title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, milles käsitletakse Iirimaa 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               5.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 301/35

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      milles käsitletakse Iirimaa 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2019/C 301/07)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Iirimaad ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis 9. aprillil 2019 vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta (3) („euroala 2019. aasta soovitus“), milles sätestatakse viis euroala soovitust („euroala soovitused“).

                  (2)

                  Kuna Iirimaa rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Iirimaa tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 3 kajastuva euroala 2019. aasta soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitab investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele keskendumine ja maksumeetmete kasutuselevõtmine järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb investeeringute toetamist, riigi rahanduse olukorra parandamist ja agressiivse maksuplaneerimise vastast võitlust.

                  (3)

                  2019. aasta aruanne Iirimaa kohta avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Iirimaa edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste (4) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Iirimaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige avaliku ja erasektori kõrge võlatase ning netoväliskohustuste suur maht muudavad Iirimaa negatiivsete šokkide suhtes haavatavaks, kuid voomuutujad on jätkuvalt paranenud. Erasektori võlatase on endiselt kõrge, kuid tänu majanduskasvule jätkub selle vähenemine. Ettevõtlussektori võlakoormust mõjutab jätkuvalt hargmaiste ettevõtjate tegevus. Kodumajapidamiste võlatase on üldjoontes majanduse põhinäitajatega kooskõlas, kuigi see on netotuluga võrreldes kõrge. Valitsemissektori võlg peaks prognooside kohaselt jätkuvalt vähenema ja eelarvepuudujääk läheneb tasakaalus eelarvepositsioonile. Eluasemehinnad on juba mitu aastat kasvanud kiires tempos, kuid viimasel ajal on kasv aeglustunud. Eluasemehinnad on suures osas tingitud eluasemete nappusest ja ülehindamise kohta puuduvad selged tõendid. Viivislaenude maht on küll endiselt suur, kuid see on jätkuvalt vähenenud, kuigi pikaajaliste võlgnevuste maht väheneb aeglasemas tempos.

                  (4)

                  Iirimaa esitas oma 2019. aasta riikliku reformikava 17. aprillil 2019 ja oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi 29. aprillil 2019. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (5)

                  Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (5) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

                  (6)

                  Iirimaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. 2019. aasta stabiilsusprogrammis eeldab valitsus, et nominaalne eelarvepositsioon paraneb 2019. aastal 0,2 %-ni sisemajanduse koguproduktist (SKP) ja jätkab seejärel järk-järgult paranemist, jõudes 2023. aastal 1,3 %-ni SKPst. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist (6) nähtub, et keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, kavatsetakse saavutada 2020. aastaks. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2019. aastal 61,1 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2023. aastal 51,6 %-ni SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Kuid meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2020. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

                  (7)

                  13. juulil 2018 soovitas nõukogu Iirimaal saavutada 2019. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärk. Selleks ei tohi valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (7) 2019. aastal ületada 7,0 %, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni lubatud halvenemisele 0,3 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt järgib Iirimaa 2019. aastal soovitatud eelarvekohandust.

                  (8)

                  Iirimaa peaks saavutama 2020. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Tuginedes komisjoni 2019. aasta kevadprognoosile on see kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude maksimaalse nominaalse kasvumääraga 3,7 %, (8) mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,7 % SKPst. Prognoositakse, et Iirimaa saavutab oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi. Prognoosi põhjal jätkub kindlalt koguvõla vähenemine ja võlareegel täidetakse probleemideta. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Iirimaa täidab 2019. ja 2020. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded. Pidades silmas erinevusi SKP ja sisemajanduse toodangu mõõtmise vahel Iirimaal ning selle mõju valitsemissektori võla suhtele SKPsse, Iirimaa praegusi tsüklilisi tingimusi ja suurenenud välisriske, oleks oluline kasutada kõiki juhuslikke tulusid üldise valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks vähendamiseks.

                  (9)

                  Riigi rahanduse olukord on toodangu jõulise kasvu najal paranenud, kuid säilib tulude kõikuvuse oht ja on vaja kasutada võimalusi muuta need majanduse kõikuvusele ja šokkidele vastupanuvõimelisemaks. Tulude stabiilsust majanduse volatiilsuse ajal parandaks makskulude ulatuse ja arvu piiramine ning maksubaasi laiendamine. Kuigi Iirimaa on suurendanud turismialase tegevuse suhtes kohaldatavat madalamat käibemaksu, on mõned hiljutised maksumeetmed keskendunud kärbetele ja soodustustele. Iirimaal on peale selle potentsiaali parandada maksusüsteemi toetust keskkonnaeesmärkidele. Sellised jõupingutused võiksid hõlmata fossiilkütuste toetuste vähendamist ja investoritele tugevama hinnasignaali andmist, võttes kohustuse kehtestada CO2-maksu suurendamise kava järgmiseks kümnendiks.

                  (10)

                  Agressiivse maksuplaneerimise tõkestamine on maksusüsteemide tõhusamaks ja õiglasemaks muutmise juures esmatähtis, nagu märgiti ka euroala 2019. aasta soovituses. Maksumaksjate agressiivsete maksuplaneerimisstrateegiate välismõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Iirimaa on võtnud meetmeid agressiivse maksuplaneerimise vastu, kuid litsentsitasude ja dividendimaksete suur osakaal SKPs viitab sellele, et Iirimaa maksueeskirju kasutavad ära agressiivset maksuplaneerimist viljelevad ettevõtjad. Kuna maksude kinnipidamine Iirimaal asuvate ettevõtjate poolt välismaale (s.o liidu residentidelt kolmandate riikide residentidele) makstavatelt litsentsitasudelt ja dividendidelt on piiratud, võib see viia olukorrani, et sellised maksed jäävad üldse maksustamata, kui neid ei maksustata ka vastuvõtvas jurisdiktsioonis.

                  (11)

                  Püsivad vananemisega seotud ohud pikaajalisele riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Tervishoiule tehtavad kulutused peaksid prognooside kohaselt suurenema 4,1 %-lt SKPst 2016. aastal 5,1 %-le SKPst 2070. aastal, saavutades tipu 5,2 %-ga 2063. aastal. Kuigi Iirimaal on tervishoiusüsteemi aspekte, mis toimivad hästi või mida on parandatud, ei ole süsteem tõhus, nõudluse rahuldamine tekitab raskusi ning ravi ei ole kooskõlastatud ja integreeritud. Nõudluse suurenemisega toimetulekuks kiitis Iirimaa valitsus heaks Sláintecare rakendusstrateegia ja asutas Sláintecare programmi rakendamise büroo, eesmärgiga järgmise kümne aasta jooksul Iirimaa tervishoiu- ja sotsiaalhoolekandeteenuseid põhjalikult reformida ja ajakohastada. Kavandatud reform kujutab endast usaldusväärset tulevikunägemust sellest, kuidas muuta tervishoiusüsteem kõigile kättesaadavaks ja jätkusuutlikuks, vastata vananeva elanikkonna nõudmistele ja suunata hooldus kogukonda, pöörates rohkem tähelepanu ennetustegevusele. Selle positiivne mõju seisneb tõenäoliselt aktiivravist sõltumise vähenemises, mistõttu tervishoid muutub kulutõhusamaks. Programmi rakendamine on aga ohus, kuna tervishoiusüsteem ei suuda lühikeses perspektiivis toime tulla tervisekindlustusturu dubleerimisega ega tõhusalt hallata oma eelarvet, tulemuslikkust ja tööjõudu. Sláintecare programmi elluviimiseks pikas perspektiivis tuleb ohjata ka lühiajalisi kulusid.

                  (12)

                  Hoolimata valitsuse jõupingutustest piirata riiklike pensionidega seotud kulutusi, peaks pensionisüsteemi üldine puudujääk pikas perspektiivis märkimisväärselt suurenema, sest pensionikulud suurenevad 5 %-lt SKPst 2016. aastal 6,6 %-le SKPst 2070. aastal, haripunktiga 7,5 % 2053. aastal. Iirimaa pensionisüsteemi rahalise jätkusuutlikkuse tugevdamiseks on määrava tähtsusega esitatud pensionireformi kava kiire ja õigeaegne rakendamine.

                  (13)

                  Iirimaa tootlikkuse ja pikaajalise kaasava majanduskasvu suurendamiseks on vaja suuremaid investeeringuid oskustesse, haridusse ja koolitusse ning sotsiaalsesse kaasatusse. Tööturu pingestumine ning suurenev oskuste nappus ja nende tööturu vajadustele mittevastavus teatavates sektorites nõuavad jõupingutusi, et jõuda potentsiaalsete töötajate mitteaktiivsete rühmadeni ja investeerida alakasutatud inimkapitali. On võimalik edendada täiendusõpet ning viia õppekavad ja kutseõpe paremini vastavusse tööturu vajadustega. Elementaarsete digioskustega tööjõu väike osakaal nõuab täiendavaid investeeringuid täiskasvanute koolitusse ja oskuste täiendamisse töökohal. Investeerimine kvaliteetsetesse ja taskukohastesse lastehoiuteenustesse ning riikliku lastehoiukava rakendamine aitab tõsta naiste tööhõive suhteliselt madalat määra. Puuetega inimeste tööturul osalemise määr on üks madalamaid Euroopas. Madala tööhõivega leibkondades elavate inimeste arv on endiselt üks liidu suuremaid ning viitab integreeritumate ja sihipärasemate aktiveerimisstrateegiate vajadusele selle konkreetse rühma toetamiseks.

                  (14)

                  Majanduskrahhile järgnenud lahjad investeeringuaastad vähendavad taskukohaste eluasemete ja sotsiaaleluruumide kättesaadavust ning asjakohase taristu kättesaadavust puhta transpordi ja energeetika, veevarustuse ja ülikiire lairibaühenduse valdkonnas ning see omakorda takistab äriinvesteeringuid. Lisaks on maanteetranspordist tulenevad kasvuhoonegaaside heitkogused viie aasta jooksul oluliselt suurenenud. Parem taristu koos ruumilise planeerimisega võib aidata oluliselt parandada eluasemete pakkumist, suurendada erainvesteeringuid, suurendada tootlikkuse kasvu ja tagada tasakaalustatud piirkondliku majandusarengu. Tulevikukindel ühenduvus ja piisavad digioskused on jätkuvalt väga olulised, et kohalikud ettevõtjad saaksid digitehnoloogiat tõhusalt kasutada ning et riigi info- ja kommunikatsioonitehnoloogia sektor oleks elujõuline. Endiselt on suuri probleeme juurdepääsuga ülikiirele lairibaühendusele, seda eriti maapiirkondades. Lisaks on Iirimaa edukaks üleminekuks vähese CO2-heitega ja keskkonnasäästlikule majandusele olulised taristuinvesteeringud puhtasse energeetikasse, puhtasse ühistransporti ja veevarustusse ning suuremad jõupingutused CO2-heite vähendamise, energiatõhususe, taastuvenergia ja ringmajanduse valdkonnas.

                  (15)

                  Kuigi riikliku arengukava elluviimisega alustamine võib lõpuks viia täiendava põhitaristu loomiseni, võib ehitussektori vähene suutlikkus osutuda takistuseks selle õigeaegsele valmimisele. Lisaks võib meretranspordi ja energiaühenduste mitmekesistamine Euroopa mandriosaga suurendada majanduse vastupanuvõimet välistele vapustustele. Iirimaa ei ole seni suutnud vähendada oma majanduskasvu seost kasvuhoonegaaside ja õhusaasteainete heitkogustega. Kasvuhoonegaaside heitkogused on pidevalt suurenenud, eelkõige transpordi, põllumajanduse, energeetika ja tehiskeskkonna valdkonnas. Edusammude puudumine selles valdkonnas muudab Iirimaa jaoks liidu kohustuste täitmise raskemaks, suurendades samas ka tulevaste meetmete kulusid.

                  (16)

                  Kestev vähene pakkumine koos kasvanud nõudlusega lükkab jätkuvalt kinnisvara hinnatõusu tagant. Ehkki eluasemed ei paistnud 2017. aastal ülehinnatud, on taskukohasus probleemiks muutumas. Puudujääk eluasemete pakkumises mõjutab ka sotsiaaleluruume, kuna viimase kümne aasta investeeringud ja ehitusmahud on ebapiisavad. Kuigi nõudlus sotsiaaleluruumidele on hinnanguliselt 72 000 ühikut, valmib 2019. aastal vaid 10 000 ühikut. Iirimaa eluasemetoetuse või rendimajutuse kava kaudu toetatakse 17 000 kodumajapidamist, kuid see võib suurendada üüri suurenemist erarenditurul, kus pakkumine on juba piiratud. Suures hulgas sotsiaalkodudes on vabu kohti, eelkõige Dublini piirkonnas, osaliselt on põhjuseks iganenud pärimistavad. Olukorda raskendab veelgi asjaolu, et ei pakuta piisavas valikus sotsiaalmaju ning taskukohane ja kulupõhine üürimajutus on väga piiratud. See on peamine põhjus, miks erakorralist majutust kasutavate inimeste ja perekondade arv on pidevalt kasvanud ning kodutute arv on kerkinud uutesse kõrgustesse 2019. aasta veebruaris.

                  (17)

                  Selleks et riigis toetada jõulisemat ja vastupanuvõimelisemat tootlikkuse kasvu, on ülioluline edendada kohalike ettevõtete innovatsioonipõhist tootlikkust. Ettevõtete teadus- ja arendustegevuse kulude kasv jätkub, kuid jääb alla liidu keskmise ja on tugevalt koondunud välisomanduses olevatesse ettevõtetesse. Iirimaa väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) paremaks toetamiseks tuleks kasutada võimalust pöörata rohkem tähelepanu innovatsioonipoliitikale. Peamine riiklik teadus- ja arendustegevuse toetusvahend Iirimaal on endiselt kaudne toetus (nt maksuvähendused), mis moodustab riiklikust toetusest 80 %. Tugevamad seosed rahvusvaheliste ja kohalike ettevõtjate vahel võivad aidata parandada innovatsiooni majanduses tervikuna. Lisaks suurendaks innovatsioonipotentsiaali ka tihedam koostöö ettevõtjate ja riiklike teaduskeskuste vahel.

                  (18)

                  Kuigi riikliku teadus- ja arendustegevuse madal tase tekitab jätkuvalt muret (1,05 % SKPst võrreldes liidu keskmise 2 %-ga), kujutab hiljuti vastu võetud Iirimaa tulevaste töökohtade 2019. aasta programm endast paljulubavat raamistikku innovatsiooni ja tehnoloogiliste muutuste stimuleerimiseks ning VKEde tootlikkuse suurendamiseks. Strateegia täielik rakendamine sõltub siiski avaliku sektori teadusuuringu- ja innovatsioonikulutuste märkimisväärsest suurendamisest ning hiljuti vastuvõetud programmi raames võetavatest konkreetsetest poliitikameetmetest. Praegusel kujul puuduvad selles ulatuslikus meetmete loetelus mitmed olulised üksikasjad ja täpsed rakendamiskuupäevad. Näiteks ei ole 2019. aastaks kavandatud tegevuste puhul kindlaks määratud meetmeid pikaajaliste omakapitaliinvesteeringuvõimaluste suurendamiseks, et toetada kohalikke ettevõtjaid äritegevuse laiendamisel; poliitikameetmed, mille eesmärk on stimuleerida VKEsid investeerima uutesse tehnoloogiatesse, hõlmavad nii maksuvähendusi kui ka muid stiimuleid, et julgustada VKEsid investeerima innovatsiooni, kuid nende meetmete suhteline suurus ei ole endiselt teada. Iirimaa tulevaste töökohtade 2019. aasta programmis ei ole konkreetseid meetmeid ja väljundeid, et kaotada lõhe Iirimaa ja teiste liikmesriikide vahel seoses tulevikukindlate lairibavõrkude kasutuselevõtmisega kooskõlas liidu gigabitiühiskonna eesmärkidega 2025. aastaks. See lõhe loodetakse kaotada riikliku lairibaühenduse kava abil.

                  (19)

                  Piirkondlikud erinevused Iirimaal on märkimisväärsed ja on viimase kümne aasta jooksul suurenenud. Arvestades SKPd elaniku kohta, on Iirimaal võrreldes teiste liikmesriikidega suhteliselt suured piirkondlikud majanduslikud erinevused. Aastatel 2000–2016 suurenes lõuna- ja idapiirkonnas SKP elaniku kohta 74 % võrra, 63 protsendipunkti rohkem kui piiri-, keskmaa- and läänepiirkonnas, ning kasv kiirenes pärast 2012. aastat. Lõuna- ja idapiirkonnas oli 2016. aastal SKP elaniku kohta 2,6 korda suurem kui piiri-, keskmaa- ja läänepiirkonnas. Dublini piirkond, kus elab 40 % Iirimaa elanikkonnast, panustas aastatel 2000–2016 SKP kasvu 62 protsendipunkti.

                  (20)

                  Ettevõtlust takistavad regulatiivsed tõkked (eelkõige teatavad ärikinnisvara ja õigusteenustega seotud eeskirjad) mõjutavad negatiivselt äriühingu turule sisenemist ja sealt lahkumist ning seega Iiri kohalike ettevõtete tootlikkust. Probleemiks on ka jaeturgudele sisenemise tõkked. Iirimaa kuulub nende viie riigi hulka, kus jaemüügiettevõtete asutamiseks tuleb täita kõige rohkem menetlusnõudeid. Jaemüüjad puutuvad kokku menetluslike takistustega, mis muudavad uute kaupluste avamise aeganõudvamaks ning suurendavad avamisega seotud kulusid, ning millel võib olla negatiivne mõju turu struktuurile ja dünaamikale.

                  (21)

                  Uut õigusteenuste reguleerimise seadust ei ole veel rakendatud, sest normide kehtestamisel esineb jätkuvalt märkimisväärseid viivitusi, kuigi ettevalmistavad konsultatsioonid juba käivad. Vaidlusküsimustes otse advokaadi juurde pääsemise või juriidilistel isikutel erinevates õigusbüroodes partneriks saamise võimaluste suhtes valitseb jätkuvalt ebakindlus. Tuleb aga vältida üleliia keerukate tegevus- ja juhtimiseeskirjade kehtestamist mitmel kutsealal tegutsevatele büroodele. Suurim prioriteet on tähtajatute reformide jõuline rakendamine. Iirimaa tulevaste töökohtade 2019. aasta programmis esitatud ülesanne 2.3 („Ambition 2.3“) on suunatud õigusteenuste kuludega seotud probleemide lahendamisele, kuid ainus 2019. aastaks kavandatud eesmärk on kirjas esialgsena ja selle ajastus on ebamäärane. Viivitused selle reformi rakendamisel tõstavad õigusteenuste hinda Iirimaal, mis on kahjulik ettevõtjatele, eelkõige VKEdele, ning üksikisikutele. Kuna õigusteenused on teiste äriteenuste jaoks oluline sisend, tõstavad piirangud selles sektoris ka muude teenuste (nt kindlustus) hinda.

                  (22)

                  Viivislaenude suhtarvud on jätkuvalt langenud ning need vähenesid kuni 2018. aasta neljanda kvartalini 4,4 protsendipunkti, jõudes 5,5 %-ni aastas. Pangad liiguvad kindlalt oma vähendamiseesmärkide täitmise suunas ja seda toetavad portfellimüük, restruktureerimisalased jõupingutused ja kinnisvarahindade tõus. Pikaajaliste hüpoteeklaenude võlgnevused (tähtajaks tasumata üle kahe aasta) on endiselt suhteliselt suured ning seetõttu on viivislaenude suhtarv üle euroala keskmise. Viivislaenude lahendamise sotsiaalse ja majandusliku mõju (sealhulgas haavatavatele leibkondadele avalduva mõju) leevendamiseks on tehtud mitmeid algatusi ja koostatud seaduseelnõusid, näiteks eelnõu „ei nõusolekuta müügile“ („no consent, no sale“). 2018. aastal hakkas tarbimislaenude jaoks täielikult toimima krediidiregister, mis on väga oluline selleks, et hinnata, kas laenuvõtjad on võimelised oma võlgu teenindama. Maksejõuetusmenetluste ning kohtulike ja kohtuväliste võimaluste kasutamine võlgnevuste lahendamiseks on endiselt piiratud. Jätkuvalt on probleemiks paralleelselt pikaajaliste hüpoteeklaenuvõlgade edasise vähendamisega haavatavaid leibkondi toetavatesse algatustesse panustamine, ilma et tekitataks põhjendamatuid takistusi viivislaenude tasumisel, ning see nõuab jätkuvat järelevalvet.

                  (23)

                  Liidu vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige 2019. aasta riigiaruande D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Iirimaal kõnealuseid vahendeid asjaomaste sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi.

                  (24)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Iirimaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi, 2019. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Iirimaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Iirimaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

                  (25)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja on arvamusel, (9) et Iirimaa täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

                  (26)

                  Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. riikliku reformikava ja 2019. stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 3. Need soovitused aitavad järgida ka euroala 2019. aasta soovitusi, eelkõige euroala teist soovitust. Soovituses 1 osutatud eelarvepoliitilised meetmed aitavad muu hulgas tegeleda valitsemissektori suure võlaga seotud tasakaalustamatusega,

            SOOVITAB Iirimaal võtta aastatel 2019–2020 järgmisi meetmeid.

         1.

            Saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk 2020. aastal. Kasutada juhuslikke tulusid, et vähendada kiiremini valitsemissektori võla suhet SKPsse. Piirata maksukulutuste ulatust ja arvu ning laiendada maksubaasi. Jätkata tööd, et leida lahendus maksusüsteemi elementidele, mida võidakse ära kasutada agressiivseks maksuplaneerimiseks, ning keskenduda eelkõige välismaale tehtavatele maksetele. Lahendada vananemisega seotud kulude eeldatava suurenemise probleem, suurendades tervishoiusüsteemi kulutasuvust ja viies täielikult ellu kavandatud pensionireformid.

         2.

            Pakkuda aktiivset personaalset toetust integreerumisel ja hõlbustada oskuste täiendamist, eelkõige haavatavate rühmade ja madala tööhõivega leibkondades elavate inimeste puhul. Suurendada taskukohase ja kvaliteetse lastehoiuteenuse kättesaadavust.

         3.

            Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas vähese CO2-heitega majandusele ja energiasüsteemi ümberkujundamisele, kasvuhoonegaaside heitkoguste vähendamisele, säästvale transpordi-, vee- ja digitaristule ning eluasemete ja sotsiaaleluruumide kättesaadavusele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Rakendada meetmeid, sealhulgas neid, mis on ette nähtud tulevaste töökohtade strateegias, et mitmekesistada majandust ja parandada Iirimaa ettevõtete – eelkõige VKEde – tootlikkust, kasutades teadusuuringute ja innovatsiooni edendamiseks rohkem otseseid rahastamisvahendeid ning vähendades ettevõtlust piiravaid seadusandlikke tõkkeid.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            M. LINTILÄ

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 136, 12.4.2019, lk 1.

         (4)  ELT C 320, 10.9.2018, lk 27.

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (6)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

         (7)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja. Iirimaa kulude kasvu eesmärk kajastab kohandust, mille eesmärk on korrigeerida moonutust potentsiaalse kasvu 10-aastases viitemääras, mille põhjustas erakordselt kiire SKP reaalkasv 2015. aastal. Võttes eeskuju Iirimaa ametiasutuste 2017. aasta eelarvearvutustest, on komisjon kasutanud 2014. ja 2016. aasta potentsiaalsete kasvumäärade keskmist.

         (8)  Nagu 2019. aastal, kajastab kulude kasvu eesmärk kohandust, mille eesmärk on korrigeerida moonutust potentsiaalse kasvu 10-aastases viitemääras, mille põhjustas erakordselt kiire SKP reaalkasv 2015. aastal.

         (9)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, milles käsitletakse Kreeka 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Kreeka 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               5.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 301/42

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      milles käsitletakse Kreeka 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Kreeka 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2019/C 301/08)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Kreekat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis 9. aprillil 2019 vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta (3) („euroala 2019. aasta soovitus“), milles esitatakse viis euroala soovitust („euroala soovitused“).

                  (2)

                  Kuna Kreeka rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Kreeka tagama allpool esitatud soovitustes 1 ja 2 kajastuva euroala 2019. aasta soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitavad euroala soovitust täita reformid, mis on kooskõlas programmijärgsete kohustustega ja keskenduvad investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaksmääratud valdkondadele.

                  (3)

                  27. veebruaril 2019 avaldati 2019. aasta aruanne Kreeka kohta. Selles hinnati Kreeka edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Kreekal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Avastatud tasakaalustamatus oli eelkõige seotud valitsemissektori suure võla, negatiivse rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni, pankade bilansis leiduvate viivislaenude suure osakaalu ja endiselt kõrge töötuse määraga. Lisaks sellele vajavad viimastel aastatel alustatud põhjalikud institutsioonilised ja struktuurireformid majanduse ja riigi moderniseerimiseks palju aastaid järjepidevat rakendamist, enne kui nende mõju täielikult avaldub.

                  (4)

                  Kreeka esitas oma 2019. aasta riikliku reformikava 26. aprillil 2019 ja oma 2019. aasta stabiilsusprogrammi 30. aprillil 2019. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (5)

                  Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artiklis 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega (5).

                  (6)

                  Kreeka suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavat osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. Ühtlasi peaks Kreeka säilitama usaldusväärse eelarvepositsiooni, mis tagab nõukogu rakendusotsuses (EL) 2017/1226 (6) sätestatud esmase eelarveülejäägi eesmärgi (3,5 % sisemajanduse koguproduktist (SKP)) saavutamise 2018. aastal ja keskpikas perspektiivis. 2018. aasta kevadel ei andnud nõukogu Euroopa poolaasta raames Kreekale riigipõhist soovitust, sest Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 472/2013 (7) artikli 12 alusel oli Kreeka Euroopa poolaasta järelevalvest ja hindamisest vabastatud, sest ta rakendas sel ajal makromajanduslikku kohandamisprogrammi. Programmijärgne raamistik tähendab Kreeka jaoks tugevdatud järelevalve kasutuselevõtmist koos Kreeka integreerimisega majandus- ja sotsiaalpoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta raamistikku, maksimeerides samal ajal tugevdatud järelevalve ja Euroopa poolaasta protsesside koosmõju.

                  (7)

                  Valitsuse 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori nominaalne eelarveülejääk jääma 2019.–2022. aastal 1,1 % ja 1,7 % vahele SKPst. Valitsus on seadnud oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks struktuurse eelarveülejäägi 0,25 % SKPst alates 2020. aastast. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist (8) nähtub, et seda keskpika perioodi eelarve-eesmärki kavatsetakse kogu programmiperioodil ületada ning et eelduste kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse järk-järgult vähenema kuni 153,3 %ni 2022. aastal. Eelarveprognooside aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumi on kinnitanud sõltumatu asutus ja see stsenaarium on optimistlik. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi põhjal peaks struktuurne eelarvepositsioon olema 2019. aastal ülejäägis 1,9 % SKPst ja 2020. aastal 0,8 % SKPst, mis ületab keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Valitsemissektori koguvõlg püsib prognoosi kohaselt vähenemiskursil ning järgib 2019. aastal üleminekuaja võlareeglit ja 2020. aastal võlareeglit. Tuginedes komisjoni 2019. aasta kevadprognoosile ja arvestamata seetõttu tähtpäeva järgselt võetud uusi meetmeid, peaks Kreeka prognoosi kohaselt üldiselt täitma stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid 2019. ja 2020. aastal. Samadele andmetele tuginedes leiti, et Kreeka saavutab tõhustatud järelevalve raames jälgitava esmase eelarveülejäägi eesmärgi 3,5 % SKPst.

                  (8)

                  Stabiilsusprogramm ja komisjoni 2019. aasta kevadprognoos ei sisalda uusi alalisi meetmeid, mis kuulutati välja ja võeti vastu peatselt pärast nende esitamiskuupäevi ja tähtpäevi. Komisjoni hinnangul ületab nende meetmete mõju eelarvele 1,0 % SKPst 2019. aastal ja järgnevatel aastatel. Samuti ollakse seisukohal, et nende uute meetmete vastuvõtmine põhjustab riski seoses esmase eelarveülejäägi kokkulepitud eesmärgiga, mida on jälgitud tõhustatud järelevalve raamistiku alusel ja mis kehtestati rakendusotsusega (EL) 2017/1226. Peale selle vähendavad uued meetmed eelduste kohaselt struktuurset eelarvepositsiooni, mis seab kahtluse alla keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise 2020. aastal. Kuid 2019. aasta sügisel tehakse uus hindamine, mis hõlmab netokulude kasvumäära suhtes kohaldatava võrdlusaluse läbivaatamist 2020. aastal. Ehkki valitsemissektori võlg peaks prognoosi kohaselt püsima languses, võivad mõned riskid ohustada võla vähendamise sihttasemest kinnipidamist. Seda tuleb äsja vastu võetud uute meetmete tõttu sügisel uuesti hinnata.

                  (9)

                  Pärast finantsabiprogrammi edukat lõpuleviimist Euroopa stabiilsusmehhanismi raames kehtib Kreeka suhtes Euroopa poolaastasse integreeritud programmijärgne järelevalveraamistik ning määruse (EL) nr 472/2013 kohane tugevdatud järelevalve. Tõhustatud järelevalve kasutuselevõtmisel Kreeka suhtes vastavalt komisjoni rakendusotsustele (EL) 2018/1192 (9) ja (EL) 2019/338 (10) tunnistatakse asjaolu, et Kreeka peab võtma keskmise aja jooksul jätkuvalt meetmeid, et tegeleda makromajandusliku tasakaalustamatuse allikate või võimalike allikatega, viies samal ajal ellu struktuurireforme eesmärgiga toetada kindlat ja jätkusuutlikku majanduskasvu. Kreeka võttis 22. juunil 2018 eurorühma ees kohustuse jätkata kõigi peamiste programmi raames vastu võetud reformidega kuni nende lõpuleviimiseni. Lisaks on Kreeka võtnud kohustuse rakendada erimeetmeid eelarvepoliitika, sealhulgas struktuurse eelarvepoliitika, sotsiaalse heaolu, finantsstabiilsuse, töö- ja tooteturgude, erastamise ja avaliku halduse valdkonnas. Kreeka on kohustatud esitama kord kvartalis aruande edusammude kohta tõhustatud järelevalve alla kuuluvate kohustuste täitmisel ning positiivne aruanne võib kord kuue kuu tagant tuua kaasa võlakergendusmeetmed, mille väärtus on 0,7 % SKPst aastas. 2019. aasta aprillis otsustas eurorühm teha poliitikaga seotud tingimustel põhinevate võlameetmete esimese osamakse 970 miljoni euro väärtuses. Kolmas tõhustatud järelevalve aruanne Kreeka edusammude kohta kohustuste täitmisel avaldati 5. juunil 2019.

                  (10)

                  Ettevõtluskeskkonda ja institutsioonide kvaliteeti, eelkõige kohtusüsteemi tõhusust parandavad reformid suurendaksid Kreeka majanduslikku vastupanuvõimet, parandaksid maksedistsipliini ning avaldaksid tugevat mõju investeerimisotsustele ja ettevõtjate ligimeelitamisele. Hiljutistest edusammudest hoolimata esineb Kreeka kohtusüsteemis ikka veel probleeme ja ebatõhusust, kuna kohtuotsusteni jõudmise aeg on sageli liiga pikk ja pooleliolevad kohtuasjad vähendavad kohtute suutlikkust. Seega on selles valdkonnas äärmiselt tähtis võtta täiendavaid sihipäraseid meetmeid, et lihtsustada ühtlasi finantssüsteemi sujuvat toimimist ning aidata ära kasutada investeerimispotentsiaali.

                  (11)

                  Mitu aastat alainvesteerimist on põhjustanud Kreekas suuri investeerimislünki. Majanduskasvu soodustavate investeeringute suurendamine on tähtis pikaajalise majanduskasvu toetamiseks ja piirkondliku ebavõrdsuse vähendamiseks. Investeeringute toetamisel on peamine roll laenuandmise laiendamist soodustavatel finantssektori reformidel. 2019. aasta riigiaruandes on esitatud avaliku ja erasektori investeeringute prioriteetsed valdkonnad.

                  (12)

                  Haridusse ja koolitusse suunatud investeeringute suurendamine on väga tähtis Kreeka tootlikkuse tõstmise, pikaajalise kaasava majanduskasvu ja innovaatiliste majandusharude kasvutõkete kõrvaldamise seisukohast. Kreeka haridussüsteemis on mitu probleemi, nagu vahendite nappus, vähene sõltumatus, põhioskuste (sh digioskuste) puudulik omandamine ja oskuste püsiv mittevastavus tööturu vajadustele. Haridussüsteemi kvaliteedi parandamiseks vajalik aruandlus ja järelevalve on kõigil tasanditel suuresti puudulik. Jätkusuutliku majanduskasvu toetamiseks on tähtis kvaliteetse ja kaasava hariduse ja koolituse edendamine, tihedamate sidemete loomine hariduse ja tööturu vajaduste vahel, kutseõppe ja koolituse atraktiivsemaks muutmine ning elukestvas õppes osalemise suurendamine.

                  (13)

                  Hiljutistest edusammudest hoolimata on väga palju pikaajalisi töötuid, kelle osakaal Kreeka töötute hulgas oli 2018. aastal 70 %, ning muret tekitab ka noorte suur töötus ja naiste madal tööjõus osalemise määr. Meetmete võtmisel tuleks keskenduda tööväljavaadete parandamisele, tööturul osalemise edendamisele ja töökohtade loomise tingimuste täiustamisele. Tulemuslik sotsiaaldialoog ja vastutustundlik sotsiaalpartnerlus soodustaksid Kreekas püsivate reformide elluviimist ja nende omaksvõttu, mis aitaks kaasa tööturu paremale toimimisele.

                  (14)

                  Ehkki Kreekas on algatatud reforme, iseloomustab Kreekat sissetulekute suur ebavõrdsus ning sotsiaalsiirete mõju vaesuseriski vähendamisele on seal üks liidu nõrgemaid (15,83 % 2017. aastal võrreldes liidu keskmisega 33,98 %). Investeerimises tuleks keskenduda juurdepääsu parandamisele kaasavatele, taskukohastele ja kvaliteetsetele sotsiaalteenustele ning päevakeskuste rajamisele. Enim puudust kannatavate isikute toetamine ja vaesuse ohus olevate laste, puuetega inimeste, rändajate ja pagulaste sotsiaalse sidususe suurendamine koos piirkondlike erinevuste arvessevõtmisega suurendaks Kreekas sotsiaalset kaasatust.

                  (15)

                  Kreeka tegi 2017. aastal algust esmatasandi tervishoiusüsteemi ulatusliku reformiga, mis on väga tähtis juurdepääsu tagamiseks ning nõuab jätkuvat investeerimist kohalike tervishoiuüksuste (nn TOMYde) avamise kaudu.

                  (16)

                  Kreeka transpordisüsteemiga on suuri probleeme. See tugineb suuresti maanteedele ja on väga sõltuv naftast; kõik peamised ühendusteed paiknevad Ateena-Thessaloníki maantee ümbruses. Transpordikulud on ikka veel suured, samal ajal kui teenuste kvaliteet, ohutusstandardid ja intelligentsete transpordisüsteemide kasutuselevõtu tase on madal. Mitmeliigilise transpordi arendamiseks ning piirkondliku integratsiooni ja linnaarenduse edendamiseks läheb vaja uusi investeeringuid.

                  (17)

                  Tahkete jäätmete ning linna- ja tööstusreovee käitlus on peamine valdkond, mis vajab lisainvesteeringuid, et ühtlustada riigi keskkonnakaitse standardid ülejäänud liiduga. Tahkete jäätmete käitlus on jätkuvalt suur struktuurne probleem, sest Kreeka tugineb endiselt suuresti prügilatesse ladestamisele ja mehaanilis-bioloogilisele töötlemisele, mitte aga kaasaegsematele töötlusviisidele. Peale selle moodustab ringlusse võetavate olmejäätmete osakaal vaid ligikaudu kolmandiku liidu keskmisest. Investeeringuid on vaja ka paremaks reoveekäitluseks, põhjavee sooldumise tõkestamiseks ning meetmete jaoks, millega takistada üleujutusi ja taastada jõgede loomulikku veevoolu.

                  (18)

                  Taristute mahajäämus suurendab ettevõtjate ja majapidamiste energiakulusid ning piirab taastuvenergia kasutuselevõttu. Eriti keeruline on Kreekas saarte elektrivarustus ja ühendus naaberriikidega. Turu laienemisele aitaks kaasa kaubandusliku gaasitaristu areng. Nii gaasi- kui ka elektriturgude reformimisel tuleks uusi taristuvõimalusi ära kasutada.

                  (19)

                  Majanduse ja ühiskonna digiüleminek on jätkuvalt keeruline; juurdepääs kiiretele lairibavõrkudele on piiratud ning digioskused tublisti alla liidu keskmise. Iseäranis on Kreekal vaja investeerida info- ja kommunikatsioonitehnoloogiasse, et kompenseerida muu hulgas investeeringute langust majanduskriisi ajal. Kiire lairibaühenduse puudulikkus on märkimisväärseks kitsaskohaks aktiivsetele ekspordile orienteeritud ettevõtjatele. Investeeringud innovatsiooni ja oskustesse on tootlikkuse kasvu soodustamiseks ebapiisavad ning digioskuste puudumine laiema üldsuse seas takistab inimestel töö leidmist ja ühtlasi uuenduslike ettevõtjate arengut.

                  (20)

                  Riiklikul ja piirkondlikul tasandil on vaja uuendatud aruka spetsialiseerumise strateegiaid ja täiendavaid meetmeid teadus- ja innovatsioonisüsteemi suurimate puuduste kõrvaldamiseks, et stimuleerida turule orienteeritud investeeringuid teadus- ja arendustegevusse, kuna selliste investeeringute vähesus pärsib Kreeka kasvupotentsiaali. Edusamme teaduse tipptasemel takistavad avaliku teadus- ja arendustegevuse vähene intensiivsus, tulemuspõhise rahastamissüsteemi puudumine ning teadusasutuste ja ettevõtjate koostöö nõrkus. Suuremaid investeeringuid on vaja ka selleks, et tõsta tehnoloogia arengutaset, arvestades, et võrreldes teiste liikmesriikidega antakse Kreekas välja väga vähe patente, ning et kasutada täiel määral ära idu- ja kasvufirmade potentsiaali.

                  (21)

                  Valdkondadeüleselt on vaja investeeringuid mahajäänud linnapiirkondade, saarte ja mägismaade taaselustamiseks, et taastada majanduskriisi ajal kadunud ja väärtust kaotanud füüsiline ja inimkapital. Ateena-Pireuse ja Thessaloníki linnastute ja mõne peamise perifeerse linnakeskuse mahajäänud ja/või hääbuva tööstusega piirkondade jätkusuutlik ümberkujundamine on üks konkreetsetest lühikese ja keskmise tähtajaga prioriteetidest. Pikemaajaliste prioriteetide seas on jätkusuutlike tootlike tegevuste arendamine, liikuvus- ja julgeolekusüsteemide ajakohastamine, energiatõhusus ja taastuvenergia, keskkonnakaitse ning vastupanuvõime suurendamine looduslike riskide ja sotsiaalmajanduslike kriiside suhtes. Sekkuda tuleks ka sotsiaalse kaasatuse, rändajate integreerimise, oskuste omandamise ja töötuse vähendamise ning kultuuritegevuse valdkonnas, et suurendada mahajäänud piirkondade atraktiivsust. Nende probleemide lahendamine integreeritud linnauuendusstrateegiate kaudu annaks maksimaalseid võimalusi parimate majanduslike, sotsiaalsete ja keskkonnaalaste tulemuste saavutamiseks.

                  (22)

                  Liidu vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige 2019. aasta riigiaruande D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Kreekal kõnealuseid vahendeid kindlaks määratud sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada haldussuutlikkust vahendite haldamisel.

                  (23)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Kreeka majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Komisjon hindas ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi ja 2019. aasta riiklikku reformikava. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Kreeka eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

                  (24)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja on arvamusel, (11) et Kreeka täidab eelduste kohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

                  (25)

                  Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. riikliku reformikava ja 2019. stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 2. Lisaks sellele aitavad need soovitused rakendada esimest nelja euroala soovitust,

            SOOVITAB Kreekal võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

         1.

            Jõuda majanduse kestliku elavnemiseni ja kõrvaldada ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, jätkates reforme ja viies need lõpule kooskõlas programmijärgsete kohustustega, mis võeti eurorühma 22. juuni 2018. aasta kohtumisel.

         2.

            Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas säästvale transpordile ja logistikale, keskkonnakaitsele, energiatõhususele, taastuvenergiale ja võrkude ühendamise projektidele, digitehnoloogiale, teadus- ja arendustegevusele, haridusele, oskustele, tööalasele konkurentsivõimele, tervishoiule ning linnapiirkondade uuendamisele, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi ja vajadust tagada sotsiaalne kaasatus.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            M. LINTILÄ

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 136, 12.4.2019, lk 1.

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (5)  COM(2014) 494 final.

         (6)  Nõukogu 30. juuni 2017. aasta rakendusotsus (EL) 2017/1226, millega muudetakse rakendusotsust (EL) 2016/544, millega kiidetakse heaks Kreeka makromajanduslik kohandamisprogramm (2015/1411) (ELT L 174, 7.7.2017, lk 22).

         (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel (ELT L 140, 27.5.2013, lk 1).

         (8)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

         (9)  Komisjoni 11. juuli 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1192, mis käsitleb tõhustatud järelevalve kasutuselevõtmist Kreeka suhtes (ELT L 211, 22.8.2018, lk 1).

         (10)  Komisjoni 20. veebruari 2019. aasta rakendusotsus (EL) 2019/338, mis käsitleb Kreeka üle tehtava tõhustatud järelevalve pikendamist (ELT L 60, 28.2.2019, lk 17).

         (11)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, milles käsitletakse Hispaania 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               5.9.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 301/48

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      milles käsitletakse Hispaania 2019. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2019/C 301/09)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjon võttis 21. novembril 2018 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2019) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Euroopa Ülemkogu kiitis 21. märtsil 2019 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 21. novembril 2018 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Hispaaniat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 21. märtsil 2019. Nõukogu võttis 9. aprillil 2019 vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta (3) („euroala 2019. aasta soovitus“), milles esitatakse viis euroala soovitust („euroala soovitused“).

                  (2)

                  Kuna Hispaania rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Hispaania tagama allpool esitatud soovitustes 1–4 kajastuva euroala 2019. aasta soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise. Eelkõige aitavad tootlikkuse suurendamise meetmed järgida euroala esimest soovitust tootlikkuse kasvu kohta euroala tasakaalustamiseks; juhuslike tulude kasutamine valitsemissektori võla vähendamiseks ja keskendumine investeeringutega seotud majanduspoliitikas kindlaks määratud valdkondadele aitab järgida teist euroala soovitust, mis käsitleb puhvrite taastamist ja investeeringute toetamist; oskuste ja tööalase konkurentsivõime parandamise meetmed aitavad järgida kolmandat euroala soovitust tööturu toimimise kohta.

                  (3)

                  2019. aasta aruanne Hispaania kohta avaldati 27. veebruaril 2019. Selles hinnati Hispaania edusamme nõukogu poolt 13. juulil 2018 vastu võetud riigipõhiste soovituste (4) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Hispaania edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 27. veebruaril 2019. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Hispaanias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Avaliku ja erasektori suur sise- ja välisvõlg ning suur tööpuudus tootlikkuse nõrga kasvu tingimustes on endiselt nõrgad kohad, millel on piiriülene mõju. Erasektori võla vähendamine edeneb, kuid finantsvõimenduse vähendamise vajadus on endiselt suur. Vaatamata sellele, et sisemajanduse koguprodukti (SKP) kasv jätkus jõuliselt, on valitsemissektori võla suhe SKPsse endiselt suur. Töötuse määr on kiiresti vähenenud, kuid on endiselt väga kõrge ning tööturu suur killustatus tähtajaliste ja tähtajatute lepingute vahel takistab tööviljakuse kiiremat kasvu. Vaatamata suurtele reformidele aastatel 2012–2015 on viimase aasta poliitiline areng osaliselt tinginud selle, et eelmiste aastate riigipõhiste soovituste rakendamisel on tehtud vähe edusamme. Praegune soodne majandusolukord annab võimaluse viia ellu vajalike reforme, et muuta Hispaania majandus vastupidavamaks ja kiirendada selle tootlikkuse kasvu.

                  (4)

                  30. aprillil 2019 esitas Hispaania oma 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (5)

                  2019. aasta stabiilsusprogrammis esitatakse aruanded Hispaania stabiilsusseaduses sätestatud ennetus- ja parandusvahendite rakendamiseks võetud meetmete kohta. Siiski ei esitata programmis kava nende vahendite automaatseks jõustamiseks ja stabiilsusseaduse kulueeskirja läbivaatamiseks, et tugevdada selle osatähtsust eelarve konsolideerimisel, eriti majandustõusu ajal. Riigihangete valdkonnas on otsustava tähtsusega 2017. aastal vastu võetud avaliku sektori lepingute seaduse jõuline rakendamine, et parandada avaliku sektori kulutuste tõhusust ja aidata vältida eeskirjade eiramist. Eriti oluline on, et uus juhtimisstruktuur, eelkõige sõltumatu reguleerimis- ja järelevalveamet, saaks tulemuslikult täita talle määratud ülesandeid ning et laiaulatuslik riiklik riigihangete strateegia võetaks kiiresti vastu, kaasates aktiivselt riikliku, piirkondliku ja kohaliku tasandi hankijad. 2019. aastal esitatakse ka mitu kuluaruannet ning nendest tulenevate soovituste rakendamine peaks aitama suurendada avaliku sektori kulutuste tõhusust.

                  (6)

                  Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (5) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

                  (7)

                  Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegset ja kestvat korrigeerimist ning nõukogu otsust (EL) 2019/1001 (6) ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse tühistamise kohta kohaldatakse Hispaania suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. Prognoositakse, et valitsemissektori eelarvepositsioon peaks paranema –2,5 %-lt SKPst 2018. aastal –2,0 %-le SKPst 2019. aastal ja tasakaalus eelarve peaks saavutatama 2022. aastal. Ümberarvutatud struktuursest eelarvepositsioonist (7) ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on tasakaalus struktuurne eelarvepositsioon, ei ole kavas 2019. aasta stabiilsusprogrammi perioodi jooksul saavutada. 2019. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse vähenema 97,1 %-lt 2018. aastal 95,8 %-le 2019. aastal ning seejärel jõudma 88,7 %ni 2022. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. 2019. aasta stabiilsusprogrammis seatud eelarve-eesmärkide saavutamisega seotud riskid on enamasti seotud tulude poolega, kus paljude tulumeetmete tootlikkuse või vastuvõtmise osas on suur ebakindlus.

                  (8)

                  13. juulil 2018 soovitas nõukogu Hispaanial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude (8) nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 0,6 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,65 % SKPst. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt on oht, et 2019. aastal kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast oluliselt kõrvale.

                  (9)

                  Võttes arvesse, et 2020. aastal on Hispaania valitsemissektori võla suhe SKPsse suurem kui aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 60 % SKPst ja prognoositav positiivne SKP lõhe on 2,0 % SKPst, ei tohiks valitsemissektori esmased nominaalsed netokulud 2020. aastal kasvada, mis vastab struktuursele kohandusele 1,0 % SKPst, mis tuleneb stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste nõuete maatriksist. Samal ajal leidub märke, et majanduse kasutamata tootmisvõimsust on alahinnatud, sest inflatsioon peaks 2019. ja 2020. aastal prognooside kohaselt jääma alla 2 % ning tööturg on jätkuvalt loid (kõrge töötuse määr ning mittevabatahtliku osalise tööajaga töö, ajutiste töötajate ja palgavaesuse väga suur osakaal). Lisaks osutab usutavusvahend ka suurele ebakindlusele SKP lõhe hinnangus, mis on tehtud ühiselt kokku lepitud metoodikat järgides. Sellega seoses näib aastane struktuurne kohandus 0,65 % SKPst, mis vastab valitsemissektori esmaste netokulude 0,9 % suurusele maksimaalsele kasvule, asjakohane. Komisjoni 2019. aasta kevadprognoosi kohaselt ja eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on oht, et 2020. aastal kaldutakse nõutavast eelarvekohandusest märkimisväärselt kõrvale. Lisaks prognoositakse, et Hispaania ei järgi 2019. ja 2020. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et alates 2019. aastast tuleks võtta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks vajalikud meetmed. On oluline, et mis tahes juhuslikke tulusid kasutataks valitsemissektori võla suhtarvu edasiseks vähendamiseks.

                  (10)

                  Tööhõive kasv on Hispaanias endiselt hoogne. Töötus väheneb jätkuvalt, kuid on siiski veel tunduvalt kõrgem liidu keskmisest, eriti noorte ja madala kvalifikatsiooniga inimeste hulgas. Sooline ebavõrdsus tööhõives ja tööelu pikkuses on endiselt suur. Selles peitub kasutamata potentsiaal, eriti kui arvestada elanikkonna kiiret vananemist.

                  (11)

                  Kuigi ajutiste lepingute kasutamist on järk-järgult vähendatud, on see näitaja endiselt Euroopa üks kõrgemaid ning laialt levinud, sealhulgas sektorites, mis on vähem hooajalised või tsüklilised, ning see võib takistada Hispaania kasvupotentsiaali ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Kõige enam kannatavad noored, madala kvalifikatsiooniga töötajad ja kolmandate riikide kodanikud, kelle puhul on sotsiaaltoetused sageli väiksemad ja vaesusrisk suurem. Ajutised lepingud on sageli väga lühiajalised ning pakuvad nii töötajatele kui ka tööandjatele vähe stiimuleid investeerida koolitusse, mis omakorda takistab tootlikkuse kasvu. Üleminek tähtajaliselt lepingult alalisele on endiselt keeruline ning tööjõu liikuvuse takistused vähendavad tööotsijate võimalusi ja takistavad tööjõu tõhusat jaotumist kogu riigis.

                  (12)

                  Hispaania on parandanud toetust pikaajalistele töötutele, kes moodustasid 2018. aastal endiselt 6,4 % aktiivsest tööjõust. Hiljutiste algatuste eesmärk on suurendada noorte tööalast konkurentsivõimet, pakkudes nõustamist ja kutsesuunitlust, kuid riiklike tööturuasutuste kaudu liigub endiselt vaid väike osa vabadest töökohtadest ning vaja on täiendavaid jõupingutusi, et parandada nende kasutamist tööotsingutel ja töö leidmisel. Mõnes piirkonnas on tööandjate kaasamine nõrk ja tööotsijaid tööandjate vajadustega paremini sobitada aitavate profiilide koostamise vahendite loomine on alles algfaasis. Riiklike tööturuasutuste ja sotsiaalasutuste partnerlus edeneb, kuid mõnes piirkonnas on koostöö veel piiratud. Suurenenud investeeringud nüüdisaegsetesse riiklikesse tööturuasutustesse koos tööjõu liikuvuse toetamisega võivad aidata parandada töötajate tööalast konkurentsivõimet ja kohanemisvõimet ning muuta sujuvamaks tööturustaatuste vahelist liikumist, parandades seeläbi Hispaania tootlikkust ja pikaajalist kaasavat majanduskasvu.

                  (13)

                  Jõupingutused tööinspektsioonide tugevdamiseks, et võidelda ajutiste lepingute kuritarvitamise vastu, kannavad esimesi vilju ning tähtajatute lepingute osakaal tööhõive netokasvus on suurenemas. Siiski kasutavad tööandjad endiselt palju lühiajalisi lepinguid. Varasemad tõendid näitavad, et töökohtade loomist toetavate arvukate stiimulite mõju kvaliteetse tööhõive edendamisel on piiratud. Hispaania algatas uue hindamise süsteemi lihtsustamise eesmärgil, kuid tulemused ei ole veel kättesaadavad. Värbamiskonkursse, mille eesmärk on vähendada tähtajaliste töölepingute osakaalu avaliku sektori kõigil valitsustasanditel, tuleb hoogustada, et saavutada 8 % eesmärk 2020. aasta värbamiskonkursside lõpuks. Kuigi kolmepoolsete ümarlaudade korraldamine on õige samm sotsiaalpartnerite suuremaks poliitikakujundamisse kaasamiseks, võiks korraldada veel põhjalikumaid ja õigeaegsemaid konsultatsioone.

                  (14)

                  Ehkki vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste osakaal ning sissetulekute ebavõrdsus väheneb, on need jätkuvalt üle liidu keskmise. Palgavaesuse määr on kõrge ajutiste või madala kvalifikatsiooniga töötajate või väljaspool ELi sündinud töötajate hulgas. Laste vaesuse määr on küll vähenemas, kuid on endiselt väga kõrge. Sotsiaalsiirete (v.a pensionid) piisavus vaesuse vähendamisel on endiselt üks madalamaid liidus, eriti laste puhul. Ehkki majanduslikust olukorrast sõltuv lapsetoetus suurenes hiljuti veidi, on lastega leibkondadele mõeldud sotsiaalkulude suhe SKPsse Hispaanias üks madalamaid liidus ja halvasti korraldatud. Positiivsest suundumusest hoolimata on ikka veel olulisi lünki ka tõsise ja mõõduka sõltuvusastmega inimeste hõlmatuses. Riiklik töötusabi on jäänud killustatuks, sisaldades mitmeid eri tööotsijate rühmadele suunatud skeeme. Hiljutised meetmed, millega parandatakse vanemaealiste (52aastaste või vanemate) pikaajaliste töötute sissetulekutoetuse katvust ja kaitset, võivad samal ajal vähendada selle konkreetse rühma tööstiimuleid. Samal on suuri erinevusi piirkondlikele miinimumsissetuleku tagamise kavadele juurdepääsu tingimustes, nende katvuses ja piisavuses ning nende piiratud ülekantavus piirkondade vahel vähendab töötajate liikuvust. Seetõttu ei saa paljud abivajajad toetust. Universaalse sotsiaalkaardi süsteemi käivitamine muudab sotsiaaltoetuste süsteemi läbipaistvamaks ja võimaldab seda paremini korraldada. Kuigi majanduse elavnemine pärsib jätkuvalt vaesust, on kaasava majanduskasvu saavutamiseks vaja investeerida sotsiaalse kaasatuse poliitikasse ja sotsiaalsesse taristusse (nt sotsiaaleluruumidesse). Lisaks seisab Hispaania silmitsi konkreetsete territoriaalse ühtekuuluvuse probleemidega, nagu väga suur rahvastikukadu ja elanikkonna vananemine teatavates maapiirkondades. Nende probleemide lahendamisele võivad integreeritud territoriaalsete arengustrateegiate raames kaasa aidata meetmed, mis edendavad ettevõtlust, digiüleminekut ja sotsiaalmajandust.

                  (15)

                  Kriisi ajal oli Hispaania pensionisüsteemil oluline koht eakate elatustaseme säilitamisel ja nende vaesusrisk on väiksem. Prognoosid, mis on esitatud 2018. aasta aruandes rahvastiku vananemise kohta ja aruandes pensionide piisavuse kohta, osutavad, et 2011. ja 2013. aasta reformid on aidanud tagada pensionide jätkusuutlikkust ja suhtelist piisavust pikas perspektiivis. Kuid pensionitõusu jätkuv sidumine inflatsiooniga (nagu otsustati 2018. ja 2019. aastal) ja jätkusuutlikkusteguri edasilükkamine tähendab, et vaja on kompensatsioonimeetmeid, et tagada pensionisüsteemi jätkusuutlikkus keskpikas ja pikas perspektiivis. Lisaks tuleks võtta rohkem meetmeid, et lahendada nii põhiprobleem, milleks on tulevaste pensionäride sissetulekute piisavus ja nende tööalase karjääri pikkus ja täielikkus suure tööpuuduse ning laialdase ajutiste lepingute ja osalise tööajaga kasutamise tingimustes.

                  (16)

                  Hispaania innovatsioonialast tulemuslikkust ja tootlikkuse kasvu takistavad vähenenud investeeringud teadus- ja arendustegevusse ning oskuste nõudlusele mittevastavus. Hispaania ettevõtlussektori teadus- ja arendustegevuse kulutused moodustavad vaid poole liidu keskmisest, eriti suurte ettevõtjate puhul, kusjuures piirkondlikud erinevused on märkimisväärsed. Seda vahet suurendab avaliku sektori teadus- ja arendustegevuse eelarve madal ja üha langev täitmise määr, eriti laenude osas. Ka oskuste nappus ja nõudlusele mittevastavus on oluline tegur, mis pidurdab tipptehnoloogiate arendamist ja kasutamist, eelkõige väikestes ja keskmise suurusega ettevõtetes. Paljudes Hispaania piirkondades on tööhõive kõrgtehnoloogia- ja teadmistemahukate teenuste sektorites tunduvalt alla liidu keskmise. Kuigi töötatakse välja piirkondlikke aruka spetsialiseerumise innovatsioonistrateegiaid ja ühtlustatakse riikliku teadus- ja innovatsioonipoliitika juhtimist, on poliitika kavandamise, rakendamise ja hindamise koordineerimine riiklikul ja piirkondlikul tasandil endiselt nõrk. Hispaania innovatsioonitulemuste parandamine eeldab märkimisväärseid investeeringuid, et edendada ettevõtlust ja idufirmasid ning aidata neil kasvada, ning edendada kõigi ettevõtjate konkurentsivõimet ja nende kohanemist – sealhulgas digipöörde kaudu – suurema lisandväärtusega tegevustega, et suurendada kohalolekut rahvusvahelistel turgudel. See eeldab ka suuremat keskendumist avaliku ja erasektori partnerlusele, ülikoolide ja ettevõtjate koostööle ning tehnosiirdele, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate heaks, teadus- ja innovatsioonipoliitika tugevdatud juhtimist kõigil valitsemistasanditel ning teadus- ja arendustegevuse taristu ja projektide paremat ühtlustamist piirkondlike ja riiklike innovatsioonistrateegiatega.

                  (17)

                  Kooli poolelijätmise määr, mis on küll paranemas, on Hispaanias jätkuvalt väga kõrge ning selles on märkimisväärseid piirkondlikke erinevusi. Haridustulemusi, mis piirkonniti on väga erinevad, on võimalik parandada. Mõlemad tegurid mõjutavad negatiivselt tootlikkuse kasvu pikaajalist potentsiaali. Jõupingutused haridussüsteemi reformimiseks on seiskunud. Ettevõtjad on teatanud, et on raske leida innovatsiooniga kaasaminekuks vajalikke oskusi, eelkõige spetsialiste info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas. Hispaania kiitis heaks meetmed, millega ajakohastatakse kaheosalist kutsehariduse ja -koolituse süsteemi, millel võiks olla oluline roll innovatsiooniks vajalike oskuste ja kvalifikatsiooni tagamisel, ehkki neis süsteemides osalemine on endiselt tagasihoidlik. Kolmanda taseme hariduse omandamise määr on üle liidu keskmise, kuid kolmanda taseme hariduse omandanutel on raskusi sobivate töökohtade leidmisega. Inimkapitali arendamine kõikidel haridus- ja koolitustasanditel, kaasa arvatud kõrghariduses ja kutseõppes, ning haridus- ja ettevõtlussektori suurem koostöö, et leevendada praegust oskuste nõudlusele mittevastavust, võib suurendada noorte koolilõpetajate juurdepääsu tööturule. Samuti võiks see teha ettevõtjatele kättesaadavaks oskused ja kvalifikatsioonid, mis on vajalikud nende innovatsioonisuutlikkuse suurendamiseks ja digiüleminekust tuleneva kasvupotentsiaali täielikuks ärakasutamiseks. Töötajate ümberõpe digitaaloskuste valdkonnas võimaldaks Hispaania ettevõtjatel üha enam digiteeritud majanduses konkurentsivõime säilitada. Kõik need meetmed aitaksid kaasa piirkondlike erinevuste vähendamisele.

                  (18)

                  Hispaania seaduste piiranguterohkus ja killustatus takistab ettevõtjatel mastaabisäästust kasu saamist ja pidurdab tootlikkust. Turu ühtsuse seadus on endiselt oluline vahend nende probleemide lahendamiseks. Selle seaduse otsustavam rakendamine ja tuvastatud piirangute kaotamine teenustelt, eelkõige näiteks ehitusinseneride, arhitektide ja õigusteenuste puhul parandaks majanduskasvu võimalusi ja konkurentsi. Nagu teisteski valdkondades, kus reformide edukas rakendamine sõltub just piirkondlikust tasandist, võiks riiklike ja piirkondlike ametiasutuste töö jõulisem ja pidevam koordineerimine muuta poliitika selles valdkonnas tõhusamaks.

                  (19)

                  Raudtee-kaubaveo puudulike ühenduste ning piiratud integratsiooni tõttu liidu elektri- ja gaasiturgudega ei saa Hispaania liidu ühtsest turust täiel määral kasu. Sel põhjusel peab Hispaania rohkem investeerima elektriühendustesse ülejäänud liiduga, et saavutada seatud eesmärk, mille kohaselt peab 2020. aastaks olema saavutatud vähemalt 10 % installeeritud elektritootmisvõimsusest. Investeeringuid on vaja ka selleks, et võimaldada rohkem raudtee-kaubavedusid, sealhulgas piiriüleseid ühendusi Prantsusmaa ja Portugaliga ning ühendusi sadamate ja logistikakeskustega.

                  (20)

                  Loodusvarade haldamise puhul on jätkuvalt olulisi investeerimislünki, mis takistavad kestlikuma arengu mudelini jõudmist. Energiatarbimise vähendamine hoonetes ning arukate võrkude ja taastuva elektrienergia salvestamine aitaks nõudlust paremini hallata. Säästva transpordi ja ringmajanduse edendamiseks oleks vaja täiendavaid jõupingutusi. Hispaania teatavaid piirkondi mõjutavad kliimamuutused Euroopa piirkondadest enim, avaldades survet olemasolevatele veevarudele ning nõudes täiendavate investeeringute tegemist, et parandada veemajandust, näiteks reoveepuhastust, tegeleda torustiku lekete ja veevarustusega. Vaatamata viimastel aastatel tehtud edusammudele on Hispaanial endiselt vaja täita teatavad liidu veealaste õigusaktide nõuded. Edu kõigi nimetatud eesmärkide saavutamisel tooks Hispaaniale keskkonnaalast, majanduslikku ja sotsiaalset kasu.

                  (21)

                  Kõigi tuvastatud investeerimislünkade puhul tuleks arvesse võtta konkreetseid piirkondlikke erinevusi investeerimisvajadustes. Piirkondlikud erinevused SKPs elaniku kohta on mõõdukad, kuid suuremad kui enne kriisi ning see on tingitud peamiselt töökohtade kaotuse ebasümmeetrilisest mõjust eri piirkondades. Suurimad piirkondlikud erinevused on praegu tööjõu- ja sotsiaaltulemuste näitajates, mis on enamiku Hispaania piirkondade puhul allapoole liidu keskmist näitajat. Muud sotsiaal-majanduslikud näitajad osutavad suurtele territoriaalsetele erinevustele, näiteks innovatsiooni, ettevõtluse ja konkurentsivõime valdkonnas. Investeeringutega seotud majanduspoliitikas tuleks investeerimisvajaduste puhul nõuetekohaselt arvesse võtta piirkondlikke erinevusi.

                  (22)

                  Liidu vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata kõrvaldada mõningad soovitustes nimetatud puudused, eelkõige 2019. aasta riigiaruande D lisas käsitletud valdkondades. See võimaldaks Hispaanial neid vahendeid kindlaks määratud sektorite puhul võimalikult hästi ära kasutada, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi ja äärepoolseimate piirkondade hulka kuuluvate Kanaari saarte eriolukorda. Selle investeeringu edu tagamiseks on oluline suurendada riigi haldussuutlikkust kõnealuste vahendite haldamisel.

                  (23)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2019) raames Hispaania majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2019. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2019. aasta stabiilsusprogrammi, 2019. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Hispaaniale esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Hispaania eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panuse.

                  (24)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (9) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

                  (25)

                  Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2019. aasta riikliku reformikava ja 2019. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4. Need soovitused aitavad järgida ka euroala 2019. aasta soovitusi, eelkõige euroala esimest, teist ja kolmandat soovitust. 1. soovituses osutatud eelarvepoliitilised meetmed aitavad muu hulgas tegeleda valitsemissektori suure võlaga seotud tasakaalustamatusega,

            SOOVITAB Hispaanial võtta 2019. ja 2020. aastal järgmisi meetmeid.

         1.

            Tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2020. aastal 0,9 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,65 % SKPst. Võtta meetmeid eelarveraamistiku ja riigihankeraamistiku nõuete täitmise tagamiseks kõigil valitsemistasanditel. Säilitada pensionisüsteemi jätkusuutlikkus. Kasutada juhuslikke tulusid, et vähendada kiiremini valitsemissektori võla suhet SKPsse.

         2.

            Tagada, et tööhõive- ja sotsiaalteenused suudavad pakkuda tõhusat tuge. Soodustada üleminekut tähtajatutele lepingutele, sealhulgas lihtsustades värbamisstiimulite süsteemi. Parandada perekondade toetamist, vähendada riikliku töötusabi killustatust ning kõrvaldada lüngad piirkondlike miinimumsissetuleku kavadega kaetuses. Vähendada kooli poolelijätmist ja parandada haridustulemusi, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Suurendada haridusasutuste ja ettevõtjate koostööd, et parandada tööturul vajalike oskuste ja kvalifikatsioonide pakkumist, eelkõige info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonnas.

         3.

            Keskenduda investeeringutega seotud majanduspoliitikas innovatsiooni ning ressursi- ja energiatõhususe edendamisele, raudtee-kaubaveo jaoks kasutatava taristu parandamisele ning laiendada elektrienergiaühendusi ülejäänud liiduga, võttes arvesse piirkondlikke erinevusi. Parandada teadusuuringuid ja innovatsiooni toetavate meetmete tulemuslikkust.

         4.

            Jätkata turu ühtsuse seaduse rakendamist, tagades, et eeskirjad, mis reguleerivad turule juurdepääsu ja majandustegevust, eelkõige teenuste valdkonnas, oleksid kõigil valitsemistasanditel kooskõlas selle seaduse põhimõtetega, ning parandades haldusasutuste koostööd.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            M. LINTILÄ

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 136, 12.4.2019, lk 1.

         (4)  ELT C 320, 10.9.2018, lk 33.

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

         (6)  Nõukogu 14. juuni 2019. aasta otsus (EL) 2019/1001, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2009/417/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Hispaanias (ELT L 163, 20.6.2019, lk 59).

         (7)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodika kohaselt.

         (8)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (9)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.