title: 2014/117/EL: Komisjoni soovitus, 3. märts 2014 , tootmis- ja turustamiskavade koostamise ja rakendamise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 1379/2013 kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta

text:
               5.3.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 65/31

      KOMISJONI SOOVITUS,
   3. märts 2014,
   tootmis- ja turustamiskavade koostamise ja rakendamise kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusele (EL) nr 1379/2013 kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta
   (2014/117/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (1) (edaspidi „ühise turukorralduse määrus”) artikli 28 kohaselt peavad tootjaorganisatsioonid esitama tootmis- ja turustamiskavad oma riigi pädevatele asutustele heakskiitmiseks, et aidata kaasa kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korraldusega seotud eesmärkide saavutamisele.

               (2)

               Tootmis- ja turustamiskavad on tootjaorganisatsioonide jaoks kohustuslikud.

               (3)

               Selleks et aidata kaasa tootmis- ja turustamiskavade ühetaolisele rakendamisele, on vaja, et komisjon esitaks üksikasjalikumad soovitused komisjoni rakendusmääruses (EL) nr 1418/2013 (2) kirjeldatud ülesehituse, vormi ja tähtaegade kohta, andes liikmesriikidele ja tootjaorganisatsioonidele sõnaselged ja üksikasjalikud juhised.

               (4)

               Selleks et aidata tootjaorganisatsioonidel panustada kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korraldusega seotud eesmärkide saavutamisse, peaks komisjon esitama tootjaorganisatsioonidele soovitused, kuidas esitada oma kavandatud strateegia nii, et see vastaks tootmis- ja turunõuetele, eelkõige seoses koostatava tootmisprogrammi ja turustusstrateegia üksikasjadega.

               (5)

               Selleks et näidata, kuidas tootjaorganisatsioonid saaksid konkreetselt kaasa aidata määruse (EL) nr 1379/2013 artiklis 7 nende organisatsioonide jaoks sätestatud ja tootmis- ja turustamiskavades käsitletavate erinevate eesmärkide täitmisele, peaks komisjon esitama ka näiteid erinevate meetmete kohta, mida tootjaorganisatsioonid võiksid rakendada.

               (6)

               Selleks et hõlbustada tootjaorganisatsioonidel tootmis- ja turustamiskavade täitmise jälgimist ning võimaldada riigi pädevatel asutustel hinnata tootmis- ja turustamiskavade erinevate meetmete panust ühise turu korraldamisega seotud eesmärkide saavutamisse ja anda neile võimalus kontrollida kavade rakendamisega seotud kohustuste täitmist tootjaorganisatsioonide poolt, tuleks soovitada asjakohaste näitajate kasutamist.

               (7)

               Selleks et tootjaorganisatsioonidel ja riigi pädevatel asutustel oleks hõlpsam hinnata tootmis- ja turustamiskavades sisalduvate meetmete rakendamisest tulenevaid finantsvajadusi, tuleks soovitada rahastamiskava lisamist tootmis- ja turustamiskavasse.

               (8)

               Selleks et riigi pädevatel asutustel oleks võimalik hinnata, kuidas tootjaorganisatsioonid rakendavad tootmis- ja turustamiskavasid, peaks komisjon soovitama, et tootjaorganisatsioonide esitatud aastaaruanne sisaldaks asjakohaseid näitajaid, mille alusel hinnatakse kavandatud meetmete rakendamist ja nende meetmete panust tootjaorganisatsioonide eesmärkide saavutamisse.

               (9)

               Käesolevat soovitust muudetakse või see vaadatakse läbi vastavalt vajadusele ja eelkõige pärast seda, kui võetakse vastu tulevane liidu õigusakt, millega kehtestatakse ajavahemikuks 2014–2020 tingimused finantstoetuse saamiseks merendus- ja kalanduspoliitika valdkonnas,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITTUSE:
   Tootjaorganisatsioonid ja tootjaorganisatsioonide liidud peaksid järgima:

               a)

               määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 28 lõikes 1 osutatud tootmis- ja turustamiskavade (edaspidi „kavad”) vormi ja ülesehitust, mis on esitatud käesoleva soovituse A osas;

               b)

               määruse (EL) nr 1379/2013 artikli 28 lõikes 5 osutatud aastaaruandega (edaspidi „aastaaruanne”) seotud tähtaegu ja menetlust käsitlevaid üksikasju, mis on esitatud käesoleva soovituse B osas.

         Kui käesolevas soovituses osutatakse tootjaorganisatsioonidele, siis osutatakse ka tootjaorganisatsioonide liitudele.

      A   OSA

   TOOTMIS- JA TURUSTAMISKAVADE VORM JA ÜLESEHITUS
   Riigi ametiasutustele kalapüügi- ja vesiviljelussektori tootjaorganisatsioonide poolt esitatud kavad peaksid sisaldama järgmist üksikasjalikku teavet.
   1.   Üldine teave tootjaorganisatsiooni kohta

         Nimi

   Tootjaorganisatsiooni täielik nimi.

         Tüüp

   Vesiviljelussektori tootjaorganisatsioon või kalapüügisektori tootjaorganisatsioon.

         Tunnuskood

   Riiklik tunnuskood.

         Asukoht

   Koht, kus tootjaorganisatsioon on ametlikult registreeritud (näiteks linn või sadam), ning samuti piirkond, kus tootjaorganisatsioon on pädev tegutsema, kasutades asjaomast NUTS (ühine statistiliste territoriaalüksuste liigitus) territoriaalüksust.

         Liikmete arv

   Tootjaorganisatsioonis ametlikult registreeritud tootjate arv.

         Käive (üksikute liikide kaupa)

   Tabel, milles on esitatud tootjaorganisatsiooni kogukäive viimasel kolmel aastal ja käive üksikute liikide kaupa.
   Käive tuleks arvutada kas viimasel kolmel aastal esmamüügi käigus turustatud toodangu aastase keskmise väärtusena või äsja tunnustatud tootjaorganisatsioonide puhul samal perioodil tootjaorganisatsiooni iga liikme turustatud toodangu esmamüügi summana.

         Kalapüügi või vesiviljelustoodete püügi maht (üksikute liikide kaupa)

   Tabel, milles esitatakse üksikute liikide kaupa kalapüügi või vesiviljelustoodete püügi maht ja väärtus viimasel kolmel aastal, väljendatuna tonnides ja eurodes aasta kohta.

         Tootjaorganisatsiooni peamiste turustatavate liikide kindlaksmääramine [endine alapunkt 2.1]

   Peamiste turustatavate liikide kindlaksmääramiseks soovitatakse kasutada eelmises alapunktis kirjeldatud tabelit. Peamised töönduslikud liigid peaksid moodustama iga tootjaorganisatsiooni toodangust põhiosa käibe, püügimahu ja kasvatatud liikide poolest. Lähtuda tuleks komisjoni määruse (EÜ) nr 2508/2000 (3) artiklis 2 sätestatud eeskirjadest.
   2.   Tootmisprogramm ja turustusstrateegia

   2.1.   Sissejuhatus

   Tootjaorganisatsioon peaks selgitama üldiseid seoseid kava eesmärkide ja nende meetmete vahel, mida ta kavatseb rakendada.
   Kavad peaksid põhinema tootjaorganisatsiooni tugevuste, võimaluste, ohtude ja nõrkuste hindamisel ning nende kavade kehtestamiseks tuleks kõigepealt tutvustada tootjaorganisatsiooni kavandatud strateegiat, mille ta on ette näinud oma tootmise arendamiseks ja tootmise turunõuetega vastavusse viimiseks. Seda kõike tuleks teha kooskõlas ühise turukorralduse määruse artiklites 3 ja 7 tootjaorganisatsioonidele kehtestatud eesmärkidega.
   Selle tutvustuse käigus tuleks selgelt välja tuua seos tootmisprogrammi ja turustusstrateegia vahel, mida tootjaorganisatsioon hakkab rakendama.
   2.2.   Tootmisprogramm

   Tootmisprogramm peaks sisaldama esialgset tarnegraafikut, mis hõlmab kogu aastat ja põhineb turul valitsevatel hooajalistel suundumustel (hind, tootmine ja nõudlus). Eelkõige tuleks tootmisprogrammis arvesse võtta järgmisi elemente.
   2.2.1.   Kõikide tootjaorganisatsioonide puhul

               —

               tootmistegevuse kavandamine;

               —

               tegevuse koordineerimine teiste tootjatega.

         Kalapüügisektori tootjaorganisatsioonide puhul:

               —

               kalapüügiõiguste ja juurdepääsu korraldamine tootjaorganisatsiooni liikmete vahel olenevalt tootmise planeerimisest;

               —

               kogu saagi lossimise kohustuse rakendamine ja haldamine.

         2.2.2.   Vesiviljelussektori tootjaorganisatsioonide puhul

               —

               säästvate vesiviljelustavade arendamine.

         2.3.   Turustusstrateegia

   Turustusstrateegias tuleks kirjeldada, kuidas tootjaorganisatsioon kavatseb tagada tarne, eelkõige peamiste turustatavate liikide kvaliteedi, koguse ja esitusviisi vastavuse turunõuetele. Eelkõige tuleks turustusstrateegias arvesse võtta järgmisi elemente:

               —

               turunõuete kindlaksmääramine (kogus, kvaliteet, esitusviis);

               —

               uute müügipunktide ja muude kaubandusvõimaluste kindlaksmääramine;

               —

               dialoog ja koordineerimine tarneahelasse kuuluvate teiste ettevõtjatega.

         3.   Meetmed ühise turukorralduse määruse artiklis 7 sätestatud eesmärkide saavutamiseks

   3.1.   Kalapüügisektori tootjaorganisatsioonide puhul

   3.1.1.   Säästva püügitegevuse edendamine
       (4)

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               kalapüügiõiguste ja juurdepääsu ühine korraldamine tootjaorganisatsiooni liikmete hulgas, tuginedes erinevate varude, kalapüügi ja püügipiirkondade suhtes kehtivatele majandamiseeskirjadele;

               —

               dialoogi ja koostöö koordineerimine kalandusvaldkonna asjaomaste teadusorganisatsioonidega ning koostöö teaduslike nõuannete väljatöötamisel eesmärgiga toetada kalavarude majandamisega seotud otsuste tegemist;

               —

               selliste teaduslike ja tehniliste kampaaniate ettevalmistamine ja haldamine, mis on suunatud ressurssidealaste teadmiste parandamisele, ökosüsteemile avalduvale mõjule ning säästvate püügimeetodite arendamisele;

               —

               mõjuhinnangute koostamine uute majandamismeetmete kohaldamiseks;

               —

               tööohutuse ja mereohutusega seotud riskide kindlaksmääramine ja kollektiivne ennetamine;

               —

               tootjaorganisatsioonide liikmetele abi ja koolituse pakkumine seoses kalandusalaste eeskirjadega, säästvate püügitavade edendamisega või ohutusega pardal;

               —

               tulemuslik osalemine erinevate asjaomaste, kalavarude majandamise valdkonna organite töös riiklikul, piirkondlikul, Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil;

               —

               tootjaorganisatsioonide, sealhulgas eri liikmesriikide tootjaorganisatsioonide vahelise dialoogi koordineerimine.

         3.1.2.   Juhupüügi vältimine ja vähendamine
       (5)

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               selliste püügitavade kindlaksmääramine ja edendamine, mis aitavad vältida ja vähendada juhupüüki;

               —

               selliste kavade ja kollektiivsete meetmete väljatöötamine ja rakendamine, mille eesmärk on vältida ja vähendada juhupüüki;

               —

               selliselt püütud saagi parimate kasutusviiside kindlaksmääramine (6).

         3.1.3.   Kalandustoodete jälgitavuse ning selgele ja kõikehõlmavale teabele tarbijate juurdepääsu lihtsustamine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               jälgitavuse meetodite parandamine;

               —

               teabevahetuse vajaduse ja tarbijate teavitamise meetmete hindamine;

               —

               toodete märgistuse parandamine, sealhulgas sertifitseerimismenetluste läbiviimisel eesmärgiga toetada kohustusliku ja vabatahtliku lisateabe esitamist, nagu on sätestatud ühise turukorralduse määruse artiklites 38 ja 39;

               —

               teabevahetuse ja tarbijate teavitamise meetmete ettevalmistamine ja rakendamine.

         3.1.4.   Ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata kalapüügi kaotamisele kaasaaitamine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               tootjate koolitamine ja harimine;

               —

               vaatlusprogrammid ja tootjaorganisatsioonide liikmete tegevuse kontroll.

         3.1.5.   Oma liikmete kalapüügitoodete turuleviimise tingimuste parandamine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               müügipunktide kindlaksmääramine oma liikmete toodangu turustamiseks ja pakkumise koondamiseks;

               —

               strateegiate väljatöötamine toodangu paremaks turustamiseks, sealhulgas toodete sertifitseerimiseks;

               —

               sertifitseerimismenetluste väljatöötamine, sealhulgas toiteväärtuse ja kvaliteedi valdkonnas;

               —

               vabatahtliku lisateabe esitamise toetamine, nagu on sätestatud ühise turukorralduse määruse artiklis 39;

               —

               uute meetodite ja uute turustamisvahendite kavandamine ja väljatöötamine;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmetele abi ja koolituse pakkumine seoses turustamismeetoditega;

               —

               osalemine messidel riiklikul, Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil eesmärgiga edendada tootjaorganisatsiooni liikmete toodangut.

         3.1.6.   Majandusliku tulu suurendamine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               tegevuskulude vähendamisele suunatud teadus- ja tehniliste kampaaniate ettevalmistamine ja jälgimine;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmetele abi ja koolituse pakkumine kalandusettevõtte juhtimise valdkonnas;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmete jaoks kuluarvestusteenuste väljatöötamine.

         3.1.7.   Turgude stabiliseerimine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               turuteabe parandamine;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmete teadmiste parandamine tarneahela peamiste majanduslike stiimulite kohta;

               —

               praktilise toe pakkumine tootjatele selleks, et paremini koordineerida teabe jagamist klientide ja teiste ettevõtjatega (eelkõige töötlejate, jaemüüjate ja enampakkumise korraldajatega).

         3.1.8.   Toiduainetega varustamise parandamine ning toiduainete kvaliteedi ja toiduohutuse kõrgete normide edendamine, panustades seejuures tööhõivesse rannikualadel ja maapiirkondades

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on edendada turustusnorme (kvaliteet, suurus või kaal, pakendamine, esitusviis ja märgistamine) käsitlevaid algatusi;

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on edendada uusi liike, mida on võimalik säästvalt kasutada;

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on töötada välja uued menetlused ja tooted;

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on edendada kalandustooteid;

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on edendada tööhõivet kalandussektoris.

         3.1.9.   Kalapüügi keskkonnamõju vähendamine, sealhulgas kalapüügivahendite selektiivsuse parandamise kaudu

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               selliste teadusuuringute ja katseprogrammide ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on hinnata ja piirata kalapüügist tulenevat keskkonnamõju;

               —

               selliste katseprogrammide ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on töötada välja keskkonnamõju vähendavad kalapüügivahendid;

               —

               tootjatele koolituse ja abi pakkumine eesmärgiga hõlbustada väiksema keskkonnamõjuga püügitavade ja kalapüügivahendite kasutamist.

         3.2.   Vesiviljelussektori tootjaorganisatsioonide puhul

   3.2.1.   Säästva vesiviljeluse edendamine
       (7)

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               teadus- ja tehniliste kampaaniate ettevalmistamine ja haldamine eesmärgiga parandada teadmisi liikidest ja vesiviljeluse mõjust keskkonnale ning edendada säästva vesiviljeluse arendamist;

               —

               dialoogi ja koostöö koordineerimine vesiviljeluse valdkonna asjaomaste teadusorganisatsioonidega ning koostöö teaduslike nõuannete väljatöötamisel eesmärgiga toetada vesiviljeluse korraldamisega seotud otsuste tegemist;

               —

               abi ja koolituse pakkumine tootjaorganisatsiooni liikmetele eesmärgiga edendada säästvaid vesiviljelustavasid;

               —

               tööohutusega seotud riskide kindlaksmääramine ja ühine ennetamine;

               —

               tulemuslik osalemine erinevate asjaomaste vesiviljeluse valdkonna organite töös riiklikul, piirkondlikul, Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil;

               —

               tootjaorganisatsioonide, sealhulgas eri liikmesriikide tootjaorganisatsioonide vahelise dialoogi koordineerimine.

         3.2.2.   Selle tagamine, et liikmete tegevus vastab riiklikele strateegiakavadele
       (8)

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               osalemine riiklike strateegiakavade väljatöötamises;

               —

               sööda säästvuse alaste sertifitseerimiskavade väljatöötamine.

         3.2.3.   Selle tagada püüdmine, et kalapüügisektorist pärit vesiviljeluses kasutatavad söödatooted pärineksid säästvalt majandatud kalapüügist

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               jälgitavust soodustavate menetluste väljatöötamises osalemine;

               —

               sööda säästvuse alaste sertifitseerimiskavade väljatöötamine.

         3.2.4.   Oma liikmete vesiviljelustoodete turuleviimise tingimuste parandamine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               oma liikmete toodangu turustamiseks ja/või pakkumise koondamiseks müügipunktide kindlaksmääramine;

               —

               strateegiate väljatöötamine toodangu paremaks turustamiseks, sealhulgas toodete sertifitseerimiseks;

               —

               vabatahtliku lisateabe esitamise toetamine, nagu on sätestatud ühise turukorralduse määruse artiklis 39;

               —

               sertifitseerimismenetluste väljatöötamine, sealhulgas toiteväärtuse ja kvaliteedi valdkonnas;

               —

               uute meetodite ja uute turustusvahendite kavandamine ja väljatöötamine;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmetele abi ja koolituse pakkumine seoses turustusviisidega;

               —

               osalemine messidel riiklikul, Euroopa ja rahvusvahelisel tasandil eesmärgiga edendada tootjaorganisatsiooni liikmete toodangut.

         3.2.5.   Majandusliku tulu suurendamine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               tegevuskulude vähendamisele suunatud teadus- ja tehniliste kampaaniate ettevalmistamine ja jälgimine;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmetele abi ja koolituse pakkumine vesiviljelusettevõtte juhtimise valdkonnas;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmete jaoks kuluarvestusteenuste väljatöötamine.

         3.2.6.   Turgude stabiliseerimine

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               erinevate tootjaorganisatsioonide vahel sellise majandusteabe kogumise, töötlemise, jagamise ja kasutamise koordineerimine, mis on seotud tootjaorganisatsiooni liikmete toodanguga, sealhulgas varudega ja esmamüügi hindadega;

               —

               turuteabe parandamine;

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmete teadmiste parandamine tarneahela peamiste majanduslike stiimulite kohta;

               —

               praktilise toe pakkumine tootjatele eesmärgiga paremini koordineerida teabe jagamist töötlejatega.

         3.2.7.   Toiduainetega varustamise parandamine ning toiduainete kvaliteedi ja toiduohutuse kõrgete normide edendamine, panustades seejuures tööhõivesse rannikualadel ja maapiirkondades

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on välja töötada turustusnorme (kvaliteet, suurus või kaal, pakendamine, esitusviis ja märgistamine) käsitlevad algatused;

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on edendada tööhõivet vesiviljelussektoris;

               —

               selliste kampaaniate ettevalmistamine ja läbiviimine, mille eesmärk on edendada vesiviljelustooteid.

         4.   Meetmed teatavate liikide tarnete reguleerimiseks
       (9)

   Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               selliste kalandustoodete kindlaksmääramine, mille puhul esinevad turustusraskused teataval perioodil aastast;

               —

               suunitletud tootmis- ja turustusstrateegiate ja -viiside väljatöötamine.

         5.   Karistused ja kontrollimeetmed

   Kooskõlas ühise turukorralduse määruse artikli 8 lõike 1 punktiga d tuleks kava selles osas kirjeldada nii karistusi, mida kohaldatakse liikmete suhtes, kes rikuvad kavade rakendamiseks tehtud otsuseid, (10) kui ka meetmeid, mida tootjaorganisatsioon rakendab selleks, et kontrollida oma liikmete tegevuse vastavust selle organisatsiooni kehtestatud eeskirjadele (11). Kava see osa peaks hõlmama ühte või mitut järgmistest meetmetest:

               —

               tootjaorganisatsiooni liikmete poolt toime pandud rikkumistega proportsionaalsete karistuste süsteemi väljatöötamine;

               —

               strateegiate ja programmide väljatöötamine eesmärgiga jõustada tootjaorganisatsiooni vastuvõetud eeskirjad;

               —

               tootjaorganisatsiooni vastuvõetud eeskirjade rakendamisega seotud riskihindamiste läbiviimine;

               —

               tootjaorganisatsiooni vastuvõetud eeskirjade jõustamise alaste kontrollide ettevalmistamine ja läbiviimine;

               —

               vaatlejate ja kontrollijate koolitamine;

               —

               selliste suuniste koostamine ja levitamine, mis on ette nähtud selleks, et rakendada:

                           a)

                           ühisest kalanduspoliitikast tulenevad õigusnormid;

                           b)

                           tootjaorganisatsiooni vastuvõetud eeskirjad ja majandamismeetmed.

         6.   Kulud, mida tuleb arvesse võtta

   6.1.   Rahastamiskava

   Tootjaorganisatsioonidel soovitatakse lisada oma kavadesse rahastamiskava, milles esitatakse iga nende poolt kavandatava meetme kohta üksikasjalikult erinevad kulud ja planeeritavad rahalised vahendid.
   Rahastamiskavas tuleks eristada järgmist kaht liiki tegevusi:

               a)

               kavandatud meetmetega seotud ettevalmistavad ning järelevalve- ja juhtimistegevused (n-ö projekti omaniku tegevused), ning

               b)

               iga konkreetse kavandatud meetme praktilise elluviimisega seotud tegevused (n-ö projektijuhtimise tegevused).

         6.2.   Projekti omaniku tegevused

   Projekti omaniku tegevustega kaasnevad kulutused peaksid hõlmama eelkõige kulutusi, mis on seotud turu-uuringutega, hindamistega, projekti kavandamisega, riskianalüüsiga ja mis tahes teostatavusuuringuga, mis viiakse läbi enne sellise meetme rakendamist, mis on seotud kava ühe eesmärgi saavutamisega. Nende hulka peaksid kuuluma ka kulutused, mis on seotud järelevalve ja kontrolliga, mida teeb tootjaorganisatsioon konkreetse meetme rakendamise käigus.
   Arvesse võetavad kulutused võivad hõlmata erinevaid kategooriaid, näiteks tööjõukulud, teenuseosutamisega seotud kulud või tarnekulud.
   6.3.   Projektijuhtimise tegevused

   Projektijuhtimise tegevustega seotud kulutused peaksid hõlmama eelkõige rakendatud meetmete elementidega seotud konkreetseid kulutusi, mis ei ole seotud konkreetselt projekti omaniku tegevustega, näiteks kulutused, mis on seotud teadus- või tehnikakatsetustega, reklaamikampaaniatega, selliste uute tehniliste seadmete soetamise ja kasutuselevõtuga, mille eesmärk on suurendada selektiivsust, parandada jälgitavust või edendada säästvaid vesiviljelustavasid.
   7.   Rakendamise ajakava

   Kavad peaksid sisaldama ajakava, mis hõlmab kavandatud meetmeid ja seotud kulutusi. Mitmeaastaste kavade puhul peaksid kulutused olema jaotatud aastasteks osamakseteks.
   Ajakavas peaks olema iga meetme kohta märgitud asjakohased väljundi- ja tulemusnäitajad, nagu on soovitatud punktis 8.
   8.   Näitajad

   Vastavalt punktis 7 soovitatule tuleks iga kavandatud meetme kohta esitada väljundi- ja tulemusnäitaja, et tootjaorganisatsioonidel ja riigi pädevatel asutustel oleks võimalik kontrollida nende meetmete rakendamist. Neid näitajaid tuleks kasutada ühise turukorralduse määruse artikli 28 lõikes 5 ette nähtud aastaaruandes. Nende näitajate abil peaks olema võimalik hinnata kavade strateegiliste eesmärkide saavutamist võrreldes kava sissejuhatuses kirjeldatud esialgse olukorraga.
   Olenevalt nende asjakohasusest erinevate kavandatud meetmete puhul tuleks kasutada järgmisi näitajaid.
   8.1.   Väljundinäitajad kavandatud meetmete rakendamiseks

   8.1.1.   Kalapüügisektori tootjaorganisatsioonide puhul

   Kava see osa peaks hõlmama väljundinäitajaid, mille abil hinnata vastavust:

               —

               laevade planeeritud tegevusele, mis on muu hulgas väljendatud merel viibitud päevade arvuna ja sihtliikide püügimahtudena;

               —

               esialgsele ajakavale, mis on ette nähtud toodete turustamiseks liikide ja esitusviiside kaupa;

               —

               kavale, mis hõlmab turuvõimaluste kindlaksmääramiseks planeeritud tegevusi;

               —

               kavale, mis hõlmab toodete sertifitseerimiseks/märgistamiseks planeeritud tegevusi;

               —

               esialgsele ajakavale, mis on ette nähtud püügikoormuse ja/või püügivõimsuse korraldamiseks püügipiirkondade kaupa;

               —

               kavale, mis hõlmab juhusliku kaaspüügi vähendamiseks ette nähtud meetmeid;

               —

               ajakavale, mis hõlmab nõuete järgimist, eeskirju, teadlikkust ja kontrolli käsitlevat tootjatele suunatud koolitust.

         Nende väljundinäitajate abil tuleks samuti:

               —

               eelnevalt kindlaks määrata toodete müügitsüklid;

               —

               hinnata tootjate keskmise kuusissetuleku vastavust prognoositud sissetulekutasemele.

         8.1.2.   Vesiviljelussektori tootjaorganisatsioonide puhul

   Kava see osa peaks hõlmama väljundinäitajaid, mille abil hinnata vastavust:

               —

               kasvatatud liikide puhul kavandatud varude mahtudele ja püügimahtudele;

               —

               esialgsele ajakavale, mis on ette nähtud toodete turustamiseks liikide ja esitusviiside kaupa;

               —

               kavale, mis käsitleb turuvõimaluste kindlaksmääramiseks planeeritud tegevusi;

               —

               kavale, mis käsitleb toodete sertifitseerimiseks/märgistamiseks planeeritud tegevusi;

               —

               kavale, mis käsitleb vesiviljelusest tuleneva ökosüsteemide saastamise vähendamist;

               —

               kavale, mis käsitleb kasvatatud liikide säästva söötmise rakendamist;

               —

               ajakavale, mis hõlmab nõuete järgimist, eeskirju, teadlikkust ja kontrolli käsitlevat koolitust.

         Nende väljundinäitajate abil peaks olema võimalik ka:

               —

               eelnevalt kindlaks määrata toodete müügitsüklid;

               —

               hinnata tootjate keskmise kuusissetuleku vastavust prognoositud sissetulekutasemele.

         8.2.   Tulemusnäitajad, mille abil hinnata nende meetmete panust, mis võeti kasutusele tootmis- ja turustamiskavade eesmärkide saavutamiseks

   8.2.1.   Kalapüügisektori tootjaorganisatsioonide puhul

   Kava see osa peaks hõlmama tulemusnäitajaid, mille abil hinnata:

               —

               püütud või turustatud liikide mahtu ja/või väärtust;

               —

               püütud või turustatud liikide keskmist suurust;

               —

               müügi kasvu liikide ja/või toodete lõikes võrreldes varasema olukorraga;

               —

               müüdud uute toodete arvu ja mahtu ja/või väärtust võrreldes eelmise aastaga;

               —

               püügikoormuse ja/või püügivõimsuse muutusi;

               —

               lossitud juhupüügi koostise ja/või mahu muutusi;

               —

               lossitud või püütud toodangu väärtuse muutust inimese kohta;

               —

               tootmiskulude muutust tootmisühiku kohta;

               —

               müügikulude muutust tootmisühiku kohta;

               —

               tootjate keskmise kuusissetuleku muutusi;

               —

               muutusi müümata toodete määras võrreldes varasema olukorraga;

               —

               muutusi tundlike toodete väärtuses võrreldes varasema olukorraga;

               —

               õnnetuste arvu (õnnetused, millega kaasnesid vigastused ja/või surmajuhtumid);

               —

               tootjaorganisatsiooni eeskirjadega seoses täheldatud rikkumiste arvus toimunud muutusi.

         8.2.2.   Vesiviljelussektori tootjaorganisatsioonide puhul

   Kava see osa peaks hõlmama tulemusnäitajaid, mille abil hinnata:

               —

               püütud või turustatud liikide mahtu ja/või väärtust;

               —

               müügi kasvu liikide ja/või toodete lõikes võrreldes varasema olukorraga;

               —

               müüdud uute toodete arvu ja mahtu ja/või väärtust võrreldes eelmise aastaga;

               —

               püütud toodangu väärtuse muutust inimese kohta;

               —

               muutusi kasvatatud liikide puhul kasutatud sellise sööda osakaalus, mis on pärit säästvatest või taastuvatest allikatest;

               —

               muutusi saastunud toodangu kogustes;

               —

               tootmiskulude muutust tootmisühiku kohta;

               —

               müügikulude muutust tootmisühiku kohta;

               —

               tootjate keskmise kuusissetuleku muutusi;

               —

               muutusi müümata toodete määras võrreldes varasema olukorraga;

               —

               muutusi tundlike toodete väärtuses võrreldes varasema olukorraga;

               —

               õnnetuste arvu (õnnetused, millega kaasnesid vigastused ja/või surmajuhtumid);

               —

               tootjaorganisatsiooni eeskirjadega seoses täheldatud rikkumiste arvus toimunud muutusi.

      B   OSA

   AASTAARUANDE ESITAMINE JA SISU
   Tootjaorganisatsioonid peaksid esitama aastaaruande pärast kavade täitmist. Mitmeaastaste kavade puhul tuleks aruanne esitada igal aastal.
   Aastaaruanne peaks sisaldama väljundi- ja tulemusnäitajaid, nagu need on ette nähtud riigi pädevatele asutustele heakskiitmiseks esitatud kavade rakendamise ajakavas.

      Brüssel, 3. märts 2014

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Maria DAMANAKI

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1379/2013, 11. detsember 2013, kalapüügi- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1184/2006 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 104/2000 (ELT L 354, 28.12.2013, lk 1).

      (2)  Komisjoni rakendusmäärus (EL) nr 1418/2013, 17. detsember 2013, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1379/2013 (kalandus- ja vesiviljelustoodete turu ühise korralduse kohta) kohaseid tootmis- ja turustamiskavasid (ELT L 353, 28.12.2013, lk 40).

      (3)  Komisjoni määrus (EÜ) nr 2508/2000, 15. november 2000, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 104/2000 üksikasjalikud rakenduseeskirjad kalandussektori tegevuskavade kohta (EÜT L 289, 16.11.2000, lk 8).

      (4)  Oma liikmete säästva kalandustegevuse edendamine, pakkudes neile arenguvõimalusi täies kooskõlas looduskaitsepoliitikaga, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22) (edaspidi „ühise kalanduspoliitika määrus”) ja keskkonnaalastes õigusaktides, võttes samas arvesse sotsiaalpoliitikat.

      (5)  Kaubanduslike kalavarude juhupüügi vältimine ja vähendamine nii palju kui võimalik ning vajaduse korral selliselt püütud saagi võimalikult otstarbekas kasutamine, loomata turgu selliselt püütud saagi tarvis, mis on kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksem, nagu on sätestatud ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 15.

      (6)  Loomata turgu sellise saagi tarvis, mis on kalavarude kaitseks kehtestatud alammõõdust väiksem.

      (7)  Oma liikmete vesiviljelusalase säästva tegevuse edendamine, pakkudes neile arenguvõimalusi täies kooskõlas looduskaitsepoliitikaga, nagu on sätestatud ühise kalanduspoliitika määruses ja keskkonnaalastes õigusaktides, võttes samas arvesse sotsiaalpoliitikat.

      (8)  Sellele on osutatud ühise kalanduspoliitika määruse artiklis 34.

      (9)  Liigid, mille puhul esineb aasta jooksul tavaliselt turustusraskusi – neile on osutatud ühise turukorralduse määruse artikli 28 lõike 2 punktis d.

      (10)  Ühise turukorralduse määruse artikli 28 lõike 2 punktiga e ette nähtud karistused.

      (11)  Ühise turukorralduse määruse artikli 8 lõike 1 punktiga d ette nähtud meetmed.


title: EFTA järelevalveameti soovitus nr 59/05/COL,  5. aprill 2005 , loomasöötade kooskõlastatud kontrolliprogrammi kohta aastaks 2005

text:
               25.5.2006

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 137/19

         EFTA JÄRELEVALVEAMETI SOOVITUS

   nr 59/05/COL,
   5. aprill 2005,
   loomasöötade kooskõlastatud kontrolliprogrammi kohta aastaks 2005
   EFTA JÄRELEVALVEAMET,
   võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, eriti selle artiklit 109 ja protokolli 1,
   võttes arvesse EFTA riikide vahelist lepingut, millega asutatakse järelevalveamet ja Euroopa Kohus, eriti selle artikli 5 lõike 2 punkti b ja protokolli 1,
   võttes arvesse EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31a viidatud õigusakti (nõukogu 25. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/53/EÜ, milles määratakse kindlaks loomasöötade ametliku kontrollimise põhimõtted) (1)), mida on muudetud ja kohandatud EMP lepinguga selle protokolli 1 alusel, eriti selle artikli 22 lõiget 3,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               EFTA riigid määrasid 2004. aastal kindlaks teatavad küsimused, mida tuleks 2005. aastal kontrollida kooskõlastatud programmi raames.

               (2)

               Kuigi EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 33 viidatud õigusaktiga (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. mai 2002. aasta direktiiv 2002/32/EÜ ebasoovitavate ainete kohta loomasöödas, (2) mida on muudetud, sätestatakse aflatoksiin B1 maksimumsisaldus loomasöödas, puuduvad EMP eeskirjad teiste mükotoksiinide, nagu ohratoksiin A, zearalenooni, deoksünivalenooli ja fumonisiinide kohta. Teabe kogumine nende mükotoksiinide esinemise kohta pistelise proovivõtu meetodil võiks olla kasulik olukorra hindamiseks õigusaktide väljatöötamise eesmärgil. Lisaks esineb koristus-, ladustamis- ja transporditingimuste tõttu teatavate söödatoorainete, nagu teravilja ja õliseemnete puhul eriline mükotoksiinisaaste oht. Kuna mükotoksiinisisaldus erineb aastast aastasse, on asjakohane koguda andmeid järjestikuste aastate ning kõigi mainitud mükotoksiinide kohta.

               (3)

               Antibiootikume, välja arvatud koktsidiostaatikumid ja histomonostaatikumid, võib turustada ja kasutada söödalisanditena ainult 31. detsembrini 2005. Eelmised kontrollimised antibiootikumide ja koktsidiostaatikumide esinemise kohta teatavates söötades, kus need ained ei ole lubatud, viitavad selliste rikkumiste jätkumisele. Selliste leidude sageduse ja kõnealuse küsimuse tundlikkuse tõttu on kontrollimiste jätkamine õigustatud. Oluline on tagada, et tõhusalt kohaldatakse asjaomastes ühenduse õigusaktides sätestatud piiranguid loomse päritoluga söödatoorainete kasutamise kohta söödas.

               (4)

               Norra ja Islandi osalemine programmides käesoleva soovituse II lisa reguleerimisalas käsitletud ainete osas, mida ei ole lubatud kasutada loomasöödana, tuleb hinnata EMP lepingu I lisa II peatüki, eriti EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1a viidatud õigusakti erandite kohaselt (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta).

               (5)

               Islandi osalemist programmides käesoleva soovituse III lisa reguleerimisalas, milles käsitletakse loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise piiranguid, tuleb hinnata EMP lepingu I lisa I peatüki erandite kohaselt.

               (6)

               On asjakohane tagada, et sigadele ettenähtud segasööda mikroelementide vase- ja tsingisisaldus ei ületa maksimumsisaldust, mis on sätestatud EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1zq viidatud muudetud õigusaktiga (komisjoni 25. juuli 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1334/2003, millega muudetakse mitmete mikroelementide gruppi kuuluvate söödalisandite lubamistingimusi. (3) Norra osalemine programmides IV lisa reguleerimisalas sätestatu osas tuleb hinnata EMP lepingu I lisa II peatüki erandite kohaselt.

               (7)

               Käesolevas soovituses esitatud meetmed on kooskõlas EFTA taimede ja loomasööda komitee arvamusega, mis abistab EFTA järelevalveametit,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               EFTA riikidel soovitatakse 2005. aastal viia läbi kooskõlastatud kontrolliprogramm, et kontrollida järgmist:

                           a)

                           mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, deoksünivalenool ja fumonisiinid) sisaldus loomasöödas, näidates analüüsimeetodi; proovivõtumeetod peaks hõlmama nii pistelisi kui plaanilisi proove; plaanilise proovivõtu korral peaksid proovideks olema söödatoorained, mille puhul kahtlustatakse kõrgemat mükotoksiinide sisaldust, nagu teraviljad, õliseemned, õlipuuviljad, nende saadused ja kõrvalsaadused ning söödatoorained, mida on pikka aega ladustatud või pika maa tagant meritsi transporditud; aflatoksiin B1 puhul tuleks erilist tähelepanu pöörata ka lüpsiloomadele, v.a lüpsilehmadele ettenähtud segasöötadele; kontrollimiste tulemustest aru andes tuleks kasutada I lisas toodud näidist;

                           b)

                           teatavate konkreetsete loomaliikide ja -kategooriate puhul lubatud või keelatud antibiootikumid, koktsidiostaatikumid ja/või histomonostaatikumid, mis esinevad sageli eelsegudes, mis ei ole ravimsöödad, ja segasöötades, milles need raviained ei ole lubatud; kontrollimiste eesmärgiks peaks olema leida kõnealuseid raviaineid eelsegudes ja segasöötades, kui pädev asutus peab eiramiste tuvastamist tõenäolisemaks; kontrollimiste tulemustest aru andes tuleks kasutada II lisas toodud näidist;

                           c)

                           piirangute rakendamine loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise suhtes, nagu on sätestatud III lisas;

                           d)

                           vase- ja tsingikogused sigadele ettenähtud segasöötades, nagu on sätestatud IV lisas.

               2.

               EFTA riikidel soovitatakse lisada lõikes 1 sätestatud kooskõlastatud kontrolliprogrammi tulemused eraldi peatükina kontrollitegevuste aastaaruandesse, mis tuleb edastada EFTA järelevalveametile 1. aprilliks 2006 kooskõlas EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31a viidatud artikli 22 lõikega 2 (nõukogu 25. oktoobri 1995. aasta direktiiv 95/53/EÜ, milles määratakse kindlaks loomasöötade ametliku kontrollimise põhimõtted) ning ühtlustatud aruandenäidise viimase versiooniga.

      Brüssel, 5. aprill 2005

            EFTA järelevalveameti nimel

         Niels FENGER

            direktor

         Bernd HAMMERMANN

            kolleegiumi liige

      (1)  EÜT L 265, 8.11.1995, lk 17. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, mida on viimati muudetud direktiiviga 2001/46/EÜ (EÜT L 234, 1.9.2001, lk 55).

      (2)  EÜT L 140, 30.5.2002, lk 10. Direktiivi on viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/100/EÜ (ELT L 285, 1.11.2003, lk 33).

      (3)  ELT L 187, 26.7.2003, lk 11.

      I LISA
      Teatavate mükotoksiinide (aflatoksiin B1, ohratoksiin A, zearalenoon, deoksünivalenool, fumonisiinid) sisaldus söötades
      Kõigi kontrollitud proovide üksiktulemused; lõike 1 punktis a) nimetatud aruandenäidis

                  Söödad

                  Proovivõtt
                  (pisteline või plaaniline)

                  Mükotoksiinide liik ja sisaldus (μg/kg sööda kohta, mille niiskusesisaldus on 12 %)

                  Liik

                  Päritoluriik

                  Aflatoksiin B1

                  Ohratoksiin A

                  Zearalenoon

                  Deoksünivalenool

                  Fumonisiinid (1)

            Pädev asutus peaks ühtlasi märkima järgmised andmed:

                  —

                  aflatoksiini B1 maksimumkoguste ületamisel võetavad meetmed;

                  —

                  kasutatud analüüsimeetodid;

                  —

                  tuvastamispiirid.

         (1)  Fumonisiinisisaldus tähendab fumonisiinide B1, B2 ja B3 summat.

      II LISA
      Teatavate söödalisandina keelatud raviainete esinemine
      Teatavad antibiootikumid, koktsidiostaatikumid ja muud raviained võivad ametlikult esineda teatavatele loomaliikidele ja -kategooriatele ettenähtud eelsegude ja segasöötade lisanditena, kui need vastavad EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 1a viidatud õigusakti artiklile 10 (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrus (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta). (1)

      Keelatud raviainete esinemist söötades käsitletakse rikkumisena.
      Kontrollitavad raviained tuleks valida järgmisest loetelust:

                  1.

                  Ainult teatavate loomaliikide või -kategooriate puhul söödalisandina kasutada lubatud raviained:

                              avilamütsiin

                              dekokinaat

                              diklasuriil

                              flavofosfolipool

                              halofuginoonhüdrobromiid

                              naatriumlasalotsiid A

                              maduramütsiinammoonium alfa

                              monensiinnaatrium

                              narasiin

                              narasiin-nikarbasiin

                              robenidiinhüdrokloriid

                              salinomütsiinnaatrium

                              semiduramütsiinnaatrium

                  2.

                  Raviained, mida ei lubata enam kasutada söödalisanditena:

                              amproolium

                              amproolium/etopabaat

                              arprinotsiid

                              avopartsiin

                              karbadoks

                              dimetridasool

                              dinitolmiid

                              ipronidasool

                              metiklorpindool

                              metikloorpindool/metüülbensokaat

                              nikarbasiin

                              nifursool

                              olakvindoks

                              ronidasool

                              spiramütsiin

                              tetratsükliinid

                              tülosiinfosfaat

                              virginiamütsiin

                              tsinkbatsitratsiin

                              teised antimikroobikumid

                  3.

                  Raviained, mida ei ole kunagi lubatud kasutada söödalisanditena:

                              muud ained
                              Kõigi mittevastavate proovide üksiktulemused; lõike 1 punktis b nimetatud aruande näidis

                                          Sööda liik (loomaliik ja -kategooria)

                                          Tuvastatud aine

                                          Leitud sisaldus

                                          Eiramise põhjus (2)

                                          Võetud meetmed

                                    Pädev asutus peaks ühtlasi märkima järgmised andmed:

                                          —

                                          katseproovide koguarv;

                                          —

                                          uuritud ainete nimetused;

                                          —

                                          kasutatud analüüsimeetodid;

                                          —

                                          tuvastamispiirid.

         (1)  ELT L 268, 18.10.2003, lk 29.

         (2)  Keelatud aine söödas esinemise põhjus pädeva asutuse uurimise järeldusena.

      III LISA
      Loomse päritoluga söödatoorainete tootmise ja kasutamise piirangud
      Ilma et see piiraks direktiivi 95/53/EÜ artiklite 3–13 ja artikli 15 kohaldamist, peaksid liikmesriigid 2005. aasta jooksul läbi viima kooskõlastatud kontrolliprogrammi, et määratleda, kas loomse päritoluga söödatooraine tootmise ja kasutamise piiranguid on järgitud.
      Veendumaks eelkõige, et tõhusalt kohaldatakse EMP lepingu I lisa I peatükis punktis 7.1.12 viidatud õigusakti IV lisas (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta määrus (EÜ) nr 999/2001, millega sätestatakse teatavate transmissiivsete spongioossete entsefalopaatiate vältimise, kontrolli ja likvideerimise eeskirjad
          (1)) sätestatud keeldu sööta töödeldud loomseid valke teatavatele loomadele, peaksid EFTA riigid rakendama konkreetset plaanilistel proovivõttudel põhinevat kontrolliprogrammi. Kooskõlas direktiivi 95/53/EÜ artikliga 4 peaks kõnealune kontrolliprogramm põhinema riskistrateegial, mis hõlmab kõiki rajatiseliike, kus sööta toodetakse, käsitsetakse ja loomadele manustatakse. EFTA riigid peaksid pöörama erilist tähelepanu võimaliku riskiga seotud kriteeriumide määratlemisele. Igale kriteeriumile omistatud kaal peaks olema võrdeline riskiga. Kontrolli sagedus ja tegevuskohas analüüsitud proovide arv peaks olema vastavuses sellele tegevuskohale määratud riskikaalude summaga.
      Kontrolliprogrammi koostamisel tuleks arvesse võtta järgmisi näidistegevuskohti ja kriteeriume:

                  Tegevuskoht

                  Kriteeriumid

                  Kaalukus

                  Söödaveskid

                              —

                              Kahe liiniga söödaveskid, mis toodavad mäletsejaliste ning muude loomade kui mäletsejaliste segajõusööta, mis erandkorras sisaldab töödeldud loomset valku

                              —

                              Söödaveskid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav

                              —

                              Söödaveskid, milles töödeldakse suurel hulgal kõrge valgusisaldusega importsööta, näiteks kalajahu, sojajahu, maisigluteenjahu ja valgukontsentraate

                              —

                              Söödaveskid, mille toodangust suure osa moodustab segajõusööt

                              —

                              Ristsaastumise oht, mis tuleneb ettevõttesisestest töökorraldusest (silode kasutusotstarve, liinide tõhusa lahushoidmise kontroll, koostisainete kontroll, ettevõttesisene labor, proovivõtumeetodid)

                  Piiripunktid ja muud sisenemiskohad ühendusse

                              —

                              Suur/väike sööda impordimaht

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega söödad

                  Põllumajandusettevõtted

                              —

                              Paiksed segurid, milles erandkorras kasutatakse töödeldud loomset valku

                              —

                              Põllumajandusettevõtted, kus peetakse mäletsejalisi ja muid liike (ristsaastumise oht)

                              —

                              Põllumajandusettevõtted, kes ostavad pakendamata sööta

                  Vahendajad

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega sööda laoruumid ja vaheladustamine

                              —

                              Pakendamata sööda suur kaubandusmaht

                              —

                              Välismaal toodetud segasööda vahendajad

                  Teisaldatavad segurid

                              —

                              Mäletsejalistele ja mittemäletsejalistele sööta tootvad segurid

                              —

                              Segurid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav

                              —

                              Kõrge valgusisaldusega sööta töötlevad segurid

                              —

                              Suuri söödakoguseid tootvad segurid

                              —

                              Suurt hulka põllumajandusettevõtteid, ka mäletsejalisi pidavaid ettevõtteid teenindavad segurid

                  Transpordivahendid

                              —

                              Töödeldud loomsete valkude ja söötade veoks kasutatavad sõidukid

                              —

                              Sõidukid, mis ei ole varem nõuetele vastanud või mille vastavus nõuetele on kaheldav

            Kõnealuste näidistegevuskohtade ja kriteeriumide asemel võivad EFTA riigid edastada EFTA järelevalveametile oma riskianalüüsi hiljemalt 31. märtsiks 2005.
      Plaanilist proovivõtmist tuleks kasutada partiide või juhtude puhul, kui ristsaastumine keelatud töödeldud valkudega on kõige tõenäolisem (nt esimene partii pärast sellise sööda vedu, mis on sisaldanud kõnealuses partiis keelatud loomset valku, tootmisliinide tehniliste probleemide või muudatuste korral, puistematerjali mahutite või silode muudatuste korral).
      2005. aastal peaksid EFTA riigid keskenduma suhkrupeedilõikude ja imporditud söödatooraine analüüsimisele.
      EFTA riigis tuleks aastas teha vähemalt 10 kontrolli 100 000 tonni toodetud segajõusööda kohta. Ametlikke proove tuleks EFTA riigis võtta vähemalt 20 aastas 100 000 tonni toodetud segajõusööda kohta. Alternatiivmeetodite heakskiitmiseni tuleks proovide analüüsimisel kasutada mikroskoopuurimist, nagu on kirjeldatud EMP lepingu I lisa II peatüki punktis 31i viidatud õigusaktis (komisjoni direktiiv 2003/126/EÜ loomse päritoluga osiste määramise analüüsimeetodi kohta söötade ametlikul kontrollimisel
          (2)). Igasuguse loomse koostisosa sisaldust söödas tuleks pidada söödaga seotud keelu rikkumiseks.
      Kontrolliprogrammide tulemused tuleks EFTA järelevalveametile edastada, kasutades järgmisi vorme:
      Kokkuvõte loomse päritoluga sööda kasutamise piiranguid (keelatud loomsete valkude söötmist) käsitlevatest kontrollidest
      A.   Dokumenteeritud kontrollimised

                  Etapp

                  Nende kontrollimiste arv, mis hõlmavad töödeldud loomse valgu sisalduse kontrolli

                  Nende rikkumiste arv, mis ei põhine laboratoorsetel analüüsidel, vaid näiteks dokumentide kontrollimisel

                  Söödatooraine import

                  Söödatooraine ladustamine

                  Söödaveskid

                  Paiksed segurid/teisaldatavad segurid

                  Sööda vahendajad

                  Transpordivahendid

                  Põllumajandusettevõtted, kus peetakse muid loomi kui mäletsejalisi

                  Põllumajandusettevõtted, kus peetakse mäletsejalisi

                  Muud: ...

      B.   Söödatoorainetest ja segasöötadest proovi võtmine ja kontroll töödeldud loomsete valkude sisalduse kindlakstegemiseks

                  Tegevuskoht

                  Töödeldud loomsete valkude sisalduse kontrolliks võetud ametlike proovide arv

                  Mittevastavate proovide arv

                  Sisaldavad maismaaloomade töödeldud loomseid valke

                  Sisaldavad kalade töödeldud loomseid valke

                  Söödatoorained

                  Segasöödad

                  Söödatoorained

                  Segasöödad

                  Söödatoorained

                  Segasöödad

                  Mäletsejalistele

                  Muudele kui mäletsejalistele

                  Mäletsejalistele

                  Muudele kui mäletsejalistele

                  Mäletsejalistele

                  Muudele kui mäletsejalistele

                  Import

                  Söödaveskid

                  Vaheladustamine/ladustamine

                  Transpordivahendid

                  Paiksed segurid/teisaldatavad segurid

                  Põllumajandusettevõtted

                  Muud: ...

      C.   Kokkuvõte mäletsejalistele ettenähtud söötade proovidest leitud keelatud töödeldud loomsete valkude kohta

                  Proovivõtmise kuu

                  Saastatuse liik ja määr

                  Kohaldatud karistused (või muud meetmed)

                  1

                  2

                  3

                  4

                  5

                  …

         (1)  EÜT L 147, 31.5.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud komisjoni määrusega (EÜ) nr 1993/2004 (ELT L 344, 20.11.2004, lk 12).

         (2)  ELT L 339, 24.12.2003, lk 78.

      IV LISA
      Sigadele ettenähtud segasöötade vase- ja tsingisisaldusega seotud kõikide proovide (nii vastavate kui mittevastavate) üksiktulemused

                  Segasööda liik (loomaliigid ja -kategooriad)

                  Mikroelement (vask või tsink)

                  Leitud sisaldus (mg/kg täissööta)

                  Maksimumsisalduse ületamise põhjus (1)

                  Võetud meetmed

         (1)  Pädeva asutuse läbiviidud uurimise järeldusena.


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Luksemburgi 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/73

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Luksemburgi 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/19)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (2). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse (3) Luksemburgi 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Luksemburgi ajakohastatud 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (4) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Luksemburgi 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (5) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Luksemburgi liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               Komisjon avaldas 26. veebruaril 2015 Luksemburgi 2015. aasta riigiaruande. Selles hinnati Luksemburgi edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste järgimisel.

               (7)

               Luksemburg esitas 30. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Luksemburgis rakendatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt plaanib valitsus vähendada valitsemissektori nominaalset eelarveülejääki 0,6 %lt SKPst 2014. aastal 0,1 %ni SKPst 2015. aastal. Seejärel on 2018. aastal kavas eelarveülejääki taas suurendada 0,9 %ni SKPst. Valitsus plaanib jääda kogu programmiperioodil keskpika perioodi eelarve-eesmärgi juurde, milleks on struktuurne ülejääk 0,5 % SKPst. Stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus hoida valitsemissektori võla ja SKP suhtarvu tugevalt alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 60 % SKPst. Võla suhe peaks kogu programmiperioodi jooksul püsima 24 % ümber SKPst, tõustes 2016. aastal pisut üle 24 % ja langedes 2019. aastaks alla 24 % SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2015. aastal soodne ja pärast seda usutav. Alates 2016. aastast seonduvad eelarvemeetmete rakendamisega teatavad ohud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks struktuurne eelarvepositsioon jääma 2015. ja 2016. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgi juurde. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Luksemburg peaks stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded täitma. Luksemburgi eelarveraamistikku on keskpika perioodi eelarveraamistiku vastuvõtmise ja eelarvenõukogu loomisega oluliselt tugevdatud. Sellest hoolimata tuleb võidelda oluliste puudustega seoses eelarvestatistika regulaarse avaldamisega aasta jooksul, mis on tähtis tegur eelarve arengusuundade jälgimisel reaalajas.

               (9)

               Tarbimismaksust laekuvate tulude vähenemine, mis oli ootuspärane e-kaubandusega seonduvate õigusaktide muutmise tõttu, osutab vähemalt ühe maksutulude osa nõrkusele. Et tagada maksukogumise suurem prognoositavus, tuleks maksubaasi veelgi laiendada ja maksusüsteemi ühtlustada, seda eelkõige kehtiva madala kinnisvaramaksu läbivaatamise ja alternatiivsete maksukogumise allikate, sealhulgas keskkonnamaksude, parema ärakasutamise kaudu. Töö 2017. aastal jõustuva laiaulatusliku maksureformi ettevalmistamiseks on juba alanud.

               (10)

               Riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustab hoolimata hiljutisest pensionisüsteemi reformist pensionikulude kasv ja pikaajalise hoolduse kulude jätkuv suurenemine. Pikaajalise hoolduse kindlustuses prognoositakse 2015. aastal puudujäägi tekkimist (6) ja kindlustuseraldised kahanevad järk-järgult selliselt, et juba 2017. aastal langevad need allapoole seadusega ettenähtud miinimummäära, mis on 10 % kulutustest. 2015. aasta eelarves võeti vastu mõned säästupotentsiaaliga meetmed (7). Kavandatud pikaajalise hoolduse kindlustuse reform, mille eesmärgiks on võimaldada pikaajalist hooldust vajavatele inimestele piisav teenuste tase ja kindlustada vastav rahastamine, ei ole aga veel õigusakti tasemele jõudnud. 2012. aasta pensionisüsteemi reform ei olnud piisavalt tulemusrikas, kuna see tegeles vaid osaliselt suure erinevusega seadusjärgse ja tegeliku pensioniea vahel. Ennetähtaegselt pensionile jäämiseks on jätkuvalt mitmeid võimalusi. Eakate töötajate osalemine tööturul on võrreldes muude liikmesriikidega endiselt väga madal. Ette on valmistatud pensionireformiga seotud tööseaduse (tööea pakti) muutmise eelnõu. See koosneb meetmete paketist, mille eesmärgiks on eakate töötajate osalemine tööhõives.

               (11)

               Luksemburgi majandust iseloomustab tööviljakuse suur erinevus majandussektorite lõikes – finantssektoris on tööviljakus kaks korda suurem kui mittefinantssektoris. See tähendab, et sektori tööviljakusel põhinevad suuremad erinevused sektorite reaalpalkades võivad toetada tööjõu ümberjaotumist arenevatesse konkurentsivõimelistesse sektoritesse või sellistesse sektoritesse, kus on probleemiks kulupõhise konkurentsivõime vähenemine. Vajalikud sektoripõhised palgakohandused on pikas perspektiivis takistatud.

               (12)

               Hoolimata üldjoontes hästi toimivast tööturust ja kõrgema haridustasemega inimeste suurest osakaalust on eakate töötajate, naiste ja madala kvalifikatsiooniga noorte tööhõive määr suhteliselt madal. Inimeste tööturule kaasamise tõhusaid meetmeid takistavad endiselt institutsioonilised tõkked. Avalikus tööturuasutuses on ettevalmistamisel oluline reform tööotsijatele individuaalse nõustamise pakkumiseks ning valitsus kavatseb selle lõpule viia 2015. aasta lõpuks. Veel ei ole vastu võetud kutsehariduse ja koolituse reformi ning keskhariduse reformi eelnõud, mille eesmärgiks on parandada haridustulemusi, seda eelkõige ebasoodsatest sotsiaal-majanduslikest oludest pärit õpilaste hulgas. Rasedus- ja sünnitustoetuste ning õppetoetuste valdkonnas välja kuulutatud meetmed ja kavandatud vanemapuhkuse reform peaksid aitama kaasa naiste osalemisele tööturul. Asjaolud, mis motiveerivad leibkonna teist palgasaajat mitte töötama, tulenevad nn ühise maksustamise süsteemist ja sotsiaaltoetuste süsteemi ülesehitusest. Hoolimata kõrgema haridustasemega inimeste suurest osakaalust on haridustulemused jätkuvalt ebarahuldavad ning sisserändaja taustaga inimeste ja madala kvalifikatsiooniga noorte olukorra leevendamine on endiselt raskendatud. Institutsiooniliste tegurite ja sotsiaaltoetuste süsteemi ülesehitusega seotud probleemid tööturu varustamisel piisava hulga ja sobivate tööotsijatega püsivad ja kujutavad endast tööturu probleemide allikat.

               (13)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Luksemburgi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Luksemburgi 2015. aasta riigiaruandes. Hinnangu on saanud ka stabiilsusprogramm ja riiklik reformikava ning eelnevatel aastatel Luksemburgile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmed. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Luksemburgi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi normidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (14)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, (8) et Luksemburg täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (15)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (9). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Luksemburg tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Luksemburgil võtta 2015. ja 2016. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Laiendada maksubaasi, seda eriti tarbimismaksude, omandi korduva maksustamise ja keskkonnamaksude kaudu.

               2.

               Kõrvaldada erinevus seadusjärgse ja tegeliku pensioniea vahel, piirates ennetähtaegselt pensionile jäämise võimalusi ja sidudes seadusjärgse pensioniea keskmise eeldatava elueaga.

               3.

               Reformida palgakorraldussüsteem, konsulteerides sotsiaalpartneritega ja kooskõlas riiklike tavadega, eesmärgiga siduda palkade muutumine tööviljakusega, seda eriti sektori tasandil.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (3)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Luksemburgi 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Luksemburgi 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 72).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (6)  CNS, Budget de l'Assurance Dépendance (Luksemburgi Haigekassa hoolduskindlustuse eelarve) 2015. aasta eelarve on kättesaadav aadressil http://cns.lu/files/publications/Budget_AD_2015.pdf.

      (7)  2015. aasta eelarve meetmed nr 255 ja 256 on kättesaadavad aadressil http://www.budget.public.lu/.

      (8)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (9)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.


title: Komisjoni soovitus, 30. mai 2008 , ohu vähendamise meetmete kohta järgmiste ainete puhul: trikloroetüleen, benseen ja 2-metoksü-2-metüülbutaan (TAME) (teatavaks tehtud numbri K(2008) 2271 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               21.6.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 162/34

      KOMISJONI SOOVITUS,
   30. mai 2008,
   ohu vähendamise meetmete kohta järgmiste ainete puhul: trikloroetüleen, benseen ja 2-metoksü-2-metüülbutaan (TAME)
   (teatavaks tehtud numbri K(2008) 2271 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2008/471/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse nõukogu 23. märtsi 1993. aasta määrust (EMÜ) nr 793/93 olemasolevate ainete ohtlikkuse hindamise ja kontrolli kohta, (1) eriti selle artikli 11 lõiget 2,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EMÜ) nr 793/93 raames on järgmised ühendid loetud eritähelepanu vajavateks ühenditeks, mida tuleb hinnata vastavalt komisjoni määrustele (EÜ) nr 1179/94 (2) ja (EÜ) nr 2364/2000, (3) milles käsitletakse määruses (EMÜ) nr 793/93 ettenähtud eritähelepanu vajavate ainete esimest ja neljandat nimekirja:

                           —

                           trikloroetüleen;

                           —

                           benseen;

                           —

                           2-metoksü-2-metüülbutaan (TAME).

               (2)

               Kõnealuste määrustega referendiks määratud liikmesriigid on lõpetanud asjaomastest kemikaalidest inimesele ja keskkonnale tuleneva ohu hindamise vastavalt komisjoni 28. juuni 1994. aasta määrusele (EÜ) nr 1488/94, milles kehtestatakse registreeritud kemikaalide poolt inimesele ja keskkonnale põhjustatava ohtlikkuse hindamise põhimõtted vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ) nr 793/93, (4) ja on soovitanud strateegia ohu vähendamiseks.

               (3)

               Toksilisuse, ökotoksilisuse ja keskkonna teaduskomiteega (SCTEE) ning tervise- ja keskkonnariskide teaduskomiteega (SCHER) on konsulteeritud ja komiteed on esitanud arvamuse referentide tehtud ohuhindamise kohta. Kõnealused arvamused on avaldatud teaduskomiteede veebilehel.

               (4)

               Ohuhindamise ja ohu piiramise strateegia kohta saadud täiendavad tulemused on esitatud asjaomases komisjoni teatises. (5)

               (5)

               Kõnealuse hindamise põhjal on asjakohane soovitada teatavaid ohu vähendamise meetmeid teatavate ainete puhul.

               (6)

               Töötajatele soovitatud ohu vähendamise meetmeid tuleks vaadelda töötajate kaitse õigusaktide raames, mida käsitatakse sobiva raamistikuna kõnealustest ainetest lähtuva ohu piiramiseks vajaliku määrani.

               (7)

               Käesoleva soovitusega ette nähtud meetmed on kooskõlas määruse (EMÜ) nr 793/93 artikli 15 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   1.   JAGU
   TRIKLOROETÜLEEN

         (CASi nr 79-01-6; Einecsi nr 201-167-4)

   Töötajaid ähvardava ohu vähendamise meetmed (1)

               1.

               Tuleks arvesse võtta vabatahtlikku kokkulepet, mille on sõlminud Euroopas asuvaid kõnealuse aine tootjaid ja müüjaid esindav Euroopa klooritud lahustite ühendus ning tarbijad, ning millega kõnealuse aine müük on piiratud üksnes selliste tarbijatega, kes järgivad hartat, mis käsitleb trikloroetüleeni ohutut kasutamist metallide puhastamiseks. Hartaga nõutakse, et tarbijad võivad kasutada trikloroetüleeni metallide puhastamiseks ainult hermeetilistes või suletud süsteemides vastavalt Euroopa standardi EN 12921 4. osas esitatud määratlusele, ning selle nõude täitmist jälgib kolmas osaline.

         2.   JAGU
   BENSEEN

         (CASi nr 71-43-2; Einecsi nr 200-753-7)

   Keskkonnaohtlikkuse vähendamise meetmed (2, 3, 4, 5)

               2.

               Benseeni tootmis- ja/või töötlemiskohtades reoveepuhastusseadmeid ähvardava võimaliku ohu kõrvaldamiseks soovitatakse järgmist, et asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused kehtestavad Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2008/1/EÜ (6) (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) alusel benseeni kohta väljaantavates lubades tingimused, heitkoguste piirväärtused või samaväärsed parameetrid või tehnikameetmed, et kõnealust ainet kasutataks vastavalt parimale võimalikule tehnikale, võttes arvesse asjaomaste käitiste tehnilisi näitajaid, geograafilist asukohta ja kohalikke keskkonnatingimusi.

               3.

               Liikmesriigid peaksid hoolikalt jälgima benseenialase parima võimaliku tehnika rakendamist ja teatama komisjonile parimat võimalikku tehnikat käsitleva teabevahetuse raames kõigist olulistest muudatustest.

               4.

               Lubade andmise ja järelevalve hõlbustamiseks direktiivi 2008/1/EÜ (saastuse kompleksse vältimise ja kontrolli kohta) alusel tuleks benseen võtta parima võimaliku tehnika suuniste väljatöötamise kavasse.

               5.

               Riigi eeskirjadega tuleks vajaduse korral piirata tööstuslikes reoveepuhastites kasutatavate mikroorganismide kokkupuudet ainega, et mikroorganisme ja keskkonda ei ähvardaks oht.

         3.   JAGU
   2-METOKSÜ-2-METÜÜLBUTAAN (TAME)

         (CASi nr 994-05-8; Einecsi nr 213-611-4)

   Keskkonnaohtlikkuse vähendamise meetmed (6-11)

               6.

               Ühenduse praeguse õigustiku (7) üks tähtsamaid eesmärke on põhjavee igasuguse inimtekkelise reostuse, kaasa arvatud TAMEga, ärahoidmine. Seepärast soovitatakse vajaduse korral seireprogrammide käivitamist, et avastada varakult TAME sattumine põhjavette.

               7.

               Lisaks soovitatakse bensiinijaamade maa-aluste tankide ja müügiseadmete ehitamisel ja kasutamisel laialdaselt kasutada parimat võimalikku tehnikat. Liikmesriigid peaksid seoses sellega kaaluma kohustuslike nõuete kehtestamist eelkõige kõigi selliste bensiinijaamade jaoks, mis asuvad põhjaveetoitealadel.

               8.

               Asjaomaste liikmesriikide pädevad asutused peaksid esitama direktiivi 2008/1/EÜ alusel TAME kohta väljaantavates lubades tingimused, heite piirväärtused või samaväärsed parameetrid või tehnikameetmed, et kõnealustes käitistes töötataks vastavalt parimale võimalikule tehnikale, võttes arvesse kõnealuste ettevõtete tehnilisi näitajaid, geograafilist asukohta ja kohalikke keskkonnatingimusi.

               9.

               Liikmesriigid peaksid hoolikalt jälgima TAME-alase parima võimaliku tehnika rakendamist ja teatama komisjonile parima võimaliku tehnika alase teabevahetuse raames kõigist olulistest muudatustest.

               10.

               Kohalikke heiteid pinnavette tuleks vajaduse korral piirata riiklike eeskirjadega, millega tagataks, et keskkonda ei ähvarda oht.

               11.

               Põhjavee kaitsmiseks ettenähtud ohuvähendusmeetmeid loetakse piisavaks, et hoida ära inimesi keskkonna kaudu ähvardav oht.

         4.   JAGU
   ADRESSAADID

               12.

               Käesolev soovitus on suunatud kõigile sektoritele, kus tegeldakse kõnealuste ainete impordi, tootmise, transpordi, säilitamise, valmistiseks kokkusegamise või muu töötlemise, kasutamise, lõppladustamise või taaskasutusse võtmisega, ja liikmesriikidele.

      Brüssel, 30. mai 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Stavros DIMAS

      (1)  EÜT L 84, 5.4.1993, lk 1. Määrust on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (2)  EÜT L 131, 26.5.1994, lk 3.

      (3)  EÜT L 273, 26.10.2000, lk 5.

      (4)  EÜT L 161, 29.6.1994, lk 3.

      (5)  ELT C 157, 21.6.2008, lk 1.

      (6)  ELT L 24, 29.1.2008, lk 8.

      (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiiv 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik (EÜT L 327, 22.12.2000, lk 1).


title: 2011/336/EL: Nõukogu soovitus, 17. mai 2011 , Euroopa Keskpanga presidendi ametisse nimetamise kohta

text:
               9.6.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 150/8

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   17. mai 2011,
   Euroopa Keskpanga presidendi ametisse nimetamise kohta
   (2011/336/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 283 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitlevat protokolli, eriti selle artiklit 11.2,
   SOOVITAB KÄESOLEVAGA EUROOPA ÜLEMKOGUL
   nimetada Mario DRAGHI Euroopa Keskpanga presidendiks kaheksaks aastaks alates 1. novembrist 2011.

      Brüssel, 17. mai 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         MATOLCSY Gy.


Soovitus Nõukogu arvamus kooskõlas Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Itaalia ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2005-2009


				|

		52013DC0375

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Slovakkia 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0375 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Slovakkia 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)       13. juulil 2010 võttis
nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010
otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta[4]; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega loodi sidus tegevusraamistik riiklikul, ELi ja euroala
tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja
poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide
tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       Nõukogu võttis 6. juulil 2012
vastu soovituse Slovakkia 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Slovakkia ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[5] ning see sündmus märkis
majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2013) algust. Samuti 28.
novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu
häiremehhanismi aruande[6],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, ei
nimetatud Slovakkiat.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       Slovakkia esitas 24. aprillil
2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2013 oma 2013. aasta
stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2016. Selleks et võtta arvesse nende
kahe programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Lähtudes nõukogu määruse (EÜ)
nr 1466/97 kohaselt 2013. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangust, on
nõukogu arvamusel, et Slovakkia on vähendanud valitsemissektori eelarve
puudujääki 7,7 %-st SKPst 2010. aastal 4,3 %-ni SKPst 2012. aastal
tänu eelarve ulatuslikule konsolideerimisele ning praeguste ootuste kohaselt
püsib riik ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel graafikus. Programmi
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik.
Komisjoni prognoosidega võrreldes eeldavad ametiasutused sarnast SKP
kasvumäära, üksnes veidi erinevaid kasvutegureid. Programmis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on saavutada eelarvepositsioon, mis tagaks riigi
rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse. Selle saavutamiseks kinnitab valitsus
eesmärki viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2013. aastal allapoole
kontrollväärtust 3 % SKPst, mis on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse kohase nõukogu soovitusega. Ajavahemiku 2012–2013 keskmine aastane
eelarve konsolideerimine ulatub 1,4 %-ni SKPst, mis ületab tublisti
nõutavat konsolideerimist mahus 1 % SKPst, mida on soovitanud nõukogu.
Suur osa 2013. aasta kulude kokkuhoiust peaks tulema kohalikelt omavalitsustelt
ja muudelt valitsemissektori üksustelt, mida keskvalitsus ei saa otseselt
mõjutada. Eesmärgi saavutamine võib seega olla ohus, pidades ka silmas
varasemalt registreeritud ülekulusid. Programmis kinnitatakse varasemat
keskpika perioodi eelarve-eesmärki -0,5 %, mis tuleb saavutada 2018.
aastaks. Keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele.
Ülemäärase eelarvepuudujäägi eeldatavale kõrvaldamisele järgnevateks aastateks
prognoositud (ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni parandamine on
asjakohane 2014. ja 2015. aastal (vastavalt 0,6 ja 0,7 protsendipunkti SKPst),
kuid sellest ei piisaks 2016. aastal (0,3 protsendipunkti SKPst). Slovakkialt
oodatakse kulueesmärgi täitmist. Programmiga nähakse ette, et valitsemissektori
võlatase jääb kuni 2016. aastani allapoole aluslepingus sätestatud
kontrollväärtust 60 % SKPst. Komisjoni kevadprognoosis ennustatakse võla
suhte kasvu 54,6 %-ni SKPst 2013. aastal ja 56,7 %-ni SKPst 2014.
aastal.
Selleks et
saavutada valitsemissektori eelarve puudujäägi ulatuslik vähendamine alates 2011.
aastast, on ametiasutused tuginenud ka valitsemissektori eelarvest
rahastatavate investeeringute vähendamisele, mis ei pruugi olla jätkusuutlik
ega soovitav ei keskmises ja pikas perspektiivis ega ka ühekordse meetmena.
Tulevikku vaadates peab käimasolev konsolideerimis- ja lähenemisprotsess tagama
rahastamise majanduskasvu soodustavatele sektoritele nagu haridus, innovatsioon
ja transporditaristu.
(9)       Slovakkial on võimalusi
suurendada lisaressursse maksubaasi laiendamisega, maksukuulekuse
parandamisega, maksudest kõrvalehoidumise ulatuse piiramisega ning selliste
maksude kasutamise suurendamisega, mis on majanduskasvu vähem pärssivad,
näiteks omandi- ja keskkonnamaksud. 2012. aastal võeti vastu maksupettustega
võitlemise tegevuskava, milles keskenduti eelkõige käibemaksule. Strateegia edu
kindlustamiseks on vaja lisameetmeid, eelkõige IT-taristu parandamiseks,
pädevuste laiendamiseks ja ametiasutuste auditivõimekuse suurendamiseks ning
kohtulike järelmeetmete tagamiseks.
(10)     Slovakkia võttis riigi
rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse suurendamiseks 2012. aastal vastu
pensionireformi. Kuid pikaajalise jätkusuutlikkuse mahajäämus, mis ulatub 4,9 %-ni
SKPst, ületab kaugelt ELi keskmise, milleks on 3 % SKPst. Suures osas
kajastab see elanikkonna vananemise mõju, kusjuures pensionikulutuste mõju
ulatub 1,5 protsendipunktini SKPst ja tervishoiukulude mõju 2 protsendipunktini
SKPst. Arvestades, et pikas perspektiivis prognoositakse Slovakkia
tervishoiukulude märkimisväärset suurenemist, tuleb pensionisüsteemi
jätkusuutlikkuse parandamise vallas saavutatud edu siduda tervishoiureformiga,
et tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Tõhusate motiveerimisstruktuuride ja
kontrollimehhanismide sisseviimine aitaks parandada tervishoiusüsteemi
kulutõhusust.
(11)     Slovakkia majanduse üheks
suurimaks probleemiks on jätkuvalt töötus. Viimastel kuudel on Slovakkia
astunud samme aktiivse tööturupoliitika reformimiseks. Kuid reformi edu sõltub
suuresti riiklike tööturuasutuste võimest seda tõhusalt rakendada. Vaja on
lisameetmeid, mis oleksid suunatud just kõige ebasoodsamas olukorras
tööotsijatele. Sotsiaalabi andmine peaks olema paremini seotud
aktiveerimismeetmetega ning maksu- ja toetussüsteemis on tarvis kaotada
madalapalgalise töö tegemist demotiveerivad tegurid. Naiste ja eakate tööturul
osalemise suurendamine aitaks tõsta üldist tööhõivemäära ja saavutada 2020.
aastaks seatud riiklik tööhõive eesmärk 72 %. Kuid asjakohaste
lastehoiuasutuste puudumine, eelkõige alla 3-aastaste laste jaoks, raskendab
emadel tööturule naasmist.
(12)     Slovakkia noorte töötuse määr
on üks ELi kõrgemaid. Hoolimata 2012. aastal reformimise eesmärgil tehtud
sammudest, et suurendada hariduse kvaliteeti ja selle vastavust tööturu
vajadustele, on üleminek koolist tööturule endiselt keerukas ning
haridussüsteem ei reageeri kiiresti tööturu vajadustele. Hariduse rahastamine
pearaha süsteemi alusel soodustab pigem kvantiteeti kui kvaliteeti ning
õpetustegevusele (õpetajad, materjal ja varustus) eraldatavate rahaliste
vahendite osakaal on madal. Kõrghariduse kvaliteedi parandamine ning
ettevõtjate ja haridusasutuste koostöö tihendamine aitaks ka arendada toimivat
teadmiste kolmnurka, suurendaks teadus- ja arendustegevusse tehtavate
investeeringute tõhusust ja meelitaks neid investeeringuid ligi ning edendaks
Slovakkia majanduse innovatsioonivõimet.
(13)     Alakasutatud tööjõupotentsiaal
on probleemiks ka marginaliseerunud kogukondades, mille liikmed kogevad
tööturule või haridussüsteemi siseneda püüdes suuri takistusi. 2012. aastal
selles suhtes paraku tõhusaid meetmeid ei võetud ning marginaliseerunud
kogukondade, sealhulgas romade elutingimused on endiselt rasked. Oluline on
kiirendada jõupingutusi marginaliseerunud kogukondade haridustulemuste
parandamiseks ning samuti tagada täiskasvanutele suunatud aktiveerimismeetmete
kasutamine.
(14)     Märgatavast
edasiminekust hoolimata seisab Slovakkia kõrgeima energiatarbimisega
liikmesriikide nimekirjas viiendal kohal. Osaliselt selgitab seda asjaolu, et
tööstuse osakaal majanduses on Slovakkias suurim (25,9 %SKPst). Samas on
elektrihinnad suhteliselt kõrged, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega tööstustarbijate
jaoks. Slovakkia on viimastel aastatel teinud pingutusi, et energiaturgu
osaliselt liberaliseerida, kuid palju on veel ära teha turu toimimise
tõhustamiseks. Eelkõige tuleks selleks suurendada läbipaistvust – sealhulgas
võrgutariifide kehtestamisel – ning suurendada majanduslikku tasuvust ja
reguleerivate otsuste prognoositavust. Samuti on võimalik parandada
varustuskindlust ning kehtestada kaugelepürgivamad eesmärgid seoses
energiatõhususega.
(15)     2012. aastal algatas Slovakkia
ulatusliku avaliku halduse reformi, et parandada kodanikele ja ettevõtjatele
suunatud avalike teenuste kliendikesksust. Kuid praeguses etapis ei kohaldada
reformi keskse juhtimissüsteemi ning selle üldise kvaliteedi ja tõhususe
suhtes. Kohtusüsteemi reformi ei ole saatnud edu ja kohtumenetlused on endiselt
pikad, eriti maksejõuetust käsitlevad kohtuasjad, ning alternatiivset vaidluste
lahendamist ei kasutata piisaval määral. Slovakkia reformis hiljuti oma
riigihanke eeskirju, suurendades ka riigihankeameti sõltumatust. ELi
struktuurifondidega saadud kogemused näitavad, et riigihanke eeskirjade tõhus
kohaldamine tekitab endiselt probleeme.
(16)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Slovakkia majanduspoliitikat. Hinnati
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Slovakkia fiskaal- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–6.
(17)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu Slovakkia stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema
arvamus[7]
selle kohta kajastub eelkõige soovitustes 1 ja 2.
(18)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele
tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle
vääringuks on euro. Ka Slovakkia peaks tagama kõnealuste soovituste täieliku ja
õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Slovakkial võtta ajavahemikus 2013–2014
järgmisi meetmeid:
1.           Täita 2013. aasta eelarvet
vastavalt kavandatule, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk jätkusuutlikul
viisil ja saavutada ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohastes nõukogu
soovitustes täpsustatud eelarve konsolideerimine. Võtta pärast ülemäärase
eelarvepuudujäägi parandamist sihiks struktuurilise kohanduse saavutamine, mis
võimaldab Slovakkial jõuda 2017. aastaks keskpika perioodi eelarve-eesmärgini.
Vältida majanduskasvu soodustavate kulutuste kärpimist ning suurendada
jõupingutusi avaliku sektori kulude tõhustamiseks. Lähtudes juba vastuvõetud
pensionireformist, parandada veelgi riigi rahanduse pikaajalist
jätkusuutlikkust, vähendades riikliku pensionisüsteemi rahastamispuudujääki ja
suurendades tervishoiusektori kulutõhusust.
2.           Kiirendada maksupettuste
vastase tegevuskava rakendamist ja jätkata meetmete võtmist käibemaksu kogumise
parandamiseks, eelkõige tugevdades maksuameti analüüsi- ja auditivõimekust.
Parandada maksukuulekust. Siduda kinnisvara maksustamine kinnisvara
turuväärtusega.
3.           Võtta meetmeid suurendamaks
tööturuasutuste suutlikkust pakkuda tööotsijatele personaliseeritud teenuseid
ning tugevdada seost aktiveerimismeetmete ja sotsiaalabi vahel. Käsitleda
tõhusamalt pikaajalist tööpuudust aktiveerimismeetmete ja individuaalse
koolituse kaudu. Suurendada lastehoiuteenuste kättesaadavust, eelkõige alla 3-aastaste
laste puhul. Vähendada madala sissetulekuga töötajate maksukiilu ja kohandada
hüvitiste süsteemi.
4.           Tõhustada meetmeid noorte
suure tööpuuduse leevendamiseks, näiteks noortegarantii kaudu. Astuda samme, et
meelitada noori õpetajakutse juurde ning tõsta haridustulemusi. Kutsehariduse
ja -koolituse puhul suurendada ettevõtetes toimuvat väljaõpet. Kõrghariduse
puhul luua enam tööturule orienteeritud bakalaureuseõppe programmid. Soodustada
tõhusat teadmussiiret koostöö edendamisega teadusringkondade ning teadus- ja
ettevõtlussektori vahel. Suurendada jõupingutusi, et parandada
marginaliseerunud kogukondade, sealhulgas romade juurdepääsu kvaliteetsele ja
kaasavale alusharidusele ja kooliharidusele.
5.           Intensiivistada pingutusi
energiaturu toimivuse parandamiseks, et eelkõige suurendada tariifide
kehtestamise mehhanismi läbipaistvust ja reguleeriva asutuse vastutust.
Tugevdada ühendusi naaberriikidega. Parandada energiatõhusust eelkõige
ehitussektoris ja tööstuses.
6.           Muuta avaliku teenistuse
seadust, et tugevdada avaliku teenistuse sõltumatust. Parandada avaliku halduse
valdkonna personalijuhtimist. Tõhustada püüdlusi, et tugevdada võtmetähtsusega
ministeeriumide analüüsisuutlikkust, samuti eesmärgiga parandada ELi fondide
täielikku kasutamist. Rakendada meetmeid kohtusüsteemi tõhususe parandamiseks.
Edendada alternatiivseid vaidluste lahendamise menetlusi ja soodustada nende
laialdasemat kasutust.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2013) 375 (final).
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[5]               COM(2012) 750 (final).
[6]               COM(2012) 751 (final).
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.