               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.7.2016
            COM(2016) 294 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tehakse kindlaks, et Hispaania ei ole võtnud vastusena nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid
            {SWD(2016) 241 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tehakse kindlaks, et Hispaania ei ole võtnud vastusena nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 8,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt aluslepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

               (2)Stabiilsuse ja kasvu pakti eesmärk on tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta,
                  1
                mis võeti vastu selleks, et soodustada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kiiret korrigeerimist.

               (3)Nõukogu, tegutsedes komisjoni soovituse alusel, otsustas 27. aprillil 2009 kooskõlas aluslepingu artikli 104 lõikega 6, et Hispaanial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt aluslepingu artikli 104 lõikele 7 soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2012. aastaks. Seejärel esitas nõukogu 2. detsembril 2009, 10. juulil 2012 ja 21. juunil 2013 Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 126 lõike 7 alusel Hispaaniale kolm uut soovitust, millega pikendati ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega vastavalt kuni 2013., 2014. ja 2016. aastani. Kõigis kolmes soovituses leidis nõukogu, et Hispaania oli rakendanud tõhusaid meetmeid, kuid on toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on riigi rahandusele oluline negatiivne mõju
                  2
               .

               (4)ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohane nõukogu viimane soovitus Hispaaniale avaldati 21. juunil 2013. Hispaanial soovitati viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2013. aastal 6,5 %-le SKPst, 2014. aastal 5,8 %-le SKPst, 2015. aastal 4,2 %-le SKPst, 2016. aastal 2,8 %-le SKPst, mis on 2016. aastani pikendatud komisjoni 2013. aasta kevadprognoosi alusel kooskõlas struktuurse eelarvepositsiooni paranemisega vastavalt 1,1 %, 0,8 %, 0,8 % ja 1,2 % SKPst aastatel 2013–2016. Selle eesmärgi saavutamiseks paluti Hispaanial rakendada täiendavaid meetmeid, mis moodustavad 2 %, 1 % ja 1,5 % SKPst vastavalt 2014., 2015. ja 2016. aastal. Lisaks sellele nõuti, et Hispaania peab i) tugevdama institutsioonilist raamistikku, suurendades veelgi eelarve tasakaalu seaduse rakendamise läbipaistvust ning luues sõltumatu eelarvenõukogu, mis tegeleks analüüside koostamise ja nõustamisega ning jälgiks eelarvepoliitika vastavust riiklikele ja liidu eelarvereeglitele, ii) võtma konkreetseid meetmeid, et ohjeldada kasvavat struktuurset puudujääki sotsiaalkindlustussüsteemis ning iii) pöörama konsolideerimisel rohkem tähelepanu majanduskasvu soodustamisele, vaadates sealhulgas korrapäraselt läbi kulutused ja maksusüsteemi. Soovituses rõhutati ka seda, et eelarve konsolideerimise strateegia edu tagamiseks on oluline toetada eelarve konsolideerimist ulatuslike struktuurireformidega, mis on kooskõlas nõukogu poolt Euroopa poolaasta ja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames Hispaaniale adresseeritud soovitustega.

               (5)Vastavalt 2016. aastani pikendatud komisjoni 2013. aasta kevadprognoosile, millel põhines nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitus, pidanuks Hispaania SKP vähenema 2013. aastal 1,5 %, ning järgmise kolme aasta jooksul suurenema vastavalt 0,9 %, 1,4 % ja 1,9 %. SKP nominaalkasvu prognoos oli 2013. aastaks 0,1 %, 2014. aastaks 2,0 % ning kaheks järgnevaks aastaks 2,6 % ja 3,2 %.

               (6)Oma soovituses kehtestas nõukogu kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 4 tõhusate meetmete võtmise tähtpäevaks 1. oktoobri 2013. 15. novembril 2013 jõudis komisjon järeldusele, et komisjoni 2013. aasta sügisprognoosi kohaselt on Hispaania võtnud kooskõlas nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusega tõhusaid meetmeid, kuigi viitas nõuete täitmata jätmise riskile 2014. aastal. Seega leidis komisjon, et ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses ei olnud sel hetkel täiendavaid meetmeid vaja võtta. Sellest ajast alates on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peatatud.

               (7)Nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täitmata jätmise riski rõhutati ka hilisematel hindamistel. 2014. aasta juulis jõudis nõukogu järeldusele, et 2014. aasta stabiilsusprogrammis sätestatud eelarvestrateegiat toetavaid meetmeid on vaja veelgi täpsustada ning et teha tuleb täiendavaid jõupingutusi nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täielikuks täitmiseks. Lähtudes 2015. aasta stabiilsusprogrammile antud hinnangust, tegi nõukogu 2015. aasta juulis järelduse, et on olemas risk, et Hispaania ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid. Samuti järeldati komisjoni arvamustes Hispaania 2014., 2015. ja 2016. aasta eelarveprojekti kavade kohta, et Hispaanial on oht jätta täitmata stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjad. Eelkõige tõstis komisjon esile riske, mis tulenesid asjaolust, et kavades ette nähtud struktuurne kohandamine ei vastanud nõukogu soovitatud tasemele. Samuti juhtis komisjon tähelepanu nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamisega seotud riskidele.

               (8)Tuginedes komisjoni 2016. aasta talveprognoosile, leidis komisjon 9. märtsil 2016, et esines ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks ette nähtud tähtaja järgimata jätmise risk, võttes arvesse, et endiselt on oodata 2015. aastaks seatud valitsemissektori eelarvetasakaalu vahe-eesmärgi (üle 4,2 % SKPst) märkimisväärset ületamist ning asjaolu, et eelarve seni saavutatud konsolideerimine jäi soovitatule märkimisväärselt alla. Selle alusel andis komisjon Hispaaniale soovituse suurendada jõupingutusi, et tagada nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täitmine. Selleks soovitati Hispaanial i) võtta meetmeid, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegne ja püsiv korrigeerimine, kasutades vajaduse korral täielikult ära ennetavaid ja korrigeerivaid vahendeid, mis on sätestatud Hispaania stabiilsusseaduses, et viia piirkondlike valitsusasutuste tasandil kontrolli alla kõrvalekalded asjaomastest eelarvepuudujäägi, riigivõla ja kulueeskirjadega seotud eesmärkidest; ning ii) esitada komisjonile aruanne meetmete kohta, mis kuuluvad komisjoni soovitusest tulenevalt Hispaania 2016. aasta ajakohastatud eelarveprojekti kavasse või hiljemalt riigi eelseisva 2016. aasta stabiilsusprogrammi vastavasse osasse.

               (9)Hinnates uuesti Hispaania võetud meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2016. aastaks vastavalt nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele, jõuti järgmistele järeldustele.

               –Tuginedes 2016. aasta kevadel Hispaania esitatud ja komisjoni (Eurostat) 21. aprillil 2016 kinnitatud andmetele, oli valitsemissektori üldeelarve puudujääk 2014. aastal 5,9 % SKPst ja 2015. aastal 5,1 % SKPst, mis ületab nõukogu seatud vahe-eesmärgid – vastavalt 5,8 % ja 4,2 % SKPst. 2014. aasta eelarvepuudujääki mõjutas negatiivselt nii allapoole korrigeerimine nominaalsest SKP-st, mis tehti 2015. aasta oktoobris samal ajal teise ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse teatise laekumisega, kui ka eelarvepuudujääki suurendavad finantssektori meetmed, mis moodustavad 0,1 % SKPst. Eelarvepoliitika lõdvendamine 2015. aastal avaldas suurt mõju eelarvetulemustele.

               –Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi põhjal on struktuurse eelarvepositsiooni muutus 2015. aastal hinnanguliselt -1,0 % SKPst, mis on oluliselt väiksem kui nõukogu soovitatud 0,8 % SKPst. Kumulatiivne muutus struktuurses eelarvepositsioonis ajavahemikul 2013–2015 oli 0,6 % SKPst, mis on oluliselt väiksem kui nõukogu soovitatud 2,7 % SKPst. Läbivaadatud potentsiaalse majanduskasvu mõju ning planeerimata lisatulu või tulude alalaekumisega korrigeeritud kohandamine oli -0,7 % SKPst 2015. aastal ja -0,2 % SKPst ajavahemikul 2013–2015 ning jäi võrreldes soovituse aluseks oleva lähtestsenaariumiga märkimisväärselt allapoole soovitatud struktuurse kohandamise taset.  Alt-üles meetodi kohasel mõõtmisel on eelarve konsolideerimine -0,5 % SKPst 2015. aastal ning ajavahemikul 2013–2015 kohandamine puudus, kuigi soovituse kohaselt pidanuks kohandamine olema vastavalt 1 % ja 3 % SKPst. Konsolideerimismeetmed (nt avaliku halduse ja pensionikava reformi raames) ei olnud piisavad, et korvata 2015. aastal rakendatud selliste teatavate ekspansiivsete meetmete mõju nagu üksikisiku ja äriühingu tulumaksu määra vähendamine ja varem saamata jäänud jõulupreemiate osaline tagasimaksmine, ning elanikkonna vananemisega seotud kulutuste kasvutendents.

               –Ajavahemikul 2013–2015 oli Hispaania inflatsioon (mõõdetuna SKP deflaatoriga) tunduvalt väiksem kui soovituse aluseks olevas makromajanduslikus lähtestsenaariumis (2014. aastal oli see isegi negatiivne, -0,4 %), mistõttu on raskem eelarve-eesmärke saavutada. Inflatsiooni vähest või isegi negatiivset mõju Hispaania fiskaaltulemustele tasakaalustas suures osas oodatust suurem SKP tegelik kasv. Vaatamata SKP deflaatori vähem dünaamilisele arengule oli nominaalse SKP tase 2015. aastal vaid 1 % väiksem kui lähtestsenaariumis ette nähtud, kuna reaalne SKP kasvas samal perioodil palju kiiremini. Lisaks soodustasid eelarvepuudujäägi vähendamist ka kiire töökohtade loomine ja maksupõhine majanduskasv.

               –Hispaania valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamisele aitasid 2014. ja 2015. aastal kaasa madala intressimääraga keskkond ja oodatust jõulisem majanduse elavnemine, samuti kriisile reageerimisena elluviidud reformid, edukalt lõpule viidud finantsabiprogramm ja tööturu positiivne areng. Võrreldes nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumiga pärssis samal ajal üllatav negatiivne inflatsioon eelarve konsolideerimisprotsessi. Eriti aga 2015. aastal ei kasutatud juhuslikku kasu eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamiseks. Selle asemel leevendati eelarvepoliitikat eelkõige maksureformi ja kulude dünaamilise kasvu kaudu.

               (10)Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori eelarvepuudujääk 2016. aastal 3,9 % SKPst ja 2017. aastal 3,1 % SKPst. 2016. aasta stabiilsusprogrammis on kavandatud 2016. aasta eelarvepuudujäägiks 3,6 % SKPst ja 2017. aastal 2,9 % SKPst. Seetõttu on ebatõenäoline, et Hispaania suudab 2016. aastal ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegselt ja kestvalt korrigeerida. Valitsemissektori võla suhe SKP-sse langes veidi (99,3 %-lt 2014. aastal 99,2 %-le 2015. aastal) tänu finantsvarade netomüügile, enam kui tasakaalustades eelarvepuudujäägi mõju, mis suurenes kiiremini kui SKP nominaalkasv. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb võla suhe 2016. aastal 100,3 %-ni ning hakkab seejärel vähenema.

               (11)Alates 2012. aastast on Hispaania eelarveraamistikku tugevdatud, et muu hulgas vältida kõrvalekaldeid ja tagada kõigil valitsustasanditel eelarvepuudujäägi, riigivõla ja kulueeskirjade vastavate eesmärkide täitmine. Pärast nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitust on Hispaania võtnud meetmeid oma riigi eelarveraamistiku edasiseks tugevdamiseks: 2012. aastal muudeti stabiilsusseadust, millega pakutakse stiimuleid, et vähendada avaliku halduse tasumata summasid tarnijatele, ning 2013. aasta novembris loodi sõltumatu eelarveasutus (AIReF). Kuigi Hispaania stabiilsusseadus hõlmab vahendeid, et ennetada ja korrigeerida kõrvalekalded siseriiklikest eelarvega seotud eesmärkidest, näitavad 2014. ja 2015. aastal saadud kogemused, et kõnealuseid vahendeid oleks võinud kasutada suuremal määral. Pärast komisjoni 2016. aasta märtsis esitatud soovitust on Hispaania valitsus alustanud stabiilsusseaduse selliste korrigeerivate sätete jõustamist, mida varem ei ole rakendatud.

               (12)Hispaania võttis 2013. aasta detsembris vastu pensionide indekseerimise reformi ja hakkab alates 2019. aastast kehtestama tulevaste pensionäride uute pensionide automaatset kohandamist, et võtta arvesse oodatava eluea muutusi. Alates 2013. aasta juunist on tõhususe suurendamiseks rakendatud avaliku halduse reformi. Samas võttis Hispaania 2014. aastal vastu äriühingu ja üksikisiku tulumaksu reformi, millel on mõned positiivsed elemendid, mida aga täielikult ei rahastatud.

               (13)Seega saab järeldada, et Hispaania ei ole piisavalt tõhusalt reageerinud nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele. Hispaania ei saavutanud valitsemissektori eelarvepuudujäägi vahe-eesmärki 2015. aastal ja ei ole ette näha ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimist 2016. aastaks. Eelarve konsolideerimine jääb märkimisväärselt alla nõukogu soovitusele ning 2015. aastal muutus eelarvepoliitika varasemast veel leebemaks,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Hispaania ei ole võtnud tõhusaid meetmeid vastusena nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Hispaania Kuningriigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

                     (2)
                  Kõik Hispaania ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad aadressil:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/spain_en.htm


Tähtis õiguslik teade

|

52004SC1622

Soovitus: Nõukogu otsus, millega määratakse vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikele 8 kindlaks, kas Kreeka on asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt tehtud nõukogu soovitusi tõhusalt rakendanud  /* SEK/2004/1622 lõplik */

	Brüssel 22.12.2004SEK(2004) 1622 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega määratakse vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikele 8 kindlaks, kas Kreeka on asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt tehtud nõukogu soovitusi tõhusalt rakendanud(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIÜlemäärase eelarvepuudujäägi menetlust reguleerivad EÜ asutamislepingu artikkel 104 ja 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta, mis on osa stabiilsuse ja kasvu paktist. Menetlusele lisanduvad poliitilised kohustused, mis on sätestatud Euroopa Ülemkogu Amsterdami kohtumise 17. juuni 1997. aasta resolutsioonis, mis käsitleb stabiilsuse ja kasvu pakti.Kreeka ametiasutused esitasid 4. mail ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase läbivaadatud teatise, mille kohaselt prognoositi 2003. aasta eelarvepuudujäägi mahuks 3,2% SKTst. Kuigi tegemist oli vaid prognoosiga, sest Eurostat ei olnud neid andmeid veel kinnitanud, otsustas komisjon, lähtudes oma 7. aprillil 2004 avaldatud kevadisest prognoosist, et nimetatud teatis kinnitab esmapilgul, et ülemäärane eelarvepuudujääk EÜ asutamislepingu artikli 104 mõistes on Kreekas olemas. Komisjon algatas 19. mail 2004 Kreeka suhtes ülemäärase eelarvpuudujäägi menetluse EÜ asutamislepingu artikli 104 lõike 3 kohase ettekande vastuvõtmisega. Pärast ettekande koostamisel arvesse võetud tegurite uurimist ning arvestades majandus- ja rahanduskomitee 2. juuni 2004. aasta arvamusega, võttis komisjon 24. juunil 2004 vastu arvamuse ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Kreekas. Nõukogu langetas artikli 104 lõike 6 kohase vastava otsuse 5. juulil 2004. Samas võttis nõukogu asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt vastu soovituse, et Kreeka lõpetaks ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukorra.Nõukogu soovitas Kreeka ametiasutustel „likvideerida ülemäärane eelarvepuudujääk võimalikult kiiresti ja hiljemalt 2005. aastaks“ . Nõukogu otsustas et, „ selle eesmärgi saavutamiseks peab Kreeka valitsus võtma tõhusad meetmed hiljemalt 5. novembriks 2004 “. Nõukogu soovitas ka, et „Kreeka ametiasutused peaksid võtma struktuurilisi meetmeid olukorra parandamiseks vähemalt 1% ulatuses SKTst 2004. ja 2005. aasta jooksul, võimalusel jaotades need tasakaalustatult kahele aastale “. Lisaks soovitas komisjon, et „ Kreeka ametiasutused peaksid tagama riigivõla suhte piisava vähenemise ja selle lähenemise kontrollväärtusele rahuldava kiirusega “, samas kui „ erilist tähelepanu tuleks pöörata muudele võlga mõjutavatele teguritele kui netolaenud “. Lõpuks soovitati Kreeka ametiasutustel „ parandada kiirkorras eelarvestatistika puudujäägid valitsemissektori andmete kogumise ja töötlemise kaudu “.Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 4 lõikele 2 peab nõukogu, otsustades selle üle, kas tema artikli 104 lõike 7 kohaselt antud soovitustest lähtuvalt on võetud tõhusaid meetmeid, langetama oma otsuse asjaomase liikmesriigi valitsuse avalikult teada antud otsuste põhjal.1. Valitsemissektori 2004. aasta septembri korrigeeritud andmedKreeka ametiasutuste nõukogu soovitustele vastavalt võetud meetmete hindamisel tuleb arvestada, et 2004. aasta septembri teatises on eelmiste aastate valitsemissektori eelarvepuudujääki ja riigivõlga kajastavaid statistilisi andmeid oluliselt muudetud.[1] Eelkõige on ülespoole korrigeeritud 2000.–2003. aasta eelarvepuudujäägi näitajaid (1,5–2 protsendipunkti SKTst) ja riigivõla suhe SKTsse (7–9 protsendipunkti võrra) (Tabel 1). Eelarvepuudujääki kajastavate andmete muutumine ajavahemikul maist septembrini 2004 on suures osas seotud sõjaliste kulutuste ning intressimaksete – kulutused, mille mahtu eelnevalt väiksemaks hinnati – korrigeerimisega ning sotsiaalkindlustussektori ülejäägiga, mille mahtu eelnevalt suuremaks arvati. Riigivõlaga seotud andmete korrigeerimine oli seotud eelnevalt väiksemaks hinnatud võlakirjade ja kapitaliseeritud intressiga seotud kuludega ning sotsiaalkindlustuse konsolideeritud vahenditega, mille mahtu oli eelnevalt suuremaks hinnatud. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane teatis näitas, et Kreekal on olnud ülemäärane eelarvepuudujääk vähemalt 2000. aastast. Seda teemat on analüüsitud ja arutatud nii komisjonis kui ka nõukogus[2].Tabel 1. Eurostati avaldatud 2000.–2003. aasta korrigeeritud statistilised andmedValitsemissektori puudujääk (% SKTst) | Riigivõlg (% SKTst) |Artikli 104 lõike 3 kohaselt koostatud ettekanne | Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane teatis, september 2004 | Artikli 104 lõike 3 kohaselt koostatud ettekanne | Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohane teatis, september 2004 |2000 | -2,0 | -4,1 | 106,2 | 114 |2001 | -1,4 | -3,7 | 106,9 | 114,7 |2002 | -1,5 | -3,7 | 104,7 | 112,5 |2003 | -3,2 | -4,6 | 103,0 | 109,9 |Vastavalt septembris esitatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohasele teatisele muutus eelarvepuudujäägi maht 2004. aastal toimunud statistiliste andmete korrigeerimise käigus 1,1% võrra SKTst, selle põhjuseks on sotsiaalkindlustusfondide oodatust väiksem ülejääk (0,3% SKTst) ja sõjaliste kulutuste mahu täpsustamine (0,8% SKTst). Kreeka ametiasutused prognoosisid 2004. aasta eelarvepuudujäägiks 5,3% SKTst. Prognoositud riigivõla suhe (112,1% SKTst) on märgatavalt suurem kui 2003. aasal (109,9% SKTst).2. Artikli 104 lõike 7 kohaselt edastatud soovitusest lähtuvalt teatatud meetmed2004. aastal teatatud meetmedEnne 5. novembrit, nõukogu artikli 104 lõike 7 kohases soovituses märgitud tähtaega, teavitasid Kreeka ametiasutused järgmistest 2004. aastal võetavatest meetmetest: i) maksuamnestia kuulutamine 1999.–2002. aasta maksukohustuste varjamisele, ii) kõikide ministeeriumite kohustamine vabalt valitud kulude vähendamiseks 3% võrra, iii) avaliku sektori kulude hoidmine samal tasemel ning valitsuse toetuste ja garantiide vähendamine[3].Nende meetmete olemuse tõttu on iga meetme mõju eelarvele keeruline eraldi mõõta. Punktis ii ja iii loetletud meetmed ei ole seotud ühegi konkreetse eelarvepunktiga, vaid nende mõju on üldine. Punktis i nimetatud meetme puhul selgub Kreeka rahandusministri Alogoskoufise 5. novembri kirjast volinik Almuniale, et selle prognoositud mõju 2004. aastal oli 0,2% SKTst. Isegi kui prognoositav mõju on septembri teatises juba maksutulu hulka arvestatud, ei selgu meetme tegelik mõju enne ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohase teatise avaldamist 2005. aasta märtsis.Eelarve täitmise muudu hindamisel Kreeka ametiasutuste poolt nõukogu artikli 104 lõike 7 kohase soovituse rakendamisel tuleb lisaks nimetatud ebakindlatele teguritele arvestada ka statistiliste andmete korrigeerimise mõjuga. 2004. aasta eelarvepuudujääk on suurem, kui artikli 104 lõike 7 kohase soovituse vastuvõtmisel prognoositi, osaliselt käesoleva aasta septembris Eurostati nõusolekul tehtud statistiliste andmete korrigeerimise tõttu 1,1% ulatuses SKTst (Tabel 2). Selle teguri puhul, mis artikli 104 lõike 7 kohase soovituse vastuvõtmise ajal ei olnud veel teada, võib öelda, et see ei olnud täielikult Kreeka valitsuse kontrolli all, kui ta kavandas 2004. aasta eelarve muudatusi. Seepärast tuleb Kreeka ametiasutuste nõukogu soovitusest lähtuvalt võetud meetmete tõhususe hindamisel elimineerida statistiliste andmete muutmise mõju ning mitte arvestada 2004. aasta kevade ja sügise vahelise majanduskasvuga seotud võimalike üllatustega.Tabel 2. 2004. aasta eelarvepuudujäägi peamised tegurid (*) |Mõju eelarvepuudujäägile (°) | 2004. aasta eelarvepuudujääk |Eelmise valitsuse poolt koostatud algne eelarve | 1,2 |Olulisemad uue valitsuse enne 2004. aasta märtsi lõppu tehtud parandused |Kaudsed maksud | +0,4 |Sotsiaalmaksed | -1,1 |Saadud kapitalisiirded | +1,4 |Tarbimine (millest riikliku sektori palgad) | +0,8 (+0,5) |Sotsiaalsiirded | +0,4 |Uue valitsuse märtsi lõpus edastatud teatis (1) | 3,0 |Statistiliste andmete korrigeerimine (2)+(3) |Sotsiaalkindlustusfondid (2) | +0,3 |Sõjalised kulutused (3) | +0,8 |Vahetulemus (4)=(1)+(2)+(3) | 4,1 |2004. aasta septembris esitatud teatis (5) | 5,3 |Puudujääk (6)=(5)-(4) | 1,2 |Intressimaksete lahknevused (7) | +0,2 |Komisjoni sügisene prognoos (5)+(7) | 5,5 |(*) Tabel koondab olulisemad 2004. aasta eelarve andmete läbivaatamise, korrigeerimise ja lahknevustega seotud muutused (% SKTst) alates eelarve vastuvõtmisest Kreeka (eelmise) valitsuse poolt 2003. aasta lõpus ning komisjoni prognoosi. (°) ‘+’ märgib eelarvepuudujäägi kasvu, ‘–‘ märgib eelarvepuudujäägi vähenemist. |Vastavalt septembri teatisele on Kreeka ametiasutused prognoosinud 2004. aastal eelarvepuudujäägi mahuks 5,3% (komisjoni prognoosi kohaselt 5,5%, vt tabel 2)[4], kusjuures märtsi ja septembri teatiste vahelisel ajal kasvas eelarvepuudujääk prognoositud 3,0%-lt[5] 5,3%-le (komisjoni kevadise ja sügisese prognoosi kohaselt 3,2%-lt 5,5%-le). Eelarve olukorra halvenemist 2,3% võrra SKTst ei saa seega põhjendada ainult statistiliste andmete korrigeerimisega 1,1% võrra SKTst. Samuti ei saa ülejäänud 1,2%-list halvenemist põhjendada majanduskasvu aeglustumisega. Kevadise (4,0%) ja sügisese (3,8%) majanduskasvu prognoosi tegelik vahe on vaid 0,2%, mis võib küll eelarvepuudujääki suurendada, kuid mitte rohkem kui 0,1% võrra SKTst. Kokkuvõttes on eelarve täitmise muut nominaalväärtuses negatiivne rohkem kui 1% ulatuses SKTst .2004. aasta eelarve täitmise muudu võrdlemiseks 2003. aastaga, mil esmakordselt selgus, et eelarvepuudujääk on kontrollväärtusest (3% SKTst) suurem, tuleb pärast statistiliste andmete korrigeerimisega kaasnenud mõju elimineerimist kasutada tsükliliselt kohandatud eelarveid. Tulemusest selgub, et ka tsükliliselt kohandatud eelarvete puhul on eelarve täitmise muut negatiivne. Arvestamata statistiliste andmete plaanivälise korrigeerimise mõju, oleks 2003. aastal tsükliliselt kohandatud eelarve maht olnud –3,7% SKTst (tegelikult –5,1%) ja 2004. aastal –5,1% SKTst (tegelikult –6,2%). See näitab, et 2004. aastal on eelarve täitmise muut –1,4%.Ka algsete eelarvete puhul on eelarve täitmise muut negatiivne ( –1,6%).Tabel 3. Eelarve täitmise muut 2004. aastal Statistiliste andmete korrigeerimise mõju elimineerimine (% SKTst) |2003 | 2004 | Eelarve täitmise muut (*) |Tsükliliselt kohandatud eelarve | -5,1 | -6,2 | -1,1 |Tsükliliselt kohandatud eelarve, millest on elimineeritud statistiliste andmete korrigeerimise mõju | -3,7 | -5,1 | -1,4 |Tsükliliselt kohandatud algne eelarve | 0,7 | -0,6 | -1,3 |Tsükliliselt kohandatud algne eelarve, millest on elimineeritud statistiliste andmete korrigeerimise mõju | 2,0 | 0,4 | -1,6 |(*) Eelarve täitmise muudu arvutamisel on 2004. aasta tulemusest lahutatud 2003. aasta vastav tulemus ning lõpptulemus on esitatud kümnendiku täpsusega.Põhimõtteliselt tuleks ülekulu eelarve ühes või mitmes punktis tasakaalustada kompenseerivate meetmetega. Nimetatud põhimõte kehtib ka selliste ürituste puhul nagu seda on olümpiamängude korraldamine Kreekas. Veelgi enam, isegi seda ülekulu arvesse võtmata oleks eelarve täitmise muut käesoleval aastal olnud negatiivne. Vastavalt Kreeka ametiasutuste esitatud teabele[6] on olümpiamängudega seotud ülekulu maht 0,7% SKTst, mis jaotub riiklike investeerimisprogrammide (0,5% SKTst) ja valitsemissektori kulude (0,2%) vahel.Elimineerides statistiliste andmete korrigeerimise mõju ja olümpiamängudega seotud ülekulu, oleks tsükliliselt kohandatud eelarve olnud –4,4% SKTst (tegelikult –6,2%), mis võrreldes 2003. aasta tsükliliselt kohandatud eelarvega, millest on elimineeritud statistiliste andmete korrigeerimise mõju (–3,7%), annab eelarve täitmise muuduks –0,7%. Ka algse eelarve puhul oleks eelarve täitmise muut olnud negatiivne (–0,9%).Kokkuvõttes ei ole 2004. aastal võetud meetmed 2004. aasta eelarvepuudujäägi vähendamiseks olnud tulemuslikud. Isegi statistiliste andmete korrigeerimise mõju arvestamata tundub, et vaatamata hoogsale majandustegevusele ning suurele ja positiivsele tootmismahu tühikule on rahanduspoliitika tulemuslikkus üha vähenenud[7].2005. aasta eelarve projektSeptembris esitatud 2005. aasta riigieelarve projektis lubati erimeetmete rakendamist, mille eesmärk oli valitsemissektori eelarve puudujäägi viimine 2005. aastal 2,8%-le. Nominaalväärtuses oleks see tähendanud eelarvepuudujäägi vähendamist 2,5% võrra SKTst, võrreldes Kreeka ametiasutuste 2004. aastaks prognoositud 5,3%ga SKTst.Tabel 4. Hinnang 2005. aasta eelarvemuudatustele% SKT-st | Ametlik (1) | Komisjon (2) | Erinevus (3)=(1)-(2) |Maksud | 23,20 | 23,19 | 0,01 |Osamaksud | 16,33 | 16,26 | 0,07 |Valitsemissektori kulud (millest riikliku sektori palgad) | 16,18 (12,10) | 16,44 (12,34) | 0,26 (0,24) |Sotsiaalsiirded | 18,43 | 18,55 | 0,12 |Intressimaksed | 5,07 | 5,27 | 0,20 |Saadud kapitalisiirded | 2,62 | 2,54 | 0,08 |Võetud netolaenud | -2,8 | -3,6 | 0,8 |Riigivõla suhe | 109,5 | 111,9 | 2,4 |meeldetuletuseks Tegelik SKT kasv (%) Nominaalne SKT kasv (%) | 3,9 7,3 | 3,3 6,5 | 0,6 0,8 |Komisjoni 2004. aasta sügisese prognoosi kohaselt on 2005. aasta nominaalne eelarvepuudujääk 3,6% SKTst. Ametliku eelarveprojekti eesmärgi ja komisjoni prognoosi erinevus on tingitud kolmest tegurist (Tabel 4): esiteks on komisjoni prognoositud 2004. aasta intressimaksete algne maht 0,2% võrra SKTst kõrgem kui Kreeka ametiasutuste prognoosis. Teiseks lähtub eelarve projekt makromajanduslikust stsenaariumist, kus tegelik SKT kasv 2005. aastal on 3,9%, kuigi komisjoni prognoos 3,3% ei ole nii optimistlik. Kolmandaks on mõnede Kreeka ametiasutuste esitatud meetmete mõju ilmselt ülehinnatud. Tulude poolel on eelarveprojekt eriti sotsiaalmaksu puhul ülioptimistlik tööhõive kasvu hindamisel (2% komisjoni 1% vastu) ning kapitalisiirete laekumise osas, mille tase on prognoosi kohaselt püsivalt kõrge, samal ajal kui riiklike investeeringute märgatav vähenemine vähendab Kreeka juba niigi madalat suutlikkust ELi fondide toetust vastu võtta. Kulude poolel näeb eelarveprojekt ette palgafondi ja sotsiaalsiirete olulist vähenemist, mis on lähimineviku praktikast selgelt erinev.Vastavalt komisjoni 2004. aasta sügisesele prognoosile on 2005. aastal eelarve täitmise muut, tsükliliselt kohandatud eelarvete puhul 1,9% (2005. aasta eelarve projekti kohaselt 2,5%). Seega vastavalt komisjoni arvutustele paraneb olukord 2004. ja 2005. aasta kokkuvõttes vaid 0,8% võrra (1,6% vastavalt 2005. aasta eelarve projektile)[8].Kokkuvõttes tundub, et eelarveprojektis esitatud meetmed ei ole piisavad nominaalse eelarvepuudujäägi vähendamiseks 3% piirmäärani 2005. aastal, vastavalt nõukogu juuli 2004. aasta soovitusele.Riigivõla muutVõttes arvesse septembri ülemäärase eelarvemenetluse kohases teatises esitatud riigivõlaga seotud korrigeeritud andmeid, ei prognoosi komisjon 2005. aastal riigivõla suhte SKTsse märkimisväärset langust. Olles jõudnud 2003. aastal 109,9% tasemele, on oodata riigivõla suhte edasist kasvu 112,2%ni 2004. aastal ning tähtsusetut langust 111,9%ni 2005. aastal. Arvestamata statistiliste andmete korrigeerimise mõju, on riigivõla suhte muutumist 2004. ja 2005. aastal lisaks algse eelarve väikesele mahule mõjutanud ka muud tegurid. Algne väikesemahuline ülejääk koos suure nominaalse SKT kasvuga peaks kaasa tooma ka riigivõla suhte vähenemise ning 2004. ja 2005. aasta prognoosid näitavad, et suhtarvu mõjutab ka ulatuslik varude muutuste korrigeerimine. See tõendab, et valitsus ei ole erakorralisi meetmeid tulemuslikult rakendanud.Valitsemissektori andmete kogumine ja töötlemineAndmete korrigeerimine 2004. aasta mai ja septembri vahel seisnes peamiselt Eurostati tuvastatud tehinguid, mis ei olnud raamatupidamisreeglitega täielikult kooskõlas, kajastavate andmete korrigeerimises. Kreeka on kõrvaldanud mitmed Eurostati osutatud puudused. Siiski, nagu selgitatakse komisjoni 1. detsembri kirjas, millega Kreekat ametlikult rikkumise eest algatatavast menetlusest nr 2004/2234 teavitati, on komisjoni arvates veel hulk puudusi, mis tõendavad tõhusate mehhanismide puudumist, mis tagaksid kehtivate õigusaktidega nõutud teabe õigeaegse ja korrektse edastamise.* * *Asutamislepingu artikli 104 lõige 8 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 4 lõige 1 sätestavad, et kui nõukogu otsustab, et artikli 104 lõike 7 kohast soovitust ei ole enne tähtaega – 5. novembrit 2004 – tõhusalt rakendatud, peab vastava otsuse tegema vahetult pärast selle tähtaja möödumist.Eelnevast lähtudes on komisjon arvamusel, et nõukogu artikli 104 lõike 7 kohast soovitust ei ole enne soovituses sätestatud tähtaega tõhusalt rakendatud, ning soovitab nõukogul võtta vastu vastav otsus.Vastavalt artikli 104 lõikele 8 võib nõukogu soovituse avalikustada, kui ta teeb kindlaks, et artikli 104 lõike 7 kohast soovitust ei ole tõhusalt rakendatud. Kreeka avalikustas soovituse juba juulis, vastavalt Euroopa Ülemkogu Amsterdami kohtumise 17. juuni 1997. aasta resolutsioonile stabiilsuse ja kasvu pakti kohta.[9]Kui nõukogu on arvamusel, et artikli 104 lõike 7 kohast soovitust ei ole tõhusalt rakendatud, võib ta menetluse järgmise sammuna vastavalt artikli 104 lõikele 9 ning komisjoni soovitusest lähtudes kohustada Kreekat võtma ettenähtud tähtaja piires eelarvepuudujäägi vähendamiseks meetmeid, mida nõukogu peab olukorra parandamiseks vajalikuks. Kõik nõukogu vastavasisulised otsused Kreekale nimetatud kohustuse määramiseks tuleb vastu võtta ühe kuu jooksul pärast nõukogu artikli 104 lõike 8 kohaselt tehtud otsuse vastuvõtmist, millega määrati kindlaks, et soovitust ei ole tõhusalt rakendatud.Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega määratakse vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikele 8 kindlaks, kas Kreeka on asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaselt tehtud nõukogu soovitusi tõhusalt rakendanudEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 104 lõiget 8,võttes arvesse komisjoni soovitustning arvestades järgmist:Vastavalt asutamislepingu artiklile 104 peavad liikmesriigid majandus- ja rahandusliidu kolmandas etapis hoiduma valitsemissektori ülemäärasest eelarvepuudujäägist.Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks. Stabiilsuse ja kasvu pakt sisaldab nõukogu määrust (EÜ) nr 1467/97[10] artiklis 104 sätestatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kiirendamise ja selgitamise kohta valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kiireks korrigeerimiseks.Euroopa Ülemkogu Amsterdami kohtumise 17. juuni 1997. aasta stabiilsuse ja kasvu pakti käsitlev resolutsioon[11] kutsub pidulikult kõiki osapooli – liikmesriike, nõukogu ja komisjoni – stabiilsuse ja kasvu pakti rangelt ja õigeaegselt rakendama.Artikli 104 lõike 6 kohaselt 5. juulil 2004 tehtud otsuses 2004/XXX/EÜ[12] tõdeb nõukogu, et Kreekas on ülemäärane eelarvepuudujääk.Vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4 võttis nõukogu vastu soovituse, milles nähti ette, et Kreeka valitsus peab 5. novembriks 2004 võtma meetmed ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukorra lõpetamiseks hiljemalt 2005. aasta lõpuks. Samas dokumendis soovitas nõukogu Kreekal lõpetada käesolev ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukord võimalikult kiiresti ja hiljemalt 2005. aastaks ning võtta peamiselt struktuurilisi meetmeid olukorra parandamiseks vähemalt 1% ulatuses SKTst 2004. ja 2005. aasta jooksul, võimalusel jaotades need tasakaalustatult kahele aastale. Lisaks soovitas komisjon, et Kreeka tagaks riigivõla suhte piisava vähenemise ja selle lähenemise kontrollväärtusele rahuldava kiirusega, pöörates erilist tähelepanu muudele võlataseme muutumist mõjutavatele teguritele kui netolaenud. Lõpuks soovitas nõukogu Kreekal kiirkorras likvideerida tõsised puudujäägid eelarvestatistikas, parandades valitsemissektori üldiste andmete kogumist ja töötlemistMääruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 4 lõikes 2 on sätestatud, et otsustades selle üle, kas vastuseks tema artikli 104 lõike 7 kohaselt esitatud soovitusele on võetud tõhusaid meetmeid, langetab nõukogu oma otsuse asjaomase liikmesriigi valitsuse avalikult teada antud otsuste põhjal.Hinnates avalikult teada antud otsuseid, mille Kreeka on teinud alates ajast, kui nõukogu esitas artikli 104 lõike 7 kohase soovituse, ja enne kõnealuses soovituses ettenähtud tähtaega, võib teha järgmised järeldused:vaatamata 2004. aastaks kehtestatud tõkestavatele meetmetele, on rahanduspoliitika olnud vastupidiselt nõukogu nõudele selgelt ekspansiivne, osaliselt olümpiamängudega seotud ülekulude tõttu;2005. aastaks väljakuulutatud eelarvemeetmed, tasakaalustades küll 2004. aasta kõrvalekallet, ei taga valitsemissektori eelarvepuudujäägi toomist alla 3% SKTst 2005. aastal;riigivõla suhe SKTsse ei lange piisava kiirusega ning 2004. aastaks kavandatud ulatuslik varude muutuste korrigeerimine näitab samuti, et valitsus ei ole rakendanud vajalikul tasemel tõhusaid erakorralisi meetmeid, aidates sel moel kaasa riigivõla suurenemisele;Kreeka on parandanud eelarveandmete kogumist ja töötlemist, eriti sõjaliste kulutuste, intressimaksete ja sotsiaalkindlustusmaksetega seotud teabe puhul. Siiski on vaja luua tõhusad mehhanismid, mis tagaksid kehtivate õigusaktidega nõutud valitsemissektori üldiste andmete õigeaegse ja korrektse edastamise.Vastavalt artikli 104 lõikele 8 võib nõukogu soovituse avalikustada, kui ta teeb kindlaks, et artikli 104 lõike 7 kohaselt edastatud soovitust ei ole tõhusalt rakendatud. Kreeka avalikustas nimetatud soovituse juba juulis vastavalt Euroopa Ülemkogu resolutsioonile stabiilsuse ja kasvu pakti kohta,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Nõukogu 5. juulil 2004 artikli 104 lõike 7 kohaselt Kreekale esitatud soovitust ei ole soovituses märgitud tähtajaks tõhusalt rakendatud.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimel [1] Vt Euro-Indicators News Release 117/2004, 23. september 2004.[2] Vastavalt määrusele (EÜ) nr 3605/93, mis reguleerib ka ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohases teatises sisalduvaid andmeid, peavad liikmesriigid esitama andmed aastate t, t-1, t-2, t-3 ja t-4 kohta. Nõukogu taotlusel vaatas Eurostat uuesti läbi 1997., 1998. ja 1999. aasta andmed. 22. novembri ettekandes „Kreeka valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja riigivõlaga seotud andmete läbivaatamine“ jõudis Eurostat järeldusele, et ka nendel aastatel oli eelarvepuudujääk selgelt üle 3% (vt ka komisjoni 1. detsembri 2004. aasta teatist KOM(2004) 784 „Aruanne Kreeka eelarveandmete korrigeerimisega seotud raamatupidamisprobleemide kohta“).[3] Nendest meetmetest teavitas Kreeka rahandusminister Alogoskoufis volinik Almuniat oma 23. juuni 2004. aasta kirjas. Hiljem ei ole komisjoni muudest 2004. aastal võetavatest meetmetest teavitatud.[4] Näitaja on 0,2% võrra SKTst madalam kui komisjoni prognoosis (5,5%), mis on intressimaksete mahu hindamisel realistlikum.[5] Täpne väärtus on 2,95%, mis siin on ümardatud 3%ni. Tuleb meeles pidada, et väärtus 2,95% tuleneb 2004. aasta eelarve projekti märkimisväärsest korrigeerimisest märtsis uue valitsuse poolt. Läbivaatamise tulemusel esitati jooksvate tulude (madalamad otsesed maksud ja väikesemahulisem ELi poolne rahastamine, kuid sotsiaalmaksete suurem maht) ja kulude (avaliku sektori palkade ja sotsiaalsiirete mahu suurenemine) realistlikum prognoos, mis on rohkem kooskõlas komisjoni 2003. aasta sügiseses prognoosis kavandatud 2,4% eelarvepuudujäägiga. Läbivaatamise tulemused kajastusid märtsi lõpus esitatud teatises, mida Eurostat ei kinnitanud.[6] Kreeka ametiasutused avaldasid nimetatud teabe 2005. aasta eelarve projektis. 2004. aastal planeeriti olümpiamängudega seotud kulude mahuks 0,94% SKTst, kuid kulu tegelik maht peaks olema 1,6%.[7] Kahe 2004. aasta prognoosi kohaselt suurenes tootmismahu tühik 1,2%-lt kevadel 1,5%ni sügisel, samal ajal kui potentsiaalne tootmiskasv püsis kõrgel, 3,4% juures.[8] Olümpiamängude lõppemine mõjutas automaatselt eelarvet, võimaldades kokku hoida 1,2% (millest 0,7% moodustavad 2004. aasta ülekulud). Mängudega seotud kulusid kanti 2005. aastasse üle vaid 600 miljoni euro ulatuses (umbes 0,5% SKTst).[9] Nõukogu 6. juuli 2004. aasta dokument nr 11216/04, kättesaadav nõukogu dokumentide avatud registris pealkirja all "Nõukogu soovitused Kreekale eesmärgiga lõpetada ülemäärasest valitsemissektori puudujäägist tingitud olukord – asutamislepingu artikli 104 lõike 7 kohaldamine".[10] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.[11] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 1.[12] ELTs seni avaldamata.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.10.2017
            COM(2017) 557 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega lubatakse Euroopa Komisjonil pidada läbirääkimisi CARIFORUMi riikidega sõlmitud lepingu üle, et kaitsta geograafilisi tähiseid kooskõlas CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikliga 145

               SELETUSKIRI

                  CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu 2. peatüki 2. jao „Intellektuaalomand“ artikliga 145
                     1
                   on kehtestatud geograafiliste tähiste kaitse tase, kaitse kestus ja muud parameetrid. Kuid kõnealuse lepinguga ei ole kehtestatud kaitstud geograafiliste tähiste loetelu. Seepärast sisaldab CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikkel 145 ka läbivaatamisklauslit, mille kohaselt peavad lepinguosalised täiendama geograafiliste tähistega seotud sätteid ja koostama kaitstud geograafiliste tähiste loetelu.

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

                  CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu kohaselt peavad lepinguosalised kaitstud geograafiliste tähistega seotud korda täpsustama, sealhulgas koostama kaitstud nimetuste loetelu. Majanduspartnerlusleping on kooskõlas liidu ühise kaubanduspoliitika valdkonnas kehtivate õigusnormidega.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ei kohaldata.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ei kohaldata.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                  Meetme õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikkel 218.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ei kohaldata. Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 kohaselt kuulub ühine kaubanduspoliitika liidu ainupädevusse.

               •Proportsionaalsus

                  Soovituses nõukogu otsuse kohta järgitakse CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu kehtivaid sätteid. Sisuliseks täienduseks on kaitstud geograafiliste tähiste loetelu ja sätted koostöömenetluse kohta. See on minimaalselt vajalik CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu nõuete täitmiseks.

               •Vahendi valik

                  Valitud vahend – rahvusvaheline leping – on ainus sobiv vahend eesmärgi saavutamiseks.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

                  Ei kohaldata

               •Sidusrühmadega konsulteerimine

                  Poliitikaalane konsultatsioon toimus liikmesriikide ja Euroopa Parlamendiga ning nõukogu töörühmade ja Euroopa Parlamendi vastava komitee kaudu. CARIFORUMi riikide ja ELi sidusrühmadega konsulteeriti CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu nõuandekomitees ning seminaridel ja muudel geograafiliste tähistega seotud üritustel (messid, tootjarühmade kohtumised jm).

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata.

               •Mõjuhinnang

                  Mõjuhinnangut algatuse kohta ei tehtud, sest alternatiivseid poliitikavalikuid ei olnud.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata.

               •Põhiõigused

                  Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 17 lõikes 2 on sätestatud, et intellektuaalomandit kaitstakse ning käesolev leping aitab seda tagada.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Puudub mõju eelarvele.

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Lepingut rakendatakse kehtiva majanduspartnerluslepingu raames, kasutades selles sätestatud komiteed ja menetlusi, mille üksikasju täpsustakse lepingus.

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

               Ei kohaldata.

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

                  Ligikaudu 180 liidu geograafilist tähist kaitstakse väärkasutuse ja võltsimise eest CARIFORUMi riikides ning kuni 30 CARIFORUMi geograafilist tähist kaitstakse liidus. Lepinguga nähakse ette kaitstud geograafiliste tähiste loetelu korrapärane ajakohastamine, et tagada uute geograafiliste tähiste vastastikune kaitse.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega lubatakse Euroopa Komisjonil pidada läbirääkimisi CARIFORUMi riikidega sõlmitud lepingu üle, et kaitsta geograafilisi tähiseid kooskõlas CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikliga 145

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 2 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikliga 145 on ette nähtud, et lepinguosalised koostavad kaitstud geograafiliste tähiste loetelu ning täpsustavad kõnealuse lepingu kohase kaitse korda.

               (2)Selle eesmärgi saavutamiseks ja CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikli 145 täielikuks jõustamiseks peab komisjon pidama CARIFORUMi riikidega läbirääkimisi,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Komisjonile antakse luba pidada CARIFORUMi riikidega läbirääkimisi lepingu üle, et kaitsta geograafilisi tähiseid kooskõlas CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikliga 145, sealhulgas kaitstud geograafiliste tähiste loetelu koostamine, vastavalt lisas sätestatud juhistele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Majanduspartnerlusleping ühelt poolt CARIFORUMi riikide ja teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, ELT L 289, 30.10. 2008, lk. 3.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.10.2017
            COM(2017) 557 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega lubatakse Euroopa Komisjonil pidada läbirääkimisi CARIFORUMi riikidega sõlmitud lepingu üle, et kaitsta geograafilisi tähiseid kooskõlas CARIFORUMi-ELi majanduspartnerluslepingu artikliga 145

               LISA

               Läbirääkimisjuhised Euroopa Liidu ja CARIFORUMi riikide vahelise geograafilisi tähiseid käsitleva lepingu üle

               1.Komisjon võib alustada läbirääkimisi CARIFORUMi riikidega, et sõlmida geograafiliste tähiste kaitset käsitlev tasakaalustatud leping, mis kaitseb ELi huve ja milles võetakse arvesse CARIFORUMi riikide arenguriikide staatust.

               2.Läbirääkimisi peetakse põllumajandus- ja kalandustoodete, toiduainete, veinide, kangete alkohoolsete jookide ja muude alkohoolsete jookide geograafiliste tähiste kaitse üle lepinguosaliste vastavatel territooriumidel.

               3.Mittepõllumajanduslikke tooteid nendes juhistes ei käsitleta.

               4.Komisjon peab vastavaid läbirääkimisi kõnealuste läbirääkimisjuhiste alusel, võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu põhimõtteid ja mehhanisme ning WTO eeskirjadest tulenevaid kohustusi.


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0619

Soovitus: Nõukogu otsus, millega tühistatakse otsus 2003/89/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Saksamaal  /* SEK/2007/0619 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 16.5.2007SEK(2007) 619 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega tühistatakse otsus 2003/89/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Saksamaal(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. TAUSTAsutamislepingu artiklis 104 on sätestatud, et liikmesriigid peavad hoiduma ülemäärasest riigieelarve puudujäägist, ning on kehtestatud selle väljaselgitamise ja parandamise menetlus. Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust on üksikasjalikumalt kirjeldatud nõukogu määruses (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[1], mis on stabiilsuse ja kasvu pakti osa. Asutamislepingu artikli 104 lõike 2 kohaselt peab komisjon jälgima eelarvedistsipliini täitmist, võttes aluseks kaks kriteeriumi: a) kas kavandatud või tegeliku eelarvepuudujäägi suhe sisemajanduse kogutoodangusse ületab 3% kontrollväärtuse, välja arvatud juhul, kui see suhe on oluliselt ja pidevalt langenud ning jõudnud kontrollväärtuse lähedasele tasemele; või kontrollväärtuse ületamine on ainult erandlik ja ajutine ning suhe on kontrollväärtuse lähedane; ja b) kas riigivõla suhe sisemajanduse kogutoodangusse ületab 60% kontrollväärtuse, välja arvatud juhul, kui see suhe väheneb piisavalt ning läheneb rahuldava kiirusega kontrollväärtusele.Asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaselt esitab komisjon andmed ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamiseks. Kõnealuse protokolli kohaldamise osana peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 3605/93[2] artiklile 4 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed valitsemissektori eelarve puudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad[3].19. novembril 2002 algatas komisjon artikli 104 lõikes 3 sätestatud aruande vastuvõtmisega Saksamaa suhtes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse, mis põhines üldisel kavandataval valitsemissektori eelarvepuudujäägil 3,8% SKTst ja riigivõlal 60,9% SKTst 2002. aastal[4]. Komisjoni soovituse alusel otsustas nõukogu 21. jaanuaril 2003, et vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 6 on Saksamaal ülemäärane eelarvepuudujääk[5]. Tuginedes samuti komisjoni soovitusele, esitas nõukogu samal ajal artikli 104 lõike 7 kohaselt Saksamaale soovitused lõpetada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi olukord hiljemalt 2004. aasta lõpuks[6].18. novembril 2003 otsustas komisjon, et Saksamaa võetud meetmed olid ebapiisavad ning esitas nõukogule soovituse võtta vastu otsus ja teha Saksamaale ettepanek meetmete võtmise kohta, et parandada ülemäärast eelarvepuudujääki (vastavalt artikli 104 lõigetele 8 ja 9). Viimati nimetatud soovituses tegi komisjon ettepaneku pikendada ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamise tähtaega 2005. aastani. Nõukogu otsustas 25. novembril 2003 komisjoni soovitusi mitte kinnitada ning võttis selle asemel vastu järeldused, mis käsitlesid soovitusi Saksamaale ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks 2005. aastaks ning kinnitasid, et pidades silmas Saksamaa võetud kohustusi, on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus peatatud. Euroopa Kohus tühistas kõnealused järeldused 13. juulil 2004[7].14. detsembril 2004 võttis komisjon vastu teatise nõukogule, milles järeldati, et pidades silmas nõukogu 25. novembri 2003. aasta järeldustega loodud ainulaadseid tingimusi ning Euroopa Kohtu 13. juuli 2004. aasta otsust, peaks parandamise tähtaeg olema 2005. aasta. Sel ajal pidas komisjon võimalikuks, et Saksamaa suudab oma ülemäärase eelarvepuudujäägi 2005. aastaks parandada ning täiendavad meetmed ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames ei ole vajalikud, kuigi eelarve olukord oli endiselt ebakindel[8]. 18. jaanuari 2005. aasta järeldustes nõustus nõukogu komisjoni järeldustega ja kinnitas, et on valmis koostöös komisjoniga „võtma vajalikke meetmeid, lähtudes ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest”.Tegelikud andmed, mille komisjon (Eurostat) esitas pärast veebruaris 2006 esitatud Saksamaa esialgset teatist, näitasid, et valitsemissektori eelarve puudujääk püsis 2005. aastal kõrgemal kui 3% SKTst. 14. märtsil 2006 otsustas nõukogu vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10 lõikele 3 komisjoni soovituse põhjal esitada Saksamaale viivitamata asutamislepingu artikli 104 lõike 9 kohase teate[9], et viimane kõrvaldaks ülemäärase eelarvepuudujäägi võimalikult kiiresti, kuid hiljemalt 2007. aastaks . Täpsemalt soovitas nõukogu, et „ aastatel 2006 ja 2007 tagab Saksamaa oma tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu (ilma ühekordsete ja ajutiste meetmeteta) kumulatiivne paranemise vähemalt 1 protsendipunkti võrra .“ Nõukogu palus Saksamaal esitada 14. juuliks 2006 aruande meetmetest, mida Saksamaa on võtnud nõukogu otsuse täitmiseks, ja seejärel korrapärased eduaruanded. Lisaks kutsuti Saksamaad võtma „ vajalikke meetmeid tagamaks, et pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamist jätkatakse tööd selles suunas, et keskpikas perspektiivis saavutatakse eelarve tasakaalustamine struktuurselt tasakaalustatud eelarve abil, kasutades selleks struktuurset puudujäägi vähendamist vähemalt 0,5% võrra SKTst aastas ”.Tabel 1. Kohandamine, mille nõukogu kinnitas 14. märtsil 2006% SKTst, kui ei ole osutatud teisiti | 2005 | 2006 | 2007 |Valitsemissektori eelarve tasakaal | –3.3 | eelarvepuudujääk veidi > 3 | eelarvepuudujääk selgelt > 3 |struktuurse tasakaalu muutus | Kumulatiivne paranemine vähemalt ühe protsendipunkti võrra |p.m: SKT reaalkasv (%) | 0.9 | 1.5 | ligikaudu 1 |Märkus : Struktuurne tasakaal, s.t eelarve tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta.Allikas : Artikli 104 lõike 9 kohane nõukogu teatis Saksamaale, milles tsiteeritakse komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoose ja mis sisaldab hilisemaid hindamisi (näiteks komisjoni talituste 21. veebruari 2006. aasta vaheprognoosi).Pärast Saksamaa rakendusaruande esitamist 5. juulil võttis komisjon 19. juulil 2006 vastu teatise, millega teavitati nõukogu sellest, et Saksamaa on võtnud meetmeid, mis toetavad ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamist nõukogu kehtestatud aja jooksul ning et sel ajal ei olnud täiendavad meetmed ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses vajalikud[10]. Nõukogu jagas seda seisukohta 10. oktoobri 2006. aasta istungjärgul.Vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 12 tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta komisjoni soovituse põhjal tühistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk asjaomases liikmesriigis on nõukogu arvates parandatud.2. EELARVEPUUDUJÄÄGIGA SEOTUD MUUTUSED AASTANI 2006Nõukogu tugines oma otsuses ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Saksamaal 2002. aasta detsembri ajakohastatud stabiilsusprogrammile, mille kohaselt ulatus valitsemissektori eelarvepuudujääk 2002. aastal 3,7%ni SKTst. Teostatud majanduslik hinnang viis nõukogu järeldusele, et 1990. aastate lõpus, kui Saksamaal oli küllaltki suur majanduskasv, oli edasiminek majandusliku stabiliseerimise osas piiratud, mis jättis tsüklilise languse jaoks eelarves vähe mänguruumi. 2002. aastaks prognoositi riigivõla kasvu 60,9%-le SKTst, mis on veidi üle kontrollväärtuse 60% SKTst.Eelarvepuudujääk suurenes 3,7%-lt SKTst 2002. aastal isegi 4%ni 2003. aastal ja langes siis 3,2%-le 2005. aastal. Selle perioodi jooksul ei olnud eelarves piisavalt mänguruumi SKT keskmise reaalkasvu jaoks 0,5% võrra aastas. Lisaks sellele koormasid eelarvet ka mitmed 1999. ja 2000. aastal vastu võetud ja kuni 2005. aastani rakendatud maksuvähendused. Tulude suhe SKTsse vähenes 44,4%-lt 2002. aastal 43,5%ni 2005. aastal. Kulude poole tasakaalustavaid meetmeid rakendati üksnes mõningase viivitusega. Kulude suhe SKTsse vähenes sama perioodi jooksul 48,1%-lt 46,8%-le eelkõige tänu avaliku sektori palkade kärpimisele, millega kaasnes töötajate arvu vähendamine, 2004. aasta tervishoiusüsteemi reformile, toetuste ja investeeringute vähendamisele, aga ka seetõttu, et erasektori palgataseme aeglane kasv summutas pensionikulude kasvu. Ühekordseid meetmeid Saksamaa eriti ei vähendanud[11]. Isegi kui tsükliliselt kohandatud tasakaal vähenes 3,5%-lt SKTst 2002. aastal 2,25%-le 2005. aastal, jäi nominaalne eelarvepuudujääk 2005. aastal üle 3% SKTst (vt tabel 2).2006. aasta SKT 1,4%se reaalkasvu prognoosi taustal prognoositi veebruaris 2006 esitatud ajakohastatud stabiilsusprogrammis 2006. aasta eelarvepuudujäägiks 3,3% SKTst. Kui Saksa ametiasutused prognoosisid 2006. aasta novembri ajakohastatud stabiilsusprogrammis puudujäägiks 2,1% SKTst, siis need andmed, mis komisjon (Eurostat) esitas pärast Saksamaa poolt enne 1. aprilli 2007 esitatud teatist vastavalt määrusele (EÜ) nr 3605/93, näitavad, et tegelik puudujääk 2006. aastal oli 1,7% SKTst, st oluliselt alla kontrollväärtust[12],[13].Ligikaudu pool sellest ootamatust paranemisest valitsemissektori eelarves on tingitud tsüklilistest teguritest (SKT reaalkasv 2,7%). Samas vähenes ka struktuurne puudujääk 2,5%-lt SKTst 2005. aastal 1,5%-le SKTst 2006. aastal. Parem struktuurne tulemus on tingitud eelkõige samuti tulude poolest. Otseste maksude, eriti tuluga seotud maksude, laekumine oli palju parem kui majanduskasvu järgi oleks võinud eeldada. Selle tulemusena tõusis 2006. aastal maksude osakaal SKTs võrreldes 2005. aastaga enam kui 0,5 protsendipunkti võrra. Seega ei ole kõrgem maksu suhe viimase aja maksupoliitika meetmete valiku tulemus. Pigem tulenes see osaliselt maksuvõlgade tasumisest ja otseste maksude ettemaksetest ning mõningal määral varasemast suhteliselt madalast otsese maksu suhtest.Lisaks on kindlalt kontrollitud üldisi valitsemissektori kulusid, mis kasvasid 2006. aastal vaid 0,6% võrra, mis on prognoositust veidi vähem. Kulude kärpimine 2006. aastal on alates 2002. aastast vastu võetud eespool nimetatud meetmete tulemus, eriti seoses avaliku sektori töötasu ja toetustega, ja nende meetmete mõju avaldus ka 2006. aastal. Lisaks sellele on tänu tugevale majandustõusule vähenenud tööjõukulud. Kuna 2006. aasta veebruari ajakohastatud stabiilsusprogrammis prognoositud kulude suhe ligikaudu 46% SKTst hõlmas suuremat osa kulude kärbetest, oli täiendav langus 45,7%-le tingitud eelkõige oodatust suuremast SKTst.Kokkuvõtteks on nominaalne puudujääk aasta enne nõukogu määratud tähtaega langenud oluliselt madalamale asutamislepingu kontrollväärtusest. Lisaks nõudis nõukogu aastatel 2006 ja 2007 struktuurse tasakaalu paranemist vähemalt 1 protsendipunkti võrra. Juba 2006. aastal paranes struktuurne tasakaal ligikaudu 1 protsendipunkti võrra.3. EELARVEPUUDUJÄÄGI PROGNOOSID 2007. AASTAKS JA EDASPIDISEKS2007. aastal oodatava SKT 2,5% reaalkasvu taustal ennustatakse komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosis praeguse poliitika jätkumise korral eelarvepuudujäägi edasist langust 0,6%ni SKTst. Saksa ametiasutused prognoosisid 2006. aasta novembri ajakohastatud stabiilsusprogrammis eelarvepuudujäägiks 1,6% SKTst. Paraneva makromajandusliku olukorra ja 2006. aasta oodatust väiksema eelarvepuudujäägi taustal korrigeeriti eelarvepuudujäägi prognoosi 2007. aasta aprilli teatises 1,2%ni SKTst.Komisjoni talituste arvutuste kohaselt on ligikaudu pool paranemisest valitsemissektori eelarves struktuurne, nagu eelmiselgi aastal. Stabiliseerimisele aitavad kaasa mitmed meetmed, millest enamik võeti vastu 2006. aasta algul. Käibemaksumäära tõus 16%-lt 19%-le peaks suurendama tulusid ligikaudu 1% võrra SKTst. Pensionimaksemäära tõsteti 19,5%-lt 19,9%-le ja prognoosi kohaselt tõstavad tervisekindlustuse pakkujad osamaksemäärasid keskmiselt 0,5 protsendipunkti võrra. Samas on töötuskindlustusmakse määra alandatud 6,5%-lt 4,2%-le, mis tähendab, et üldine sotsiaalmaksukoormus väheneb. Nagu 2006. aastalgi, tunduvad kasumimaksud edenevat jõudsalt. Kuid hoolimata positiivsest majanduskeskkonnast, kasvavad tulusad maksubaasid (näiteks palk) mõnevõrra vähem dünaamiliselt kui nominaalne SKT, nii et vaatamata käibemaksumäära tõusule peaks maksukoormus langema. Kulude suhe peaks alanema rohkem kui 1 protsendipunkti võrra, kui sellele hakkavad avaldama mõju avaliku sektori palgakärped ja juba rakendatud meetmetest (näiteks lühem toetuse periood vanemate abisaajate puhul ja soodsad tööturuarengud) tingitud tööturuga seotud kulude vähenemine. Tänu kõikide valitsustasandite paremale finantsolukorrale peaksid riiklikud investeeringud siiski suurenema hakkama. Kuna ühekordseid meetmeid ei vähendata, siis prognoositakse struktuurse puudujäägi langust 0,75 protsendipunkti võrra võrreldes eelmise aastaga.Eeldusel, et poliitika jääb muutumatuks, prognoosivad komisjoni talitused 2008. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujäägi edasist langust kuni 0,3%ni STKst, ehkki see on peaaegu täielikult tingitud praegustest püsivalt soodsatest tsüklilistest tingimustest. Sellise kavandatava ettevõtete maksustamise reformi mõju, mille eelnõu esitas valitsus märtsis 2007, eelarvele ulatub esimesel aastal enam kui 0,3%ni SKTst ja see kompenseerib oluliselt juba kehtivate meetmete jätkuvat stabiliseerimismõju.Kokkuvõttes tundub, et ülemäärane eelarvepuudujääk kõrvaldati 2006. aastal lõplikult. 2007. aastal prognoositakse struktuurse tasakaalu paranemist kuni 0,75 protsendipunkti võrra SKTst, mis tähendaks 2006. ja 2007. aastal kumulatiivset paranemist 1,5 protsendipunkti võrra. Seega tundub Saksamaa täitvat nõukogu nõuet parandada 2006. ja 2007. aastal struktuurset tasakaalu vähemalt 1 protsendipunkti võrra.Komisjoni talituste 2008. aasta kevadprognoosi kohaselt ei toimu struktuurses tasakaalus edasist paranemist, kui Saksamaa ametiasutused oma poliitikat ei muuda, kusjuures nõukogu kutsus artikli 104 lõike 9 kohases teatises Saksamaad üles tagama, et pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamist jätkatakse tööd selles suunas, et keskpikas perspektiivis saavutatakse eelarve tasakaalustamine struktuurselt tasakaalustatud eelarve abil, kasutades selleks struktuurset puudujäägi vahendamist vähemalt 0,5% võrra SKTst aastas. Nõukogu märkis 27. veebruari 2007. aasta arvamuses 2006. aasta novembri ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta[14], et programmi eesmärk ei ole keskpika eesmärgi saavutamine programmiperioodi jooksul (st 2010. aastaks). Selles kutsuti Saksamaad üles „ tugevdama majanduses valitsevaid „soodsaid aegu” ära kasutades struktuurilist kohandamist 2008. aastal, sealhulgas kasutades ära mis tahes lisatulusid puudujäägi vähendamiseks, jätkama eelarve konsolideerimist, et saavutada seejärel keskpika perioodi eesmärk, säilitades range kontrolli kulutuste üle ning tagades samal ajal, et ettevõtte tulumaksu väljakuulutatud reform ei ohusta eelarve konsolideerimist ”.4. VÕLAGA SEOTUD ARENGUD JA PROGNOOSIDRiigivõlg kasvas 60,3%-lt SKTst 2002. aastal 67,9%ni 2005. aastal ja stabiliseerus 2006. aastal. Võla suhte kiire kasv ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse algusest 2002. aastal oli tingitud peamiselt ebasoodsast lumepalliefektist. Tegemist on võla ja SKT suhte automaatse suurenemisega, kuna intressimäärad ületavad SKT nominaalkasvu. Alles 2006. aastal kompenseeris esmase ülejäägi kasv seoses suure SKT kasvuga lumepalliefekti. Ajavahemikus 2002–2006 ohjeldati võla suurenemist finantsvara – eelkõige riigi tagatisega teiste sektorite omakapitali ja laenude – vähendamise kaudu, mille tulemusena keskmiselt kohandati varud negatiivseks.Kuna SKT kasvu prognoos on hea, ennustatakse komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosis riigivõla suhte langemist 2007. aastal 65,4%ni SKTst. Koos eelarvepuudujäägi vähenemisega väheneks riigivõla suhe 2008. aastaks veelgi, alanedes 63,6%ni SKTst. See langus ületab 2006. aasta novembri ajakohastatud stabiilsusprogrammi prognoosi, milles hinnati 2008. aasta riigivõla suhteks 66,5%.5. JÄRELDUSEDValitsemissektori eelarve puudujääk vähenes oma maksimaalselt tasemelt 4%-lt SKTst 2003. aastal 1,7%ni SKTst 2006. aastal, langedes oluliselt allapoole kontrollväärtust, mis on 3% SKTst. Eelarvepuudujäägi vähendamise meetmed on peamiselt püsivat laadi ning tsükliline majanduskasv on eelarve stabiliseerimist toetanud. 2006. aastal paranes struktuurne tasakaal (tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaal, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid) protsendina SKTst ligikaudu 1 protsendipunkti võrra. Komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks põhipuudujääk 2007. aastal vähenema 0,6%ni SKTst eeldusel, et struktuurne tasakaal paraneb 2007. aastal 0,75 protsendipunkti võrra. Seega on 2006. ja 2007. aasta eeldatav struktuurne paranemine vastavuses nõukogu soovitusega muuta eelarve täitmist vähemalt 1 protsendipunkti võrra. Eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on põhipuudujäägi prognoos 2008. aastaks 0,3%. See osutab asjaolule, et eelarvepuudujääki on usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil vähendatud allapoole ülemmäärast, mis on 3% SKTst.Valitsemissektori koguvõla osakaal SKTst kasvas 60,3%-lt 2002. aastal maksimaalse tasemeni 67,9% 2005. aastal ja stabiliseerus 2006. aastal. Komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosi kohaselt langeb võla suhe 2007. aastal 65,4%ni SKTst ja vastavuses eelarvepuudujäägi vähenemisega seejärel 2008. aastaks ligikaudu 63,5%ni SKTst (eeldusel, et poliitikat ei muudeta), mis tähendab lähenemist kontrollväärtusele kiiremini kui viimases ajakohastatud stabiilsusprogrammis prognoositi.Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane eelarvepuudujääk Saksamaal on parandatud. Sellega seoses soovitab komisjon nõukogul tühistada oma otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Saksamaal.Tabel 2. Eelarve areng aastatel 2002–2008Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega tühistatakse otsus 2003/89/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta SaksamaalEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 104 lõiget 12,võttes arvesse komisjoni soovitustning arvestades järgmist:(1) Nõukogu otsusega 2003/89/EÜ[15], millega järgiti komisjoni soovitust vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 6, otsustati, et Saksamaal on ülemäärane eelarvepuudujääk. Nõukogu märkis, et valitsemissektori üldine eelarvepuudujääk oli 2002. aastal 3,7% SKTst, mis oli suurem kui asutamislepingus sätestatud 3% kontrollväärtus, kusjuures valitsuse koguvõlga prognoos oli 60,9% SKTst, mis ületab veidi asutamislepingus sätestatud 60% kontrollväärtust.(2) Asutamislepingu artikli 104 lõike 7 ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)[16] artikli 3 lõike 4 kohaselt tegi nõukogu komisjoni soovituse põhjal 21. jaanuaril 2003. aastal Saksamaale adresseeritud soovituse, mille eesmärk oli lõpetada ülemäärase eelarvepuudujäägi olukord nii kiiresti kui võimalik, kuid hiljemalt 2004. aastaks. Soovitus avalikustati. Nagu on märgitud komisjoni 14. detsembri 2004. aasta teatises nõukogule[17], peaks nõukogu 25. novembri 2003. aasta järeldustes loodud ainulaadseid tingimusi ja Euroopa Kohtu 13. juuli 2004. aasta otsust[18] silmas pidades 2005. aasta olema sobiv tähtaeg ülemäärase eelarvepuudujäägi parandamiseks. Nõukogu nõustus selle väitega 18. jaanuaril 2005.(3) Asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaselt esitab komisjon andmed menetluse rakendamiseks. Nimetatud protokolli kohaldamise osana peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu 22. novembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 3605/93 (Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta)[19] artiklile 4 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed valitsemissektori eelarve puudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.(4) Tegelikud andmed, mille komisjon (Eurostat) esitas pärast Saksamaa poolt 2006. aasta veebruaris esitatud esialgset teatist, näitasid, et ülemäärane eelarvepuudujääk ei olnud 2005. aastaks kõrvaldatud. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10 lõikele 3 ja komisjoni soovituse alusel võttis nõukogu 14. märtsil 2006. aastal viivitamata vastu otsuse esitada Saksamaale artikli 104 lõike 9 kohane teade, et viimane kõrvaldaks ülemäärase eelarvepuudujäägi võimalikult kiiresti, kuid hiljemalt 2007. aastaks. Täpsemalt taotles nõukogu, et aastatel 2006 ja 2007 tuleks Saksamaal tagada oma tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu (ilma ühekordsete ja ajutiste meetmeteta) kumulatiivne paranemine vähemalt 1 protsendipunkti võrra.(5) Vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 12 tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta tühistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk asjaomases liikmesriigis on nõukogu arvates parandatud.(6) Nende andmete alusel, mis komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 3605/93 artikli 8g lõikele 1 pärast Saksamaa poolt enne 1. aprilli 2007 esitatud teatist, ning komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosi alusel on võimalik teha järgmised järeldused:-  pärast kasvamist 3,7%-lt SKTst 2002. aastal 4%ni SKTst 2003. aastal langes valitsemissektori eelarvepuudujääk 3,7%-le SKTst 2004. aastal, 3,2%ni SKTst 2005. aastal ja lõpuks 1,7%ni SKTst 2006. aastal. Aasta enne nõukogu määratud tähtaega on see madalam 2006. aasta veebruari ajakohastatud stabiilsusprogrammi eesmärgist 3,3% SKTst ja oluliselt madalam eelarvepuudujäägi kontrollväärtusest 3% SKTst;-  eelmistel tsükliliselt soodsate tingimustega aastatel ei olnud Saksamaa jätnud eelarvesse piisavalt mänguruumi pika aeglase kasvuperioodi (2002–2005) jaoks SKT reaalkasvuks 0,5% aastas. Eelarvet koormasid ka mitmed enne 2005. aastat rakendatud maksuvähendused, samas kui kulude poole tasakaalustavaid meetmeid rakendati vaid väikese viivitusega. Stabiliseerimismeetmed hõlmasid avaliku sektori palkade kärpimist, millega kaasnes töötajate arvu vähendamine, 2004. aasta tervishoiusüsteemi reformi, toetuste ja investeeringute vähendamist, aga ka asjaolu, et erasektori palgataseme aeglane kasv summutas pensionikulud. Pealegi oli 2006. aastal otseste maksude, eriti tuluga seotud maksude laekumine parem kui majanduskasvust oleks võinud eeldada. Tsükliliselt kohandatud tasakaal on alates 2002. aastast paranenud ilma oluliste ühekordsete meetmete vähendamiseta. Eelkõige 2006. aastal paranes prognoositud struktuurne tasakaal (st võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid) protsendina SKTst ligikaudu 1 protsendipunkti võrra;-  2007. aastaks ennustatakse komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosis eelarvepuudujäägi jätkuvat vähenemist 0,6%ni SKTst, mida soodustavad kiire SKT kasv ja eriti käibemaksu standardmäära tõstmine 16%-lt 19%-le alates 2007. aasta jaanuarist (ilma ühekordseid meetmeid kasutamata). 2007. aasta kevadteatises prognoosisid Saksamaa ametiasutused 2007. aasta eelarvepuudujäägiks 1,2% SKTst. Lisaks sellele prognoositakse 2007. aastaks struktuurse tasakaalu paranemist kuni 0,75 protsendipunkti SKTst. Seega tundub Saksamaa täitvat soovitust parandada aastatel 2006 ja 2007 struktuurset tasakaalu vähemalt 1 protsendipunkti võrra. 2008. aastaks ennustatakse kevadprognoosis sama poliitika jätkumise korral eelarvepuudujäägi edasist vähenemist 0,3%ni SKTst. See osutab asjaolule, et eelarvepuudujääki on usaldusväärsel ja jätkusuutlikul viisil vähendatud allapoole ülemmäärast, mis on 3% SKTst. Eeldusel, et poliitika jääb muutumatuks, prognoositakse 2008. aastal vaid väikest struktuurse puudujäägi vähenemist. Seda tuleb vaadata vajaduse taustal teha edusamme eelarveseisundi keskpika perioodi eesmärgi suunas, mis Saksamaa puhul tähendab struktuurselt tasakaalus eelarvet;-  pärast kasvamist 60,3%-lt SKTst 2002. aastal maksimaalsele tasemele 67,9% SKTst 2005. aastal stabiliseerus võla suhe 2006. aastal ning komisjoni talituste 2007. aasta kevadprognoosi kohaselt langeb see 2007. aastal 65,4%ni SKTst ja 2008. aastaks ligikaudu 63,5%ni (eeldusel, et poliitikat ei muudeta), mis tähendab lähenemist kontrollväärtusele kiiremini, kui viimases ajakohastatud stabiilsusprogrammis prognoositi.(7) Nõukogu on arvamusel, et ülemäärane eelarvepuudujääk Saksamaal on parandatud ning seega tuleks otsus 2003/89/EÜ tühistada,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane eelarvepuudujääk Saksamaal on parandatud.Artikkel 2Otsus 2003/89/EÜ tühistatakse.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.[], []Nõukogu nimeleesistuja [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1056/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 5).[2] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 7. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2103/2005 (ELT L 337, 22.12.2005, lk 1).[3] Viimased andmed Saksamaa kohta on kättesaadavad veebilehel:http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page?_pageid=2373,58110711&_dad=portal&_schema=portal.[4] SEK(2002) 1245.[5] ELT L 34, 11.2.2003, lk 16.[6] Kõik Saksamaa ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitlevad dokumendid on kättesaadavad veebilehel: http://ec.europa.eu/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edpde_en.htm.[7] Kohtuasi C-27/04 komisjon vs nõukogu, [2004] EKL I-6649 (ELT C 228, 11.9.2004, lk 16).[8] Komisjoni teatis nõukogule: Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust, 14. detsember 2004, KOM(2004) 813.[9] ELT L 126, 13.5.2006, lk 20.[10] SEK(2006) 990.[11] 2004. aastal kuulutati maksuamnestia, mis tulusid siiski oluliselt ei tõstnud. 2004. ja 2005. aastal anti Landesbankenile komisjoni otsuste kohane korraldus maksta toetused tagasi.[12] Eurostati 23. aprilli 2007. aasta pressiteade nr 55.[13] Valitsemissektori raamatupidamisaruandeid korrigeeritakse tavaliselt nelja aasta kaupa enne nende lõplikuks muutumist. Kogemuste põhjal on Saksamaa valitsemissektori statistika väga usaldusväärne. Seetõttu eeldatakse, et eelarvepuudujäägi näitajate tulevased (üles või alla) korrigeerimised on väga väikesed..[14] ELT C 70, 27.3.2007, lk 5.[15] ELT L 34, 11.2.2003, lk 16.[16] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1056/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 5).[17] Komisjoni teatis nõukogule: Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust, 14. detsember 2004, KOM(2004) 813.[18] Kohtuasi C-27/04 komisjon vs nõukogu, [2004] EKL I-6649; ELT C 228, 11.9.2004, lk 16.[19] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 7. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 2103/2005 (ELT L 337, 22.12.2005, lk 1).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.9.2015
            COM(2015) 458 final
            2015/0210(NLE)
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Horvaatia ühinemist Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 26. juuli 1995. aasta konventsiooniga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 27. septembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, 29. novembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel ja mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil, ning Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 19. juuni 1997. aasta teise protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise tingimusi käsitlevas aktis
                  1
                on ette nähtud lihtsustatud süsteem Horvaatia ühinemiseks konventsioonidega (ja protokollidega), mille liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 (endine Euroopa Liidu lepingu artikkel K.3) alusel. Enam ei ole vaja pidada läbirääkimisi ega sõlmida konkreetseid konventsioonidega ühinemise protokolle (mille peaksid ratifitseerima 28 liikmesriiki): ühinemisakti artikli 3 lõikega 4 ja artikli 3 lõikega 5 on lihtsalt ette nähtud, et Horvaatia ühineb konventsioonide ja protokollidega vastavalt ühinemisaktile.

               Ühinemisakti artikli 3 lõikes 5 on sätestatud, et selle jaoks võtab nõukogu vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, millal kõnealused konventsioonid Horvaatia suhtes jõustuvad, ning teha neis konventsioonides kõik uue liikmesriigi ühinemise tõttu vajalikud kohandused (mille hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine horvaadi keeles, et need versioonid oleksid võrdselt autentsed). Nõukogu tegutseb komisjoni soovitusel ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.

               Ühinemisakti I lisas on loetletud asjaomased konventsioonid ja protokollid. Loetellu kuuluvad vastavalt ELi lepingu VI jaotisele vastuvõetud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 26. juuli 1995. aasta konventsioon,
                  2
                selle 27. septembri 1996. aasta protokoll,
                  3
                29. novembri 1996. aasta protokoll
                  4
                ja 19. juuni 1997. aasta teine protokoll,
                  5
                millega luuakse ühine alus EÜ finantshuvide kriminaalõiguslikuks kaitseks. Konventsioon ja selle 27. septembri 1996. aasta protokoll ja 29. novembri 1996. aasta protokoll jõustusid 17. oktoobril 2002 pärast seda, kui tollased 15 liikmesriiki olid need ratifitseerinud. 19. juuni 1997. aasta protokoll jõustus 19. mail 2009, kui tollased 27 liikmesriiki olid selle ratifitseerinud.

               Vastavalt ühinemisakti artikli 3 lõikele 5 ei ole Horvaatia ühinemise tõttu vaja käesoleva komisjoni soovitusega teha nimetatud konventsiooni ega selle protokollidesse kohandusi.

               Eespool nimetatut arvestades soovitab komisjon nõukogul võtta vastu otsus, mis käsitleb Horvaatia ühinemist Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni ja selle protokollidega.

               2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               Konsulteerimine ja mõju hindamine ei ole käesoleva ettepaneku puhul vajalikud, sest Horvaatia ühinemises konventsiooni ja selle protokollidega lepiti kokku Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga käsitleva akti artikli 3 lõikes 4 ja artikli 3 lõikes 5.

               3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga käsitleva akti artikli 3 lõige 5.

               2015/0210 (NLE)

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Horvaatia ühinemist Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 26. juuli 1995. aasta konventsiooniga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 27. septembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, 29. novembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel ja mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil, ning Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 19. juuni 1997. aasta teise protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut,

               võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti, eriti selle artikli 3 lõikeid 4 ja 5,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  6
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  7

               ning arvestades järgmist:

               1) 26. juulil 1995 alla kirjutatud ja Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsioon
                  8
                (edaspidi „Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsioon”) jõustus 17. oktoobril 2002.

               2) Konventsiooni on täiendatud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni protokolliga,
                  9
                mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel 27. septembril 1996 (edaspidi „27. septembri 1996. aasta protokoll”), ning protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel 29. novembril 1996 ja mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil
                  10
                (edaspidi „29. novembri 1996. aasta protokoll”); mõlemad protokollid jõustusid 17. oktoobril 2002.

               3) Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni on täiendatud ka Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 19. juuni 1997. aasta teise protokolliga,
                  11
                mis on koostatud Euroopa Liidu artikli K.3 alusel (edaspidi „19. juuni 1997. aasta teine protokoll”) ja mis jõustus 19. mail 2009.

               4) Horvaatia ühinemisakti
                  12
                artikli 3 lõikes 4 on sätestatud, et Horvaatia ühineb liikmesriikide vahel sõlmitud ja ühinemisakti I lisas loetletud konventsioonide ja protokollidega. Loetelu sisaldab muu hulgas Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni, selle 27. septembri 1996. aasta protokolli, 29. novembri 1996. aasta protokolli ja 19. juuni 1997. aasta teist protokolli. Tuleb kindlaks määrata kuupäev, mil konventsioon ja kõnealused protokollid Horvaatia suhtes jõustuvad.

               5) Vastavalt Horvaatia ühinemisakti artikli 3 lõikele 5 tuleb teha Horvaatia ühinemisest tulenevad kohandused ja koostada selleks konventsiooni ja kõnealuste protokollide autentne horvaadikeelne versioon,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsioon, selle 27. septembri 1996. aasta protokoll, 29. novembri 1996. aasta protokoll ja 19. juuni 1997. aasta teine protokoll on horvaadi keeles autentsed.

               Artikkel 2

               Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsioon, selle 27. septembri 1996. aasta protokoll, 29. novembri 1996. aasta protokoll ja 19. juuni 1997. aasta protokoll jõustuvad Horvaatia suhtes käesoleva otsuse avaldamisele järgneva esimese kuu esimesel päeval.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L 112, 24.4.2012, lk 10.

                     (2)
                  Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsioon (EÜT C 316, 27.11.1995, lk 49).

                     (3)
                  Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni protokoll (EÜT C 313, 23.10.1996, lk 2).

                     (4)
                  Protokoll, mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil (EÜT C 151, 20.5.1997, lk 2).

                     (5)
                  Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni teine protokoll (EÜT C 221, 19.7.1997, lk 12).

                     (6)
                  ELT C […], […], lk […].

                     (7)
                  ELT C […], […], lk […].

                     (8)
                  EÜT C 316, 27.11.1995, lk 49.

                     (9)
                  EÜT C 151, 4.4.1996, lk 2.

                     (10)
                  EÜT C 313, 4.4.1996, lk 2.

                     (11)
                  EÜT C 221, 4.4.1996, lk 12.

                     (12)
                  ELT L 112, 4.1.2012, lk 21.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,16.9.2015
            COM(2015) 458 final
            LISAD
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Horvaatia ühinemist Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 26. juuli 1995. aasta konventsiooniga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 27. septembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, 29. novembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel ja mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil, ning Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 19. juuni 1997. aasta teise protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel

               LISAD

               järgmise dokumendi juurde:

               Soovitus:
                  NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Horvaatia ühinemist Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 26. juuli 1995. aasta konventsiooniga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 27. septembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel, 29. novembri 1996. aasta protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel ja mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil, ning Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 19. juuni 1997. aasta teise protokolliga, mis on koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel

               1. LISA

               Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse 26. juuli 1995. aasta konventsiooni tekst horvaadi keeles

               2. LISA

               Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 27. septembri 1996. aasta protokolli tekst horvaadi keeles

               3. LISA

               Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud 29. novembri 1996. aasta protokolli (mis käsitleb Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil) tekst horvaadi keeles

               4. LISA

               Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse konventsiooni 19. juuni 1997. aasta teise protokolli tekst horvaadi keeles