title: Komisjoni soovitus (EL) 2021/1970, 10. november 2021, kultuuripärandi ühise Euroopa andmeruumi kohta

text:
               12.11.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 401/5

      KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2021/1970,
      10. november 2021,
      kultuuripärandi ühise Euroopa andmeruumi kohta
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Digitehnoloogia toob kaasa suuri muutusi ja loob uusi võimalusi kogu ühiskonnale, sealhulgas kultuuripärandiasutustele. See tehnoloogia annab kultuuripärandiasutuste käsutusse vahendid kultuuripärandvara digiteerimiseks ja laiema publikuni viimiseks. See avab üldsusele rohkem võimalusi kultuurivaradele juurdepääsuks, nende avastamiseks, uurimiseks ja kasutamiseks. See pakub uusi vahendeid, mille abil saab kultuurivarasid kasutada uut laadi loovteenuste ja -toodete pakkumiseks teisteski valdkondades nagu muud kultuuri- ja loomesektorid ning turism.

                  (2)

                  Teatises „Digikompass 2030: Euroopa tee digikümnendil“ (1) on rõhutatud, et digitehnoloogia on nüüd hädavajalik töötamiseks, õppimiseks, suhtlemiseks, meelelahutuseks ja juurdepääsuks kõigele alates tervishoiuteenustest kuni kultuurini.

                  (3)

                  COVID-19 pandeemia, mis on toonud ilmsiks kultuuripärandisektori tugevad ja nõrgad küljed, on osutanud vajadusele digiüleminekut kiirendada, et selle pakutavaid võimalusi veelgi paremini ära kasutada. Paljudele kultuuriasutustele on pandeemia põhjustanud suurt rahalist kahju ja osa on lausa pidanud tegevuse lõpetama. Kuid hoolimata pandeemia põhjustatud finantsprobleemidest suutsid paljud neist oma publiku säilitada või seda koguni laiendada. Sellega tulid toime need, kes laiendasid digiteenuseid näiteks publiku kaasamiseks ja kogude kasutavaks tegemiseks ning hakkasid pakkuma digitaalseid vahendeid. See näitab taas kord digiteenuste kasulikkust kogu ühiskonna ja Euroopa majanduse jaoks.

                  (4)

                  Lisaks sellele, et kultuuripärand on ühistel väärtustel põhineva Euroopa identiteedi olulisim element, annab see ka suure panuse Euroopa majandusse, edendades innovatsiooni, loovust ja majanduskasvu. Nii näiteks moodustab kuni 40 % kogu Euroopa turismist kultuuriturism, (2) millest suur osa on suunatud just kultuuripärandile. Kultuuripärandvara kompleksdigiteerimise ja nii saadud sisu taaskasutamisega saab luua uusi töökohti nii kultuuripärandisektoris kui ka muudes kultuuri- ja loomesektorites, näiteks videomängu- ja filmitööstuses. Kultuuri- ja loomemajandus annab 3,95 % ELis loodavast lisaväärtusest (477 miljardit eurot) ja pakub tööd 8,02 miljonile inimesele. Selles majandusharus tegutseb 1,2 miljonit ettevõtet, millest 99,9 % on VKEd (3).

                  (5)

                  Kultuurimaterjali digiteerimist, sellele sidusjuurdepääsu tagamist ja selle digitaalset säilitamist käsitleva komisjoni soovituse (2011/711/EL) täitmise analüüsimise tulemusel (4) leiti, et kultuuripärandisektoris esineb ikka veel samu probleeme kui kümme aastat tagasi. Nii näiteks pole kuhugi kadunud pakiline vajadus parandada Euroopa kultuuripärandi, eriti aga ohustatud kultuuripärandi kaitsmist ja säilitamist. Samas tunnistati, et kultuuripärandimaastik on viimastel aastatel märkimisväärselt muutunud ning tekkinud on uusi vajadusi ja eelkõige uusi võimalusi, mis kokkuvõttes võimaldavad suurendada kultuuripärandi panust Euroopa majandusse. Seega tuleks teostada poliitikat, mis vastab kultuuripärandisektori, kultuuri- ja loomesektori ning kogu ühiskonna uutele vajadustele ja ootustele.

                  (6)

                  Käesolevas soovituses tehakse liikmesriikidele ettepanek kehtestada sobivad raamistikud kultuuripärandi sektori taastumise ja ümberkujundamise edendamiseks ning kultuuripärandiasutuste toetamiseks nende võimekuse ja vastupidavuse suurendamisel. Eesmärk on parandada digiteerimise, taaskasutamise ja digitaalse säilitamise kvaliteeti kogu ELis, mis avaldaks ka ülekanduvat mõju muudele Euroopa majanduse olulistele sektoritele, nagu turism ja teadusuuringud ning kultuuri- ja loomesektorid.

                  (7)

                  Liikmesriikidel on kultuuripärandile erinevad lähenemisviisid, mis vastavad kultuuripärandiasutuste eripärale ja vajadustele erinevalt määral. Kultuuripärandisektoril peaks aga olema igakülgne digistrateegia, mis sisaldaks selget ja konkreetset visiooni ning kõige asjakohasemaid vahendeid selle rakendamiseks. See aitaks parandada poliitika tulemuslikkust ja tugevdaks kogu sektorit. Digipöörde teostamise, kindlustunde suurendamise ja koostöö edendamise huvides peaksid liikmesriigid kaasama strateegia ettevalmistamisse kõik sidusrühmad.

                  (8)

                  Tipptasemel digitehnoloogia, nagu 3D, tehisintellekt, masinõpe, pilvandmetöötlus, andmetehnoloogia, virtuaalreaalsus ja liitreaalsus pakuvad ennenägematuid digiteerimise, sidusjuurdepääsu ja digitaalse säilitamise võimalusi. Tipptasemel digitehnoloogia võimaldab tõhustada protsesse (nagu automaatne metaandmete loomine, teadmuskaeve, automaattõlge, tekstituvastus optiliste märgituvastussüsteemide abil) ja toota kvaliteetsemat sisu. Digitehnoloogia võimaldab uuendada kunstiloome vorme ning avab uusi digitaalseid võimalusi kultuurisisuga tutvumiseks ja selle kasutamiseks, nagu väljapanekute ühine kavandamine ja kujundamine ning kollektiivne panustamine, kus saab osaleda ka üldsus. Uurida tuleb ka tehisintellekti, plokiahela ja muu tipptehnoloogia võimalusi ebaseaduslikult müüdavate kultuuriväärtuste automaatseks avastamiseks. Sellise tipptehnoloogia kasutuselevõtt avaldab märkimisväärset mõju Euroopa majanduse taastumisele ja kasvule pärast COVID-19 pandeemiat ning liikmesriigid peaksid seda sobivate meetmetega toetama.

                  (9)

                  Liikmesriigid ja kultuuripärandiasutused peaksid kasutama ka tipptasemel digitehnoloogia pakutavaid enneolematuid võimalusi edendada kliimameetmeid ning toetada ELi üleminekut keskkonda säästvamale ja kestlikumale majandusele vastavalt Euroopa rohelisele kokkuleppele (5). Nii näiteks võib kolmemõõtmeliselt digiteeritud kultuuripärandvara pakkuda teavet kliimamõju, kliimamuutustele vastupidavuse ning nendega kohanemise võime kohta, sest 3D-kujutise abi saab objekte analüüsida, vaadelda kahjustusi ning saada restaureerimiseks, säilitamiseks jms vajalikku teavet ilma objekte rikkumata. Digitaalsed kaksikud ja Maa seire tehnoloogiad aga võimaldavad märkimisväärselt suurendada vastupidavust kliimamuutusele ning toetavad kultuuripärandisse kuuluvate mälestiste, hoonete ja paikade ennetavat säilitamist. Seega annab digiteerimine asjatundjatele olulist abi võitluses keskkonnakuritegudega kohapeal.

                  (10)

                  Liikmesriigid peaksid jätkama kultuuripärandvara digiteerimist (6) ja digitaalset säilitamist. Digiteerimine ja säilitamine peaks põhinema vajaduste analüüsil ning selgetel ja objektiivsetel kriteeriumidel, mis võimaldaks seada konkreetseid eesmärke ning saada konkreetseid ja mõõdetavaid tulemusi. See on eriti oluline ohustatud kultuuripärandi puhul. Sellistel juhtudel võib näiteks säilitamiseks ja restaureerimiseks olla vajalik võimalikult detailne 3D-digiteerimine. Seda tuleks eelistada isegi siis, kui kahjustamise ja hävimise oht on väike, sest kultuuripärandvara saaks digiteeritud kujul väga edukalt taaskasutada näiteks uuelaadsete elamuste pakkumiseks ja turismi kestlikkuse suurendamiseks. See toetaks majanduse üldist taastumist ja vastupidavust kooskõlas Euroopa rohelise kokkuleppe eesmärkidega. Lisaks peaksid liikmesriigid laiendama digiteerimist seal, kus seda on seni vähe tehtud, näiteks hoonete, mälestiste ja vaatamisväärsuste ning vaimse kultuuripärandi alal.

                  (11)

                  Lisaks säilitamisele ja restaureerimisele võib 3D-tehnoloogia laiendada kultuuripärandiasutuste võimalusi pakkuda laiemale publikule süvaelamusi, näiteks virtuaalset külastust paigusse, kuhu tavaliselt ei pääse (nagu veealused vaatamisväärsused) või mis on ajutiselt suletud, ning jõuda nägemispuudega inimesteni, näiteks pakkudes puutemeelel põhinevaid lahendusi. Seega keskendumine ohustatud kultuuripärandi ning enim külastatud kultuuripärandi, mälestiste, hoonete ja paikade 3D-digiteerimisele aitaks suurendada kultuuripärandi väärtust ja potentsiaali. See oleks kooskõlas ka 2019. aasta aprillis vastuvõetud koostöödeklaratsiooniga kultuuripärandi digiteerimise edendamise kohta, (7) milles liikmesriigid lubasid suurendada jõupingutusi ja teha koos rohkem edusamme kultuuripärandisse kuuluvate esemete, mälestiste ja paikade 3D-digiteerimise üleeuroopalise algatuse raames.

                  (12)

                  Digiteerimine iseenesest ei tarvitse tähendada digitaalset säilitamist. Selleks et digiteeritud varad oleksid kasutatavad ka kauges tulevikus, peavad liikmesriigid varade digitaalset säilitamist hoolikalt kavandama ja teostama, võttes arvesse pikaaegseid finants-, organisatsioonilisi ja tehnilisi tegureid. Digitaalse säilitamise eesmärke võib kehtestada prioriteetselt digiteeritava kultuuripärandvara (näiteks ohustatud vara, enimkülastatavad mälestised ja paigad ning vähedigiteeritud valdkondadesse kuuluv vara) kui ka juba digiteeritud vara jaoks.

                  (13)

                  Praeguse finantsraamistiku kohaselt on liikmesriikidel enneolematuid võimalusi kasutada erinevaid rahastamisvooge, et oluliselt laiendada digiteerimist ja säilitamist ning märkimisväärselt suurendada kultuuripärandi sektori suutlikkust. Liikmesriigid peaksid suurendama sektoris tegutsejate teadlikkust rahastamisvõimalustest, mida pakuvad programmid „Digitaalne Euroopa“ ja „Euroopa horisont“, (8) ühtekuuluvuspoliitika fondid, (9) REACT-EU, (10) tehnilise toe instrument (11) ning taaste- ja vastupidavusrahastu, (12) et toetada investeeringuid sektori taasteks ja digipöördeks, kultuurile laiema juurdepääsu võimaldamiseks ning kohalike kogukondade toetamiseks.

                  (14)

                  Euroopa kultuuripärandi digiteerimine nõuab palju raha. Kultuuripärandiasutused teevad koostööd erasektori osalejatega, mis võimaldab jagada rahalist koormat ja kiirendab kultuuripärandi üldsusele kättesaadavaks tegemist. Kuid paljude koostöölepingutega on ainuõigused antud erasektori partneritele. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2019/1024 (13) on kehtestatud taaskasutamise miinimumnormid ja kord, millega hõlbustatakse liikmesriikide avaliku sektori asutuste valduses olevate olemasolevate dokumentide taaskasutamist. Eelkõige tuleb kultuuripärandiasutustel (nagu muuseumid, arhiivid, raamatukogud), kelle suhtes direktiivi kohaldatakse, järgida direktiivi artiklit 12 ainuõiguste kohta. Selleks et juurdepääs kultuuripärandvarale oleks kaasav ja kõigi jaoks õiglane, peaksid artiklis 12 sätestatud põhimõtetest kinni pidama kõik erasektoriga koostööd tegevad kultuuripärandiasutused, ka need, kes eespool nimetatud direktiivi kohaldamisalasse ei kuulu.

                  (15)

                  Nagu on rõhutatud Euroopa oskuste tegevuskavas, (14) on COVID-19 pandeemia digioskuste nappust veelgi suurendanud, ning kuna paljudel spetsialistidel ei ole töökohal nõutavaid digioskusi, on ebavõrdsus süvenenud. See kehtib ka kultuuripärandisektori kohta, kus digilõhe jätab raskemasse olukorda väikesed asutused, näiteks muuseumid, sest neile on tipptehnoloogia, nagu kolmemõõtmeline digiteerimine ja tehisintellekt, raskemini kättesaadav. Seepärast peaksid liikmesriigid kooskõlas Euroopa oskuste tegevuskava ja selle esimese juhtalgatuse – oskuste paktiga – toetama Euroopa sotsiaalõiguste samba tegevuskava (15) ning seadma konkreetseid eesmärke kultuuripärandi spetsialistide täiend- ja ümberõppeks. Samal ajal rajab kultuuri- ja loomemajandus, mis on üks 14st ühtse turu strateegias nimetatud ökosüsteemist, kultuuripärandi oskuste ühenduse (CHARTER) kaudu ulatuslikku oskuste arendamise partnerlust, mis peaks oskuste paktiga ühinema.

                  (16)

                  Kultuuripärandiasutused on puutunud kultuuripärandi digiteerimisel ja kasutatavaks tegemisel kokku mitmesuguste autoriõigusest tulenevate takistustega, nagu õiguste omandamise kulukus, kultuuripärandi töötajate autoriõigusealaste teadmiste vähesus, asutuste piiriülese koostöö piiratus. ELi tasandil on nende probleemide lahendamiseks võetud konkreetseid meetmeid. Näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2019/790, (16) mis käsitleb autoriõigust ja autoriõigusega kaasnevaid õigusi digitaalsel ühtsel turul, on sätteid, millega ajakohastatakse autoriõiguse raamistikku, mis reguleerib kultuuripärandiasutuste tegevust digitaalses keskkonnas. Üks olulisemaid direktiiviga tehtud muudatusi on selge raamistik, mille alusel digiteeritakse ja levitatakse selliseid kultuuripärandiasutuste kogudes olevaid teoseid, mida enam ei turustata. Lisaks ühtlustati direktiiviga erandeid, mis on ette nähtud säilituskoopiate tegemisele kultuuripärandiasutustes ning teadusuuringute raames toimuvale teksti- ja andmekaevele. Õiguskindluse huvides on direktiivis täpsustatud ka üldkasutatavate kujutava kunsti teoste staatust. Eelkõige aitavad uued autoriõiguse eeskirjad kultuuripärandiga tegelevatel asutustel täita oma peamist avalikes huvides täidetavat ülesannet, kuna need võimaldavad parandada kultuuripärandi säilitamist, laiendavad selle kättesaadavust ning võimaldavad palju lihtsamini kasutada Euroopa kultuuri ja kõigi kodanike hüvanguks selliseid teoseid, mida enam ei turustata. Seega selleks, et kultuuripärandiasutused saaksid täielikult kasu autoriõiguse raamistikust, mida on ajakohastatud eelkõige direktiiviga (EL) 2019/790, peavad liikmesriigid seisma hea selle eest, et ELi autoriõigust käsitlevaid õigusakte rakendataks ja kohaldataks.

                  (17)

                  Piiriülese, ELi ja muu maailma koostöö ja standardimistegevuse tugevdamisel on mänginud väga olulist rolli Europeana – Euroopa digitaalne raamatukogu (17). Euroopas ja rahvusvaheliselt on kultuuripärandi sektoris laialdaselt kasutusele võetud digitaalse sisu ja metaandmete veebis jagamise standardsed raamistikud, eelkõige Europeana andmemudel, (18) õiguste deklaratsioonid (19) ja Europeana avaldamisraamistik (20). Nii näiteks võimaldab Europeana andmemudel Europeanas standardsel kujul esitada eri vormingutes andmeid, mille on lisanud eri valdkondade kultuuripärandiasutused. RightsStatements.org raamistik teeb kättesaadavaks standardseid õiguste deklaratsioone, mille abil kultuuripärandiasutused saavad teavitada üldsust digiobjektidega seotud autori- ja taaskasutusõigustest. Koostalitlusvõime tagamiseks on vaja, et digitaalse sisu ja metaandmete vormingute ja standarditega tehtaks pidevalt tööd, olgu tegemist näiteks kolmemõõtmeliste objektide või semantilise koostalitlusvõime tagamiseks kasutatavate kontekstikirjelduste ja normkirjetega. 2019. aasta aprillis vastuvõetud koostöödeklaratsiooniga kultuuripärandi digiteerimise edendamise kohta lubasid liikmesriigid digiteerimisalgatuste koostalitlusvõime standardeid ja raamistikke jõudsamalt edasi arendada ning nende kasutamist laiendada. Seepärast peaksid liikmesriigid ja kultuuripärandiasutused andmete jagamise ja taaskasutamise laiendamiseks suurendama jõupingutusi asjaomaste standardite ja raamistike toetamiseks ning nende järgimise parandamiseks.

                  (18)

                  Kultuuripärandi ühise Euroopa andmeruumi loomine annab kooskõlas Euroopa andmestrateegiaga (21) kultuuripärandiasutustele võimaluse ära kasutada ühtse turu suurust. Suur turg soodustab infosisu taaskasutamist ja ergutab loovust erinevates sektorites ning sellel on väärtust kogu majanduse ja ühiskonna jaoks. Eelkõige saab andmeruumis pakkuda kvaliteetset sisu ning tõhusat, usaldusväärset ja lihtsat juurdepääsu digitaalsele Euroopa kultuuripärandvarale. See aitab edendada koostööd ja partnerlust andmepartnerite võrgustike (nt kogu Euroopa muuseumid, galeriid, raamatukogud, arhiivid) ning digitaalse kultuuripärandi valdkonnas töötavate agregaatorite ja ekspertidega. Andmeruum tugineb praegusele Europeana 2020.–2025. aasta strateegiale, (22) millega toetatakse digipööret kultuuripärandiasutustes.

                  (19)

                  Europeana pakub praegu juurdepääsu 52 miljonile kultuuripärandvara objektile, millest 45 % saab taaskasutada muudes sektorites. Neist objektidest on 97,5 % pildid ja tekst ning vaid 2,47 % audiovisuaalsisu ja 0,03 % 3D-sisu. Kui lisada rohkem kvaliteetseid digiteeritud varasid, näiteks 3D-objekte, aitaks see edendada innovatsiooni ja loometegevust, kuna digiteeritud kultuuripärandvara saaks kasutada ja taaskasutada sellistes olulistes valdkondades nagu haridus, arukad linnad ja keskkonna modelleerimine, kestlik turism ning kultuurilooming. Kui andmeruumis teha kättesaadavaks veel 40 miljonit kvaliteetset digiteeritud erisugust objekti, oleks veebis pakutav aines veelgi rikkalikum. Ühtlasi aitaks see populariseerida Euroopa kultuuripärandit. Objektide arvu suurenemine võimaldaks laiendada taaskasutamist ning seega luua uusi teenuseid ja rakendusi. On oluline, et kultuuripärandiasutused osaleksid andmeruumis innukalt ning liikmesriigid peaksid neid selles toetama.

                  (20)

                  Riiklikel ning valdkondlikel ja temaatilistel agregaatoritel on kultuuripärandimaastikul oluline roll: nad loovad nii oma riigis kui ka Euroopa tasandil sildu kultuuripärandi sektori eri osalejate vahele ja sektorist väljapoolegi. Nii koondavad ja rikastavad riikide agregaatorid Europeana sisu, pakuvad juurdepääsu oma riigi kultuuripärandvarale ja populariseerivad seda ning koondavad kultuuripärandisektori jaoks väärtuslikke ressursse ja teadmisi. Kuigi enamikul agregaatoritel kogu ELis on oma tegevuse jaoks ametlik alus, on ka palju selliseid, kellel seda veel ei ole ning kellel on raskusi ressursside piisavuse ja järjepidevusega ning organisatsioonilise toe saamisega. Liikmesriigid peaksid neid probleeme lahendama, tugevdades agregaatorite rolli, pakkudes neile piisavat abi ja toetades nende osalemist kultuuripärandi ühises Euroopa andmeruumis.

                  (21)

                  Kuna digitaalvarade arv ja keerukus eeldatavasti suureneb, on selliste andmekogumite töötlemiseks, neile juurdepääsu võimaldamiseks ja nende haldamiseks vaja turvalisi, vastupidavaid, tõhusaid ja kestlikke pilvepõhiseid lahendusi. Digiteeritud kultuuripärandvarale juurdepääsu edendamiseks peaksid liikmesriigid toetama (23) Euroopa servtöötlustaristu ja -teenuste ühendust.

                  (22)

                  Käesolev soovitus tugineb soovitusele 2011/711/EL ning asendab selle,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      I PEATÜKK

         ÜLDSÄTTED

         Eesmärk ja kohaldamisala

                  1.

                  Käesoleva soovituse eesmärk on valmistada ette kultuuripärandi ühise Euroopa andmeruumi (edaspidi „andmeruum“) loomist, et aidata kultuuripärandiasutustel kiirendada oma digiteerimis- ja säilitamistegevust ning kasutada ära digipöörde käigus tekkivad võimalused. Käesolevas soovituses innustatakse liikmesriike kehtestama raamistikke, mis toetaksid sektori taastumist ja ümberkujundamist ning aitaksid suurendada kultuuripärandiasutuste vastupidavust.

                  2.

                  Soovitus hõlmab igat liiki kultuuripärandit (materiaalne, vaimne, looduslik, digitekkeline), sealhulgas igat liiki ohustatud kultuuripärandit.

         Mõisted

                  3.

                  Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:

                              1)

                              „kultuuripärandvara“ – järgmine vara:

                                          a)

                                          materiaalne kultuuripärand, nagu mälestised, arheoloogilised paigad, heli- ja audiovisuaalsed salvestised, raamatud, ajakirjad, ajalehed, fotod, museaalid, arhivaalid;

                                          b)

                                          vaimne kultuuripärand;

                                          c)

                                          looduspärand, nagu maastik ja looduslikud vaatamisväärsused vastavalt ülemaailmse kultuuri- ja looduspärandi kaitse konventsiooni (24) artiklile 2;

                                          d)

                                          digitekkeline pärand;

                              2)

                              „vaimne kultuuripärand“ – tavad, esitus- ja väljendusvormid, teadmised, oskused ja nendega seotud tööriistad, esemed, artefaktid ja kultuuriruumid, mida kogukonnad, rühmad ja mõnel juhul üksikisikud tunnustavad oma kultuuripärandi osana vaimse kultuuripärandi kaitse konventsiooni (25) artikli 2 tähenduses;

                              3)

                              „digitekkeline“ – digitaalselt loodud vara, näiteks digitaalkunst, animatsioonid, virtuaalmuuseumid, mida analoogkujul ei ole olemas, ja kultuurisisu, mis ei ole loodud kultuuripärandiasutustes, vaid näiteks sotsiaalmeedias või mängutööstuses;

                              4)

                              „kultuuripärandiasutus“ – avalik raamatukogu, muuseum, arhiiv või filmi- ja audiopärandi säilitamisega tegelev asutus, nagu on määratletud direktiivi (EL) 2019/790 artikli 2 punktis 3;

                              5)

                              „digiteerimine“ – analoogvara muutmine digitaalseks;

                              6)

                              „digipööre“ – protsess, mis kasutab digitehnoloogiat organisatsiooni toimimise ümberkorraldamiseks ja väärtuse loomiseks, ning selle protsessi tulemus;

                              7)

                              „digitaalne säilitamine“ – tegevus, millega tagatakse, et digitaalseid objekte saab tulevikus leida, esitada, kasutada ja mõista.

            II PEATÜKK

         KULTUURIPÄRANDI KOMPLEKSDIGITEERIMINE JA DIGITAALNE SÄILITAMINE

                  4.

                  Selleks et kiirendada digipööret sektoris, peaksid liikmesriigid kehtestama igakülgsed tulevikku suunatud üleriigilised või piirkondlikud kultuuripärandi digistrateegiad ja/või olemasolevaid strateegiaid korrapäraselt ajakohastama. Liikmesriigid peaksid digistrateegia ettevalmistamiseks tegema või organiseerima koostööd kõigi asjaomaste sidusrühmade/osalejatega, nagu kultuuripärandiasutused ja pädevad asutused, ning pakkuma strateegia rakendamiseks ressursse ja tuge.

                  5.

                  Riiklikus strateegias tuleks esitada meetmed, millega toetatakse kultuuripärandiasutusi sellise tipptehnoloogia kasutuselevõtul nagu 3D-digiteerimine, tehisintellekt, liitreaalsus, pilvandmetöötlus, andmetehnoloogia ja plokiahel, et muuta digiteerimisprotsess ja digitaalne säilitamine tõhusamaks, parandada sisu kvaliteeti ning laiendada juurdepääsu, kasutamist ja taaskasutamist.

                  6.

                  Digistrateegias tuleks seada selged digiteerimise ja digitaalse säilitamise eesmärgid. Need eesmärgid peaksid põhinema objektiivsetel ja selgetel kriteeriumidel ning hõlmama:

                              a)

                              ohustatud kultuuripärandit,

                              b)

                              enimkülastatud kultuuripärandit ja mälestisi, hooneid ja paiku ning

                              c)

                              neid kultuuripärandvara liike, mida on vähe digiteeritud.

                        Aastaks 2030 peaksid liikmesriigid kolmemõõtmelisena digiteerima kõik punkti a alla kuuluvad mälestised ja paigad ning 50 % punkti b alla kuuluvaid mälestisi ja paiku.
                  2025. aastaks peaksid liikmesriigid digiteerima 40 % 2030. aasta kogueesmärgist.
                  Liikmesriigid peaksid võtma vajalikud meetmed punkti 6 alapunktides a, b ja c osutatud digiteeritud kultuurivara digitaalse säilitamise tagamiseks.

                  7.

                  Liikmesriigid ja kultuuripärandiasutused peaksid digiteerimist kavandama terviklikult. Seejuures tuleks arvesse võtta näiteks digiteerimise eesmärki, sihtkasutajarühmi, kõrgeimat taskukohast kvaliteeti ning digiteeritud kultuuripärandvara digitaalse säilitamise nõudeid, sealhulgas vormingut, talletamist, tulevast migreerimist, pidevat hooldust ning pikas perspektiivis vajalikke rahalisi ja inimressursse. Digistrateegia peaks andma riiklikele ja piirkondlikele agregaatoritele selge ja täpselt määratletud õiguse teha koostööd kultuuripärandiasutustega, et muuta digiteeritud kultuuripärandvara kättesaadavaks Europeana ja andmeruumi kaudu. Eelkõige peaksid liikmesriigid tugevdama agregaatorite rolli Europeana ja kultuuripärandiasutuste vahendajatena ning innustama neid osalema andmeruumis.

                  8.

                  Liikmesriigid peaksid toetama kultuuripärandisektori partnerlust muude sektoritega, nagu kõrgharidus, kutseharidus ja -koolitus, loomemajandus ja kestlik kultuuriturism, et stimuleerida uute teenuste ja rakenduste loomiseks vajalikku innovatsiooni.

                  9.

                  Liikmesriigid peaksid hõlbustama väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate kaasamist, et toetada digipööret kultuuripärandisektoris, eelkõige digiteerimist ja andmepõhist innovatsiooni.

                  10.

                  Kultuuripärandiasutused, kes sõlmivad partnerlussuhteid erasektoriga, peaksid tagama, et digiteeritud varade taaskasutamise tingimused oleksid selged ja õiglased ning kooskõlas konkurentsieeskirjade ja direktiiviga (EL) 2019/1024, asjakohastel juhtudel eelkõige selle direktiivi artikli 12 normidega ainuõiguslike kokkulepete kohta.

                  11.

                  Liikmesriigid peaksid analüüsima digioskuste nappust sektoris ning võtma meetmeid, et kultuuripärandiasutused oleksid võimelised täielikult rakendama tipptasemel digitehnoloogia pakutavaid võimalusi. Eelkõige peaksid liikmesriigid seadma ambitsioonikad eesmärgid 2030. aastaks kultuuripärandi valdkonna spetsialistide, sealhulgas andmehalduse ja analüüsi, tehisintellekti, kompleksdigiteerimise ja liitreaalsuse tehnoloogiate asjatundjate täiend- ja ümberõppeks.

                  12.

                  Selleks et hõlbustada kultuuripärandiasutuste üleminekut digitehnoloogiale, laiendada juurdepääsu kultuuripärandile ja kultuuripärandit populariseerida, soovitatakse liikmesriikidel täielikult ära kasutada praeguse autoriõiguse raamistiku pakutavaid võimalusi. Selleks tuleb:

                              a)

                              rakendada õigesti ja tulemuslikult asjakohast ELi autoriõigust, eelkõige direktiivi (EL) 2019/790;

                              b)

                              tagada, et kõik osalejad täidaksid siseriiklikke rakenduseeskirju;

                              c)

                              jälgida tähelepanelikult riiklikke rakenduseeskirju, et saaks edukalt täita;

                              d)

                              toetada kultuuripärandi spetsialiste autoriõigust ja litsentsimist käsitlevate oskuste omandamisel ning pakkuda autoriõiguse alaseid eksperditeadmisi.

                  13.

                  Lisaks UNESCO ja Euroopa Nõukogu meetmetele peaksid liikmesriigid edendama kultuuripärandiasutuste piiriülest koostööd ja rahvusvahelist partnerlust, et leida ühiseid lahendusi ühistele kompleksdigiteerimise ja säilitamise probleemidele, vahetada head tava ning tutvustada ja populariseerida Euroopa kultuuri, väärtusi ja edulugusid.

                  14.

                  Digiteerimis- ja säilitamistegevuse kiirendamiseks peaksid liikmesriigid täielikult ära kasutama kõik Euroopa tasandi ja riigisisesed rahastamisvõimalused.

            III PEATÜKK

         KULTUURIPÄRANDI ÜHISE EUROOPA ANDMERUUMI PÕHIMÕTTED

                  15.

                  Euroopa tasandil koostalitlusvõime tagamiseks peaksid kultuuripärandiasutused järgima asjakohaseid standardeid ja raamistikke, näiteks neid, mida kasutatakse Europeana algatuses digitaalse sisu ja metaandmete ühiskasutamiseks, sealhulgas Europeana andmemudel, RightsStatements.org ja Europeana avaldamisraamistik. Liikmesriigid peaksid võtma vajalikke meetmeid selliste olemasolevate ja tulevaste standardite ja raamistike järgimise laiendamiseks ning tegema selle nimel andmeruumis Euroopa tasandil koostööd.

                  16.

                  Liikmesriigid peaksid innustama kultuuripärandiasutusi andma oma panuse andmeruumi, tehes digiteeritud varasid kättesaadavaks Europeana kaudu kooskõlas punktis 15 osutatud standardite ja raamistike ning I ja II lisas esitatud soovituslike eesmärkidega.

                  17.

                  Punkti 16 kohane kultuuripärandiasutuste panus peaks eelkõige seisnema kultuuripärandvara 3D-digiteerimises, et populariseerida Euroopa kultuuri pärle ning suurendada taaskasutamisvõimalusi sellistes laiades valdkondades nagu sotsiaal- ja humanitaarteadused, kestlik kultuuriturism ning kultuuri- ja loomesektorid. Lisaks aitaks see avastada ebaseaduslikult müüdavaid kultuuriväärtusi.

                  18.

                  Liikmesriigid peaksid oma poliitikaga tagama, et andmed, mis luuakse avaliku sektori rahastatud digiteerimisprojektidega, jäävad nende ühiskasutuse laiendamise huvides digitaalse taristu (sealhulgas andmeruumi) kaudu alatiselt leitavaks, juurdepääsetavaks, koostalitlusvõimeliseks ja taaskasutatavaks.

                  19.

                  Kultuuripärandvara tulevaste digiteerimisprojektide riiklik rahastamine peaks toimuma tingimusega, et digiteeritud sisu tehakse kättesaadavaks Europeana ja andmeruumi kaudu, nagu on osutatud punktis 16.

                  20.

                  Liikmesriigid peaksid muu hulgas õppematerjalide abil toetama ja laiendama Europeana tutvustamist üldsusele, eelkõige haridussektoris ja koolides.

                  21.

                  Liikmesriigid peaksid digiteeritud kultuuripärandvara talletamise, haldamise ja sellele juurdepääsu andmise laiendamise usaldama Euroopa servtöötlustaristu ja -teenuste ühendusele.

            IV PEATÜKK

         SOOVITUSTE ALUSEL VÕETUD MEETMED

      Liikmesriigid peaksid teavitama komisjoni käesoleva soovituse põhjal võetud meetmetest 24 kuud pärast käesoleva soovituse avaldamist Euroopa Liidu Teatajas ja seejärel iga kahe aasta järel.

         Brüssel, 10. november 2021

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Thierry BRETON

         (1)  COM(2021) 118 final.

         (2)  UNWTO report on Tourism and Culture Synergies.

         (3)  SWD(2021) 351 final.

         (4)  SWD(2021) 15 final.

         (5)  COM(2019) 640 final.

         (6)  Sealhulgas 2D-digiteerimine.

         (7)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/news/eu-member-states-sign-cooperate-digitising-cultural-heritage.

         (8)  https://ec.europa.eu/info/horizon-europe_et.

         (9)  https://ec.europa.eu/regional_policy/et/2021_2027/.

         (10)  https://ec.europa.eu/regional_policy/en/newsroom/coronavirus-response/react-eu.

         (11)  https://ec.europa.eu/info/overview-funding-programmes/technical-support-instrument-tsi_et.

         (12)  https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/recovery-coronavirus/recovery-and-resilience-facility_et.

         (13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. juuni 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/1024 avaandmete ja avaliku sektori valduses oleva teabe taaskasutamise kohta (ELT L 172, 26.6.2019, lk 56).

         (14)  COM(2020) 274 final.

         (15)  COM(2021) 102 final.

         (16)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2019. aasta direktiiv (EL) 2019/790, mis käsitleb autoriõigust ja autoriõigusega kaasnevaid õigusi digitaalsel ühtsel turul ning millega muudetakse direktiive 96/9/EÜ ja 2001/29/EÜ (ELT L 130, 17.5.2019, lk 92).

         (17)  COM(2018) 612 final.

         (18)  https://pro.europeana.eu/page/edm-documentation.

         (19)  https://rightsstatements.org/.

         (20)  https://pro.europeana.eu/post/publishing-framework.

         (21)  COM(2020) 66 final.

         (22)  https://op.europa.eu/s/pjHV.

         (23)  https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/news/towards-next-generation-cloud-europe.

         (24)  16. novembril 1972 Pariisis sõlmitud UNESCO ülemaailmse kultuuri- ja looduspärandi kaitse konventsioon.

         (25)  17. oktoobril 2003 Pariisis sõlmitud UNESCO vaimse kultuuripärandi kaitse konventsioon.

         I LISA
         Europeanasse ja andmeruumi infosisu lisamise 2030. aasta soovituslikud eesmärgid liikmesriikide kaupa (1)

                     A

                     B

                     C

                     D

                     E

                     F

                     Kirjete arv seisuga 1. veebruar 2021

                     Kvaliteetsete kirjete arv (2) seisuga 1. veebruar 2021

                     Uute kvaliteetsete kirjete arv 2030. aastaks

                     Kirjete koguarv 2030. aastaks
                     [= A+C]

                     Kvaliteetsete kirjete koguarv 2030. aastaks (3)

                     [= B+C]

                     3D-digitaalvarad 2030. aastaks (4)

                        Austria

                     2 372 357

                     1 106 942

                     1 002 892

                     3 375 249

                     2 109 834

                     401 157

                        Belgia

                     2 499 646

                     2 247 432

                     1 215 817

                     3 715 463

                     3 463 249

                     486 327

                        Bulgaaria

                     94 447

                     62 647

                     329 454

                     423 901

                     392 101

                     131 782

                        Horvaatia

                     67 357

                     5 456

                     235 877

                     303 234

                     241 332

                     94 351

                        Küpros

                     30 959

                     1 858

                     71 466

                     102 425

                     73 324

                     28 586

                        Tšehhi

                     881 263

                     369 602

                     889 329

                     1 770 592

                     1 258 931

                     355 732

                        Taani

                     1 032 422

                     662 712

                     676 884

                     1 709 306

                     1 339 596

                     270 754

                        Eesti

                     648 205

                     486 024

                     99 825

                     748 030

                     585 849

                     39 930

                        Soome

                     1 093 297

                     960 899

                     548 428

                     1 641 725

                     1 509 327

                     219 371

                        Prantsusmaa

                     3 860 232

                     1 779 567

                     6 381 064

                     10 241 296

                     8 160 631

                     2 552 426

                        Saksamaa

                     5 536 786

                     4 107 742

                     8 924 266

                     14 461 052

                     13 032 008

                     3 569 707

                        Kreeka

                     661 593

                     383 327

                     642 175

                     1 303 768

                     1 025 502

                     256 870

                        Ungari

                     732 033

                     571 425

                     637 732

                     1 369 765

                     1 209 157

                     255 093

                        Iirimaa

                     86 765

                     44 424

                     856 780

                     943 545

                     901 204

                     342 712

                        Itaalia

                     2 150 207

                     687 421

                     5 119 900

                     7 270 107

                     5 807 321

                     2 047 960

                        Läti

                     128 505

                     113 341

                     117 705

                     246 210

                     231 046

                     47 082

                        Leedu

                     224 359

                     182 337

                     209 875

                     434 234

                     392 212

                     83 950

                        Luksemburg

                     65 600

                     1 325

                     145 567

                     211 167

                     146 893

                     58 227

                        Malta

                     50 310

                     1 006

                     46 013

                     96 323

                     47 019

                     18 405

                        Madalmaad

                     9 126 499

                     7 554 003

                     1 992 463

                     11 118 962

                     9 546 466

                     796 985

                        Poola

                     3 040 221

                     936 996

                     2 477 819

                     5 518 040

                     3 414 815

                     991 127

                        Portugal

                     203 044

                     138 963

                     727 333

                     930 377

                     866 297

                     290 933

                        Rumeenia

                     135 213

                     84 549

                     1 209 889

                     1 345 102

                     1 294 438

                     483 956

                        Slovakkia

                     15 106

                     453

                     341 636

                     356 742

                     342 089

                     136 654

                        Sloveenia

                     598 310

                     382 081

                     166 799

                     765 109

                     548 880

                     66 720

                        Hispaania

                     2 960 596

                     1 228 351

                     3 851 622

                     6 812 218

                     5 079 973

                     1 540 649

                        Rootsi

                     4 307 321

                     3 047 430

                     1 098 975

                     5 406 296

                     4 146 404

                     439 590

                        EL 27

                        42 602 653

                        27 148 311

                        40 017 586

                        82 620 239

                        67 165 896

                        16 007 034

            (1)  Liikmesriikide soovituslikud eesmärgid on proportsionaalsed iga liikmesriigi rahvaarvuga, mida on korrigeeritud vastavalt liikmesriigi SKP-le elaniku kohta (ostujõu standardi alusel).

            (2)  (1) Kvaliteetne kirje on kirje, mis vastab Europeana avaldamisraamistiku 2. taseme või sellest kõrgema taseme (2+ tase) ning selle metaandmed A-taseme või sellest kõrgema taseme nõuetele. Nende standardite järgimine on vajalik erinevatel eesmärkidel taaskasutamise võimaldamiseks.

            (3)  Liikmesriike kutsutakse üles parandama ka 1. tasandi kirjete kvaliteeti, mistõttu võib kvaliteetsete kirjete koguarv veelgi suureneda.

            (4)  40 % uutest kirjetest peaks kajastama 3D-digitaalvarasid Europeanas on praegu kättesaadav väga vähe 3D-digitaalvara.

         II LISA
         Europeanasse ja andmeruumi infosisu lisamise 2025. aasta vahe-eesmärgid liikmesriikide kaupa

                     A

                     B

                     C

                     D

                     E

                     F

                     Kirjete arv seisuga 1. veebruar 2021

                     Kvaliteetsete kirjete arv (1) seisuga 1. veebruar 2021

                     Uusi kirjeid 2025. aastaks (2)

                     Kirjete koguarv 2025. aastaks
                     [= A+C]

                     Kvaliteetsete kirjete koguarv 2025. aastaks (3)

                     [= B+C]

                     3D-varasid 2025. aastaks  (4)

                        Austria

                     2 372 357

                     1 106 942

                     401 157

                     2 773 514

                     1 508 099

                     60 174

                        Belgia

                     2 499 646

                     2 247 432

                     486 327

                     2 985 973

                     2 733 759

                     72 949

                        Bulgaaria

                     94 447

                     62 647

                     131 782

                     226 229

                     194 428

                     19 767

                        Horvaatia

                     67 357

                     5 456

                     94 351

                     161 708

                     99 807

                     14 153

                        Küpros

                     30 959

                     1 858

                     28 586

                     59 545

                     30 444

                     4 288

                        Tšehhi

                     881 263

                     369 602

                     355 732

                     1 236 995

                     725 333

                     53 360

                        Taani

                     1 032 422

                     662 712

                     270 754

                     1 303 176

                     933 465

                     40 613

                        Eesti

                     648 205

                     486 024

                     39 930

                     688 135

                     525 954

                     5 989

                        Soome

                     1 093 297

                     960 899

                     219 371

                     1 312 668

                     1 180 270

                     32 906

                        Prantsusmaa

                     3 860 232

                     1 779 567

                     2 552 426

                     6 412 658

                     4 331 993

                     382 864

                        Saksamaa

                     5 536 786

                     4 107 742

                     3 569 707

                     9 106 493

                     7 677 448

                     535 456

                        Kreeka

                     661 593

                     383 327

                     256 870

                     918 463

                     640 197

                     38 530

                        Ungari

                     732 033

                     571 425

                     255 093

                     987 126

                     826 518

                     38 264

                        Iirimaa

                     86 765

                     44 424

                     342 712

                     429 477

                     387 136

                     51 407

                        Itaalia

                     2 150 207

                     687 421

                     2 047 960

                     4 198 167

                     2 735 381

                     307 194

                        Läti

                     128 505

                     113 341

                     47 082

                     175 587

                     160 423

                     7 062

                        Leedu

                     224 359

                     182 337

                     83 950

                     308 309

                     266 287

                     12 593

                        Luksemburg

                     65 600

                     1 325

                     58 227

                     123 827

                     59 552

                     8 734

                        Malta

                     50 310

                     1 006

                     18 405

                     68 715

                     19 411

                     2 761

                        Madalmaad

                     9 126 499

                     7 554 003

                     796 985

                     9 923 484

                     8 350 988

                     119 548

                        Poola

                     3 040 221

                     936 996

                     991 127

                     4 031 348

                     1 928 124

                     148 669

                        Portugal

                     203 044

                     138 963

                     290 933

                     493 977

                     429 897

                     43 640

                        Rumeenia

                     135 213

                     84 549

                     483 956

                     619 169

                     568 504

                     72 593

                        Slovakkia

                     15 106

                     453

                     136 654

                     151 760

                     137 107

                     20 498

                        Sloveenia

                     598 310

                     382 081

                     66 720

                     665 030

                     448 800

                     10 008

                        Hispaania

                     2 960 596

                     1 228 351

                     1 540 649

                     4 501 245

                     2 769 000

                     231 097

                        Rootsi

                     4 307 321

                     3 047 430

                     439 590

                     4 746 911

                     3 487 019

                     65 938

                        EL 27

                        42 602 653

                        27 148 311

                        16 007 034

                        58 609 687

                        43 155 345

                        2 401 055

            (1)  Kvaliteetne kirje on kirje, mis vastab Europeana avaldamisraamistiku 2. taseme või sellest kõrgema taseme (2+ tase) ning selle metaandmed A-taseme või sellest kõrgema taseme nõuetele. Nende standardite järgimine on vajalik erinevatel eesmärkidel taaskasutamise võimaldamiseks.

            (2)  Vahe-eesmärk: 40 % 2030. aasta soovituslikust eesmärgist.

            (3)  Liikmesriike kutsutakse üles parandama ka 1. tasandi kirjete kvaliteeti, mistõttu võib kvaliteetsete kirjete koguarv veelgi suureneda.

            (4)  3D-digitaalvarade vahe-eesmärk: 15 % 2030. aasta eesmärgist.


title: Nõukogu soovitus 16. november 2021, mis käsitleb alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud siduvamate kohustuste täiteetappe ja millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid ning tunnistatakse kehtetuks 15. oktoobri 2018. aasta soovitus 2021/C 464/01

text:
               17.11.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 464/1

      NÕUKOGU SOOVITUS
      16. november 2021,
      mis käsitleb alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud siduvamate kohustuste täiteetappe ja millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid ning tunnistatakse kehtetuks 15. oktoobri 2018. aasta soovitus
      (2021/C 464/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artikli 46 lõiget 6,
      võttes arvesse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 10 Euroopa Liidu lepingu artikliga 42 loodud alalise struktureeritud koostöö kohta,
      võttes arvesse nõukogu 11. detsembri 2017. aasta otsust (ÜVJP) 2017/2315, millega luuakse alaline struktureeritud koostöö ning määratakse kindlaks selles osalevate liikmesriikide nimekiri (1),
      võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 4 lõike 2 punktis b on sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuseid ja soovitusi, millega kehtestatakse kõnealuse otsuse lisas esitatud siduvamate kohustuste eri täiteetapid kahe järjestikuse algetapi (aastad 2018–2020 ja 2021–2025) vältel ning iga etapi alguses täpsustatakse siduvamate kohustuste täitmiseks kitsamad eesmärgid.

                  (2)

                  15. oktoobril 2018 võttis nõukogu vastu soovituse (edaspidi „15. oktoobri 2018. aasta soovitus“), mis käsitleb alalise struktureeritud koostöö (PESCO) raames võetud siduvamate kohustuste täiteetappe ning millega määratakse kindlaks kitsamad eesmärgid (2) aastateks 2018–2020 ja 2021–2025.
                  15. oktoobri 2018. aasta soovituse punktide 4 ja 27 kohaselt peaks nõukogu võtma vastu kitsamate eesmärkide teise kogumi aastateks 2021–2025. Nagu on täpsustatud nõukogu 20. novembri 2020. aasta järeldustes, milles käsitletakse PESCO 2020. aasta strateegilist läbivaatamist, peaks nõukogu nimetatud soovituse järgmise etapi alguses 2021. aastal läbi vaatama, et määrata kindlaks PESCO järgmise etapi (2021–2025) eesmärgid ja konkreetsed tulemused kooskõlas PESCO strateegilise läbivaatamise protsessiga.

                  (3)

                  Võttes arvesse 20. novembri 2020. aasta järeldusi, tuleks kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise tulemusi ja soovitusi kasutada PESCO järgmise etapi (2021–2025) eesmärkide ja konkreetsete tulemuste kujundamiseks.

                  (4)

                  Vastavalt nõukogu otsusele (ÜVJP) 2020/1639 (3) võib kolmandat riiki erandkorras kutsuda PESCO projektis osalema, et ta annaks projektile olulist lisaväärtust ja aitaks tugevdada PESCOt ning ühist julgeoleku- ja kaitsepoliitikat (ÜJKP) ja täidaks siduvamaid kohustusi.

                  (5)

                  Nõukogu peaks seetõttu võtma vastu veel ühe soovituse ja tunnistama 15. oktoobri 2018. aasta soovituse kehtetuks,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      I.   Eesmärk ja kohaldamisala

                  1.

                  PESCO strateegilist läbivaatamist käsitlevatest nõukogu 20. novembri 2020. aasta järeldustest tulenevalt on kuni 2025. aastani kestva teise algetapi üldine eesmärk täita osalevate liikmesriikide poolt vastastikku võetud siduvamaid kohustusi, sealhulgas tehes kooskõlas PESCOt käsitleva teatisega (4) tööd ühtse koguspektri väekogumi moodustamiseks, mis aitab kaasa ELi ambitsioonitaseme saavutamisele. Liikmesriigid peaksid sellist ühtset koguspektri väekogumit strateegilise kompassi kontekstis edasi arendama (5).

                  2.

                  Käesoleva soovituse eesmärk on tagada ühine lähenemisviis ja võimaldada osalevatel liikmesriikidel täita otsuse (ÜVJP) 2017/2315 lisas sätestatud siduvamaid kohustusi. See hõlbustab kõnealuse otsuse artiklis 6 sätestatud iga-aastast hindamisprotsessi, mis põhineb täielikul asjakohaste andmete kogumil, sealhulgas tegevuskavadel. Selleks et aidata osalevatel liikmesriikidel kavandada siduvamate kohustuste täitmist ja hõlbustada PESCO edusammude hindamist liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja (edaspidi „kõrge esindaja“) aruandes, sisaldab käesolev soovitus vahe-eesmärke ja -etappe koos seonduvate edunäitajatega, sealhulgas operatsioonidega seotud kohustuste jaoks, et liikmesriigid saaksid oma vahendite ja võimete piires panustada õiglaselt vastavasse ÜJKP missioonide ja operatsioonide vägede moodustamisse. Osalevad liikmesriigid peaksid need andmed esitama igal aastal oma läbi vaadatud ja vajaduse korral ajakohastatud riiklikes rakenduskavades kooskõlas kõnealuse otsuse artikli 3 lõikega 2. Nõukogu otsuses 2013/488/EL (6) sätestatud julgeolekueeskirju tuleks kohaldada ka riiklike rakenduskavade ja muude asjakohaste dokumentide suhtes, lähtudes neis sisalduvalt teabest. Osalevad liikmesriigid peaksid tagama PESCO sekretariaadi toel läbipaistvuse kõikide osalevate liikmesriikide vahel ning veelgi edendama PESCO ja muude kaitsealaste algatuste, sealhulgas iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise raames nõutava ja esitatava teabe sidusust ja ühtsust. Eri kaitsealaste algatuste sidusust tuleks veelgi edasi arendada ja tugevdada, muu hulgas seoses liikmesriikide aruandlusega, et vähendada halduskoormust ja parandada riiklike rakenduskavade kvaliteeti. Selle käigus tuleks võtta arvesse PESCO esimese algetapi (2018–2020) lõpus välja toodud kogemusi, eelkõige neid, mis saadi sellega seotud strateegilise läbivaatamise kaudu.

                  3.

                  Kooskõlas otsuse (ÜVJP) 2017/2315 lisas sätestatud kohustustega ning ilma neid kohustusi muutmata ja uusi võtmata esitatakse käesolevas soovituses suunised nende kohustuste täiteetappide kindlaksmääramiseks aastateks 2021–2025 ning määratakse iga kohustuse puhul kindlaks kitsamad eesmärgid, rõhutades, et osalevad liikmesriigid peaksid täitma need kohustused võimalikult kiiresti, eelkõige need, mis tuli täita 2020. aastaks.

                  4.

                  II jaos osutatud kitsamad eesmärgid, mis hõlmavad asjakohasel juhul ka konkreetsete kohustuste edunäitajaid, võimaldavad osalevatel liikmesriikidel kavandada siduvamate kohustuste täitmist struktureeritud ja läbipaistval viisil ning esitada oma riiklikes rakenduskavades iga kohustuse täitmisel tehtud edusammude kohta üksikasjalikku ja hinnatavat teavet. Nagu on osutatud PESCO strateegilises läbivaatamises, tuleks tagada korrapärane teabevahetus osalevate liikmesriikide vahel nõukogu asjaomastes ettevalmistavates organites, eelkõige valdkondades, kus tuleb jõupingutusi jätkata või tõhustada.

                  5.

                  Eesmärk on kohandada olemasolevaid kitsamaid eesmärke, tuginedes esimese algetapi käigus saadud kogemustele, et aidata osalevatel liikmesriikidel võimalikult kiiresti ja 2025. aasta lõpuks saavutada paremini konkreetseid tulemusi ja hõlbustada siduvamate kohustuste täitmist. Erilist tähelepanu tuleks pöörata täiustamist vajavatele valdkondadele, sealhulgas projekti tasandil kooskõlas PESCO strateegilist läbivaatamist käsitlevate järeldustega ning eesmärgiga tagada edusammude jätkumine ka pärast kahte järjestikust algetappi (2018–2020 ja 2021–2025). Kahe järjestikuse algetapi lõpus 2025. aastal viib nõukogu läbi strateegilise läbivaatamise, hinnates otsuses (ÜVJP) 2017/2315 sätestatud PESCO siduvamate kohustuste täitmist iga osaleva liikmesriigi poolt, ning ajakohastab ja vajaduse korral suurendab neid kohustusi, võttes arvesse PESCO kaudu saavutatud tulemusi, kajastamaks liidu muutuvat julgeolekukeskkonda, selle operatiivvajadusi ning samuti liikmesriikide ja liidu võimete arendamise prioriteete. Sellega seoses peaks nõukogu pärast eespool nimetatud strateegilist läbivaatamist võtma 2026. aasta alguses vastu kitsamate eesmärkide kolmanda kogumi, mida vajaduse korral ajakohastatakse ja suurendatakse, võttes arvesse otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 4 lõike 2 punkti c.

            II.   Kohustuste täiteetapid koos kitsamate eesmärkidega
      Kohustused nr 1–5

                  6.

                  Kohustus nr 1. Osalevad liikmesriigid peaksid esitama oma riiklikes rakenduskavades täpsed finantsandmed kogukaitsekulutuste arengu kohta võrreldes eelmise aastaga reaalmahus, (7) sealhulgas absoluutarvudes, tuues välja kulutuste regulaarse suurendamise kava. Sellega seoses peaksid osalevad liikmesriigid oma riiklikes rakenduskavades samuti esitama riigi tasandil lähiaastateks kokku lepitud kuluprognoosid. Need osalevad liikmesriigid, kes on ka NATO liikmed ja kelle kulutused vastavad NATO asjakohastele kaitsekulutuste suunistele või ületavad neis suunistes ette nähtut, peaksid esitama teavet selle kohta, kas nad kavatsevad sellise kaitsekulutuste taseme säilitada või seda muuta. Riiklike rakenduskavade kontekstis peetakse käesoleva siduvama kohustuse täitmisel positiivseks suundumuseks seda, kui tehakse tööd NATO asjakohastes kaitsekulutuste (8) suunistes ette nähtud taseme saavutamiseks, säilitamiseks või ületamiseks. Kooskõlas otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 6 lõikega 3 esitab kõrge esindaja riiklikes rakenduskavades esitatud teabe alusel oma aastaaruandes ka üksikasjaliku ülevaate osalevate liikmesriikide kaitsekulutuste arengu kohta.

                  7.

                  Kohustus nr 2. Osalevad liikmesriigid peaksid esitama oma riiklikes rakenduskavades täpsed finantsandmed selle kohta, kuidas nad kavatsevad panustada kaitseinvesteeringute ühise 20 % sihttaseme (9) saavutamisse. Asjaomane teave peaks sisaldama kasvuprognoosi võrreldes eelmise aastaga reaalmahus, väljendatuna protsendina kogu kaitse-eelarvest. Esitatavad arvud peaksid hõlmama investeeringuid kaitsealaste riigihangete ning teadusuuringute ja arendustegevuse vallas. Need osalevad liikmesriigid, kelle kulutused on juba (ühise) sihttasemega võrdsed või sellest suuremad, peaksid oma kavas märkima, kas nad kavatsevad selle kulude taseme säilitada või muuta.

                  8.

                  Kohustus nr 3. Osalevad liikmesriigid peaksid esitama oma riiklikes rakenduskavades üksikasjaliku teabe selle kohta, kuidas ja milliste vahenditega püüavad nad suurendada ühiste ja koostöös toimuvate strateegilise kaitsevõime projektide arvu, ulatust ja mõju, märkides ühtlasi ära eelarvenäitajad ja konkreetsed projektid, mis saavad või on saanud liidu finantsabi. Sellega seoses peaksid osalevad liikmesriigid esitama täpsed finantsandmed selle kohta, milline on reaalmahus nende kavandatav panus varustuse Euroopa ühishanke ühise sihttaseme (35 % kogukulutustest varustusele) ja kaitseuuringute ja -tehnoloogia Euroopa koostööprojektide ühise sihttaseme (20 % kaitseuuringute ja -tehnoloogia kogukuludest) saavutamisse. Osalevad liikmesriigid, kelle kulutused juba vastavad nimetatud sihttasemetele, peaksid oma kavas märkima, kas nad kavatsevad asjaomased kulutuste tasemed säilitada või neid muuta.

                  9.

                  Kohustus nr 4. Selleks et aidata jälgida tegelikke iga-aastaseid edusamme peaksid osalevad liikmesriigid tooma oma riiklikes rakenduskavades selgelt välja täpsed finantsandmed oma panuse kohta ühise sihttaseme – 2 % kogukaitsekulutustest – saavutamise poole liikumisel osana kaitseuuringuteks ja -tehnoloogiaks ette nähtud kogukulutustest, sealhulgas kuluprognoosid.

                  10.

                  Kohustus nr 5. Osalevaid liikmesriike innustatakse jagama igal aastal oma riiklikes rakenduskavades kogemusi, mis nad on saanud kohustuste nr 1–4 täitmise kavandamisel ja täitmisesse panustamisel eespool osutatud kitsamate eesmärkide valguses. 2025. aasta lõpus vaadatakse need kohustused riiklikes rakenduskavades esitatud kuluandmetest lähtuvalt läbi, et kohustustega seotud näitajaid ja eesmärke vajaduse korral kohandada, ning esitatakse need nõukogule heakskiitmiseks.

            Kohustused nr 6–11

                  11.

                  Kohustus nr 6. 2025. aastaks on osalevad liikmesriigid teinud edusamme, et võtta süstemaatiliselt arvesse liidu kaitsevõime arendamise vahendeid ja algatusi, näiteks võimearendusplaani ja kaitseküsimuste iga-aastast kooskõlastatud läbivaatamist, ja neid parimal viisil ära kasutada, et saada teavet oma riiklike otsuste tegemise, prioriteetide seadmise ja kaitseplaneerimise eesmärgil ning nende protsesside sidusamaks muutmise eesmärgil, tagades tulemuste sidususe vastavate NATO protsessidega, millega nõuded kattuvad, tunnistades samas nende kahe organisatsiooni erinevat laadi ning nende vastavaid kohustusi ja liikmelisust. See tähendaks, et liikmesriigid toovad esile oma olulise rolli võimete arendamisel liidus, sealhulgas viidates sellele, millised on nende eelistatud valdkonnad koostöö vormis toimuvate kaitsevõime arendamise tegevuste arendamisel liidus, võttes arvesse kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise tulemusi ja soovitusi. Selleks peaksid osalevad liikmeriigid tooma oma riiklikes rakenduskavades välja, mil viisil nad viivad ellu võimearendusplaani läbivaatamisest tulenevaid liidu kaitsevõime arendamise prioriteete, sealhulgas riiklike prioriteetide seadmise kaudu, ning esitama oma kavad ja eesmärgid vastavate prioriteetide saavutamiseks lähiaastatel.

                  12.

                  Kohustus nr 7. Igal aastal peaksid kõik osalevad liikmesriigid oma riiklikes rakenduskavades näitama, kuidas nad on liidu olemasolevaid vahendeid ja protsesse parimal viisil ära kasutanud ning kuidas nad kavatsevad sellega edasi liikuda. See hõlmab kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise protsessi toetamist, sealhulgas võimaluse korral kogu nõutud asjakohase teabe esitamist, kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise raames kahepoolsete dialoogide pidamist ja riiklike kaitseanalüüside tulemuste jagamist. Osalevad liikmesriigid peaksid lisama oma riiklikesse rakenduskavadesse teabe selle kohta, kuidas nad on rakendanud ja/või kavatsevad kasutada kokkulepitud kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise aruannetes esitatud rakenduslikke soovitusi.

                  13.

                  Kohustus nr 8. Osalevad liikmesriigid kasutavad igal aastal parimal viisil Euroopa Kaitsefondi, et toetada oma ühiseid kaitsevõime arendamise projekte. Osalevad liikmesriigid peaksid oma riiklikes rakenduskavades märkima, milliste võimearendusplaani ja kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise sihtvaldkondade raames kokku lepitud ELi kaitsevõime arendamise prioriteetide jaoks on ELilt rahalist abi saadud või võidakse seda tulevikus taotleda, ning võimalikult suures ulatuses ära näitama, kui suure osa riiklikest kaitseinvesteeringutest on nad kohustunud või kavatsevad kohustuda kõnealustele koostööprojektidele eraldama. Osalevad liikmesriigid peaksid oma riiklikes rakenduskavades näitama ELi rahastamise kasutatavust ja lisaväärtust riikide kaitsevõime arendamise nimel tehtavate jõupingutuste jaoks. Samuti peaksid osalevad liikmesriigid 2025. aasta lõpuks väljendama oma kavatsust tagada kaitsealaste teadusuuringute ettevalmistava meetme (2017–2019), Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programmi (2019–2020) ja Euroopa Kaitsefondi tulemuste järelmeetmed kindlaks määratud ELi lisaväärtusega koostööprojektide puhul.

                  14.

                  Kohustus nr 9. Osalevad liikmesriigid peaksid loetlema, millised võimearendusplaanile vastavad ühised kaitsevõime arendamise projektid on käimas PESCO raames ja muudes raamistikes, ning märkima nõuete ühtlustamise kavandatava algus- ja lõppkuupäeva. Võimetealaste nõuete ühtlustamise kavandatav alguskuupäev tuleks märkida ka kavandatavate ja ideejärgus olevate projektide puhul. Seda tuleks teha eelseisvate aastate kohta, keskendudes eeskätt võimearendusplaanis kindlaks määratud võimealaste lünkade täitmisele ning võttes arvesse kaitseküsimuste iga-aastast kooskõlastatud läbivaatamist.

                  15.

                  Kohustus nr 10. Osalevad liikmesriigid peaksid kaardistama oma riiklikes rakenduskavades need võimed ja vahendid, mille nad kavatsevad kättesaadavaks teha ja näha ette ühiskasutuseks teiste osalevate liikmesriikidega, ning tooma välja konkreetsed näited, nagu koolitus ja haridus, õppused, sõjaväebaasid ja logistiline tugi, märkides ära, mis neist on kättesaadavad ka operatsioonide puhul. Osalevad liikmesriigid võiksid oma riiklikes rakenduskavades kaardistada ka võimed, sealhulgas teiste osalevate liikmesriikide pakutava infrastruktuuri, mis võiksid olla koostöö aluseks. Riiklikes rakenduskavades tuleks näidata, mil viisil saaks selline koostöö optimeerida kättesaadavaid ressursse ja suurendada nende üldist tõhusust, tuues sealhulgas võimaluse korral välja teabe võimaliku säästu kohta. Osalevad liikmesriigid peaksid kasutama koostööandmebaasi (CODABA), eelkõige selleks, et jagada hõlpsamalt teavet oma asjaomaste kaitsekavade ja nendega seotud huvide kohta. Osalevad liikmesriigid peaksid andmebaasi korrapäraselt täiendama ja kajastama seda oma riiklikes rakenduskavades.

                  16.

                  Kohustus nr 11. Osalevad liikmesriigid peaksid oma riiklikes rakenduskavades märkima, kuidas nad suurendavad küberkaitsealast koostööd, sealhulgas olemasolevate algatuste või uute koostöömeetmete abil. Nad peaksid oma riiklikes rakenduskavades näitama, kuidas nad kavatsevad 2025. aastaks säilitada või veelgi suurendada oma osalemist rahvusvahelistes küberturvalisuse õppustes ning koostööd, sealhulgas Euroopa Kaitseagentuuri ning Euroopa Julgeoleku- ja Kaitsekolledži raames. Samuti peaksid osalevad liikmesriigid 2025. aastaks ära märkima, kuidas nad kavatsevad seada teiste osalevate liikmesriikidega sisse korrapärase koostöö küberkaitse ja sellega seotud tegevuste alal, nagu teabe jagamine, koolitus ja operatiivtugi, aga ka võimete arendamine. Riiklikest rakenduskavadest saadud teave osalevate liikmesriikide küberkaitsealase koostöö kohta ning nende panuse kohta küberkaitsesse ja sellega seotud tegevustesse, sealhulgas võimete arendamisse, lisatakse kõrge esindaja aastaaruandele PESCO rakendamise seisu kohta.

            Kohustused nr 12–14

                  17.

                  Kohustus nr 12. 2025. aastaks peaksid osalevad liikmesriigid:

                              a)

                              allkohustus nr 12.1:

                                          —

                                          panustama ELi vägede kataloogi kogu siirdava riikliku sõjalise võimega, mis vastab viimase ELi sõjaliste vajaduste kataloogi nõuetele, et edukataloogis (10) määratletud ELi väekogumile tuginedes moodustada ELi ühtne koguspektri väekogum kooskõlas PESCOt käsitleva teatisega (11). Vastavalt ühtsete jõudude põhimõttele peaks osalevate liikmesriikide panus olema kooskõlas peaeesmärgi protsessi juhistega ja hõlmama kõiki siirmisvõimelisi ressursse (sealhulgas peakorterid ning missioonide ja operatsioonide toetamiseks kasutatavad võimed). Osalevad liikmesriigid peaksid sellist panust kajastama oma riiklikes rakenduskavades;

                                          —

                                          keskenduma suure mõjuga võimetealaste eesmärkide täitmiseks vajalike võimete tulevasele kättesaadavusele, optimeerides ELi vägede kataloogi jaoks kavandatud lühikese ja keskmise tähtajaga panuseid. Erilist tähelepanu tuleks pöörata kõigi lühikese tähtajaga suure mõjuga võimetealaste eesmärkide täitmisele. Nende planeerimisalaseid jõupingutusi mõõdetakse peaeesmärgi protsessis. Osalevad liikmesriigid peaksid sellist kavandamistegevust kajastama oma riiklikes rakenduskavades;

                              b)

                              allkohustus nr 12.2: looma kooskõlas ELi sõjalise kiirreageerimise kontseptsiooniga kiirreageerimise andmebaasi, et sellest saaks kasulik sõjalise plaanimise vahend, mis aitab saavutada ELi ambitsioonitaset. Kiirreageerimise andmebaasi panustamisel ja ilma et see piiraks siirmisotsuste suhtes kohaldatavaid põhiseadusest tulenevaid nõudeid, teatavad osalevad liikmesriigid oma võimaliku panuse seoses kiiresti siirdavate sõjaliste formeeringute, võimete ja asjakohase tugitaristuga, mida saaks kiiresti siirda või kasutada ÜJKP sõjalises missioonis või operatsioonis ELi ambitsioonitaseme toetuseks. Selleks peaks iga osalev liikmesriik enne iga-aastast sõjalise kiirreageerimise koordineerimise konverentsi ajakohastama kiirreageerimise andmebaasis oma kättesaadavate sõjaliste formeeringute ja võimete loetelu. See hõlmab maismaa-, mere- ja lennundusalaste võimete andmebaaside ajakohastamist või lõplikku koostamist ning asjakohasel juhul võimete ja relvajõudude valmisoleku taseme teatamist. Ilma et see piiraks liigitusnõudeid, peaks see osa kiirreageerimise andmebaasist olema osalevatele liikmesriikidele kättesaadav, et nad saaksid paremini esialgselt hinnata ÜJKP sõjalise missiooni või operatsiooni alustamise võimalust. Sellega seoses võimaldaks näidisstsenaariumide põhjal koostatud nõuete analüüsil põhinev formeeringute ja võimete prognoos osalevatel liikmesriikidel anda kiirreageerimise andmebaasi täpsem panus. Osalevad liikmesriigid peaksid sellesse andmebaasi tehtavaid panuseid kirjeldama oma riiklikes rakenduskavades;

                              c)

                              allkohustus nr 12.3: olema hinnanud kiire poliitilise tegutsemise võimalikkust riigi tasandil, pidades kinni oma põhiseadusest tulenevatest nõuetest, sealhulgas vaadates täiustamise eesmärgil vajaduse korral läbi oma riigisisese otsustusprotsessi, kui nad seda veel teinud ei ole. Kui see on asjakohane, tuleks riiklikes rakenduskavades samuti kirjeldada otsustusprotsessi toimumist kiirreageerimise stsenaariumites POLEXi tüüpi õppuste raames ning asjakohaseid järeldusi;

                              d)

                              allkohustus nr 12.4:

                                          —

                                          olema andnud oma vahendite ja võimete piires märkimisväärset toetust ÜJKP sõjalistele missioonidele ja operatsioonidele, eesmärgiga täita vajaduste märgukirja ja seega järgida ÜJKP missioonide ja operatsioonide jaoks kokku lepitud ambitsioonitaset. Selleks peavad osalevad liikmesriigid andma õiglase panuse vägede moodustamisse, mille parameetrid peaksid nad kindlaks määrama võimalikult kiiresti ning hiljemalt 2022. aasta suveks;

                                          —

                                          need tabelis esitatud panused ÜJKP sõjalistesse missioonidesse ja operatsioonidesse lisatakse kõrge esindaja aastaaruandele PESCO rakendamise seisu kohta ning neid tuleks positiivselt esile tõsta. Osalevad liikmesriigid peaksid andma oma riiklikes rakenduskavades igal aastal aru oma panusest ÜJKP sõjaliste operatsioonide ja missioonide vajaduste märgukirja täitmisse, eesmärgiga seda panust säilitada või suurendada, andes seega õiglase osa ÜJKP missioonide ja operatsioonide vägede moodustamisse;

                                          —

                                          selles protsessis võiksid osalevad liikmesriigid osutada oma riiklikele ja rahvusvahelistele kohustustele, mis aitavad kaasa Euroopa ja rahvusvahelisele rahule ja julgeolekule;

                                          —

                                          need elemendid peaksid suurendama osalevate liikmesriikide jõupingutuste läbipaistvust, et saaks tunnustada märkimisväärset panust. Neid tuleks kasutada ka selleks, et julgustada ja toetada liikmesriike, et nad suurendaksid oma vahendite ja võimete piires panustamist ÜJKP missioonidesse ja operatsioonidesse. Selleks esitatakse soovitused ja nende soovituste rakendamine vaadatakse korrapäraselt läbi, sealhulgas poliitilisel tasandil;

                              e)

                              allkohustus nr 12.5: kinnitama oma märkimisväärsed ja korduvad panused ELi lahingugruppidesse põhimõtteliselt vähemalt neli aastat ette ning korraldama panustatavate relvajõudude ja võimete ettevalmistamise ja väljaõppe vastavalt ELi lahingugruppide kontseptsioonile ja ELi lahingugruppide ettevalmistamise juhendile. Selleks peaksid osalevad liikmesriigid võimalikult kiiresti panustama ELi lahingugruppide nimekirja täitmisse ja kajastama neid panuseid oma riiklikes rakenduskavades. Iga osaleva liikmesriigi panus ELi lahingugruppide nimekirja, mis hõlmab viit aastat, lisatakse kõrge esindaja aastaaruandele PESCO rakendamise seisu kohta;

                              f)

                              allkohustus nr 12.6: olema reaalselt panustanud ELi sõjaväelise liikuvuse tegevuskava ja PESCO projektide rakendamisse kõnealuses valdkonnas, võttes arvesse riiklikku suveräänsust, otsustusprotsessi ja õigusnorme, sealhulgas jätkates riiklikul tasandil tööd nelja meetmega, milles lepiti kokku nõukogu 25. juuni 2018. aasta järeldustes julgeoleku ja kaitse kohta. Vastavalt nimetatud järelduste punktile 18 peaksid osalevad liikmesriigid selleks koostama riikliku sõjaväelise liikuvuse rakenduskava; andma piiriülese liikumise loa ja diplomaatilise loa viie tööpäeva jooksul ning kaaluma võimalust seda aega kiirreageerimisüksuste puhul veelgi lühendada; looma tugeva omavahel ühendatud riiklike kontaktpunktide võrgustiku, sealhulgas määrama kindlaks nende pädevused; ning harjutama sõjaväelist liikuvust riiklikel ja/või rahvusvahelistel õppustel nii kiiresti kui võimalik, ent mitte hiljem kui 2024. aastal. Need osalevad liikmesriigid, kes ei ole veel välja töötanud riiklikke sõjaväelise liikuvuse rakenduskavasid, peaksid seda viivitamata tegema ja esitama oma riikliku panuse ühise tööplatvormi kaudu ning samuti kajastama seda riiklikes rakenduskavades. Osalevate liikmesriikide sellekohased jõupingutused tuleks lisada kõrge esindaja aastaaruandele PESCO rakendamise seisu kohta.

                  18.

                  Kohustus nr 13. Relvajõudude koostegutsemisvõime valdkonnas peaksid osalevad liikmesriigid:

                              a)

                              allkohustus nr 13.1:

                                          —

                                          kasutama ELi lahingugruppide ettevalmistamise juhendit, sealhulgas ELi ühtse väekogumi ühiseid hindamis- ja heakskiitmiskriteeriume, mis on kooskõlas NATO standarditega, säilitades samal ajal riikliku vastavustõendamise. Osalevad liikmesriigid peaksid oma riiklikes rakenduskavades märkima, kuidas nad korraldavad oma relvajõudude väljaõpet ja vastavustõendamist, näiteks töötades ettevalmistusetapi jaoks välja ELi lahingugruppide õppuste programmi ja viies lahingugruppide vastavustõendamispaketi osana läbi lõpliku reaalse õppuse (LIVEX);

                                          —

                                          täpsustama oma riiklikes rakenduskavades, kuidas nad kavatsevad rakendada ühiseid tehnilisi ja tegevusstandardeid, mida kõikide osalevate liikmesriikide relvajõud kasutaksid, tunnistades samal ajal vajadust tagada koostegutsemisvõime ja kooskõla liidu ja NATO vahel ning tagades maksimaalse koostegutsemisvõime jaoks asjakohased eeltingimused, et kõik osalevad liikmesriigid saaksid täita oma kohustusi;

                              b)

                              allkohustus nr 13.2: märkima oma riiklikes rakenduskavades ära oma praeguse osalemise või osalemiseks tehtud jõupingutused ning kavatsuse suurendada võimaluse korral oma osalemist Euroopa rahvusvahelistes ja eelkõige liidu jaoks kättesaadavates struktuurides ning neisse antavat panust. Osalevate liikmesriikide panus Euroopa rahvusvahelistesse struktuuridesse lisatakse kõrge esindaja aastaaruandele PESCO rakendamise seisu kohta.

                  19.

                  Kohustus nr 14:

                              —

                              kooskõlas nõukogu otsuse (ÜVJP) 2021/509 (12), millega luuakse Euroopa rahutagamisrahastu, läbivaatamist käsitleva artikli 75 lõikega 1 peaksid osalevad liikmesriigid kaaluma ja kindlaks tegema ÜJKP sõjaliste operatsioonide ja missioonide ühise rahastamisega seotud ambitsioonika lähenemisviisi väljaarendamise võimalusi lisaks neile, mis on määratletud ühiste kuludena vastavalt otsusele (ÜVJP) 2021/509, ning neid innustatakse selliseid võimalusi välja pakkuma. Sellega seoses kutsutakse osalevaid liikmesriike üles tegema kokkuvõtet kuludest, mille puhul on aasta jooksul juhtumipõhiselt taotletud erandkorras rahastamiskõlblikuks tunnistamist, ja/või kuludest, mida võidakse riigi seisukohast esitada kuludena, mis on potentsiaalselt ühiselt rahastatavad. Kooskõlas otsuse (ÜVJP) 2021/509 läbivaatamisklausliga kutsutakse osalevaid liikmesriike üles seoses kõnealuse otsuse iga kolme aasta tagant toimuva läbivaatamisega või liikmesriigi taotlusel kaaluma neid ettepanekuid Euroopa rahutagamisrahastu komitees ühiselt ja nõuetekohaselt, et anda sisend nõukogu järgnevasse arutellu ühiste kulude loetelu võimalike muudatuste üle;

                              —

                              lisaks kutsutakse osalevaid liikmesriike üles lisama oma ettepanekutesse võimalikke täiendavaid viise, kuidas aidata kaasa ÜJKP sõjaliste operatsioonide ja missioonide kulude rahastamisele. Osalevaid liikmesriike julgustatakse lisama oma riiklikesse rakenduskavadesse mõlema aspekti arutelu tulemused;

                              —

                              lisaks võiks uurida olemasolevate rahaliste stiimulite (nt Euroopa Kaitseagentuuri ajutiste projektide käibemaksuvabastus) süstemaatilisemat kasutamist kaitsekoostöö, sealhulgas ÜJKP sõjaliste missioonide ja operatsioonide toetamiseks.

            Kohustused nr 15–17

                  20.

                  Kohustus nr 15. 2025. aastaks peaksid osalevad liikmesriigid olema suurendanud oma selliste kaitsevõime arendamise projektide arvu ja mahtu, ning samuti teinud edusamme nende rakendamisel, mis aitavad täita võimealaseid lünki, millele on osutatud võimearendusplaanis (sealhulgas suure mõjuga võimetealastes eesmärkides) ja mida on kirjeldatud liidu kaitsevõime arendamise prioriteetides, sealhulgas seonduvates strateegilise konteksti toimikutes ja kasutades kaitseküsimuste iga-aastaste kooskõlastatud läbivaatamiste tulemusi ja soovitusi, sealhulgas eelkõige kesksetes valdkondades kindlaks määratud koostöövõimalusi. Seda silmas pidades peavad osalevad liikmesriigid pöörama suuremat tähelepanu koostööle sellistes valdkondades nagu hübriidohtutega võitlemine, kliimamuutused, energiajulgeolek, merendusjulgeolek, kosmosega seotud aspektid ning kujunemisjärgus ja murrangulised tehnoloogiad, sealhulgas tehisintellekt. Osalevad liikmesriigid peaksid esitama oma plaanid järgnevateks aastateks, kirjeldades oma koostööprojektide arvu ja hinnangulist rahalist mahtu, ning andma teavet oma riiklike projektide kohta, mis aitavad kõrvaldada võimearendusplaanis osutatud võimealaseid puudujääke. Samuti peaksid osalevad liikmesriigid jagama oma hinnangut selle kohta, milline on kõnealuste projektide tähtsus liidu strateegilise sõltumatuse suurendamise ning jätkuvalt koostööks avatud Euroopa kaitsesektori tehnoloogilise ja tööstusliku baasi (EDTIB) integreeritumaks, kestlikumaks, uuenduslikumaks ja konkurentsivõimelisemaks muutmise seisukohalt. Nende tegevuste puhul, millel on tööstuslik või tehnoloogiamõõde, peaksid osalevad liikmesriigid teatama, millist Euroopa tööstussektorit või tehnoloogiat on neil kavas tugevdada.

                  21.

                  Kohustus nr 16. Osalevad liikmesriigid peaksid oma riiklikes rakenduskavades esitama asjakohased riiklikul tasandil tehtud otsused ja võetud meetmed, et tulevaste projektide puhul jätkuvalt kaaluda prioriteedina Euroopa koostööl põhineva lähenemisviisi järgimist riiklikul tasandil tuvastatud võimealaste lünkade täitmiseks. Koostööandmebaasi aktiivne kasutamine ning kaitseküsimuste iga-aastase kooskõlastatud läbivaatamise raames tuvastatud koostöövõimalused ja eelkõige kesksed valdkonnad võiksid hõlbustada kõnealuse kohustuse täitmist. Osalevad liikmesriigid peaksid loetlema oma riiklikes rakenduskavades koostööprojektid ja rahvusvahelised tegevused, millega nad püüavad täita riiklikul tasandil tuvastatud lüngad, ning jagama plaane, kuidas nad kavatsevad selles osas suurendada koostööl põhinevate lähenemisviiside kasutamist.

                  22.

                  Kohustus nr 17. Kuna kõik osalevad liikmesriigid annavad oma panuse ühte või mitmesse PESCO projekti, tuleks riiklikes rakenduskavades anda teavet kõigi liikmesriigi poolt aja jooksul PESCO projektidesse panustatud vahendite ja erialateadmiste kohta ning selle kohta, milline on nende projektide strateegiline mõju liidu ja osalevate liikmesriikide kaitsevõime maastikule. Kajastada võiks ka seda, millise rolli kavatsevad osalevad liikmesriigid võtta võimete arendamisel Euroopa kontekstis.

            Kohustused nr 18–20

                  23.

                  Kohustus nr 18. PESCO etapi 2021–2025 jooksul peaksid osalevad liikmesriigid tagama, et nad kasutavad Euroopa Kaitseagentuuri parimal viisil ühiskaitsevõime arendamise Euroopa foorumina. Selleks peaksid osalevad liikmesriigid oma riiklikes rakenduskavades ära märkima, millistes projektides nad osalevad ja milline on nende projektidega seotud Euroopa Kaitseagentuuri kaudu liikuv rahaline maht, võttes lähtealuseks 2020. aasta näitajad, võttes riikliku rakenduskava iga ajakohastamise miinimumstandardiks kolmeaastase perspektiivi ning loetledes järgmisteks aastateks kavandatud tegevused, sealhulgas riigisiseste õigusaktide kohaselt kavandatavad võimevaldkonnad ja tegevuste liigid. Osalevatel liikmesriikidel palutakse oma riiklikes rakenduskavades ära märkida, kuidas ja millistes olukordades nad peavad Relvastuskoostöö Organisatsiooni (OCCAR) eelistatud koostööprogrammi juhtimise organisatsiooniks, ning asjakohasel juhul esitada teavet otsuste kohta valida muu rahvusvaheline programmijuhtimisorganisatsioon, kui ühe võimalusena on kaalutud ka OCCARi. See ei mõjuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/81/EÜ (13) kohaldamist.

                  24.

                  Kohustus nr 19. PESCO etapi 2021–2025 jooksul peaksid osalevad liikmesriigid näitama, et nende võimealased koostööprojektid, sealhulgas PESCO projektid, aitavad edendada kaitsetööstuse konkurentsivõimet, tõhusust ja innovatsiooni kogu liidus, toetades ja võimaldades piiriülest koostööd, sealhulgas VKEde jaoks, ning tugevdades ja parandades kaitseotstarbeliste toodete ja kaitsetehnoloogiaga varustatuse kindlust. Kooskõlas Euroopa Ülemkogu liikmete 26. veebruari 2021. aasta avaldusega on osalevate liikmesriikide eesmärk ka edendada teadusuuringuid, tehnoloogiaarendust ja innovatsiooni ning vähendada Euroopa strateegilist sõltuvust elutähtsate tehnoloogiate ja väärtusahelate osas, ilma et see piiraks riiklikke otsustamismenetlusi.

                              a)

                              Riiklikes rakenduskavades tuleks täpsustada, kuidas asjakohane tööstuspoliitika, kui see on olemas, suunab kaitsevõime arendamise koostööprojektide väljatöötamist, et vältida tarbetut kattumist, samuti tuleks tuua välja tugevdatud tööstusvaldkonnad ja need valdkonnad, kus välditi kattumist.

                              b)

                              Osalevad liikmesriigid teatavad, milliseid nende koostööprogramme liit Euroopa kaitsevaldkonna tööstusliku arendamise programmi ja/või Euroopa Kaitsefondi raames kaasrahastab kooskõlas kohustustega nr 3 ja 8.

                  25.

                  Kohustus nr 20.

                              a)

                              Osalevad liikmesriigid peaksid PESCO etapi 2021– 2025 jooksul näitama, et nende koostööprogrammidest saavad kasu üksused, mis annavad liidu territooriumil lisaväärtust (nt aspektid, mis on seotud saadud tulemuste ja intellektuaalomandi õigustega, tehnoloogiliste uuendustega ja turuvõimaluste loomisega). Kooskõlas otsuse (ÜVJP) 2020/1639 artikli 7 lõikega 5 tuleks riiklikes rakenduskavades esitada asjakohasel juhul teave koostööprogrammidest kasu saavate asjaomaste üksuste kohta ja Euroopa kaitsesektori tehnoloogilisele ja tööstuslikule baasile avalduva seonduva mõju kohta.

                              b)

                              Vastavalt direktiivile 2009/81/EÜ tõendavad osalevad liikmesriigid, et nende poolt aastatel 2021–2025 rakendatud hankestrateegiatel on Euroopa kaitsesektori tehnoloogilisele ja tööstuslikule baasile positiivne mõju. Selle näitamiseks võiks ära märkida kaitseinvesteeringute absoluutmahu ning liidus välja töötatud ja valmistatud lahenduste jaoks eraldatud suhtelise osa. Tööstusliku mõõtmega kaitsevõimealaste projektide osas tuleks riiklikes rakenduskavades eelkõige esitada teave võimearendusplaanis kokku lepitud võime- ja tehnoloogiavaldkondade ning hankestrateegia kohta.

            III.   Edasised sammud

                  26.

                  Pärast käesoleva soovituse vastuvõtmist vaatavad osalevad liikmesriigid oma riiklikud rakenduskavad läbi ja ajakohastavad neid vajaduse korral ning edastavad need PESCO sekretariaadile 10. märtsiks 2022 ning seejärel igal aastal samaks kuupäevaks, tehes seda kooskõlas otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 3 lõikega 2, pidades silmas kõnealuse otsuse artikli 6 lõikes 3 sätestatud hindamisprotsessi. Iga kahe aasta tagant tuleks riiklikele rakenduskavadele lisada kõrgetasemeline poliitiline avaldus, milles osalevad liikmesriigid võiksid kirjeldada peamisi saavutusi ning esitada konkreetsed riiklikud prioriteedid ja jagada oma kogemusi, mis nad on saanud kõigi siduvamate kohustuste kavandamisel ja nende täitmisesse panustamisel. Osalevate liikmesriikide ja kõrge esindaja vahelised korrapärased kõrgetasemelised poliitilised arutelud peaksid jätkuvalt hoogustama poliitilist tegevust.

                  27.

                  Pidades silmas PESCOt käsitlevat teatist, milles tuletatakse samuti meelde teatavate liikmesriikide julgeoleku- ja kaitsepoliitika eripära, ning võttes arvesse strateegilise kompassi tulemusi, hindavad osalevad liikmesriigid hiljemalt 2025. aasta lõpuks läbiviidava strateegilise läbivaatamise raames kõigi PESCO alusel võetud kohustuste täitmist ning arutavad uusi kohustusi ja teevad nende kohta otsuseid, et alustada uut etappi Euroopa julgeoleku- ja kaitsealase integratsiooni saavutamisel. Vastavalt strateegilise läbivaatamise tulemustele peaks nõukogu võtma 2026. aasta alguses vastu kitsamate eesmärkide kolmanda kogumi, mida vajaduse korral ajakohastatakse ja suurendatakse, võttes arvesse otsuse (ÜVJP) 2017/2315 artikli 4 lõike 2 punkti c.

                  28.

                  Kõrge esindaja peaks käesolevat soovitust PESCO aastaaruandes arvesse võtma alates 2022. aastast, toetades sellega iga osaleva liikmesriigi siduvamate kohustuste täitmise hindamist.

                  29.

                  15. oktoobri 2018. aasta soovitus tunnistatakse kehtetuks.

         Brüssel, 16. november 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. BORRELL FONTELLES

         (1)  ELT L 331, 14.12.2017, lk 57.

         (2)  ELT C 374, 16.10. 2018, lk 1.

         (3)  Nõukogu 5. novembri 2020. aasta otsus (ÜVJP) 2020/1639, millega kehtestatakse üldtingimused, mille alusel lubatakse erandkorras kutsuda PESCO üksikprojektides osalema kolmandaid riike (ELT L 371, 6.11.2020, lk 3).

         (4)  Eeskätt I lisa – PESCO põhimõtted.

         (5)  Nagu märgitakse nõukogu 17. juuni 2020. aasta järeldustes julgeoleku ja kaitse kohta „määratakse strateegilistes suunistes [strateegilises kompassis] ohuanalüüsile ja muule võimalikule temaatilisele sisendile tuginedes kindlaks poliitikasuunad ja konkreetsed eesmärgid“.

         (6)  Nõukogu 23. septembri 2013. aasta otsus 2013/488/EL ELi salastatud teabe kaitseks vajalike julgeolekueeskirjade kohta (ELT L 274, 15.10.2013, lk 1).

         (7)  Vastavalt Euroopa Kaitseagentuuri kaitseandmete mõistete loetelule (EDA201807105).

         (8)  Praeguste NATO asjakohaste kaitsekulutuste suuniste kohaselt kohaldatakse määra 2 % SKPst üksnes nende osalevate liikmesriikide suhtes, kes on samuti NATO liikmed, ning see ei ole PESCO kokkulepitud eesmärk.

         (9)  2007. aasta novembris kinnitas Euroopa Kaitseagentuuri ministrite tasandi juhtnõukogu neli ühist investeeringute sihttaset: varustuse hange (sh teadus- ja arendustegevus ning kaitseuuringud ja -tehnoloogia) – 20 % kogukaitsekulutustest; varustuse Euroopa ühishange – 35 % varustuse kogukulutustest; kaitseuuringud ja -tehnoloogia – 2 % kogukaitsekulutustest; kaitseuuringute ja -tehnoloogia Euroopa koostööprojektid – 20 % kaitseuuringute ja -tehnoloogia kogukulutustest.

         (10)  Peaeesmärgi protsessi ja eelkõige vägede kataloogi eesmärk on saada täielik ülevaade ÜJKP missioonide ja operatsioonide jaoks potentsiaalselt kättesaadavatest vägedest ja nendega seotud võimetest, ilma et see piiraks ÜJKP missioone ja operatsioone teenindavaid vägede moodustamise protsesse või oleks nendega seotud.

         (11)  Eeskätt I lisa – PESCO põhimõtted.

         (12)  Nõukogu 22. märtsi 2021. aasta otsus (ÜVJP) 2021/509, millega luuakse Euroopa rahutagamisrahastu ja tunnistatakse kehtetuks otsus (ÜVJP) 2015/528 (ELT L 102, 24.3.2021, lk 14).

         (13)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiiv 2009/81/EÜ, millega kooskõlastatakse teatavate kaitse- ja julgeolekuvaldkonnas ostjate poolt sõlmitavate ehitustööde ning asjade ja teenuste riigihankelepingute sõlmimise kord ja muudetakse direktiive 2004/17/EÜ ja 2004/18/EÜ (ELT L 216, 20.8.2009, lk 76).