title: Komisjoni soovitus (EL) 2019/780, 16. mai 2019, taristuettevõtjatele ohutuslubade väljastamise praktilise korra kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               27.5.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               LI 139/390

      KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2019/780,
      16. mai 2019,
      taristuettevõtjatele ohutuslubade väljastamise praktilise korra kohta
      (EMPs kohaldatav tekst)
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2016. aasta direktiivi (EL) 2016/798 (raudteeohutuse kohta) (1) artikli 12 kohaselt peavad taristuettevõtjad hankima raudteetaristu haldamiseks ja käitamiseks ohutusloa selle liikmesriigi riiklikult ohutusasutuselt, kus taristu asub. Sellise ohutusloaga tuleks kinnitada, et aktsepteeritakse taristuettevõtja ohutusjuhtimise süsteemi, ning see hõlmab raudteetaristu ohutut projekteerimist, hooldust ja käitamist käsitlevate nõuete täitmist tagavat menetlust ja sätteid.
                  9. märtsil 2017 esitas Euroopa Liidu Raudteeamet (edaspidi „amet“) komisjonile soovituse ERA-REC-115-REC vastavushindamise ühiste ohutusmeetodite ja järelevalve ühise ohutusmeetodi läbivaatamise kohta. Kõnealune soovitus hõlmas sätteid taristuettevõtjatele ohutuslubade väljastamise praktilise korra kohta.

                  (2)

                  Neljanda raudteepaketi tehnilise samba rakendamisele keskenduv komisjoni eksperdirühm soovitas oma 5. juuli 2017. aasta koosolekul komisjonil võtta eespool nimetatud sätted üle soovitusse, kuna nende määrusse ülevõtmiseks puudub sobiv õiguslik alus. Sellise soovitusega antaks suunised, millega kehtestatakse taristuettevõtjatele ohutuslubade väljastamise praktiline kord. Sellised ühised suunised peaksid lihtsustama riiklikke loamenetlusi, kuna kehtestataks ühiselt kasutatav meetod. Sellega võiks kindlustada ka selle, et direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 eesmärgid saavutatakse tõhusamalt ning lihtsustataks kooskõlastamist, millega riiklikud ohutusasutused peaksid kõnealuse artikli kohaselt tegelema. Seetõttu soovitab komisjon liikmesriikidel kõnealuseid sätteid järgida.

                  (3)

                  Artikli 12 lõike 1 kohaselt peaksid riiklikud ohutusasutused koostama ohutuslubade väljaandmise haldamiseks taotlemisjuhendi, sealhulgas järgitava menetluse, et vähendada taotleja halduskoormust ja kulusid, mis tulenevad taotluse menetlemisest.

                  (4)

                  Riiklike ohutusasutuste poolt taotlejalt nõutava lisateabe esitamiseks või külastuste, kontrollide ja auditite korraldamiseks määratud tähtaeg ei tohiks piirata direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõikega 3 taotluse hindamiseks ettenähtud tähtaega.

                  (5)

                  Direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõike 5 kohaselt peaksid asjaomased riiklikud ohutusasutused piiriülese taristu puhul oma hinnangud kooskõlastama, et võimalikult suures ulatuses vältida igasugust topelthindamist ja tagada oma vastavas liikmesriigis asuva raudteetaristu kohta vastu võetavate otsuste kooskõla.

                  (6)

                  Oma ülesannete täitmisel võib taristuettevõtjatel olla vaja kasutada ronge, taristu kontrollimise sõidukeid, rööbastel liikuvaid masinaid või muid erisõidukeid, et transportida materjale või töötajaid ehitamiseks või taristu hooldamiseks, oma taristuvarade hooldamiseks või hädaolukordade lahendamiseks. Sellistel juhtudel tuleks taristuettevõtja lugeda omaenda ohutusjuhtimise süsteemi ja ohutusloa raames tegutsevaks raudteeveo-ettevõtjaks, kes ei pea taotlema eraldi ühekordset ohutustunnistust sõltumata sellest, kas sõidukid kuuluvad talle või mitte.

                  (7)

                  On kasulik ühtlustada taotluse hindamise käigus kindlaks tehtud küsimuste kategoriseerimine taristuettevõtjate seisukohast. Sellise ühtlustamisega tuleks tagada, et taotleja mõistab riikliku ohutusasutuse tõstatatud mis tahes küsimuse olulisust. Selline küsimuste kategoriseerimine on eriti asjakohane riiklike ohutusasutuste vahel piiriülese taristu vallas tehtava koostöö puhul,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

         REGULEERIMISESE JA KOHALDAMISALA

                  1.

                  Käesolevas soovituses esitatakse suunised taristuettevõtjate poolt riiklikele ohutusasutustele direktiivi (EL) 2016/798 artiklis 12 osutatud ohutuslubade väljastamiseks, pikendamiseks või uuendamiseks esitatud taotluste hindamiseks.

         MÕISTED

                  2.

                  Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:
                  a)   „taotluse kättesaamise kuupäev“– asjaomase liikmesriigi esimene tööpäev pärast taotlustoimiku kättesaamise kinnitamist;
                  b)   „eelnev tegevus“– taotluse esitamisele eelnev menetlusetapp, mille jooksul taotleja võib küsida riiklikult ohutusasutuselt lisateavet ohutuse hindamise järgmiste etappide kohta;
                  c)   „allesjäänud küsimus“– ohutusloa taotluse hindamisel kindlaks tehtud vähem tähtis probleem, mis ei takista loa väljaandmist ja mida võib käsitleda hilisema järelevalve käigus.

         RIIKLIKU OHUTUSASUTUSE KOHUSTUSED

                  3.

                  Riiklik ohutusasutus peaks vastutama ohutusloa väljastamisega seotud asutusepoolse hindamise planeerimise, elluviimise ja järelevalve eest.

                  4.

                  Riiklik ohutusasutus peaks nõustuma taotleja soovitud eelneva tegevusega ja esitama taotleja soovitud vajalikke selgitusi järgitava menetluse kohta.

                  5.

                  Riiklik ohutusasutus peaks ohutusloa väljastamisel koondama järgmise teabe:

                              a)

                              hindamismenetluse eri etappidega seotud kogu asjakohane teave, sealhulgas kõnealuse menetluse (näiteks kontrollide) käigus tehtavate otsuste põhjendused, samuti ohutusloale lisatavad mis tahes kasutuspiirangud või -tingimused;

                              b)

                              hindamismenetluse tulemus, sealhulgas kokkuvõtlikud järeldused ja vajaduse korral arvamus ohutusloa väljaandmise kohta.

                  6.

                  Selleks et lihtsustada ohutuse hindamise planeerimist, peaks riiklik ohutusasutus jälgima kõikide kehtivate ohutuslubade kehtivuse lõppkuupäeva.

                  7.

                  Selleks et täita direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõike 1 kolmandat lõiku, peaks riiklik ohutusasutus avaldama taotlemisjuhendi (sealhulgas näidisvormid), milles selgitatakse ohutuslubadele esitatavaid nõudeid ja loetletakse nõutavad dokumendid, ning seda ajakohastama. Kõnealused dokumendid peaksid hõlmama taristuettevõtjate suhtes kohaldatavaid liikmesriigi eeskirju ja menetluskorda. Nimetatud juhend peaks olema tasuta kättesaadav ja avaldatud asjaomase riikliku ohutusasutuse veebisaidil. Selles peaks olema kindlaks määratud ka riikliku ohutusasutuse ja taotleja peetava teabevahetuse kord.
                  Selleks et abistada riiklikke ohutusasutusi kõnealuse ülesande täitmisel, peaks amet nendega koostöös koostama ja avaldama taotlemisjuhendi näidisvormi ning seda ajakohastama.

                  8.

                  Riiklik ohutusasutus peaks kehtestama ohutuse hindamise juhtimiseks sisekorra või -menetlused. Nimetatud korra ja menetlustega seoses tuleks arvesse võtta vajadust teha koostööd teiste pädevate riiklike ohutusasutustega, et väljastada piiriülese taristu puhul ohutusluba vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõikele 5.

                  9.

                  Taotluste hindamisel peaksid riiklikud ohutusasutused käsitama taristuettevõtjatele või nende töövõtjatele asjakohaste liidu õigusaktide kohaselt välja antud teist liiki lube, tunnistusi ja kõiki muid asjaomaseid dokumente tõenditena selle kohta, et nad suudavad täita komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2018/762 (2) kindlaks määratud nõudeid.

         TAOTLUSE ESITAMINE

                  10.

                  Ilma et see piiraks direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõikes 3 riikliku ohutusasutuse otsuse tegemiseks ettenähtud tähtaja kohaldamist, peaks taotleja esitama ohutusloa või selle uuendamise või pikendamise taotluse vastavalt asjaoludele enne järgmisi kuupäevi:

                              a)

                              mis tahes uue raudteevõrgutoimingu kavandatud alguskuupäev;

                              b)

                              kehtivas ohutusloas sätestatud tingimustest erinevatel tingimustel korraldatava raudteevõrgutoimingu kavandatud alguskuupäev, kui taristut, signaalimist või energia allsüsteemi või käitus- ja hoolduspõhimõtteid on oluliselt muudetud;

                              c)

                              kehtiva ohutusloa kehtivuse lõppkuupäev.

                  11.

                  Uue ohutusloa taotluse esitamisel peaks taotleja edastama I lisas loetletud teabe.

                  12.

                  Ohutusloa uuendamise või pikendamise taotluse esitamisel peaks taotleja edastama I lisas loetletud teabe ja kirjeldama muudatusi, mida on tema ohutusjuhtimissüsteemis tehtud alates kehtiva loa väljaandmisest.
                  Kui sellised muudatused võivad mõjutada ohutustaset või tekitada tõsiseid ohutusriske, või kui riiklik ohutusasutus tuvastab järelevalvetegevuse tulemusel muid probleemseid valdkondi, peaks ta otsustama, kas kogu taotlustoimik tuleb ümber hinnata või mitte.

                  13.

                  Kui taotleja esitab eelneva tegevuse soovi, peaks ta riiklikule ohutusasutusele edastama I lisa punktides 1–5 loetletud teabe.

                  14.

                  Kui esitatud toimik sisaldab selliste dokumentide koopiaid, mille on välja andnud riiklikust ohutusasutusest erinevad üksused, peaks taotleja originaaldokumente säilitama vähemalt viis aastat pärast ohutusloa kehtivuse lõppu. Loa pikendamisel või uuendamisel peaks taotleja säilitama kõikide asjaomasele taotlusele lisatud dokumentide ja riiklikust ohutusasutusest erinevate üksuste väljaantud dokumentide originaale vähemalt viis aastat pärast pikendatud või uuendatud ohutusloa kehtivuse lõppu. Taotleja teeb need originaaldokumendid kättesaadavaks riikliku ohutusasutuse nõudmisel.

         MENETLUSETAPID JA TÄHTAJAD

                  15.

                  Riiklik ohutusasutus peaks kohaldama II lisas sätestatud menetlust.

                  16.

                  Riiklik ohutusasutus peaks hindama, kas taotlus sisaldab I lisa punktides 6–8 loetletud dokumente. Asutus peaks teatama taotlejale ilma põhjendamatu viivituseta ja igal juhul hiljemalt ühe kuu jooksul pärast taotluse kättesaamise kuupäeva, kas taotlus on täielik.

                  17.

                  Kui taotlus ei ole täielik, peaks riiklik ohutusasutus viivitamata nõudma vajalikku lisateavet ja andma taotlejale vastamiseks mõistliku aja. Lisateabe esitamise aeg peaks olema mõistlik ja proportsionaalne nõutud teabe esitamise keerukusega ning see tuleb taotlejaga kokku leppida kohe, kui talle on teatatud, et tema taotlustoimik ei ole täielik. Kui taotleja ei esita nõutud teavet kokkulepitud aja jooksul, võib riiklik ohutusasutus otsustada taotleja vastamise aega pikendada või teatada taotlejale, et tema taotlus on tagasi lükatud.

                  18.

                  Isegi kui taotlustoimik on täielik, võib riiklik ohutusasutus nõuda taotlejalt mis tahes ajal enne otsuse tegemist lisateavet. Asutus peaks seadma sellise teabe esitamiseks mõistliku tähtaja.

                  19.

                  Ohutusluba peaks sisaldama III lisas loetletud teavet.
                  Igale ohutusloale tuleks anda kordumatu identifitseerimisnumber.

                  20.

                  Selleks et täita direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõikest 4 tulenevat kohustust, peaks riiklik ohutusasutus ametile edastama III lisas loetletud teabe.

         TEABEHALDUS

                  21.

                  Riiklik ohutusasutus peaks teabehaldussüsteemis registreerima ohutuse hindamise iga etappi käsitleva asjakohase teabe ja kõnealuse hindamise tulemuse ning seda regulaarselt ajakohastama.

         KORD, MIDA KOHALDATAKSE TARISTUETTEVÕTJATE VALDUSTE KÜLASTAMISE, KOHAPEALSE KONTROLLIMISE JA AUDITITE SUHTES

                  22.

                  Riikliku ohutusasutuse tehtud külastuste, kontrollide ja auditite puhul peaks taotleja esitama teda esindava isiku andmed ning kohaldatavad kohapealsed ohutuseeskirjad ja -menetlused, mida külastuse, kontrolli või auditi eest vastutava riikliku ohutusasutuse töötajad peavad järgima. Riiklik ohutusasutus ja taotleja peaksid kokku leppima külastuste, kontrollide ja auditite ajakava.

                  23.

                  Külastuste, kontrollide ja auditite korral peaks riiklik ohutusasutus koostama aruande, milles esitatakse hindamise käigus kindlaks tehtud küsimused ning märgitakse, kas ja kuidas need võib külastuse, kontrolli või auditi käigus esitatud tõendusmaterjali alusel lahendatuks lugeda. Aruanne võib ka sisaldada muid küsimusi, mille taotleja peab kokkulepitud aja jooksul lahendama.

         RIIKLIKE OHUTUSASUTUSTE KOOSTÖÖ PIIRIÜLESTE TARISTUTE PUHUL

                  24.

                  Taotleja või taotlejad peaksid esitama piiriülese taristu taotlused asjaomase liikmesriigi riiklikele ohutusasutustele. Iga asjaomase riikliku ohutusasutuse territooriumil asuva vastava taristu ohutusloa peaks esitama kõnealune ohutusasutus.

                  25.

                  Riiklikud ohutusasutused peaksid arutama kõiki ohutuse hindamisega seotud küsimusi ning täiendava teabe nõudeid, mis mõjutavad hindamisaega või mis võivad kahjustada mõne teise asjaomase riikliku ohutusasutuse tööd.

                  26.

                  Riiklik ohutusasutus võib nõuda teistelt asjaomastelt riiklikelt ohutusasutustelt taotlejaga seotud erinevat asjakohast teavet.

                  27.

                  Asjaomased riiklikud ohutusasutused peaksid vahetama kogu asjakohast teavet, mis võib mõjutada ohutuse hindamist, sealhulgas asjakohaste siseriiklike eeskirjade rakendamise kohta, millest vastav liikmesriik on teavitanud komisjoni.

                  28.

                  Auditite, kontrollide ja külastuste eesmärgid ja ulatuse ning igale riiklikule ohutusasutusele määratud rolli peaksid otsustama asjaomased riiklikud ohutusasutused. Selliste kontrollide, külastuste ja auditite aruanded peaks koostama koostöö raames määratud riiklik ohutusasutus ning need tuleks teha kättesaadavaks teistele asjaomastele riiklikele ohutusasutustele.

                  29.

                  Enne kui asjaomased riiklikud ohutusasutused otsustavad oma vastavates liikmesriikides asuva vastava raudteetaristu kohta ohutusloa väljaandmise üle, peaksid nad tegema järgmist:

                              a)

                              arutavad oma vastavate hindamiste tulemusi;

                              b)

                              lepivad kokku allesjäänud küsimuste käsitlemises hilisema järelevalve käigus;

                              c)

                              lepivad kokku kõik ohutusloale vajaduse korral lisatavad kasutuspiirangud ja -tingimused.

                  30.

                  Kui taotleja on võtnud meetmeid kindlaks tehtud allesjäänud küsimuste lahendamiseks, peaksid asjaomased riiklikud ohutusasutused kontrollima ja kokku leppima, kas kõnealused probleemid on lahendatud. Selleks peaksid riiklikud ohutusasutused tegema vajaduse korral koostööd kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2018/761 (3) artikli 8 lõikes 2 osutatud korras.

                  31.

                  Riiklikud ohutusasutused peaksid seadma oma vastavates liikmesriikides asuvale vastavale raudteetaristule ohutusloa andmise tingimuseks kõigi muude asjaomase piiriülese taristuga seotud ohutuslubade andmise.

                  32.

                  Riiklikud ohutusasutused peaksid pidama oma vastavate meetmete üle aruandlust ja tegema selle kättesaadavaks teistele asjaomastele riiklikele ohutusasutustele.

         KÜSIMUSTE KATEGORISEERIMINE

                  33.

                  Riiklikud ohutusasutused peaksid kategoriseerima taotlustoimiku hindamise käigus kindlaks tehtud küsimused järgmiselt:

                              a)

                              „1. tüüp“: küsimused, mis taotlustoimiku mõistmiseks nõuavad taotlejalt reageerimist;

                              b)

                              „2. tüüp“: küsimused, mis võivad viia taotlustoimiku muutmiseni või nõuavad taotlejalt väikesemahuliste meetmete võtmist; võetavad meetmed otsustab taotleja ja need ei takista ohutusloa väljaandmist;

                              c)

                              „3. tüüp“: küsimused, mille lahendamiseks peab taotleja võtma erimeetmeid, mille võib lõpule viia pärast ohutusloa andmist; ettepaneku küsimust lahendavate meetmete kohta teeb taotleja ja need lepitakse kokku küsimuse kindlaks teinud riikliku ohutusasutusega;

                              d)

                              „4. tüüp“: küsimused, mis nõuavad taotlustoimiku muutmist või taotleja poolt erimeetmete võtmist; ohutusluba antakse välja siis, kui küsimus on lahendatud või kui selle käsitlemiseks lisatakse ohutusloale kasutuspiirangud või -tingimused; ettepaneku küsimust lahendavate võimalike meetmete kohta teeb taotleja ja need lepitakse kokku küsimuse kindlaks teinud riikliku ohutusasutusega.

                  34.

                  Pärast seda, kui taotleja on küsimusele reageerinud või sellele vastavalt meetmeid võtnud, peaks riiklik ohutusasutus hindama kindlaks tehtud küsimusi uuesti, kategoriseerima need vastavalt vajadusele ja määrama igale küsimusele ühe järgmistest staatustest:

                              a)

                              „lahendamata küsimus“, kui taotleja esitatud tõendusmaterjal ei ole piisav ja vajatakse veel lisateavet;

                              b)

                              „allesjäänud küsimus, mida käsitletakse järelevalve käigus“, kui allesjäänud küsimust ei ole ikka veel lahendatud;

                              c)

                              „lahendatud küsimus“, kui taotleja vastus on rahuldav ja allesjäänud küsimusi ei ole.

         HINDAMISEGA SEOTUD TÖÖTAJATE PÄDEVUS

                  35.

                  Riiklikud ohutusasutused peaksid tagama, et hindamisega seotud töötajatel oleks pädevus järgmistes valdkondades:

                              a)

                              teadmised asjaomase õigusraamistiku kohta;

                              b)

                              teadmised raudteesüsteemi toimimisest;

                              c)

                              vajalik kriitilise analüüsi võime;

                              d)

                              varasem kogemus ohutus- või muu sarnase juhtimissüsteemi hindamisel raudteesektoris või ohutusjuhtimise süsteemi hindamisel mõnes muus sektoris, mis hõlmab raudteesektoriga sarnaseid praktilisi ja tehnilisi küsimusi;

                              e)

                              probleemide lahendamise oskus, suhtlemis- ja meeskonnatööoskus;

                              f)

                              mis tahes muud pädevused, mis võivad asjaomase hindamise jaoks vajalikud olla.

                        Meeskonnatöö puhul võib oma pädevust teiste meeskonnaliikmetega jagada.
                  Töötajad, kes korraldavad kontrolle ja auditeid, peaksid ka näitama teadmisi intervjuude läbiviimisest ja omama sellekohaseid kogemusi.

                  36.

                  Selleks et tagada punkti 35 nõuetekohane kohaldamine, peaks riiklik ohutusasutus välja töötama pädevusjuhtimissüsteemi, mis hõlmab muu hulgas järgmist:

                              a)

                              asjakohaste pädevusprofiilide väljatöötamine kõikide töö- ja ametikohtade või rollide jaoks;

                              b)

                              töötajate palkamine vastavalt väljatöötatud pädevusprofiilile;

                              c)

                              töötajate pädevuste säilitamine, arendamine ja hindamine vastavalt väljatöötatud pädevusprofiilile.

         LÄBIVAATAMINE

                  37.

                  Otsus, millega keeldutakse ohutusloa andmisest või kehtestatakse muud piirangud või kasutustingimused kui taotluses soovitud, peaks olema nõuetekohaselt põhjendatud.

                  38.

                  Liikmesriigid peaksid tagama, et taotlejatel oleks võimalik mõistliku aja jooksul taotleda riiklike ohutusasutuste otsuse läbivaatamist ja et riiklikel ohutusasutustel oleks alates taotluse kättesaamisest piisavalt aega läbivaatamiseks, mille raames oma otsused kinnitada või need tagasi võtta.

                  39.

                  Läbivaatamine peaks olema erapooletu.

                  40.

                  Läbivaatamisel peaks keskenduma küsimustele, millega riiklik ohutusasutus põhjendas oma otsuse lahknemist taotleja taotletust.

                  41.

                  Piiriülese taristu puhul tuleks läbivaatamist teha kooskõlastatult piiriülese taristuga tegelevate riiklike ohutusasutustega.

                  42.

                  Kui otsus, millega keeldutakse ohutusloa andmisest või kehtestatakse muud piirangud või kasutustingimused kui taotluses soovitud, kinnitatakse, võib taotleja esitada kaebuse apellatsiooniasutusele siseriikliku õiguse kohaselt.

         LÕPPSÄTTED

                  43.

                  Liikmesriike, kes ei ole teavitanud ametit ja komisjoni kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 33 lõikega 2, palutakse käesolev soovitus jõustada alates 16. juunist 2019. Kõiki liikmesriike palutakse see jõustada alates 16. juunist 2020.

         Brüssel, 16. mai 2019

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Violeta BULC

         (1)  ELT L 138, 26.5.2016, lk 102.

         (2)  Komisjoni 8. märtsi 2018. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/762, millega kehtestatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 kohastele ohutusjuhtimissüsteemi nõuetele vastavad ühised ohutusmeetodid ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrused (EL) nr 1158/2010 ja (EL) nr 1169/2010 (ELT L 129, 25.5.2018, lk 26).

         (3)  Komisjoni 16. veebruari 2018. aasta delegeeritud määrus (EL) 2018/761, millega kehtestatakse ühised ohutusmeetodid riiklike ohutusasutuste poolt pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/798 kohase ühtse ohutustunnistuse või ohutusloa väljaandmist tehtavaks järelevalveks ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni määrus (EL) nr 1077/2012 (ELT L 129, 25.5.2018, lk 16).

         I LISA

            Ohutusloa taotluse sisu

                        Märkus.

                     Riiklikke ohutusasutusi kutsutakse üles nõudma kõiki käesolevas lisas loetletud andmeid, sealhulgas taotlusele lisatavaid dokumente, v.a arvatud märkega „V“ (vabatahtlik) tähistatuid. Kui taristuettevõtja peab koostama punkti 8 kohase parandusmeetmete kava, on sellekohane teave kohustuslik.

               1.   Taotluse liik

         1.1.   Uus
         1.2.   Pikendamine
         1.3.   Uuendamine
         1.4.   Eelmise loa identifitseerimisnumber (üksnes pikendamis- või uuendamistaotluse korral)
         2.   Taristu andmed
            (valige üks või mitu)

         2.1.   Üleeuroopaline transpordivõrk (TEN-T)
         2.1.1.   TEN-T üldine võrk
         2.1.2.   TEN-T kaubaveo põhivõrk
         2.1.3.   TEN-T reisijateveo põhivõrk
         2.1.4.   TEN-T-väline
         2.2.   Energia
         2.2.1.   Kontaktõhuliin
         2.2.2.   Kolmas rööbas
         2.2.3.   Neljas rööbas
         2.2.4.   Elektrifitseerimata
         2.3.   Kontroll ja signaalimine
         2.3.1.   A-klassi süsteemid
         2.3.2.   B-klassi süsteemid
         2.4.   Muu (täpsustage)
         3.   Raudteevõrgutoimingud

         3.1.   Teenuse osutamise / toimingu alguse eeldatav kuupäev (V)
         3.2.   Liikmesriik/-riigid, kus taristu asub
         4.   Taotleja andmed

         4.1.   Ärinimi
         4.2.   Akronüüm (V)
         4.3.   Täielik postiaadress
         4.4.   Telefon
         4.5.   Faks (V)
         4.6.   E-post
         4.7.   Veebisait (V)
         4.8.   Riiklik registrikood
         4.9.   Käibemaksukohustuslasena registreerimise number (V)
         4.10.   Muud asjakohased andmed (V)
         5.   Kontaktisiku andmed

         5.1.   Eesnimi
         5.2.   Perekonnanimi
         5.3.   Ametinimetus või -koht
         5.4.   Täielik postiaadress
         5.5.   Telefon
         5.6.   Faks (V)
         5.7.   E-post
         5.8.   Kasutatav(ad) keel(ed)
         TAOTLUSELE LISATAVAD DOKUMENDID
         6.   Ohutusjuhtimise süsteemi hindamiseks esitatavad dokumendid

         6.1.   Ohutusjuhtimise süsteemi kirjeldus ja muud dokumendid, mis tõendavad vastavust delegeeritud määruse (EL) 2018/762 II lisas sätestatud nõuetele.
         6.2.   Ohutusjuhtimise süsteemi (vt punkt 6.1) ja delegeeritud määruse (EL) 2018/762 II lisa omavahelist võrdlust käsitlev teave, sealhulgas märge, kus ohutusjuhtimise süsteemi dokumentides on tõendus selle kohta, et raudteesüsteemi käitamise ja liikluskorralduse allsüsteemi koostalitluse tehnilise kirjelduse asjakohased nõuded on täidetud.
         7.   Riiki käsitleva osa hindamiseks esitatavad dokumendid

         7.1.   Kirjeldus või muu tõend selle kohta, kuidas ohutusjuhtimise korraldamisel võetakse arvesse direktiivi (EL) 2016/798 artikli 8 kohaselt teatatud asjakohaseid liikmesriigi eeskirju.
         7.2.   Ohutusjuhtimise süsteemi (vt punkt 6.1) ja asjakohastes liikmesriigi eeskirjades (millele osutatakse punktis 7.1) sätestatud nõuete omavaheline võrdlus.
         8.   Parandusmeetmete kava(d)

         8.1.   Sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkeseis, mille taristuettevõtja on koostanud mis tahes sellise väiksema mittevastavuse või mõne muu probleemse valdkonna lahendamiseks, mis on kindlaks tehtud pärast eelmist hindamist tehtud järelevalve jooksul.
         8.2.   Sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkeseis, mille taristuettevõtja on koostanud eelmisest hindamisest allesjäänud küsimuste lahendamiseks.

         II LISA

            Ohutuse hindamine

         1.   ÜLDINE
         1.1.   Riiklik ohutusasutus peaks kogu tegevuse kohta välja töötama struktureeritud ja auditeeritava protsessi, mille puhul võetakse arvesse käesolevas lisas nimetatud elemente. Ohutuse hindamine peaks olema korduv, nagu on näidatud allpool esitatud skeemil (vt liide, joonis 1), see tähendab, et riiklikul ohutusasutusel on õigus teha põhjendatud järelepärimisi lisateabe saamiseks või teabe uuesti esitamiseks vastavalt käesolevale soovitusele.
         2.   TAOTLUSE KÄTTESAAMINE
         2.1.   Pärast ohutusloa taotluse kättesaamist peaks riiklik ohutusasutus ametlikult ja viivitamata kinnitama asjaomase taotluse kättesaamist ning koostama registreeritud toimiku, et tagada teabehaldus kõigis hindamisprotsessi etappides.
         2.2.   Riiklik ohutusasutus peaks määrama hindamismenetluse korraldamiseks pädevad töötajad.
         3.   ESIALGNE LÄBIVAATAMINE
         3.1.   Pärast taotluse kättesaamist peaks riiklik ohutusasutus viivitamata korraldama selle esialgse läbivaatamise, mille käigus kontrollitakse järgmist:

                     a)

                     taotleja on esitanud põhilise teabe, mis on õigusaktidega nõutav või taotluse tõhusaks läbivaatamiseks vajalik;

                     b)

                     taotlustoimik sisaldab piisavaid tõendeid, on struktureeritud ja sisaldab ristviiteid, mis võimaldab nõuetekohaselt hinnata toimiku vastavust ohutusjuhtimise süsteemi nõuetele ja asjakohastele teatatud siseriiklikele eeskirjadele. Riiklik ohutusasutus korraldab taotluses esitatud tõendite tegeliku sisu esialgse läbivaatamise, et anda ohutusjuhtimise süsteemi kvaliteedile, piisavusele ja asjakohasusele esialgne hinnang;

                     c)

                     vajaduse korral sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkeseis, mille taristuettevõtja on koostanud mis tahes sellise olulise mittevastavuse või mõne muu probleemse valdkonna lahendamiseks, mis on kindlaks tehtud pärast eelmist hindamist tehtud järelevalve jooksul;

                     d)

                     vajaduse korral sellise tegevuskava või selliste tegevuskavade hetkeseis, mille taristuettevõtja on koostanud eelmisest hindamisest allesjäänud küsimuste lahendamiseks.

               3.2.   Pärast punktis 3.1 osutatud esialgset läbivaatamist peaks riiklik ohutusasutus otsustama, kas mõne valdkonna kohta on vaja lisateavet. Kui on vaja lisateavet, peaks riiklik ohutusasutus viivitamata nõudma teavet, mis on tema arvates hindamiseks põhjendatult vajalik.
         3.3.   Riiklik ohutusasutus peaks taotlusega tutvuma piisaval määral, et teha kindlaks, kas selle sisu on arusaadav. Kui on selge, et see nii ei ole, peaks riiklik ohutusasutus otsustama, kas taotlustoimik tuleb tagasi saata ning nõuda parandatud versiooni.
         3.4.   Hinnates taristuettevõtja suutlikkust käitada ronge, taristu kontrollimise sõidukeid, rööbastel liikuvaid masinaid ja muid erisõidukeid, sh vajaduse korral kasutada töövõtjaid, peaks riiklik ohutusasutus lähtuma delegeeritud määruse (EL) nr 2018/762 I lisas, eelkõige punktides 1, 5.1, 5.2 ja 5.5 esitatud asjaomastest nõuetest.
         4.   ÜKSIKASJALIK HINDAMINE
         4.1.   Pärast esialgset läbivaatamist peaks riiklik ohutusasutus alustama taotlustoimiku üksikasjalikku hindamist (vt liide, joonis 2), lähtudes ohutusjuhtimise süsteemi nõuetest ning asjakohastest teatatud siseriiklikest eeskirjadest.
         4.2.   Punktis 4.1 osutatud üksikasjalikul hindamisel kooskõlas direktiivi (EL) 2016/798 artikli 18 lõikega 1 peaks riiklik ohutusasutus kasutama kutsealast otsustusvõimet, täitma oma ülesandeid erapooletult ja proportsionaalselt ning esitama kirjalikud põhjendused.
         4.3.   Hindamise käigus määratakse kindlaks, kas ohutusjuhtimise süsteemi nõuded ja asjakohased teatatud siseriiklikud eeskirjad on täidetud ja kas on vaja lisateavet. Riiklik ohutusasutus peaks püüdma hindamise käigus muu hulgas ohutusjuhtimise süsteemi menetluse tulemustest leida tõendeid, et teha kindlaks, kas ohutusjuhtimise süsteemi nõuded ja asjakohased teatatud siseriiklikud eeskirjad on täidetud, kasutades vajaduse korral valimi moodustamise meetodeid, et selgitada välja, kas taotleja on asjaomaste raudteevedude suhtes kohaldatavatest eri liiki nõuetest aru saanud ning suudab neid täita nii, et raudtee käitamise ohutus oleks tagatud.
         4.4.   Kõik 4. tüübi küsimused tuleks lahendada riiklikku ohutusasutust rahuldaval viisil ning vajaduse korral ajakohastatakse enne ohutusloa väljaandmist taotlustoimikut.
         4.5.   Allesjäänud küsimusi võib käsitleda hilisema järelevalve käigus või leppida taotlejaga taotlustoimiku ajakohastamise ettepaneku alusel kokku asjakohased meetmed, kuid teha võib ka mõlemat. Sel juhul peab küsimus olema ametlikult lahendatud enne ohutusloa väljaandmist.
         4.6.   Riiklik ohutusasutus peaks andma läbipaistva ülevaate sellest, kuidas ta hindab iga küsimuse raskusastet.
         4.7.   Punktis 33 osutatud küsimuse kindlakstegemise korral peaks riiklik ohutusasutus olema konkreetne ja aitama taotlejal mõista, kui üksikasjalik peab temalt oodatav vastus olema. Selleks peaks riiklik ohutusasutus tegema järgmist:

                     a)

                     osutab täpselt ohutusjuhtimise süsteemi asjakohasele nõudele ja teatatud siseriiklikule eeskirjale ning aitab taotlejal asjaomastest küsimustest aru saada;

                     b)

                     teeb kindlaks asjaomaste määruste ja eeskirjade asjakohased osad;

                     c)

                     märgib, miks konkreetne ohutusjuhtimise süsteemi nõue või teatatud siseriiklik eeskiri, sh kõik sellega seotud õigusaktid ei vasta hindamiskriteeriumidele;

                     d)

                     lepib taotlejaga kokku täiendavate kohustuste võtmises ning dokumentide ja muu täiendava teabe esitamises vastavalt ohutusjuhtimise süsteemiga või teatatud siseriikliku eeskirjaga nõutud üksikasjalikkuse tasemele;

                     e)

                     määrab kindlaks ja lepib taotlejaga kokku nõuete täitmise tähtaja, mis on nõutava teabe hankimise keerukuse seisukohalt põhjendatud ja proportsionaalne.

               4.8.   Direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõike 3 kohaldamisel, kui taotleja viivitab nõutud teabe esitamisega märkimisväärselt, peaks riiklik ohutusasutus otsustama, kas taotleja vastamise aega pikendada või pärast sellekohase teate esitamist taotlus tagasi lükata.
         4.9.   Ohutusloa väljaandmise otsuse tegemiseks ettenähtud aega võib pikendada vaid seni, kuni taotleja esitab riikliku ohutusasutuse poolt vastu võetud otsuse kohase teabe, ja tingimusel, et taotlejalt on saadud asjakohane nõusolek, järgmistel juhtudel:

                     a)

                     1. tüübi küsimused, mis eraldi või koos vaadelduna ei võimalda kogu hindamisega tervikuna või osaliselt edasi minna;

                     b)

                     4. tüübi küsimused või mitu 3. tüübi küsimust, mida koos vaadelduna võib käsitada 4. tüübi küsimusena, ja mis takistavad ohutusloa väljaandmist.

               4.10.   Selleks et taotleja kirjalikke vastuseid saaks pidada rahuldavaks, peaksid need piisaval määral käsitlema kõiki tõstatatud probleeme ja näitama, et kavandatavad toimingud vastavad teatatud siseriiklike eeskirjade asjakohastele kriteeriumidele.
         4.11.   Kui vastus leitakse olevat mitterahuldav, tuleks täpsemalt selgitada põhjusi ja märkida, missugust lisateavet või tõendusmaterjali peab taotleja esitama, et vastus oleks rahuldav.
         4.12.   Kui tekivad kahtlused, et taotlus võidakse tagasi lükata või et otsuse tegemiseks kulub rohkem aega, kui hindamiseks on ette nähtud, võib riiklik ohutusasutus kaaluda võimalike eriolukorra meetmete võtmist.
         4.13.   Kui leitakse, et taotlus vastab kõikidele nõuetele või et lahendamata küsimustele rahuldava vastuse saamine ei ole kuigi tõenäoline, peaks riiklik ohutusasutus viima hindamise lõpule järgmiste toimingute abil:

                     a)

                     märgib, kas kõik kriteeriumid on täidetud või on veel lahendamata küsimusi;

                     b)

                     teeb kindlaks kõik allesjäänud küsimused;

                     c)

                     määrab kindlaks kõik ühtsele ohutusloale lisatavad kasutuspiirangud ja -tingimused;

                     d)

                     teatavad kõigist delegeeritud määruse (EL) 2018/761 artiklis 5 osutatud järelevalvetoimingute käigus kindlaks tehtud oluliste mittevastavuste suhtes võetud järelmeetmetest;

                     e)

                     tagab, et ohutuse hindamine on tehtud nõuetekohaselt;

                     f)

                     koostab hindamise tulemuse, sealhulgas kokkuvõtlikud järeldused ja vajaduse korral arvamuse ühtse ohutustunnistuse väljaandmise kohta.

               4.14.   Riiklik ohutusasutus peaks registreerima ja põhjendama kirjalikult kõiki järeldusi ja arvamusi, et hõlbustada nii hindamis- kui ka otsustusmenetlust ning olema abiks ohutusloa väljaandmist või taotluse tagasilükkamist käsitleva otsuse edasikaebamisel.
         5.   OTSUSTE TEGEMINE
         5.1.   Lõpuleviidud hindamise järelduste alusel tuleks teha otsus ohutusloa väljaandmise või taotluse tagasilükkamise kohta. Ohutusloa võib välja anda ka juhul, kui tehakse kindlaks mõned allesjäänud küsimused. Ohutusluba ei anta välja, kui hindamise käigus leitakse mõni 4. tüübi küsimus, mida ei ole hindamise käigus lahendatud.
         5.2.   Riiklik ohutusasutus võib otsustada piirata ohutusloa kohaldamisala kasutuspiirangute ja -tingimustega, kui need on seotud 4. tüübi küsimustega, mis takistavad ohutusloa väljaandmist. Ohutusluba tuleks taotleja nõudmise korral uuendada pärast seda, kui kõik allesjäänud küsimused taotlustoimikus on kõrvaldatud.
         5.3.   Taotlejale tuleks teatada riikliku ohutusasutuse otsusest, sh hindamise tulemustest, ja antakse välja asjakohane ohutusluba.
         5.4.   Juhul kui taotlus lükatakse tagasi või kui ohutusluba sisaldab muid kui taotluses kindlaksmääratud kasutuspiiranguid või -tingimusi, peaks riiklik ohutusasutus teatama sellest taotlejale, põhjendama oma otsust ning tutvustama otsuse läbivaatamise või edasikaebamise algatamiseks vajalikke menetlusi.
         6.   HINDAMISE LÕPETAMINE
         6.1.   Riiklik ohutusasutus peaks haldustoimingute lõpetamiseks tagama, et kõik dokumendid ja aruanded oleksid läbi vaadatud, korrastatud ja arhiveeritud. Selleks et oma tööd järjepidevalt parandada, peaks riiklik ohutusasutus välja selgitama varasema teabe ja kogemused, mida kasutada tulevastel hindamistel.
         7.   KONKREETSED SÄTTED OHUTUSLOA PIKENDAMISEKS
         7.1.   Taotleja taotluse korral võib ohutusluba pikendada enne selle kehtivuse lõppemist, et tagada loa järjepidevus.
         7.2.   Taotluse pikendamise korral peaks riiklik ohutusasutus kontrollima eelmises taotluses esitatud tõendusmaterjalis tehtud muudatuste üksikasju ning tutvuma delegeeritud määruse (EL) 2018/761 artiklis 5 osutatud varasema järelevalvetegevuse tulemustega, et seada esikohale või võtta eesmärgiks asjakohased ohutusjuhtimise süsteemi nõuded ja teatatud siseriiklikud eeskirjad, mille alusel hinnata pikendamistaotlust.
         7.3.   Riiklik ohutusasutus peaks võtma kordushindamise suhtes asjakohase seisukoha, mis põhineb kavandatavate muudatuste ulatusel.
         8.   KONKREETSED SÄTTED OHUTUSLOA UUENDAMISEKS
         8.1.   Vastavalt direktiivi (EL) 2016/798 artikli 12 lõikele 2 vaadatakse ohutusluba läbi iga kord, kui taristut, signaalimist, taristus kasutatavat energiavarustust või sellise taristu, signaalimise või energiavarustuse käitus- ja hoolduspõhimõtteid oluliselt muudetakse.
         8.2.   Kui ohutusluba omav taristuettevõtja soovib teha punktis 8.1 osutatud muudatusi, teatab ta sellest viivitamata riiklikule ohutusasutusele.
         8.3.   Pärast seda, kui asjaomane taristuettevõtja on esitanud punktis 8.2 osutatud teate, teeb riiklik ohutusasutus järgmist:

                     a)

                     kontrollib, kas kõiki võimalike taotlustega seotud muudatusi on selgelt kirjeldatud ja kas võimalikke ohutusriske on hinnatud;

                     b)

                     arutab taristuettevõtjaga, kas ohutusluba on vaja uuendada või mitte.

               8.4.   Riiklik ohutusasutus võib esitada taotlejale täiendavaid järelepärimisi. Kui riiklik ohutusasutus leiab, et kavandatav muudatus on väheoluline, saadab ta taotlejale kirjaliku teate, et uuendamine ei ole vajalik, ning lisab otsuse koopia registreeritud toimikule.
         8.5.   Uuendamistaotluse korral peaks riiklik ohutusasutus tegema järgmist:

                     a)

                     kontrollima tõendusmaterjali, mis on erinev võrreldes eelmise taotlusega, mille alusel anti välja praegune ohutusluba;

                     b)

                     tutvuma delegeeritud määruse (EL) 2018/761 artiklis 5 osutatud varasema järelvalvetegevuse tulemustega, pidades eelkõige silmas küsimusi, mis on seotud taotleja suutlikkusega tõhusalt rakendada muutuste juhtimise menetlust ja teha selle üle järelevalvet;

                     c)

                     seadma uuendamistaotluse hindamisel esikohale või võtma eesmärgiks asjakohased ohutusjuhtimise süsteemi nõuded ja teatatud siseriiklikud eeskirjad.

               8.6.   Riiklik ohutusasutus peaks võtma kordushindamise suhtes asjakohase seisukoha, mis põhineb kavandatavate muudatuste ulatusel.
         8.7.   Riiklikule ohutusasutusele ohutusloa uuendamiseks esitatud taotlus ei tohiks hõlmata selle kehtivusaja pikendamist.
         8.8.   Riiklik ohutusasutus peaks taotleja nõudmise korral otsustama, kas ohutusluba on vaja uuendada juhul, kui ohutusloa väljaandmise aluseks olnud tingimused muutuvad, ilma et see mõjutaks taristut, signaalimist, taristus kasutatavat energiavarustust või sellise taristu, signaalimise või energiavarustuse käitus- ja hoolduspõhimõtteid.

            Liide

               OHUTUSE HINDAMINE

               Joonis 1

               Ohutuse hindamine

               ÜKSIKASJALIK HINDAMINE

               Joonis 2

               Üksikasjalik hindamine

         III LISA

            Ohutusloa sisu

         1.   Ohutusloa identifitseerimisnumber

         2.   Taristuettevõtja andmed

         2.1.   Ärinimi
         2.2.   Riiklik registrikood
         2.3.   Käibemaksukohustuslasena registreerimise number
         3.   Riikliku ohutusasutuse andmed

         3.1.   Organisatsioon
         3.2.   Liikmesriik
         4.   Ohutusloa andmed

         4.1.   Uus
         4.2.   Pikendamine
         4.3.   Uuendamine
         4.4.   Eelmise loa identifitseerimisnumber (üksnes pikendamise või uuendamise korral)
         4.5.   Kehtivuse algus- ja lõppkuupäevad
         4.6.   Taristu andmed
         5.   Kohaldatavad riiklikud õigusaktid

         6.   Kasutuspiirangud ja -tingimused

         7.   Lisateave

         8.   Väljaandmise kuupäev ja volitatud allakirjutaja / asutuse pitser

            Liide
            Ohutusloa puhul soovitatakse kasutada järgmist standardvormi.

                           OHUTUSLUBA

                        Ohutusluba, mis kinnitab ohutusjuhtimise süsteemi heakskiitmist Euroopa Liidus kooskõlas direktiiviga (EL) 2016/798 ja kohaldatavate riiklike õigusaktidega

                           IDENTIFITSEERIMISNUMBER:

                  1.   VOLITATUD TARISTUETTEVÕTJA

                        Ärinimi:

                        Taristuettevõtja nimi:

                        Akronüüm:

                        Riiklik registrikood:

                        Käibemaksukohustuslasena registreerimise number:

                  2.   LOA VÄLJAANDJA

            Väljaandja:
            Liikmesriik:
            3.   OHUTUSLOA ANDMED

                        See on

                                    —

                                    uus luba

                        ☐

                        Eelmise loa ELi tunnusnumber:

                        …

                                    —

                                    pikendatud luba

                        ☐

                                    —

                                    uuendatud luba

                        ☐

                        Kehtib alates:

                        kuni:

                        Taristu andmed:

                  4.   KOHALDATAVAD RIIKLIKUD ÕIGUSAKTID

            5.   KASUTUSPIIRANGUD JA -TINGIMUSED

            6.   LISATEAVE

                        Väljaandmise kuupäev

                        Allkiri

                        Asutusesisene viitenumber

                        Asutuse tempel


title: Nõukogu soovitus, 22. mai 2019, tervikliku keeleõppekäsituse kohta

text:
               5.6.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 189/15

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      22. mai 2019,
      tervikliku keeleõppekäsituse kohta
      (2019/C 189/03)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikleid 165 ja 166,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Komisjoni teatises „Euroopa identiteedi tugevdamine hariduse ja kultuuri kaudu“ (1) esitas Euroopa Komisjon visiooni Euroopa haridusruumist, kus riigipiirid ei ole takistuseks kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, koolitusele ja teadusuuringutele, kus õpingute või töö tõttu mõnes muus liikmesriigis viibimine on muutunud tavaliseks, kus üha rohkem inimesi räägib lisaks oma emakeelele veel kahte keelt ja kus elanike identiteedi oluline osa on olla eurooplane, kes tajub Euroopa ühist kultuuri- ja keelepärandit ja selle mitmekesisust.

                  (2)

                  Õiglase töö ja majanduskasvu teemalise Göteborgi tippkohtumise mitteametlikul töökohtumisel rääkisid riigipead ja valitsusjuhid hariduse ja kultuuri rollist tuleviku Euroopas. Euroopa Ülemkogu 14. detsembri 2017. aasta järeldustes (2) kutsutakse liikmesriike, nõukogu ja komisjoni kooskõlas nende vastavate pädevustega üles selles valdkonnas tehtavat tööd jätkama.

                  (3)

                  Euroopa Ülemkogu kutsus 15.–16. märtsil 2002. aastal Barcelonas vastu võetud järeldustes üles võtma hariduse valdkonnas täiendavaid meetmeid põhioskuste parandamiseks, eelkõige vähemalt kahe võõrkeele õpetamise kaudu juba väga varases eas.

                  (4)

                  Nõukogu soovituses võtmepädevuste kohta elukestvas õppes (3) määratletud kaheksa võtmepädevuse hulka kuuluvad ka kirjaoskuspädevus ja mitmekeelsuse pädevus.

                  (5)

                  Mitmekeelsuse pädevusel (4) on Euroopa haridusruumi kujundamisel keskne koht. Kuna liidusisene õpiränne, koolitus- ja tööalane liikuvus ning ränne kolmandatest riikidest liitu järjest kasvab ja koostööd tehakse üleilmsel tasandil, siis peavad haridus- ja koolitussüsteemid keeleõppes ette tulevad probleemid üle vaatama ning Euroopa keelelisest mitmekesisusest tulenevad võimalused läbi arutama.

                  (6)

                  Keeleõpet laiendades ja parandades saaks tugevdada hariduse ja koolituse Euroopa mõõdet. Nii saaks soodustada sellise Euroopa identiteedi väljakujundamist kogu selle mitmekesisuses, mis täiendaks kohalikku, piirkondlikku ja riigi tasandi identiteeti ja traditsioone, ning edendada paremat arusaamist liidust ja selle liikmesriikidest. Mitmekeelsuse pädevus parandab arusaamist teistest kultuuridest ning aitab seega kaasa kodaniku- ja demokraatiaalaste pädevuste arendamisele.

                  (7)

                  Peaaegu pooled eurooplased (5) märgivad, et nad ei ole võimelised arendama vestlust üheski teises keeles peale oma esimese keele (6). Mitmekeelsuse pädevuse puudumine põhjustab probleeme ning takistab haldusasutuste ja inimeste vahelist sisukat teabevahetust, eelkõige piirialadel (7).

                  (8)

                  Keskkoolis saavutab kümnest õpilasest vaid neli esimese võõrkeele omandamisel iseseisva keelekasutaja taseme, mis tähendab võimet lihtsal tasemel vestelda. Vaid veerand õpilastest omandab selle taseme teise võõrkeele puhul (8). Võrdlev analüüs, mis tehti haridus- ja koolitussüsteemi keeleõppe valdkonnas, näitas, et enamikul liikmesriikidel on raskusi soovitud õpiväljunditeni jõudmisel. Ehkki probleeme on kõigis haridussektorites, on need eriti teravad kutsehariduses ja -õppes, kus keeleõppele pannakse vähem rõhku.

                  (9)

                  Vähene mitmekeelsuse pädevus on endiselt üks peamisi takistusi Euroopa haridus-, koolitus- ja noorteprogrammide pakutavate võimaluste kasutamisel. Suurem mitmekeelsuse pädevus omakorda võimaldab inimestel siseturu pakutavatest võimalustest, näiteks töötajate vabast liikumisest rohkem kasu saada, samuti aitab see teha teadlikumaid otsuseid teistes ELi riikides pakutavate võimaluste kohta.

                  (10)

                  Osana laiemast vajalike oskuste kogumist annab mitmekeelsuse pädevus nii ettevõtjatele kui ka tööotsijatele konkurentsieelise. Võõrkeeleoskuse ja töökoha omamise tõenäolisuse vahel on positiivne seos. Samas näitavad viimase kutsealase jätkukoolituse alase uuringu (CVTS 2016) tulemused, et vaid 7,9 % ettevõtjatest (kes koolitavad oma töötajaid) saadavad oma töötajaid keelekursustele (Slovakkias on see näitaja 22,1 %, samas Iirimaal 0,5 %).

                  (11)

                  Kui tuleviku ühiskonnas ja tööalases keskkonnas soovitakse säilitada sama elatustaset ja saavutada kõrget tööhõivemäära ning suuremat sotsiaalset sidusust, on inimestel vaja õigeid oskusi ja pädevusi. Parema mitmekeelsuse pädevuse omandamine võib toetada liidusisese liikuvuse ja koostöö suurenemist liidus. See on esmatähtis ka rändetaustaga laste, üliõpilaste ja täiskasvanute täieliku integreerimise tagamisel.

                  (12)

                  Tuleb uurida uusi õppimise viise, mis sobiksid ühiskonnale, kus inimesed on muutumas üha liikuvamaks ja mis on järjest suuremal määral digitaliseerunud. Digitaalne areng võimaldab üha rohkem keeli õppida ja praktiseerida neid väljaspool klassiruumi ja õppekava. Paraku ei kajasta olemasolevad keeleoskuse hindamise viisid neid arenguid täielikult.

                  (13)

                  Euroopa sotsiaalõiguste samba esimese põhimõttena on märgitud, et igaühel on õigus kvaliteetsele ja kaasavale haridusele, koolitusele ja elukestvale õppele, et säilitada ja omandada oskused, mis võimaldavad ühiskonnas täielikult osaleda ja aitavad suunduda edukalt tööturule. Mitmekeelsuse pädevus on üks võtmepädevusi, millest võib olla abi töölesobivuse, eneseteostuse, kodanikuaktiivsuse, kultuuridevahelise mõistmise ja sotsiaalse kaasatuse edendamisel. Seda pädevust nimetatakse ka suutlikkuseks kasutada suhtlemisel eri keeli asjakohaselt ja tulemuslikult.

                  (14)

                  Rohkem kui pooled liikmesriikidest on oma territooriumil ametlikult tunnustanud piirkondlikke ja vähemuskeeli (sealhulgas oma riigi viipekeelt) õiguslikel või halduseesmärkidel. Mitut sellist keelt kasutatakse riigipiiriüleselt. Euroopa keelemaastikku täiendavad ka sisserändajate ja pagulaste poolt kaasa toodud keeled.

                  (15)

                  Koolid on järjest enam teadlikumad vajadusest tagada, et kõik lapsed olenemata taustast ja esimesest keelest omandavad õppekeele väga heal tasemel, vajaduse korral spetsiaalsete tugimeetmete abil. Nii toetatakse võrdsust ja võrdseid võimalusi ning vähendatakse haridussüsteemist varakult lahkumise riski.

                  (16)

                  Keeleteadlikkus koolides võiks hõlmata teadlikkust ja arusaamist kõigi õpilaste kirjaoskuse ja mitmekeelsuse pädevustest, sealhulgas selliste keelte oskustest, mida koolis ei õpetata. Koolid võiksid teha vahet vajaliku mitmekeelsuse pädevuse eri tasemetel sõltuvalt kontekstist ja eesmärgist ning vastavalt iga õpilase oludele, vajadustele, võimetele ja huvidele.

                  (17)

                  Mõne aine õpetajate, sealhulgas nüüdisvõõrkeelte õpetajate vähesust on peetud probleemiks rohkem kui pooltes Euroopa Liidu haridussüsteemides ja mitu liikmesriiki on teinud reforme või pakkunud eritingimusi, millega lahendada keeleõpetajate vähesuse probleem. Need reformid ja eritingimused võiksid hõlmata stipendiume, millega soodustada kõrgkoolis keeli õppinud, kuid muu erialase kogemusega inimeste õpetajaks hakkamist või reformitud õpetajahariduse programmidega liitumist.

                  (18)

                  Algatused, mille eesmärk on haridussüsteemis võtmepädevuste omandamise parandamine (muu hulgas päriselus omandatud kogemuste ja akadeemilise õppe parema sidumise ning koolides digitehnoloogia kasutamise ja innovatsiooni toetamise abil), on esiplaanile tõstnud õpiväljundid. Nende algatustega on toetatud ka mitmekeelsuse pädevuse omandamist.

                  (19)

                  Lõimitud aine- ja keeleõpe ehk aine õpetamine võõrkeeles ning keeleõppes kasutavad digi- ja veebivahendid on osutunud erinevate õppijate rühmade jaoks tõhusaks. Keeleõpetajad kõikjal Euroopas võiksid kasu saada enda pidevast erialasest täiendamisest, seda nii oma digipädevuste ajakohastamise kaudu kui ka õppides, kuidas erinevaid meetodeid ja uusi tehnoloogiaid kasutades kõige paremini õpetamist täiendada. Selles võiks õpetajaid aidata olemasolevad avatud õppematerjalid, sealhulgas Euroopa Nõukogu tehtud tööd.

                  (20)

                  Mitmesugused Euroopas tehtud algatused on toetanud mitmekeelsuse pädevuse määratlemist ja arendamist. Euroopa keeleõppe raamdokument kui läbipaistev, ühtne ja ulatuslik viitedokument keeleoskustasemete hindamiseks ja võrdlemiseks toetab igasuguste keelte õppimist ja õpetamist. Seal eristatakse järgmiseid keeleoskuse tasemeid: algtasemel keelekasutaja, iseseisev keelekasutaja ja vilunud keelekasutaja (viimasel juhul on keelekasutaja suuteline vastavas keeles õppima või töötama). 2018. aastal täiendati raamdokumendi teksti uute kirjeldustega, mis käsitlevad vahendamist, viipekeeli ja teisi valdkondi, ning noorte õppijate keeleoskuse kirjeldustega, et raamdokumenti saaks kasutada suurem hulk inimesi.

                  (21)

                  Europassi keelepass on Euroopa keeleõppe raamdokumenti kasutav standardvorm, mille abil isik saab oma keeleoskust ise hinnata. See aitab õppimise, töötamise või koolituse eesmärgil ringi liikuvatel kodanikel oma keeleoskusi kirjeldada ning ka tööandjatel aru saada, milline on töötajate keeleoskus.

                  (22)

                  Euroopa keeleõppe tunnuskirjaga (9) tunnustatakse kõigis osalevates riikides keelte õpetamisel saavutatud tipptaset ja innovatsiooni. See innustab koole ja teisi asutusi kasutama uusi meetodeid ja strateegiaid kohalike, piirkondlike, riigi või Euroopa tasandi prioriteetide edendamiseks. Tunnuskiri on aidanud tutvustada keeleõppe valdkonnas tehtavat Euroopa koostööd ning toetada mitmekeelsuse valdkonna dünaamilist arengut eri haridussektorites.

                  (23)

                  Kõik liikmesriigid on tunnistanud mitmekeelsuse tõhustamise ja mitmekeelsuse pädevuse arendamise vajadust liidus. Et anda täpsem ülevaade mitmekeelsuse pädevusest liidus, koostab Euroopa Komisjon ettepaneku uute Euroopa hariduse ja koolituse võrdlusaluste ning ka andmekogumise võimaluste kohta, samuti võib sellesse ettepanekusse lisada Euroopa keeleoskuse sihttasemed. Nõukogu arutab neid sihttasemeid ja teeb nende kohta otsuse siis, kui hakatakse koostama uut, 2020. aasta järgset hariduse ja koolituse valdkonna strateegilist raamistikku.

                  (24)

                  Ehkki mitmekeelsuse pädevust saab omandada kogu elu ja selleks tuleks luua võimalusi elu erinevates etappides, käsitletakse käesolevas soovituses eelkõige põhi- ja keskharidust ning võimaluste piires ka alusharidust ja lapsehoidu ning esmakutseõpet.

                  (25)

                  Käesolevas soovituses austatakse täielikult subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtteid,

            SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL
      teha kooskõlas riiklike ja Euroopa õigusaktide, olemasolevate vahendite ja konkreetse riigi oludega ning tihedas koostöös kõigi asjaomaste sidusrühmadega järgmist:

                  1)

                  uurida võimalusi, kuidas aidata kõikidel noortel koos keskharidusega omandada lisaks koolis kasutatavale õppekeelele võimalusel vähemalt ühes muus Euroopa keeles selline keeleoskustase, mis võimaldab neil kasutada seda keelt tõhusalt suhtlemiseks, õppimiseks ja ametialastel eesmärkidel, ning soodustada veel ka kolmanda keele omandamist ladusat suhtlust võimaldaval tasemel (10);

                  2)

                  rakendada keeleõppe parandamiseks riiklikul, piirkondlikul, kohalikul ja kooli tasandil vastavalt vajadusele terviklikku käsitusviisi, kasutades selleks vajaduse korral lisas esitatud näiteid;

                  3)

                  tagada, et keeleõppega tegeletaks kõigis põhi- ja keskhariduse sektorites, et keelte õpetamist alustataks nii vara kui võimalik ja et see kuuluks ka esmakutseõppe juurde;

                  4)

                  toetada niisuguse tervikliku käsituse osana koolides ning kutseharidus- ja kutseõppeasutustes keeleteadlikkuse arendamist, milleks tuleb:

                              a)

                              aktiivselt toetada ja tunnustada õppijate ja õpetajate liikuvust, kasutades muu hulgas asjakohaste liidu rahastamisprogrammide pakutavaid võimalusi;

                              b)

                              parandada koolides kasutatavate õppekeelte oskust kui edasiste õpiväljundite ja õppeedukuse alustala kõigi õpilaste, kuid eelkõige sisserändaja või pagulase taustaga või ebasoodsas olukorras olevate õpilaste puhul;

                              c)

                              aidata õppijatel laiendada õppekeelte alaseid pädevusi, toetades õpetajaid, kui nad peavad võtma arvesse teatud keele kasutamist oma ainevaldkonnas ja sealhulgas suurendama teadlikkust keele mitmesugustest kasutusregistritest ja asjakohasest sõnavarast;

                              d)

                              parandada keeleõppe järjepidevust eri kooliastmete vahel;

                              e)

                              väärtustada õppijate keelelist mitmekesisust ning kasutada seda kui õppetöö ressurssi, sealhulgas kaasates keeleõppesse lapsevanemaid, teisi lapse eest vastutavaid isikuid ja laiemat kohalikku kogukonda;

                              f)

                              kaaluda võimalusi selliste keeleoskuste hindamiseks ja valideerimiseks, mis ei ole õppekava osa, kuid mille õppija (näiteks sisserändaja või pagulase taustaga või kakskeelne õppija) on omandanud informaalse õppimise teel või õppija varasema elukohariigi ametlikus koolisüsteemis; näiteks laiendades nende keelte valikut, mida võib lisada õpilase koolilõputunnistusele;

                              g)

                              parandada Euroopa keeleõppe raamdokumendi kasutamist, soodustades eelkõige keeleõppekavade, keeletestide ja keeleoskuse hindamise arendamist;

                              h)

                              tagada koolidele tugi oma keeleõppekäsituse määratlemisel, võttes samal ajal arvesse riigis kehtivaid õigusakte, ning aidata koolidel oma keelelist mitmekesisust aktiivselt väärtustada ja kasutada;

                              i)

                              pakkuda koolidele ja koolituskeskustele nende Euroopa perspektiivi tugevdamiseks võimalusi näiteks Euroopa keeleõppe tunnuskirja meetme jätkuva rakendamise, selge Euroopa perspektiiviga koolide esiletõstmise süsteemi väljatöötamise ja keelelist mitmekesisust käsitlevate üleriiklike ürituste korraldamise abil;

                  5)

                  toetada õpetajaid, koolitajaid, inspektoreid ja koolijuhte keeleteadlikkuse arendamisel, tehes selleks järgmist:

                              a)

                              investeerides vajaduse korral keeleõpetajate põhikoolitusse ja täiendusõppesse, et suurendada nende pädevust, saada juurde uusi õpetajaid ning neid õpetajaametis hoida, eesmärgiga säilitada põhi- ja keskhariduse raames laia keeleõppevaliku pakkumine;

                              b)

                              edendades vabatahtlikku koostööd asutuste vahel, mis vastutavad keeleõpetajate põhikoolituse ja täiendusõppe eest;

                              c)

                              lisades õpetajate ja koolijuhtide põhikoolitusse ja pidevasse kutsealasesse enesetäiendamisse ettevalmistuse keelelise mitmekesisusega toimetulekuks klassiruumis;

                              d)

                              soodustades õpetajakutset omandavate üliõpilaste hulgas õppeperioodide veetmist välismaal ning kõigi õpetajate, koolitajate, inspektorite ja koolijuhtide liikuvust;

                              e)

                              soodustades õpirände integreerimist kõigi keeleõpetajate haridusse ja õpirände tunnustamist nii, et äsja kõrgkooli lõpetanud keeleõpetajad saaksid võimaluse veeta soovitavalt ühe õppe- või õpetamissemestri välismaal, eelkõige programmi „Erasmus+“ kaudu;

                              f)

                              soodustades koolis pakutava õpikogemuse rikastamiseks ning õpetajate ja õpilaste mitmekeelsuse pädevuse arendamiseks eTwinningu (11) ja muude virtuaalkoostöövormide kasutamist ning võrgustiku loomist silmast silma suhtluseks;

                              g)

                              soodustades keeleõpetajate ja muude aineõpetajate koostööl põhinevat õpetamist;

                  6)

                  soodustada innovaatiliste, kaasavate ja mitmekeelsete pedagoogikameetmete uuringuid ja kasutamist, sealhulgas näiteks digivahendite kasutamist, juba osatavate keelte kasutamist uute keelte mõistmiseks, õppeainete võõrkeeles õpetamist (lõimitud aine- ja keeleõpe), ning ajakohastada õpetajate põhikoolitust;

                  7)

                  tagada, et eri haridus-ja koolitusetappides omandatavat keeleoskust kaardistataks, mis täiendaks olemasolevat teavet keeleõppevõimaluste kohta;

                  8)

                  anda keeleõppe edendamisel saadud kogemuste ja saavutatud edu kohta aru olemasolevate raamistike ja vahendite kaudu,

            KIIDAB HEAKS KOMISJONI KAVATSUSED

                  9)

                  toetada käesoleva soovituse järelmeetmete võtmist, hõlbustades liikmesriikidevahelist vastastikust õpet ja töötades koostöös liikmesriikidega välja selliseid mitmekeelseid vahendeid nagu:

                              a)

                              suunised selle kohta, kuidas siduda keelte õpetamine ja hindamine Euroopa keeleõppe raamdokumendis esitatud võrdlusraamistikuga (12);

                              b)

                              tõenditel põhinevad juhendmaterjalid uute õppevormide ja toetavate õppesuundade kohta, mis hõlmaksid ka õppekavaväliseid keeli;

                              c)

                              digivahendid keeleõppe ja haridustöötajate kutsealase arengu jaoks keeleõppe valdkonnas, näiteks laialt avatud e-õpe, vahendid iseenda keeleoskuse hindamiseks (13) ning võrgustikud, sealhulgas eTwinning ja platvormi School Education Gateway juurde kuuluv Teacher Academy;

                              d)

                              meetodid ja vahendid, millega toetada mitmekeelsuse pädevuse hindamist liidus;

                  10)

                  toetada programmi „Erasmus+“ vahenditest veelgi enam kooliõpilaste ning kutsehariduses ja -õppes osalejate õpirännet ning õpetajate, koolitajate, inspektorite ja koolijuhtide liikuvust, samuti liidu vahendite, näiteks programmide „Erasmus+“ ja „Horisont 2020“, Varjupaiga-, Rände- ja Integratsioonifondi ja Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide laiapõhjalist kasutamist vajaduse korral käesoleva soovituse ja selle lisa rakendamiseks, ilma et see mõjutaks mingil viisil järgmise mitmeaastase finantsraamistiku üle peetavaid läbirääkimisi;

                  11)

                  tugevdada keeleõppe valdkonnas tehtavat koostööd Euroopa Nõukogu ja Euroopa Nüüdiskeelte Keskusega eesmärgiga soodustada keeleõppes kasutatavate innovaatiliste meetodite levikut ning suurendada teadlikkust keeleõppe väga tähtsast rollist tänapäeva ühiskonnas;

                  12)

                  anda aru käesoleva soovituse rakendamise järelmeetmete kohta, kasutades selleks eelkõige olemasolevaid raamistikke ja vahendeid.

         Brüssel, 22. mai 2019

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            C. B. MATEI

         (1)  COM(2017) 673 final.

         (2)  EUCO 19/1/17 REV 1.

         (3)  ELT C 189, 4.6.2018, lk 1.

         (4)  Kuigi Euroopa Nõukogu kasutab inimeste mitme keele oskuse kirjeldamiseks inglise keeles mõistet plurilingualism („paljukeelsus“), kasutatakse Euroopa Liidu ametlikes dokumentides inglise keeles mõistet multilingualism („mitmekeelsus“), et kirjeldada nii üksikisiku pädevusi kui ka ühiskondlikke situatsioone. Osaliselt on see tingitud raskustest mõistete plurilingual ja multilingual eristamisel muudes kui inglise ja prantsuse keeles.

         (5)  Eurooplased ja nende keeled – Eurobaromeetri eriuuringu kokkuvõte (2012).

         (6)  „Esimene keel“ – keelevariant (-variandid), mis on omandatud ja mida kasutatakse varases lapsepõlves (umbes enne kahe- või kolmeaastaseks saamist), mil inimene õpib rääkima. Eelistatav on just see termin („esimene keel“), võttes arvesse, et termin „emakeel“ osutub sageli ebakohaseks, sest esimese keele rääkija ei pea tingimata olema vaid ema.

         (7)  Komisjoni teatis „Majanduskasvu ja ühtekuuluvuse edendamine ELi piirialadel“ (COM(2017) 534).

         (8)  Kokkuvõte esimesest Euroopa keeleoskuse uuringust (Euroopa Komisjon, 2012).

         (9)  Euroopa keeleõppe tunnuskirja väljaandmine toimub riiklikul tasandil ning seda toetatakse programmist „Erasmus+“.

         (10)  Õppija keelepagasisse võivad kuuluda ka klassikalised keeled, näiteks vanakreeka ja ladina keel.

         (11)  eTwinning on turvalise veebiplatvormi kaudu hallatav kogukond, mis ühendab õpetajaid eelkooliastmest kuni keskharidustaseme koolideni.

         (12)  Põhineb kogemustel ja teadmistel, mida saadi, kui Euroopa Nõukogu koostas ja ajakohastas nimetatud raamdokumendi ning kui Euroopa Nüüdiskeelte Keskus ja Euroopa Komisjon kasutasid selle töö tulemusi ühiselt rahastatud õpetajahariduse projektides.

         (13)  Praegu pakub Europass iseenda keeleoskuse hindamise võimalust ning selle toimimine ja tõhusus vaadatakse läbi Europassi otsuse rakendamise käigus.

         LISA
         Keeleteadlikkus koolides – tervikliku keeleõppekäsituse väljatöötamine
         Terviklik keeleõppekäsitus võiks toetada keeleõpet käsitleva soovituse rakendamist. Käesolevas lisas kirjeldatakse pedagoogilisi põhimõtteid ja häid tavu, mille ühine eesmärk on suurendada koolide üldist keeleteadlikkust, peaeesmärgiga parandada keeleõppe tulemusi.
         Keelte õpetamine on oluline tegur kõigi õppeainete puhul, selle vahendusel pööratakse tähelepanu keele eri kasutusvõimalustele klassiruumis ning keele tähtsale rollile õppeaine sisu õppimisel ja mõistmisel. Akadeemilise keele hea valdamine käib käsikäes ainesisu tundmise ja sellest arusaamise arenguga.
         Koolides ning kutseharidus- ja kutseõppeasutustes valitsev keeleteadlikkus võiks toetada arusaama sellest, et keeleõpe on dünaamiline ja pidev protsess; siia alla kuulub ka esimese keele, selle eri registrite ja stiilide järjepidev omandamine, mis on tihedalt seotud teiste keelte õppimisega erineval keeleoskuse tasemel, mis vastab iga õppija oludele, vajadustele ja huvidele.
         Koolide ning kutseharidus- ja kutseõppeasutuste keeleteadlikkus võiks toetada arusaamist keele mõõtmest koolikorralduse, keele õpetamise ja keele kasutamise kõigil tasanditel, näiteks kirjaoskuse arendamisel, võõrkeeleõppes, aineõppes, kaasõpilaste räägitavate keelte teadvustamisel, suhtluses lapsevanematega ja koolikeskkonnaga laiemalt jne.
         Sellisele keeleteadlikkuse käsitlusele võib kasuks tulla koolikogukonna eri liikmete vaheline tihe koostöö, mis toimub ideaaljuhul kooli kui õppiva organisatsiooni kontseptsiooni raames või üldisemalt koolikeskse lähenemisviisi alusel.
         Allpool on toodud mõned näited headest tavadest, mille kohta on leitud, et need suurendavad koolide ning kutseharidus- ja kutseõppeasutuste keeleteadlikkust.
         1.   Mitmekeelsus koolides ning kutseharidus- ja kutseõppeasutustes

                     —

                     Positiivne suhtumine keelelisse mitmekesisusse võib aidata luua keelesõbraliku keskkonna, kus mitme keele õppimist ja kasutamist peetakse rikkuseks ja ressursiks. Tuleks suurendada teadlikkust keeleõppe olulisusest ning kasust, mida annab keelte laiem kasutus hariduslikult, kognitiivselt, sotsiaalselt, erialaselt ja majanduslikult ning kultuuridevahelise suhtluse kontekstis.

                     —

                     Keeleoskuse ja keeleteadlikkuse arendamise võib horisontaalselt õppekavva integreerida. Keelte ja muude õppeainete integreerimine võimaldab edendada autentsemat õpet, mis on suunatud toimetulekule päriselus.

                     —

                     Õppijate motiveeritust keelte õppimisel saab suurendada, kui õppesisu seotakse nende elu ja huvidega, võttes arvesse informaalset õppimist ja soodustades sünergiaid õppekavaväliste tegevustega. Seost igapäevase keelekasutuse ning koolides ja kutseharidus- ja kutseõppeasutustes õpetatava keele vahel saab tugevdada, tunnistades varasemat keeleõpet ning pakkudes võimaluse lisada kooli lõputunnistusele pädevuse, mis tuleneb informaalsest õppimisest (näiteks sisserändaja või pagulase taustaga või kakskeelse õppija puhul) või sellest, et õppija käis koolis teise riigi (mis oli tema varasem elukohariik) ametlikus koolisüsteemis.

                     —

                     Õppija kogu keelelist repertuaari saab väärtustada ja toetada ka koolides ning kasutada pedagoogilise ressursina kõigi õppijate õpingute jätkamisel. Õpilased saavad üksteist õppimisel aidata, oma räägitavat keelt või keeli teistele tutvustada ja keeli võrrelda.

                     —

                     Koolides võiks peamistele globaalsetele suhtluskeeltele lisaks õpetada ka muid keeli. Keelte valik võiks sõltuda sellest, kas riigis on kasutusel kaks või enam riigikeelt või kas tegemist on kindlalt väljendatud huviga edendada naaberriigi keele õppimist.

                     —

                     Piirialadel asuvate alusharidus- ja lapsehoiuasutuste ning koolidevaheliste partnerluste loomine julgustab lapsi juba varasest east õppima naaberriigi keelt ja vähendab piirialadel keelebarjääre.

                     —

                     Koole ning kutseharidus- ja kutseõppeasutusi võiks kutsuda veelgi rohkem üles kasutama keeleõppe ja keelelise mitmekesisuse edendamiseks Euroopa keeltepäeva tähistamist ja Euroopa keeleõppe tunnuskirja. Koolide ja koolituskeskuste Euroopa perspektiivi tugevdamiseks toetatakse selge Euroopa mõõtmega koolide esiletõstmise süsteemi väljatöötamist.

               2.   Keeleõpet soodustav tõhus ja innovaatiline õpetamine

                     —

                     Keelte õppimise, õpetamise ja hindamise toetamiseks võiks kasutada digivahendite kõiki võimalusi. Tehnoloogilised vahendid aitavad õpitavate keelte valikut tohutult suurendada, pakuvad võimalusi keelte kasutamiseks ning võivad olla väga kasulikud selliste keelte õppimise toetamisel, mida koolis ei õpetata. Selles kontekstis võib kriitilise mõtlemise ja meediakirjaoskuse arendamine ning tehnoloogiliste vahendite asjakohane ja turvaline kasutamine olla oluline õpielement.

                     —

                     Koolidevaheline virtuaalkoostöö eTwinningu ja muude virtuaalkoostöövormide abil võib noortel aidata paremini keelt õppida, teha teistest riikidest pärit eakaaslastega koostööd ja valmistada end ette välismaal toimuvaks kõrgkoolis õppimiseks või koolituseks, praktikaks või vabatahtlikuks tööks.

                     —

                     Õpiränne, sealhulgas programmi „Erasmus+“ kaudu, võiks muutuda õppeprotsessi tavapäraseks osaks. Seda tuleks laiendada, et see hõlmaks virtuaalset õpirännet ja haridustöötajate õpirännet.

                     —

                     Õpetajad, koolitajad ja õppijad võiksid keele omandamise jälgimiseks ja hindamiseks kasutada nii diagnoosiva, kujundava kui ka kokkuvõtva hindamise meetodeid; keeleõppes tehtud edusammude kaardistamiseks saab kasutada individuaalset keelemappi, näiteks Euroopa keelemappi ja Europassi keelepassi.

               3.   Toetus õpetajatele ja koolitajatele

                     —

                     Nüüdiskeelte õpetajaid võiks julgustada võtma osa vahetuskavadest riikidega, kus räägitakse nende õpetatavat keelt. See võiks olla osa nende põhikoolitusest ja/või edasisest kutsealasest enesetäiendamisest. Iga äsja kõrgkooli lõpetanud õpetaja võiks olla õppinud või õpetanud soovitavalt ühe semestri välismaal.

                     —

                     Lisaks nüüdiskeelte õpetajatele võiksid ka muude ainete õpetajad ja koolitajad olla keeleteadlikud ning omandada teadmised keeledidaktikast, samuti võiksid nad osata õppijaid strateegiliselt toetada.

                     —

                     Keelte õpetamisse saaks kaasata ka keeleassistente, selleks sobivad hästi liikmesriikidevaheliste vahetuskavade pakutavad võimalused.

                     —

                     Õpetajatele tuleb pakkuda pideva kutsealase arengu võimalusi (näiteks võib luua võrgustikke, praktikakogukondi, laiadele massidele mõeldud keeleõppe veebiprogramme, tipptaset arendavaid keskusi, veebiõppe koostööprojekte, ühiseid tegevusuuringuid jne), et nad saaksid olla kursis viimaste pedagoogiliste uuendustega ja end nendele vastavalt täiendada.

               4.   Keeleõpet toetavad partnerlused ja sidemed laiendatud koolikeskkonnas

                     —

                     Koolid ning kutseharidus- ja kutseõppeasutused võiksid koostöös lapsevanematega välja selgitada, kuidas lapsevanemad saavad laste keeleõpet toetada, seda eriti juhul, kui lapsed kasvavad üles mitmekeelses keskkonnas või kui nende kodune keel erineb õppekeelest.

                     —

                     Koolid ning kutseharidus- ja kutseõppeasutused võivad välja kujundada partnerlusi keelekeskuste, keelelaborite, avalike raamatukogude, kultuurikeskuste või muude kultuuriühingute, ülikoolide või teaduskeskustega, et luua kaasavam õpikeskkond, rikastada keelte omandamist ning muuta õppemeetodid paremaks ja innovaatilisemaks.

                     —

                     Koolid, kutseharidus- ja kutseõppeasutused ning omavalitsused võivad ühiste jõududega luua keelekeskusi, kus õpetatakse rohkem keeli, et ka vähem levinud keeled ja/või kooliprogrammi mitte kuuluvad keeled säiliksid.

                     —

                     Koostöö tööandjatega, kes tegutsevad vastavas piirkonnas või kaugemal, võib aidata paremini mõista, kui tähtis on mitmekeelsuse pädevus tööelus, ning aidata tagada, et tänu omandatud mitmekeelsuse pädevusele on palju lihtsam tööd leida.

                     —

                     Tuleks soodustada piirialade haridus- ja koolitusasutuste vahelisi piiriüleseid partnerlusi. Üliõpilaste, õpetajate, koolitajate ja haldustöötajate õpirännet, samuti doktorantide ja teadlaste õpirännet võiks lihtsustada, pakkudes neile teavet ja kursusi naaberriigi keel(t)es. Selliste piiriüleste partnerluste raames mitmekeelsust edendades saab ette valmistada koolilõpetajaid, kes on valmis sisenema tööturule mõlemal pool piiri.

                     —

                     Õpetajaharidust pakkuvate haridusasutuste omavahelise koostöö edendamine.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 7. detsember 2018, asutuste ja filiaalide andmete registri kohta (EKP/2018/36)

text:
               17.1.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 21/1

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
      7. detsember 2018,
      asutuste ja filiaalide andmete registri kohta
      (EKP/2018/36)
      (2019/C 21/01)
      EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 127 lõikeid 2 ja 5 ning artikli 132 lõike 1 kolmandat taanet,
      võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 5.1,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Asutuste ja filiaalide andmete register (Register of Institutions and Affiliates Data, RIAD) on ühine andmekogu juriidiliste isikute ja muude statistiliste institutsionaalsete üksuste selliste viitandmete hoidmiseks, mille kogumine toetab äritegevust kogu eurosüsteemis ning Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ja ühtse järelevalvemehhanismi (SSM) ülesannete täitmist. RIADisse sisestatava teabe esitavad eurosüsteemi liikmed ning eurot rahaühikuna mittekasutavate liikmesriikide keskpangad, kui sellised keskpangad osalevad vabatahtlikult RIADi töös.

                  (2)

                  RIADi töös osalevad eurot rahaühikuna mittekasutavate liikmesriikide keskpangad peaksid tegema koostööd omavahel, eurosüsteemi RKPde ja Euroopa Keskpangaga RIADisse kantud üksuste viitandmete edastamisel, kaasajastamisel ja valideerimisel kooskõlas Euroopa Keskpanga suunisega (EL) 2018/876 (EKP/2018/16) (1) ning nad peaksid saama nende riigisiseste üksuste andmeid kõigipoolselt kasutada ja jagada.

                  (3)

                  EKPSi sisese RIADi haldamise tiheda ja tõhusa koostöö huvides ning kooskõlas Euroopa Keskpanga suunise (EL) 2018/876 (EKP/2018/16) põhjendusega 9 tuleb nimetatud suunise täiendamiseks vastu võtta soovitus.

                  (4)

                  RIADi andmete jagamisel kehtivad EKPSi konfidentsiaalsusnõuded või mittestatistiliste RIADi andmete korral muud saladuse kaitse nõuded ning eurot rahaühikuna mittekasutavate liikmesriikide vahelise andmete jagamise suhtes võivad kehtida täiendavad õiguslikud piirangud riigisisesel tasandil,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      I.   Mõisted

      Käesolevas soovituses on mõistel „üksus“ suunise (EL) 2018/876 (EKP/2018/16) artikli 2 punktis 1 määratletud tähendus.
      II.   Statistilise teabe esitamine

      Käesoleva soovituse adressaadid peaksid järgima suunises (EL) 2018/876 (EKP/2018/16) eurot rahaühikuna kasutavate liikmesriikide keskpankadele adresseeritud sätteid.
      III.   Lõppsäte

      Käesolev otsus on adresseeritud eurot rahaühikuna mittekasutavate liikmesriikide keskpankadele.

         Frankfurt Maini ääres, 7. detsember 2018

               EKP president

            Mario DRAGHI

         (1)  Euroopa Keskpanga suunis (EL) 2018/876, 1. juuni 2018, asutuste ja filiaalide andmete registri kohta (EKP/2018/16) (ELT L 154, 18.6.2018, lk 3).


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2019, millega nimetatakse ametisse Euroopa Keskpanga president

text:
               12.7.2019

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 235/1

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      9. juuli 2019,
      millega nimetatakse ametisse Euroopa Keskpanga president
      (2019/C 235/01)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 283 lõiget 2 ja artikli 139 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitlevat protokolli nr 4, eriti selle artiklit 11.2,
      SOOVITAB EUROOPA ÜLEMKOGUL
      nimetada Christine LAGARDE Euroopa Keskpanga presidendiks kaheksaks aastaks alates 1. novembrist 2019.

         Brüssel, 9. juuli 2019

               Nõukogu nimel

               Eesistuja

            M. LINTILÄ