest sõltumatuna. Alates euro kasutuselevõtust kuuluvad rahapoliitika ja vahetuskursiküsimused nende liikmesriikide puhul, mille vääring on euro, liidu ainupädevusse. Prantsusmaa on liikmesriik, mis on alates 1. jaanuarist 1999 kasutanud eurot. Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklis 2 on sätestatud, et kui aluslepingud annavad liidule teatavas valdkonnas ainupädevuse, võib õiguslikult siduvaid õigusakte menetleda ja vastu võtta ainult liit. Liikmesriigid võivad seda teha ainult liidu volitusel. Kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 109 lõikega 3 lubas nõukogu oma 23. novembri 1998. aasta otsusega (98/683/EÜ) Prantsusmaal säilitada pärast Prantsuse frangi asendamist euroga kehtivad vahetuskursialased lepingud, mis Prantsusmaa oli sõlminud UEMOA, Kesk-Aafrika Majandus- ja Rahandusühenduse (CEMAC) ning Komooridega. Kuigi Prantsusmaal lubati säilitada kehtivad lepingud, ei volitatud teda neid uutega asendama. See kehtib isegi juhul, kui Prantsusmaa ja tema partnerite (UEMOA, CEMAC ja Komoorid) vahetuskursialase koostöö põhieesmärk ja seda reguleeriv õiguslik kord jääks samaks, s.t tagaks Prantsusmaa eelarvetagatise toel nende partnerite vääringute ja euro vahel konverteeritavuse.

                  Selleks et tagada kooskõla liidu õigusest tuleneva ainupädevusega ja õiguskindlus, tuleb muuta nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsust. Sel viisil antakse Prantsusmaale luba sõlmida uus koostööleping, millega asendatakse kehtiv 4. detsembri 1973. aasta leping. Samuti tagatakse sedasi, et Prantsusmaa saab sõlmida teiste Aafrika partneritega uusi lepinguid kehtivate lepingute asendamiseks. Lisaks tuleks ajakohastada mitut teavitamise ja heakskiidu andmise korda käsitlevat nõukogu otsuse sätet, et nende kohaldamisala laieneks igale uuele lepingule, mis sõlmitakse UEMOA või teiste partneritega kehtivate lepingute asendamiseks.

               •Kooskõla muude liidu poliitikavaldkondadega

                  Ei ole tõenäoline, et kõnealused lepingud mõjutavad oluliselt euroala ühtse raha- ja vahetuskursipoliitika järgimist. CFA frangi ja Komoori frangi konverteeritavus tagatakse Prantsusmaa eelarves võetud kohustusega. Kuigi sellest tuleneb Prantsusmaa jaoks eelarverisk, juhul kui UEMOA peaks tagatise realiseerima, ei peeta tõenäoliseks, et see mõjutaks oluliselt Prantsusmaa eelarvepositsiooni.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Käesoleva soovituse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimise lepingu artikli 219 lõige 3 (endise Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 109 lõige 3). Viimasena nimetatud säte oligi aluseks nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsusele, milles käsitletakse CFA frangi ja Komoori frangiga seotud vahetuskursiküsimusi (98/683/EÜ). Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 219 lõikele 3 otsustab ühe või mitme kolmanda riigiga vahetuskursiküsimustes läbirääkimiste pidamise ja lepingute sõlmimise korra nõukogu komisjoni soovituse põhjal ja pärast konsulteerimist Euroopa Keskpangaga.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Subsidiaarsuse põhimõtet ei kohaldata, sest tegu on rahapoliitika ja vahetuskursiga seotud küsimusega, mis kuulub liidu ainupädevusse.

               •Proportsionaalsus

               Käesoleva nõukogu otsust käsitleva soovituse eesmärk on volitada Prantsusmaad sõlmima uut koostöölepingut, millega asendatakse kehtiv 4. detsembri 1973. aasta leping UEMOAga. Samuti tahetakse soovitusega tagada, et Prantsusmaa saab sõlmida teiste Aafrika partneritega uusi lepinguid kehtivate lepingute asendamiseks. Lisaks ajakohastatakse mitut teavitamise ja heakskiidu andmise korda käsitlevat nõukogu otsuse sätet, et nende kohaldamisala laieneks igale uuele lepingule, mis sõlmitakse UEMOA või teiste partneritega kehtivate lepingute asendamiseks. Seepärast nähakse soovitusega ette sihipärased muudatused, millega Prantsusmaale antakse kirjeldatud volitused, kuid ei minda kaugemale sellest, mis on vajalik eespool nimetatud eesmärkide saavutamiseks.

               •Vahendi valik

                  Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 219 lõikes 3 on sätestatud, et kui on vaja pidada läbirääkimisi raha- või vahetuskursiküsimusi käsitleva lepingu sõlmimiseks, otsustab nõukogu läbirääkimiste pidamise ja lepingu sõlmimise korra komisjoni soovituse põhjal.

               •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjoni soovitus nõukogule koosneb kahest artiklist.

                  Artiklis 1 sätestatakse nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsuse pealkirjas ja artiklites 3, 4 ja 5 tehtavad muudatused.

                  Otsuse pealkirjas ja artiklis 3 tehtavad muudatused kajastavad CFA frangi ja Komoori frangi nimetuse võimalikku muutmist tulevikus. Seepärast asendatakse mõiste „CFA frank“ mõlema rahaliidu puhul üldviitega „vääring“. Ka Komoori frangi asemel kasutatakse üldmõistet „Komoori vääring“.

                  Otsuse artiklites 4 ja 5 tehtavate muudatustega volitatakse Prantsusmaad asendama oma kehtivad lepingud UEMOA, CEMACi ja Komooridega uute vahetuskursialaste lepingutega ning nähakse ette, et iga uus leping peab sisaldama samu norme liidu pädevate organite kaasamise kohta kui kehtivad lepingud, et tagada 1998. aastal nõukogu poolt kehtestatud teavitamise ja heakskiidu andmise korra jätkumine.

                  Artikliga 2 tagatakse, et Prantsusmaale adresseeritud nõukogu otsust hakatakse kohaldama alates päevast, mil see nõukogu otsus Prantsusmaale teatavaks tehakse.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsust, milles käsitletakse CFA frangi ja Komoori frangiga seotud vahetuskursiküsimusi (98/683/EÜ)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 219 lõiget 3,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Keskpanga arvamust
                  1

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nende liikmesriikide puhul, mille vääring on euro, kuuluvad rahapoliitika ja vahetuskursiküsimused liidu ainupädevusse. Kui aluslepingud annavad liidule teatavas valdkonnas ainupädevuse, võib õiguslikult siduvaid õigusakte menetleda ja vastu võtta ainult liit; liikmesriigid võivad seda teha ainult ELi volitusel.

               (2)Vastavalt aluslepingu artikli 219 lõikele 3 otsustab nõukogu, milline kord sobib raha- või välisvaluutarežiimi küsimusi käsitlevate lepingute üle läbirääkimiste pidamiseks ja nende lepingute sõlmimiseks.

               (3)Enne euro kasutuselevõttu oli Prantsusmaa sõlminud Lääne-Aafrika Majandus- ja Rahaliidu (Union économique et monétaire ouest-africaine, UEMOA), Kesk-Aafrika Majandus- ja Rahandusühenduse (Communauté économique et monétaire de l’Afrique Centrale, CEMAC) ning Komooridega lepingud, mille eesmärk oli tagada fikseeritud vahetuskursi alusel CFA frangi ja Komoori frangi konverteeritavus Prantsuse frangi suhtes
                  2
               . Nõukogu lubas, et Prantsusmaa võib nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsuses (98/683/EÜ) (edaspidi „nõukogu otsus“)
                  3
                sätestatud raamistiku kohaselt ka pärast Prantsuse frangi asendamist euroga 1. jaanuaril 1999 säilitada kehtivad vahetuskursialased lepingud UEMOA, CEMACi ja Komooridega (edaspidi „kehtivad lepingud“).

               (4)Otsuse 98/683/EÜ artiklite 4 ja 5 kohaselt võib Prantsusmaa pidada läbirääkimisi ja sõlmida lepinguid selliste muudatuste tegemiseks kehtivates lepingutes, millega säilitatakse kehtivate lepingute laad või ulatus või muudetakse seda.

               (5)Prantsusmaal ja UEMOA riikidel on käsil omavahelise kehtiva 4. detsembri 1973. aasta lepingu asendamine uue vahetuskursialase koostöö lepinguga. Uuele lepingule kirjutati alla 21. detsembril 2019. Lepingule on lisatud uus tagatisleping, mis sõlmitakse UEMOA riikide keskpangaga. 22. mail 2020 esitas Prantsusmaa valitsus Prantsusmaa Rahvuskogule eelnõu uue koostöölepingu ratifitseerimiseks.

               (6)Otsuse 98/683/EÜ artiklid 4 ja 5 ei hõlma Prantsusmaa, UEMOA, CEMACi ja Komooride vahel sõlmitud kehtivate vahetuskursialaste lepingute asendamist, mida Prantsusmaa ja UEMOA soovivad praegu saavutada. See kehtib isegi juhul, kui selliste uute koostöölepingute laad ja ulatus jääksid samaks, s.t tagaksid Prantsusmaa eelarvetagatise abil UEMOA, CEMACi ja Komoori vääringu ja euro vahel fikseeritud vahetuskursi alusel konverteeritavuse.

               (7)Prantsusmaad tuleks volitada asendama kehtivad lepingud UEMOA, CEMACi ja Komooridega. Vastavalt nõukogu otsusele 98/683/EÜ peaksid mitmesugused seni kehtivad menetlused edasi kehtima, olenevalt sellest, kas asendamine mõjutab nende lepingute laadi või ulatust. Mõlemal juhul tuleb enne kehtivate lepingute uutega asendamist kaasata liidu pädevad organid vastavalt kehtivale teavitamise ja heakskiidu andmise korrale, olenevalt sellest, kumb neist on asjakohane.

               (8)Otsust 98/683/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Otsust 98/683/EÜ muudetakse järgmiselt.

               (1)Pealkiri asendatakse järgmisega: „Nõukogu 23. novembri 1998. aasta otsus, milles käsitletakse UEMOA, CEMACi ja Komooride vääringuga seotud vahetuskursiküsimusi (98/683/EÜ)“.

               (2)Artiklid 3, 4 ja 5 asendatakse järgmisega:

               „Artikkel 3

               Prantsusmaa pädevad asutused hoiavad komisjoni, Euroopa Keskpanka ning majandus- ja rahanduskomiteed korrapäraselt lepingute rakendamisega kursis. Enne euro ja UEMOA, CEMACi ja Komooride vääringu vahetuskursi muutmist teatavad Prantsusmaa asutused sellest majandus- ja rahanduskomiteele.

               Artikkel 4

                Prantsusmaa võib pidada läbirääkimisi ja sõlmida lepinguid kehtivate lepingute muutmiseks või asendamiseks niivõrd, kui see ei muuda kehtivate lepingute laadi ega ulatust. Ta teatab sellistest muudatustest eelnevalt komisjonile, Euroopa Keskpangale ning majandus- ja rahanduskomiteele.

               Artikkel 5

               Kui kehtivate lepingute laadi või ulatust on kavas nende muutmise või asendamise teel muuta, esitab Prantsusmaa oma kava komisjonile, Euroopa Keskpangale ning majandus- ja rahanduskomiteele. Sellise kava peab komisjoni soovituse alusel ja pärast Euroopa Keskpangaga konsulteerimist heaks kiitma nõukogu.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Prantsuse Vabariigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        […], ELT, C XX/XX, P.K.A.

                     (2)

                        Convention de coopération monétaire du 23 novembre 1972 entre les États membres de la Banque des États de l'Afrique centrale (BEAC) et la République française (muudetud kujul); Convention de compted'opérations du 13 mars 1973 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le Président du Conseil de l'administration de la Banque des États de l'Afrique Centrale (muudetud kujul);Accord de coopération du 4 décembre 1973 entre la République française et les Républiques membres de l'union monétaire ouest-africaine (muudetud kujul); Convention de compte d'opérations du 4 décembre 1973 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le Président du conseil des ministres de l'Union monétaire ouest-africaine (muudetud kujul); Accord de coopération monétaire du 23 novembre 1979 entre la République française et la République fédérale islamique des Comores (muudetud kujul); Convention de compte d'opérations du 23 novembre 1979 entre le ministre de l'Économie et des Finances de la République Française et le ministre des Finances, de l'Économie et du Plan de la République fédérale des Comores (muudetud kujul).

                     (3)

                        EÜT L 320, 28.11.1998, lk 58–59.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.12.2020
            COM(2020) 787 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise uue kalanduslepingu üle

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Komisjon teeb ettepaneku alustada Norraga läbirääkimisi uue kalanduslepingu üle, millega kehtestatakse raamistik ühiste kalavarude majandamiseks ning juurdepääsuks vetele ja ressurssidele.

               Võttes arvesse Ühendkuningriigi väljaastumist Euroopa Liidust, on Norra teatanud, et ta soovib asendada kehtiva Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelise kalanduskokkuleppe (edaspidi „1980. aasta leping“). Juulis teatas ta komisjonile, et kavatseb 15. septembril 2020 anda nõutud üheksakuulise etteteatamisajaga teada kavandatavast lepingu lõpetamisest, mis leiaks seega aset 15. juunil 2021. Lepingu lõpetamine ilma seda asendamata kaotaks vetele vastastiku juurdepääsu õigusliku aluse ja avaldaks seega negatiivset mõju ELi kalalaevastikele. Kõnealune üheksa kuud jätaks liidule oma läbirääkimispositsiooni kindlaksmääramiseks ja uue lepingu sõlmimiseks siiski äärmiselt lühikese aja, mis suurendab ebakindlust veelgi.

                  1980. aasta leping on peamine kahepoolne leping, millega reguleeritakse liidu kalandussuhteid Norraga. See hõlmab kõiki Põhjamere, Skagerraki ja Kattegati ühiselt majandatavaid kalavarusid ning annab õigusliku aluse iga-aastasteks konsultatsioonideks, et määrata kindlaks kalapüügivõimalused ja otsustada ühise majandamise muude aspektide, näiteks kontrolli üle. Samuti on see tihedalt seotud mitme muu lepinguga: Oporto leping (sõlmitud EMP lepingu allkirjastamise ajal), Rootsi ja Norra vaheline naabrusleping ning Skagerraki ja Kattegati leping.

                  Üks osa kalapüügivõimalusi kaetakse uue eraldi lepinguga, mis sõlmitakse Ühendkuningriigi, Norra ja liidu vahel, teine osa kalavarusid jääb üksnes liidu ja Norra suveräänsete õiguste alla.

                  Võttes arvesse Norra soovi 1980. aasta leping asendada ja kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
                     1
                   artikli 63 lõikega 1, peaksid liit ja Norra leppima kokku meetmetes, mis on vajalikud Kirde-Atlandi ühiselt majandatavate kalavarude kaitse ja arendamise koordineerimiseks ning tagamiseks.

                  Selleks et kehtiva lepingu lõpetamine ei tekitaks õiguslikku vaakumit, millel oleks suur mõju ELi kalalaevastike tegevusele, on Norra nõustunud alustama läbirääkimisi uue lepingu üle. Kuni läbirääkimiste lõpuleviimiseni jääb 1980. aasta leping kehtima. Norra nõustus selle lähenemisviisiga tingimusel, et läbirääkimised algavad 2021. aasta jaanuaris. Need toimuvad samal ajal koos Ühendkuningriigiga peetavate kolmepoolsete läbirääkimistega.

               Eespool esitatut arvesse võttes soovib Euroopa Liit sõlmida Norra Kuningriigiga uue kalanduslepingu.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Alates 16. juunist 1980 on Euroopa Liidu ja Norra vaheline püügikorraldus põhinenud Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelisel kalanduskokkuleppel. See 1980. aasta leping, mis hõlmab Põhjamerd ja Kirde-Atlandit, on kalapüügivõimaluste vahetamise ja ühiste majandamismeetmetega seoses kõige olulisem kalandusleping, mille liit on mõne teise riigiga sõlminud. Pärast esialgset 10-aastast perioodi oli ette nähtud lepingut uuendada automaatselt iga kuue aasta järel, välja arvatud juhul, kui üks lepinguosalistest teatab lepingu lõpetamisest üheksa kuud ette. Viimane automaatne uuendamine leidis aset 2015. aastal, mille tulemusel kehtib leping 16. juunini 2021.

                  1980. aasta leping annab õigusliku aluse ühiselt majandatavate kalavarude lubatud kogupüügi kokkuleppimiseks ja varudele vastastikuseks juurdepääsuks, mis võimaldab lepinguosaliste laevadel püüda kala teineteise vetes. Uues lepingus tuleks jätta alles kehtivad varudele vastastikuse juurdepääsu tingimused ja kvoodiosad, tuginedes liidu kalalaevastiku tavapärasele tegevusele.

                  Uus leping kuulub ühise kalanduspoliitika laiemasse kohaldamisalasse. See on aluseks kalandussuhetele piirkondades, kus varusid majandatakse ühiselt koos Norraga, et edendada mere bioloogiliste ressursside säästvat kasutamist, majandamist ja kaitset kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja hea haldustava põhimõtetega.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ei kohaldata.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Käesoleva otsuse õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikkel 218, milles on sätestatud rahvusvaheliste lepingute üle läbirääkimiste pidamise ja nende sõlmimise kord.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata (ELi ainupädevus).

               •Proportsionaalsus

                  Otsus on proportsionaalne taotletava eesmärgiga.

               •Vahendi valik

                  Vahend on ette nähtud ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetega 3 ja 4.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Ei kohaldata.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Ei kohaldata.

               •Mõjuhinnang

                  Ei kohaldata.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Ei kohaldata.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Läbirääkimisi alustatakse eeldatavasti 2021. aasta esimeses kvartalis.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Komisjon soovitab, et

                  -
                        nõukogu volitaks teda alustama ja pidama läbirääkimisi uue kalanduslepingu sõlmimiseks Norra Kuningriigiga;

                  -
                        komisjon nimetataks kõnealustel läbirääkimistel ELi esindajaks;

                  -
                        komisjon konsulteeriks läbirääkimiste pidamisel erikomiteega, nagu on sätestatud ELi toimimise lepingus;

                  -
                        nõukogu kiidaks heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise uue kalanduslepingu üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Liidu kalandussuhted Norraga põhinevad Euroopa Majandusühenduse ja Norra Kuningriigi vahelisel kalanduskokkuleppel, millele kirjutati alla 27. veebruaril 1980 ja mis jõustus 16. juunil 1981.

               (2)Pärast esialgset 10-aastast perioodi pikendati kõnealust lepingut automaatselt kuue aasta kaupa, kusjuures viimane pikendamine hakkas kehtima 2015. aastal.

               (3)Leping hõlmab Põhjamerd, Skagerraki ja Kirde-Atlandit ning võimaldab määrata kindlaks ühiste kalavarude lubatud kogupüügi, kalapüügivõimaluste ülekandmise, ühised tehnilised meetmed ning kontrolli ja nõuete täitmise tagamisega seotud küsimused.

               (4)Norra on andnud teada soovist kehtiv leping asendada, võttes arvesse märkimisväärset mõju, mida Ühendkuningriigi väljaastumine liidust avaldab eeldatavasti Kirde-Atlandi kalavarude ühisele majandamisele. Pärast Ühendkuningriigi liidust väljaastumisele järgnevat üleminekuperioodi (mis lõpeb 2020. aasta lõpus) hakatakse varusid majandama kas kahe- või kolmepoolsete lepingute alusel. Ühendkuningriigi, liidu ja Norra jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes elavate liikide suhtes hakatakse kohaldama eraldi kolmepoolset lepingut. Pidades silmas Norra soovi kehtiv leping asendada, on vaja uut kahepoolset lepingut nende liikide jaoks, mis elavad üksnes Norra ja liidu jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes.

               (5)Vastavalt Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsiooni
                  2
                artikli 63 lõikele 1 ja võttes arvesse liidu üldisi suhteid Norraga, on oluline jätkata koostööd vastutustundliku kalapüügi valdkonnas, et tagada mere elusressursside pikaajaline kaitse ja säästev kasutamine.

               (6)Seetõttu tuleks alustada Norraga läbirääkimisi uue kahepoolse kalanduslepingu sõlmimiseks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Komisjonile antakse luba pidada liidu nimel läbirääkimisi uue kalanduslepingu sõlmimiseks Norra Kuningriigiga.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste pidamisel konsulteeritakse nõukogu ELi välise kalanduspoliitika töörühmaga.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3).

                     (2)

                        Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni mereõiguse konventsioon (EÜT L 179, 23.6.1998, lk 3).

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.12.2020
            COM(2020) 787 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelise uue kalanduslepingu üle

               LISA

               Läbirääkimisjuhised Norra Kuningriigiga uue kalanduslepingu sõlmimiseks

               1.Läbirääkimiste eesmärk on sõlmida uus leping, milles kehtestatakse liidu ja Norra kalandussuhete üldised põhimõtted ja eesmärgid ning luuakse raamistik ühiste kalavarude majandamiseks ning vastastikuseks juurdepääsuks vetele ja ressurssidele.

               2.Leping peaks hõlmama koostööd ressursside säästva kasutamise ja kaitse meetmete väljatöötamisel, sealhulgas seoses tagasiheite vältimisega.

               Eelkõige peaks komisjon

               ·tagama, et sellised meetmed on mittediskrimineerivad ja tuginevad teaduspõhisele käsitlusele, mis on kooskõlas eesmärgiga saavutada asjaomaste kalavarude maksimaalne jätkusuutlik saagikus;

               ·lisama sätted koostöö kohta kontrolli ja nõuete täitmise tagamise, andmete kogumise ja teaduslike nõuannete andmise valdkonnas;

               ·tagama jätkuva vastutustundliku kalapüügi, mis garanteerib mere bioloogiliste ressursside pikaajalise kaitse ja säästva kasutamise kooskõlas rahvusvahelise õiguse asjakohaste põhimõtetega;

               ·säilitama liidu kalapüügivõimalused ja vältima majanduslikku kahju lepinguosaliste püügitegevusele;

               ·säilitama kehtivad varudele vastastikuse juurdepääsu tingimused ja stabiilsed kvoodiosad, mida võib kohandada üksnes lepinguosaliste nõusolekul;

               ·lisama lepingusse korra, mille alusel toimub kvootide ülekandmine ja vahetamine ning iga-aastase ja mitmeaastase lubatud kogupüügi (või püügikoormuspiirangute) määramine pikaajaliste majandamisstrateegiate põhjal;

               ·lisama lepingusse kalapüügilubade väljastamise korra ja sätted, millega tagatakse võrdne kohtlemine ja nõuete täitmine, kaasa arvatud ühine kontrollimine ja inspekteerimine.

               3.Lepinguga luuakse sobiv institutsiooniline raamistik, mille alusel tehakse ühiste kalavarude kaitsmisel ja majandamisel koostööd ning mis võimaldab järgida ühiste kalavarude majandamisel sidusat lähenemisviisi, pidades silmas muid lepinguid, mida EL võib asjaomaste pooltega sõlmida.

               4.Euroopa Liidu ja Norra Kuningriigi vahelistel kahepoolsetel läbirääkimistel kalapüügiga seotud vastastikuse juurdepääsu tingimuste ja kvoodiosade üle tuleks arvesse võtta tulemusi, milleni jõutakse läbirääkimistel liidu, Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi ning Norra Kuningriigi vahelise kolmepoolse kalanduslepingu üle, mis hõlmab liidu vetes ning Ühendkuningriigi ja Norra Kuningriigi suveräänsete õiguste ja jurisdiktsiooni alla kuuluvates vetes esinevaid kalavarusid.

               5.Leping tuleks sõlmida õigeaegselt, et sellega saaks asendada praeguse lepingu 2023. aastaks. Seetõttu peaks see sisaldama klauslit praeguse lepingu kehtetuks tunnistamise kohta.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.3.2020
            COM(2020) 106 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega muudetakse nõukogu 7. juuni 2016. aasta otsust, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriikide vahel liidu ainupädevusse kuuluvates küsimustes

               SELETUSKIRI

               1.SOOVITUSE TAUST

               •Soovituse põhjused ja eesmärgid

                  7. detsembril 2015 tegi Euroopa Komisjon Euroopa lennundusstrateegiat käsitleva ettepaneku, mis sisaldas mitut ettepanekut nõukogu otsusteks, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Euroopa Liidu ja teatavate kolmandate riikide vahel üldiste lennutranspordilepingute sõlmimiseks. Ühe ettepaneku (COM(2015) 609 final) eesmärk oli alustada läbirääkimisi Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooniga (ASEAN).

                  7. juunil 2016 otsustas nõukogu volitada komisjoni alustama läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning ASEANi liikmesriikide vahel liidu ainupädevusse kuuluvates küsimustes. Nõukogu otsus kehtib neli aastat, st et see kaotab kehtivuse 7. juunil 2020.

                  Komisjon tegi nõukogu otsusega seoses avalduse, milles ta leidis, et volituste kohaldatavuse ajaline piiramine ei ole kooskõlas aluslepingutega, eriti ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 3.

                  24. juunil 2016 teatas komisjon kõigi kümne ASEANi liikmesriigi valitsusele nõukogu volitustest alustada läbirääkimisi ASEANi liikmesriikidega ja kutsus ASEANi üles läbirääkimisi alustama.

                  Läbirääkimiste esimene voor toimus 27.–28. novembril 2016 Brüsselis. Läbirääkimiste kaheksas ja siiani viimane voor toimus 20.–22. novembril 2018 Salzburgis. Läbirääkimiste kaheksanda vooru ajal lepiti kokku lepingu eelnõu enamikus osades ning mõlemad pooled nõustusid pidama sisekonsultatsioone mõne lahtise küsimuse üle.

                  ASEANi sisekonsultatsioonid on veel käimas.

                  Käesoleva soovituse eesmärk on kutsuda nõukogu üles muutma oma 7. juuni 2016. aasta otsust, ilma et muudetaks nõukogu otsusele lisatud läbirääkimisjuhiseid.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Soovitus muuta 2016. aasta juuni otsust volitada komisjoni alustama läbirääkimisi ASEANi liikmesriikidega on täielikus kooskõlas liidu välispoliitiliste eesmärkidega, mis on sätestatud komisjoni poolt 2015. aasta detsembris esitatud terviklikus lennundusstrateegias, mille eesmärk on suurendada Euroopa lennundussektori konkurentsivõimet.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Käesolev soovitus on täielikult kooskõlas liidu lennunduspoliitika eesmärkidega ning sellega toetatakse muid poliitilisi eesmärke ja seonduvat poliitikat (nt sellistes valdkondades nagu töötajate õigused, keskkond ja kliimamuutuste vastane võitlus), et nende eesmärkide saavutamine mõlema poole jaoks paremini tagada.

               2.ÕIGUSLIK ALUS

               •Õiguslik alus

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 3.

               •Vahendi valik

                  Kavandatud vahend: ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 3 kohane nõukogu otsus

                  Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmisel põhjusel:

                  ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 3 kohane nõukogu otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi, on rahvusvaheliste transpordialaste läbirääkimiste jaoks ettenähtud menetlus.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega muudetakse nõukogu 7. juuni 2016. aasta otsust, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriikide vahel liidu ainupädevusse kuuluvates küsimustes

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõiget 3,

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               Vahetult pärast nõukogu 7. juuni 2016. aasta otsuse (millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriikide vahel liidu ainupädevusse kuuluvates küsimustes) vastuvõtmist võttis komisjon kõikide ASEANi liikmesriikidega ühendust, et alustada läbirääkimisi.

               2016. aasta novembrist alates on peetud läbirääkimiste kaheksa vooru.

               Sellega seoses on ebatõenäoline, et läbirääkimised viidaks edukalt lõpule enne nõukogu 7. juuni 2016. aasta otsusega antud volituste lõppemist, st enne 7. juunit 2020.

               Seepärast on vaja kõnealust otsust muuta, et komisjon saaks pidada liidu huvides läbirääkimisi raamistikus, mis võimaldab viia need edukalt lõpule,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Nõukogu 7. juuni 2016. aasta otsust, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriikide vahel liidu ainupädevusse kuuluvates küsimustes, muudetakse järgmiselt.

               1.Otsuse pealkiri asendatakse järgmisega:

               „Nõukogu 7. juuni 2016. aasta otsus, millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriikide vahel“.

               2.Artikkel 1 asendatakse järgmisega:

               „Komisjoni volitatakse pidama liidu nimel läbirääkimisi üldise lennutranspordilepingu sõlmimiseks Kagu-Aasia Maade Assotsiatsiooni (ASEAN) liikmesriikidega.“

               3.Artikkel 3a asendatakse järgmisega:

                  „Käesoleva otsuse kehtivusaeg on piiramatu.“

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja