Tähtis õiguslik teade

|

52007PC0215

Soovitus: Nõukogu otsus Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva 26. juuli 1995. aasta Euroopa Politseiameti konventsiooniga (Europoli konventsiooniga)  /* KOM/2007/0215 lõplik - CNS 2007/0076 */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 25.4.2007KOM(2007) 215 lõplik2007/0076 (CNS)Soovitus:NÕUKOGU OTSUSBulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva 26. juuli 1995. aasta Euroopa Politseiameti konventsiooniga (Europoli konventsiooniga)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIBulgaaria ja Rumeenia 2005. aasta ühinemisaktiga[1] nähakse ette lihtsustatud süsteem Bulgaaria ja Rumeenia ühinemiseks konventsioonidega (ja protokollidega), mille liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 (varem Euroopa Liidu lepingu artikkel K.3) või EÜ asutamislepingu artikli 293 alusel. Erinevalt varasemast ei ole enam vaja pidada läbirääkimisi ega sõlmida ühinemisprotokolle nende konventsioonidega (mis tähendaks ratifitseerimist 27 riigis): ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega ühinemisakti kaudu.Ühinemisakti artikli 3 lõigetes 3 ja 4 on selleks sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, alates millest kõnealused konventsioonid jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia suhtes, ning teha neis konventsioonides kõik kahe uue liikmesriigi ühinemise tõttu vajalikud kohandused (mille hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine bulgaaria ja rumeenia keeles, et need versioonid saaks olla võrdselt autentsed). Nõukogu tegutseb komisjon soovitusel, olles konsulteerinud Euroopa Parlamendiga.Ühinemisakti I lisas on loetletud seitse justiits- ja siseküsimustega seotud konventsiooni ja protokolli.Nimekirja kuuluvad Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhinev 26. juuli 1995. aasta Euroopa Politseiameti konventsioon (Europoli konventsioon), Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhinev Euroopa Politseiameti konventsiooni Euroopa Ühenduste Kohtu eelotsuste abil tõlgendamise 24. juuli 1996. aasta protokoll, Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 ja Europoli konventsiooni artikli 41 lõikel 3 põhinev Europoli, selle organite liikmete ning Europoli asedirektorite ja töötajate eesõiguste ja puutumatuse 19. juuni 1997. aasta protokoll, Euroopa Politseiameti konventsiooni (Europoli konventsiooni) artikli 43 lõikel 1 põhinev selle konventsiooni artikli 2 ja lisa 30. novembri 2000. aasta muutmisprotokoll, Euroopa Politseiameti konventsiooni (Europoli konventsioon) ja Europoli, selle organite liikmete ning Europoli asedirektorite ja töötajate eesõiguste ja puutumatuse protokolli 28. novembri 2002. aasta muutmisprotokoll ja Euroopa Politseiameti konventsiooni (Europoli konventsiooni) artikli 43 lõikel 1 põhinev selle konventsiooni 27. novembri 2003. aasta muutmisprotokoll.Käesolev komisjoni soovitus nõukogu otsuse kohta on suunatud kohanduste tegemisele Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise tõttu eespool nimetatud konventsiooni ja protokollidega vastavalt ühinemisakti artikli 3 lõikele 4.2007/0076 (CNS)Soovitus:NÕUKOGU OTSUSBulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva 26. juuli 1995. aasta Euroopa Politseiameti konventsiooniga (Europoli konventsiooniga)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu asutamislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemislepingut,võttes arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisakti (edaspidi „ühinemisakt”), eriti selle artikli 3 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni soovitust,[2]võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:1.  Euroopa Politseiameti konventsioonile (Europoli konventsioonile) (edaspidi „Europoli konventsioon”) kirjutati alla 26. juulil 1995. aastal Brüsselis ja see jõustus 1. oktoobril 1998.2.  Europoli konventsiooni on täiendatud kahe protokolliga, millele on alla kirjutatud 24. juulil 1996 ja 19. juunil 1997 ja mis jõustusid vastavalt 29. detsembril 1998 ja 1. juulil 1999.[4]3.  Europoli konventsiooni on täiendatud kolme protokolliga, millele on alla kirjutatud 30. novembril 2000,[5] 28. novembril 2002[6] ja 27. novembril 2003[7] ja mis jõustuvad 90 päeva pärast teatise saamist viimaselt seda formaalselt täitvalt liikmesriigilt, mis oli Euroopa Liidu liige ajal, mil võeti vastu nõukogu akt, millega koostati kõnealune protokoll.4.  Europoli konventsioon jõustus Tšehhi Vabariigis, Eestis, Küprosel, Lätis, Leedus, Ungaris, Maltal, Poolas, Sloveenias ja Slovakkias nimetatud riikide ühinemise järel Euroopa Liiduga.5.  Ühinemisakti artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et Bulgaaria ja Rumeenia ühinevad konventsioonide ja protokollidega, mis on sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud ühinemisakti I lisas, mis sisaldab muuhulgas ka Europoli konventsiooni ning 24. juuli 1996. aasta, 19. juuni 1997. aasta, 30. novembri 2000. aasta, 28. novembri 2002. aasta ja 27. novembri 2003. aasta protokolli. Need jõustuvad Bulgaarias ja Rumeenias nõukogu määratud kuupäeval.6.  Ühinemisakti artikli 3 lõike 4 kohaselt teeb nõukogu kõnealuste konventsioonidega ja protokollidega ühinemise tõttu nõutavad kohandused,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Europoli konventsioon ning 24. juuli 1996. aasta ja 19. juuni 1997. aasta protokoll jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia suhtes käesoleva otsuse vastuvõtmisele järgneva kuu esimesel kuupäeval.Artikkel 230. novembri 2000. aasta, 28. novembri 2002. aasta ja 27. novembri 2003. aasta protokoll jõustuvad Bulgaaria ja Rumeenia suhtes nimetatud protokollide jõustumise kuupäeval.Artikkel 3Europoli konventsiooni ning 24. juuli 1996. aasta, 19. juuni 1997. aasta, 30. novembri 2000. aasta, 28. novembri 2002. aasta ja 27. novembri 2003. aasta protokolli bulgaaria- ja rumeeniakeelne tekst, mis on lisatud käesolevale otsusele, on autentsed samadel tingimustel kui Europoli konventsiooni ning 24. juuli 1996. aasta, 19. juuni 1997. aasta, 30. novembri 2000. aasta, 28. novembri 2002. aasta ja 27. novembri 2003. aasta protokolli tekst muudes ELi ametlikes keeltes.Artikkel 4Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISA Europoli konventsiooni ning 24. juuli 1996. aasta, 19. juuni 1997. aasta, 30. novembri 2000. aasta, 28. novembri 2002. aasta ja 27. novembri 2003. aasta protokolli tekst bulgaaria ja rumeenia keeles..[1] ELT 2005 L 157, lk 203.[2] ELT C […], […], lk […].[3] ELT C […], […], lk […].[4] Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 alusel koostatud 24. juuli 1996. aasta protokoll, mis käsitleb Euroopa Politseiameti (Europoli) loomise konventsiooni tõlgendamist Euroopa Ühenduste Kohtu tehtud eelotsuste abil (EÜT C 299, 9.10.1996, lk 2), Euroopa Liidu lepingu artikli K.3 ja Europoli konventsiooni artikli 41 lõike 3 alusel koostatud 19. juuni 1997. aasta protokoll, mis käsitleb Europoli, selle organite liikmete ning Europoli asedirektorite ja töötajate privileege ja immuniteete (EÜT C 221, 19.7.1997, lk 2).[5] EÜT C 358, 13.12.2000, lk 2.[6] EÜT C 312, 16.12.2002, lk 2.[7] ELT C 2, 6.1.2004, lk 3.


title: Nõukogu soovitus, 14. juuli 2015, milles käsitletakse Itaalia 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2015

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 272/61

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. juuli 2015,
   milles käsitletakse Itaalia 2015. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2015/C 272/16)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               14. juulil 2015 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3). Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)

               Nõukogu võttis 8. juuli 2014 vastu soovituse (4) Itaalia 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Itaalia 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 473/2013 (5) esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Itaalia 2015. aasta eelarvekava kohta.

               (4)

               28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Itaaliat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamiseks, struktuurireformide intensiivistamiseks ja vastutustundlikuks, majanduskasvu soodustavaks eelarve konsolideerimiseks.

               (6)

               26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Itaalia 2015. aasta riigiaruande. Riigiaruandes hinnati Itaalia edusamme 8. juulil 2014. vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Itaalias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Eelkõige on oluline tegeleda püsivalt madala tööviljakuse ja nõrga konkurentsivõime algpõhjustega ning vähendada valitsemissektori võlga. Itaalia majanduse suurust silmas pidades on eriti oluline võtta meetmeid, et vähendada võimalikku negatiivset mõju Itaalia majandusele ning majandus- ja rahaliidule laiemalt.

               (7)

               28. aprillil 2015 esitas Itaalia oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)

               Itaalia suhtes kohaldatakse stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda aastatel 2013–2015. Komisjon esitas 27. veebruaril 2015 vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 3 aruande, kuna võis eeldada, et Itaalia ei tee piisavaid edusamme võlareeglist kinnipidamiseks aastatel 2014–2015. Analüüsis järeldati, et võlakriteeriumi tuleks pidada selleks ajaks täidetuks.

               (9)

               Pärast kevadprognoosi tähtpäeva, 30. aprillil 2015 tegi Itaalia konstitutsioonikohus otsuse, milles kuulutas ajutise suuremate pensionide indekseerimata jätmise aastatel 2012–2013 põhiseadusevastaseks. Valitsus võttis 18. mail 2015 nimetatud kohtuotsuse täitmiseks vastu dekreet-seaduse ning kinnitas stabiilsusprogrammi eelarve-eesmärgid. Seda teavet arvesse võttes võib veebruaris ELTLi artikli 126 lõike 3 kohaselt esitatud ettekande järeldusi pidada praeguses etapis ikka veel üldjoontes kehtivateks. Kõnealuse kohtuotsuse täpne mõju eelarvele sõltub sellest, kuidas valitsus otsust täidab, kuid seda tuleb veel täpsustada. Uut teavet arvesse võttes võib hiljem osutuda põhjendatuks ettekande koostamine vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 3. Täpsete andmete puudumisel ja täiendavaid selgitusi oodates võib praegu üldjoontes lähtuda veebruaris esitatud ettekande järeldustest.

               (10)

               Oma 2015. aasta stabiilsusprogrammis taotles Itaalia 2016. aastal keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks nõutud kohandamiskavast ajutist kõrvalekaldumist 0,4 protsendipunkti võrra SKPst, et võtta arvesse kavandatud olulisi struktuurireforme, millel on positiivne mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Nende reformide aluseks olevad andmed on esitatud Itaalia 2015. aasta riiklikus reformikavas. Reformikavas esitatud valdkonnad, millel on mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele, on järgmised: i) avalik haldus ja lihtsustamine; ii) toote- ja teenuseturud; iii) tööturg; iv) õigusemõistmine tsiviilasjades; v) haridus; vi) maksukoormuse nihutamine; ning vii) kulude läbivaatamine rahastamismeetmena. Ametiasutuste hinnangul on 2020. aastaks reformide mõju reaalsele SKPle 1,8 protsendipunkti, mis tundub usutav. Kui reformid rakendatakse täielikult ja õigeaegselt, on neil positiivne mõju riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Tingimusel, et valitsus võtab 2015. aastal vajalikke meetmeid eesmärgiga nõuetekohaselt tasakaalustada eespool nimetatud konstitutsioonikohtu otsuse püsivat mõju tagamaks, et: i) Itaalia suhtes kohaldatakse ka edaspidi stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa; ii) säilitatakse nõuetekohane kindlusvaru seoses aluslepingu kontrollväärtusega; ning iii) keskpika perioodi eesmärk saavutatakse stabiilsusprogrammi nelja-aastase kestuse jooksul. Itaalia täidab praeguse hinnangu kohaselt taotletud ajutise kõrvalekalde võimaldamise tingimusi 2016. aastal, eeldusel et ta viib nõuetekohaselt ellu kokkulepitud reforme, mida jälgitakse Euroopa poolaasta raames.

               (11)

               2015. aasta stabiilsusprogrammis on kavandatud, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk väheneb järk-järgult, jõudes 2015. aastal 2,6 %ni SKPst ja 2016. aastal 1,8 %ni SKPst. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurselt tasakaalus eelarvepositsiooni – aastaks 2017. Ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon (6) saavutab keskpika perioodi eesmärgi siiski 2018. aastal. Keskpika perioodi eesmärgi saavutamine 2017. aastaks näib olevat asjakohane, võttes arvesse struktuurireformi kohaldamise klauslit ja 2015. aasta stabiilsusprogrammis sätestatud kohustusi.

               (12)

               Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks olema suurim 2015. aastal, ulatudes 132,5 %ni SKPst, ja seejärel peaks see järk-järgult vähenema ligikaudu 120 %ni SKPst 2019. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Valitsus ei ole veel kindlaks määranud täiendavaid kulukärpeid, mis võimaldavad tal 2016. aastal vältida juba vastu võetud käibemaksumäära tõstmist.

               (13)

               Itaalia peaks 2015. aastal parandama oma struktuurset eelarvepositsiooni 0,25 % võrra SKPst. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2015. aastal kavandatud struktuuriline kohandus keskpika perioodi eesmärgi suunas 0,3 % SKPst kooskõlas Itaalia kohustustega stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa alusel. Itaalia peaks 2016. aastal parandama oma struktuurset eelarvepositsiooni vähemalt 0,1 % SKPst, võttes arvesse struktuurireformi klausli alusel lubatud kõrvalekallet. Kuid eeldusel, et poliitikat ei muudeta, halveneb komisjoni prognoosi kohaselt struktuurne eelarvepositsioon 0,2 %ni SKPst, mille tulemusena on mõningase kõrvalekalde oht. Seetõttu on vaja võtta täiendavaid meetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Itaalia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (14)

               Kuigi Itaalia ametiasutuste esitatud ulatusliku erastamisprogrammi rakendamine andis oodatud panuse Itaalia jaoks peamiseks ülesandeks olevatesse võlga vähendavatesse meetmetesse, tekkis 2014. aastal viivitusi; selle tulemusena ulatusid erastamistulud 2014. aastal 0,2 %ni SKPst ja seatud eesmärk 0,7 % aastas jäi saavutamata.

               (15)

               Viimase aasta jooksul on Itaalia võtnud otsustavaid meetmeid, et leevendada tööjõu maksukoormust, mis on siiski veel kõrge. Maksukulude hulk ja ulatus, eelkõige vähendatud käibemaksumäärad, on ikka veel liiga suur. Kinnisvara maksustamisel on maareformi elluviimisel tehtud vaid tagasihoidlikke edusamme ja reformi raames on eriti vajalik vaadata läbi aegunud katastriandmed. Lisaks ei ole tegeletud keskkonnamaksude läbivaatamise ega keskkonnakahjulike toetuste kaotamisega. Itaalia on moodustanud keskkonnamaksude komitee. Neid küsimusi käsitletakse maksureformi seaduses, mille rakendamine on seadusandlike dekreetide puudumise tõttu siiski edasi lükkunud. Hoolimata mõningatest meetmetest selles valdkonnas vähendavad Itaalias maksusüsteemi tõhusust püsivalt väike ja kulukas maksukuulekus ning suur maksudest kõrvalehoidumine (mis ulatub valitsuse hinnangul aastas 91 miljardi euroni ehk 5,6 %ni SKPst). Valitsus on võtnud meetmeid, et tagada maksudeklaratsioonide täpsus, kuid need meetmed tuleb muuta täielikult toimivaks.

               (16)

               Kõigil valitsemissektori tasanditel on saavutatud vaid piiratud edu, et tagada avaliku sektori kulutuste tõhususe ja kvaliteedi püsiv paranemine. Õigusaktidega ettenähtud kokkuhoid eelarves, sealhulgas piirkondlikul ja kohalikul tasandil, ei saavuta 2014. aasta riiklikus reformikavas ettenähtud taset. Asjaolu, et kulude läbivaatamine ei ole veel eelarvemenetluse lahutamatu osa, mõjutab üldise pikaajalise eelarvemenetluse tõhusust. ELi rahaliste vahendite haldamises esinevad endiselt suured puudujäägid, eelkõige lõunapoolsetes piirkondades. Sadamaid ja logistikat käsitlev riiklik strateegiakava on ettevalmistamisel, kuid selleks, et parandada sadamate haldamist ja nende ühendusi sisemaaga, on võetud vaid osalisi meetmeid.

               (17)

               Itaalia avalik haldus on endiselt äärmiselt ebatõhusus, mis mõjutab negatiivselt ettevõtluskeskkonda ja riigi suutlikkust reforme tulemuslikult ellu viia. Tehtud on jõupingutusi, et parandada institutsioonilist raamistikku ja avaliku halduse üldist kvaliteeti, ning need jõupingutused jätkuvad. 2015. aasta lõpuks on kavas ellu viia kaugeleulatuv põhiseaduse reform, mille üks eesmärke on eelkõige täpsustada ülesannete jaotust eri valitsustasandite vahel. Laiaulatuslik avaliku halduse reform, mille raames tegeletakse mu hulgas personali voolavuse, liikuvuse ja hüvitiste küsimustega, on pooleli. Ehkki on võetud hulk meetmeid, et suurendada läbipaistvust ja riikliku korruptsioonivastase asutuse volitusi, ei ole ikka veel läbi vaadatud hagi aegumist käsitlevaid õigusnorme, mida teised rahvusvahelised organisatsioonid peavad Itaalia korruptsioonivastase võitluse üheks alustalaks. Viimastel aastatel on tehtud olulisi samme, et parandada õiguskaitse kättesaadavust, vaadates läbi kohtumajade geograafilise jaotuse ja luues erikohtud, ning et vähendada kohtumenetluste arvu, edendades vaidluste kohtuvälist lahendamist. Kohtumenetluste kestus on endiselt suur probleem ja elluviidud reformide tulemusi tuleb veel oodata.

               (18)

               Alates 2008. aasta lõpust on viivislaenude suhtarv Itaalia pangandussektoris järsult suurenenud, peamiselt seoses pankade nõuetega muude äriühingute vastu. Seni on langenud väärtusega varade väljaselgitamise määr olnud liiga madal ja nende realiseerimine on jäänud tagasihoidlikuks. See on osaliselt tingitud Itaalia erasektori raskustes võlaturu mahajäämusest. Hiljuti vastuvõetud õigusaktid on suunatud puuduste kõrvaldamisele suurimate ühistupankade (banche popolari) üldjuhtimises, samas kui 2015. aasta aprillis saavutati kokkulepe sihtasutuste ja Itaalia ametivõimude vahel, mille eesmärk on mu hulgas vähendada sihtasutuste mõju pankade juhtimises. Praegu valmistavad väikesed ühistupangad (banche di credito cooperative) ette mittesiduvat juhtimisreformi, mida seejärel hakatakse seadusega rakendama. Itaalia pangandussektori edasine restruktureerimine ja konsolideerimine on õigustatud, et parandada finantsvahenduse tõhusust ja toetada majanduse elavdamist.

               (19)

               Laiaulatuslik tööturu reformimise seadus, tööseadus, võeti vastu 2014. aasta detsembris ja see järgib varasemate reformidega võetud suunda. Eelkõige nähakse sellega ette muudatused tööhõive kaitset käsitlevates õigusaktides, töötushüvitiste süsteemis, aktiivse ja passiivse tööturupoliitika juhtimises ja toimimises ning töö- ja pereelu ühitamises. Selle seaduse tulemuslik rakendamine sõltub suurel määral vajalike seadusandlike rakendusdekreetide vastuvõtmisest. Need käsitlevad töötasu täiendamise skeemi kasutamist, lepinguliste kokkulepete läbivaatamist, töö- ja eraelu ühitamist ning aktiivse tööturupoliitika tugevdamist. Endiselt on ainult üksikud ettevõtjad kaasatud teise taseme kollektiivläbirääkimistesse, mis võiksid aidata palgad paremini tootlikkusega vastavusse viia ja julgustada firmasid rakendama uuenduslikke lahendusi. 2014. aasta jaanuari kokkulepe, milles sätestatakse ametiühingute representatiivsuse mõõtmise kord tootmissektoris, võib aidata edendada teise taseme kollektiivläbirääkimisi, kuid seda ei rakendata veel. Naiste osalemine tööturul küll kasvab, kuid on endiselt üks madalamaid liidus. Lisaks sellele ulatus noorte töötus 2014. aasta kolmandas kvartalis peaaegu 43 %ni ning 15–24 aastaste mittetöötavate ja mitteõppivate noorte osakaal on liidu suurim. Osa põhjusi peitub haridussüsteemis, mida ikka veel iseloomustavad allapoole ELi keskmist jäävad õpitulemused ja suhteliselt suur haridussüsteemist varakult lahkunud noorte osakaal. Ainult 54,6 % neist 15–34aastastest, kes lõpetasid kolmanda taseme hariduse esimese ja teise etapi kolmanda astme viimase kolme aasta jooksul, leidsid töökoha, võrreldes ELi keskmisega 78,6 %. Itaalia on üks neid ELi riike, kus vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse määr on tõusnud enim, ja see avaldab eelkõige mõju lastele. Sotsiaalabisüsteemid on endiselt killustatud ja ebatõhusad, et seda probleemi lahendada, tuues kaasa märkimisväärseid täiendavaid kulusid.

               (20)

               Arvukad konkurentsipiirangud takistavad endiselt toote- ja teenusteturgude nõuetekohast toimimist. Parlamendis on menetlemisel seadus, mis käsitleb teatavate takistuste kõrvaldamist mitmes sektoris. Märkimisväärsed takistused on endiselt mõnes õigusega hõlmatud sektoris (õigusteenused ja apteegid), samuti muudes sektorites, sealhulgas kohaliku tasandi avalike teenuste, lennujaamade ja sadamate, panganduse ja tervishoiu valdkonnas. Tsentraliseeritud hangete laialdasemast kasutamisest hoolimata on endiselt olulisi puudusi riigihangete valdkonnas. Ebatõhus kohaliku tasandi avalike teenuste osutamine on konkurentsi eest kaitstud ja see avaldab kahjulikku mõju ka riigi rahandusele. Avatud hankemenetlust kasutatakse väheste riigihangete korral, enamik lepinguid sõlmitakse sisehangete või muude sarnaste menetluste kaudu.

               (21)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Itaalia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused Itaalia 2015. aasta riigiaruandes. Hinnangu on saanud ka stabiilsusprogramm ja riiklik reformikava ning eelnevatel aastatel Itaaliale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmed. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Itaalia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (22)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (23)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (24)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, mille vääring on euro (8). Riigina, mille rahaühik on euro, peaks ka Itaalia tagama nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Itaalial võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.

               Saavutada eelarve kohandamine keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas mahus vähemalt 0,25 % SKPst 2015. aastal ja 0,1 % SKPst 2016. aastal, võttes vajalikke struktuurimeetmeid nii 2015. kui ka 2016. aastal, võttes arvesse lubatud kõrvalekallet oluliste struktuurireformide elluviimisest. Tagada, et kulude läbivaatamine oleks eelarvemenetluse lahutamatu osa Viia kiiresti ja põhjalikult ellu erastamisprogramm ja kasutada ootamatuid tulusid, et teha täiendavaid edusamme valitsemissektori võla suhte asjakohaseks vähendamiseks. Rakendada 2015. aasta septembriks maksureformi seadus, eelkõige vaadata läbi maksukulud ja katastriandmed ning võtta meetmeid maksukuulekuse parandamiseks.

               2.

               Võtta vastu kavandatud riiklik strateegiakava sadamate ja logistika valdkonnas, eelkõige eesmärgiga edendada paremate ühenduste kaudu ühendvedusid. Tagada Territoriaalse Ühtekuuluvuse Ameti täielik töölerakendamine, et parandada oluliselt ELi rahaliste vahendite haldamist.

               3.

               Võtta vastu ja rakendada õigusaktid, millega parandatakse institutsioonilist raamistikku ja ajakohastatakse avalikku haldust. Vaadata 2015. aasta keskpaigaks läbi hagi aegumist reguleerivad normid. Tagada, et tsiviilasjades õigusemõistmise tõhustamiseks vastuvõetud reformid aitaksid lühendada menetluste kestust.

               4.

               Kehtestada 2015. aasta lõpuks siduvad meetmed, et kõrvaldada allesjäänud puudused pankade üldjuhtimises, rakendada sihtasutuste kokkulepitud reformi ning võtta meetmeid, et kiirendada viivislaenude ulatuslikku vähendamist.

               5.

               Võtta vastu seadusandlikud dekreedid, mis käsitlevad töötasu täiendamise skeemi kujundamist ja kasutamist, lepinguliste kokkulepete läbivaatamist, töö- ja eraelu ühitamist ning aktiivse tööturupoliitika tugevdamist. Edendada sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riiklike tavadega tõhusat raamistikku teise taseme kollektiivläbirääkimiste jaoks. Noorte töötuse vastu võitlemise raames võtta vastu ja rakendada kavandatud koolireform ning edendada rakenduskõrgharidust.

               6.

               Rakendada lihtsustamiskava aastateks 2015–2017, et vähendada haldus- ja regulatiivset koormust. Võtta vastu konkurentsi soodustavad meetmed kõikides sektorites, kus kohaldatakse konkurentsiõigust, ja võtta otsustavaid meetmeid, et kõrvaldada järelejäänud tõkked. Tagada, et sisehanke kriteeriumidega vastuolus olevad kohaliku tasandi teenuste riigihankelepingud parandatakse hiljemalt 2015. aasta lõpuks.

      Brüssel, 14. juuli 2015

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. GRAMEGNA

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  Nõukogu 8. juuli 2014. aasta soovitus, milles käsitletakse Itaalia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Itaalia 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 247, 29.7.2014, lk 57).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 473/2013 euroala liikmesriikide eelarvekavade seire ja hindamise ning nende ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tagamise ühiste eeskirjade kohta (ELT L 140, 27.5.2013, lk 11).

      (6)  Struktuurne eelarvepositsioon, mille komisjon on ümber arvutanud stabiilsusprogrammi teabe alusel ühiselt kokkulepitud metoodika kohaselt.

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (8)  ELT C 272, 18.8.2015, lk 98.


title: Euroopa Keskpanga soovitus, 29. november 2007 , Euroopa Liidu Nõukogule Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta [Malta keskpanga] välisaudiitorite kohta (EKP/2007/17)

text:
               15.12.2007

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 304/1

      EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
   29. november 2007,
   Euroopa Liidu Nõukogule Bank Ċentrali ta' Malta/Central Bank of Malta [Malta keskpanga] välisaudiitorite kohta
   (EKP/2007/17)
   (2007/C 304/01)
   EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja (edaspidi „EKPS põhikiri”), eelkõige selle artiklit 27.1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Keskpanga (EKP) ja eurosüsteemi riikide keskpankade raamatupidamist auditeerivad sõltumatud välisaudiitorid, keda soovitab EKP nõukogu ja kiidab heaks Euroopa Liidu Nõukogu.

               (2)

               Nõukogu 10. juuli 2007. aasta otsuse 2007/504/EÜ (vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 122 lõikele 2 ühisraha kasutuselevõtu kohta Maltal 1. jaanuaril 2008. aastal) (1) artikli 1 kohaselt täidab Malta euro kasutuselevõtuks vajalikke tingimusi ja 2003. aasta ühinemisakti artiklis 4 osutatud erand Malta suhtes tühistatakse alates 1. jaanuarist 2008.

               (3)

               Malta keskpanga seaduse muudetud artikli 20 kohaselt, mis jõustub 1. jaanuaril 2008, auditeeritakse Malta keskpanga aasta finantsaruanded kooskõlas EKPS põhikirja artikliga 27.

               (4)

               Malta keskpanga on valinud oma 2008. majandusaasta sõltumatuteks välisaudiitoriteks PricewaterhouseCoopers ja Ernst & Young,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Soovitatakse PricewaterhouseCoopers ja Ernst & Young määramist Küprose keskpanga 2008. majandusaasta välisaudiitoriteks.

      Frankfurt Maini ääres, 29. november 2007

            EKP president

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  ELT L 186, 18.7.2007, lk 32.


				|

		52013PC0709

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi /* COM/2013/0709 final - 2013/ () */

			   	SELETUSKIRI
1. Sissejuhatus
Pärast ELi ja IMFi ühist keskmise tähtajaga
rahalise abi programmi Rumeeniale ajavahemikus kevadest 2009 kuni kevadeni
2011, mille kestel eraldas Euroopa Liit 5 miljardit eurot ja IMF 12,9 miljardit
eurot, võttis Euroopa Liidu Nõukogu 12. mail 2011 vastu otsuse ennetava
jätkuprogrammi kohta, millega võimaldati Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga
rahalist abi kuni 1,4 miljardi euro ulatuses[1].
Teises programmis, mis oli samuti ELi ja IMFi ühisprogramm, ei teinud Euroopa
Liit ega IMF programmi ennetavat iseloomu arvestades väljamakseid.
4. juulil 2013 taotlesid Rumeenia
ametiasutused maksebilanssi endiselt ähvardavaid riske arvestades kolmandat ELi
keskmise tähtajaga rahalise abi programmi, seegi kord koos IMFi tugilaenuga.
ELi ja IMFi abi käsitatakse eeldatavalt ennetavana ja ilma reaalsete
väljamakseteta. 9. juulil rahuldas majandus- ja rahanduskomitee selle taotluse
ning volitas komisjoni pidama läbirääkimisi ELi ja IMFi uue ühise ennetava
programmi üle.
17. juulist kuni 31. juulini 2013. aastal külastasid
komisjoni talituste ja Rahvusvahelise Valuutafondi ametnikud läbirääkimiste
pidamiseks ühiselt Bukaresti. Läbirääkimiste käigus jõuti ametnike tasandil
kokkuleppele uue programmi korralduse ja sisu asjus. Uus programm toetab jätkuvalt
valitsuse majandusprogrammi, mille eesmärk on muu hulgas makromajandusliku,
fiskaalse ja finantsstabiilsuse tugevdamine, majanduse vastupanuvõime ja
kasvupotentsiaali suurendamine, haldussuutlikkuse suurendamine, maksuhalduse
reformimine ning avaliku sektori finantsjuhtimise ja kontrolli parandamine. Uue
programmi kestus on 24 kuud ning see hõlmab Euroopa Liidu ennetavat abi 2
miljardi euro väärtuses ja IMFi ennetavat abi tugilaenuna 1,75 miljardi SDRi
(ligikaudu 2 miljardi euro) väärtuses. Lisaks jätkab Maailmapank varasematest
kohustustest tuleneva 891 miljoni euro suuruse toetuse andmist, millest
514 miljonit eurot on veel välja maksmata.
2. Makromajanduslik areng ja väljavaade
Rumeenias on majanduskasv olnud positiivne
alates 2011. aastast. Viimase aja sündmused viitavad sellele, et 2013. aasta
majanduskasv ulatub ligikaudu 2 %-ni, mis on veidi enam kui komisjoni
kevadprognoosis märgitud 1,6 %. Kasvu peamised tõukejõud on hiilgavad
eksporditulemused (peamiselt autotööstuse ja -teeninduse arvelt) ning hea saak.
Neid positiivseid suundumusi varjutas aga vähene sisenõudlus koos loiu
tarbimise ja kahanevate investeeringutega 2013. aasta esimesel poolel.
Tulevikku vaadates on oodata majanduskasvu
järkjärgulist suurenemist seoses struktuurireformide tulemuste avaldumise, ELi
vahendite kasutuse paranemise ning jätkuvalt võimsa ekspordiga Euroopa
majanduse taastumise taustal. Eeldusel, et saak tuleb keskmine, on 2014. aasta
prognoositav kasv pisut üle 2 %. Kasvu peamist tõukejõudu loodetakse
sisenõudlusest, mida mõjutavad investeerimine ja eratarbimine, samal ajal kui
on oodata kerget netoekspordi pidurdumist, sest tugevneva sisenõudluse
tulemusena hoogustub 2014. aastal import.
Inflatsioon püsis Rumeenias aastatel 2009-2011
THHI järgi mõõdetuna kõrge, 6 % ümber, kuid langes 2012. aastal keskmiselt 3,4
% tasemele. Hinnatõusu surve muutus aga 2012. aasta lõpus ja 2013. aasta
esimesel poolel taas tugevamaks. Inflatsioon peaks 2013. aasta teisel poolel
nõrgenema tänu järsule langusele toiduainete hindades ja baasefektide
pöördumisele ning langema 2013. aasta lõpuks allapoole 3,5 % taset, jäädes nii
keskpanga seatud sihtvahemikku (2,5 % ±1 protsendipunkt). 2014. aastal on
oodata täiendavat aeglustumist.
3. Riigi
rahandus
Rumeenia on suutnud viimastel aastatel edukalt
oma riigi rahandust konsolideerida, langetades eelarvepuudujäägi 9 %-lt SKPst
2009. aastal veidi allapoole 3 % taset 2012. aastal. See saavutus võimaldas
nõukogul tühistada 21. juunil 2013 Rumeenia ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetluse. Uue programmi abil toetatakse valitsuse edasist eelarve
konsolideerimist eesmärgiga jõuda Rumeenia keskpika perioodi eesmärgini,
milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst aastaks 2015. Ametiasutused
jätkavad tööd selles suunas, et eelmise programmi ESA-kohane eelarvepuudujääk
oleks 2013. aastal 2,4 %. 2014. aastaks kavandatakse täiendavat
konsolideerimist kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Praeguste
näitajate põhjal saavutab Rumeenia 2 % ESA-kohase eelarvepuudujäägi kooskõlas
lähenemisprogrammi 2013. aasta ajakohastusega.
Juulikuistel läbirääkimistel lepiti kokku
poolaasta eelarveparandustes, milles arvestati teatavate kõikumistega tuludes
ja kuludes, kuid säilitati samal ajal 2013. aasta üldine puudujäägieesmärk 2,3
% rahalises väärtuses ning 2,4 % ESA-kohaselt. Eelarveparandustes on võetud
arvesse väiksemaid tulusid ja kohaliku kapitali investeeringuid, vähendatud ELi
vahenditega seotud korrektsioonideks ette nähtud eraldisi ning piiratud
ülekandeid teistele riiklikele haldusüksustele. Mis puutub 2014. aasta
eelarvesse, siis otsivad ametiasutused võimalusi tulude suurendamiseks,
peamiselt maksubaasi laiendamise teel. Kulude poolel on tähtis ülesanne esimese
programmi järgi kokku lepitud palkade ühtlustamise seaduse rakendamine.
Olles saavutanud suurema osa vajalikust
eelarve konsolideerimisest, keskendutakse uues programmis eelarvehalduse
parandamisele. Programmi eesmärk on täiustada eelarveraamistikku, et
kooskõlastada see fiskaalkokkuleppe nõuetega, ning teha rida muid parandusi
eelarvestrateegia sisu ja eelarve koostamise läbipaistvuse aspektist. See
eeldab kapitalimahutuste eelarvestamise täiustamist aasta ja keskpika perioodi
lõikes, kohustuste kontrollimise süsteemi lõplikku valmimist (uute võlgnevuste
ärahoidmiseks) ning täiustusi tõhusamale maksukogumisele suunatud
maksuhalduses.
4. Finantsturud ja pangandussektori areng
Finantsturu tingimused on alates suvest 2012
märgatavalt paranenud seoses üldise õhkkonna paranemisega maailmaturul ning
kohaliku poliitilise olukorra stabiliseerumisega aasta lõpul. Turutingimused on
arenenud üldjoontes paralleelselt teiste piirkonna riikidega ning jäänud
suhteliselt soodsateks ka 2013. aasta esimesel poolel. Rumeenia viieaastaste
krediidiriski vahetustehingute riskimarginaalid on langenud ligi 500-lt
baaspunktilt mais 2012 alla 200 baaspunkti jaanuaris 2013 ning on alates 2013.
aasta juuni lõpust püsinud veidi üle 200 baaspunkti. Pärast järske langusi mais
2012 suutis aktsiaindeks BET 2012. aasta lõpuks taastuda; sestsaadik on indeks
olnud kõikuv, kuid tõusnud 2013. aasta septembri alguseks ligikaudu 10 %.
Olenemata langenud väärtusega varade
suurenemise tendentsist (viivislaenude osakaal küündis 2013. aasta juunis 20,3
%-ni) püsis pangandussektori kapitaliseeritus usaldusväärsel tasemel
(omavahendite suhtarv oli juunis 14,7 %). Viivislaenude osakaalu tõusuga seotud
ohtusid on leevendanud ettevaatlik laenukahjude reservi strateegia, ehkki
reservid koormavad kasumlikkust (omakapitali investeeringute tulusus ulatus
pärast kolmeaastast kahjumiperioodi 2013. aasta esimesel poolaastal 6 %-ni).
Keskpank jälgib jätkuva hoolega piisava kapitalipuhvriga pankasid, mille
emapangad asuvad euroala piiririikides. Küprose kriisi järelmõjud on saanud
leevendust kokkuleppest viia Küprose Panga Rumeenia filiaali kohalik hoiusebaas
üle Laiki Groupi tütarettevõttesse Marfin Bank, kuid välispankade
finantsvõimenduse vähendamine ning emapanga finantseerimise vähenemine (-14,6 %
alates detsembrist 2012), mis langesid küll kokku sündmustega ülejäänud
piirkonnas ja toimusid üldjoontes nõuetekohaselt, vajavad järelevalveasutuste
jätkuvat tähelepanu.
5.
Maksebilanss ja välisrahastamise vajadus
Oodatakse, et Rumeenial säilib ka edaspidi
täielik juurdepääs avaliku sektori võlakirjaturgudele programmis ettenähtud
perioodi (24 kuu) vältel, kui ei esine ebasoodsaid välismõjusid. Krediidiriski
vahetustehingute riskimarginaalid on langenud madalaimale tasemele alates 2010.
aastast. Jooksevkonto puudujääki oodatakse kahanevat ligikaudu 4 %-lt SKP-st
2012. aastal ligikaudu 2 %-ni SKP-st 2013. aastal, peamiselt tänu kaubavahetuse
puudujäägi vähenemisele.
Lähtestsenaariumi kohaselt ei tohiks järgmise
kahe aasta jooksul tekkida ühtki riikliku või välisrahastamise puudujääki.
Rumeenia on siiski endiselt haavatav vahetuskursi ja rahvusvaheliste
kapitalivoogude volatiilsuse suhtes. Negatiivse stsenaariumi kohaselt võib
jooksevkonto rahastamine muutuda keerukaks ning avaliku sektori võlakirjaturule
tulekul võib esineda takistusi. Viimatinimetatud juhul oleks esimene
kaitsevahend riigikassa rahapuhver (mis katab ligikaudu kuue kuu
rahastamisvajadused) ning vähemal määral ka Rumeenia Riigipanga rahvusvahelised
reservid. Kui Rumeenial peaks tekkima pikemaajalisi ja suuri finantsraskusi, on
võimalik käivitada ennetav programm, mille kaudu kättesaadavaks tehtud vahendid
(Euroopa Liidu 2 miljardit eurot 1 miljardi euro suuruste osamaksetena ja
lisaks 2 miljardit eurot IMFi tugilaenu kaudu) võimaldaksid täita avaliku
sektori finants- ja eelarvekohustused. Uus programm annaks ühtlasi
finantsturgudele kindlustunde, et Rumeenia suudab oma ulatusliku
majandusreformide kava ellu viia.
6. ELi abi maksebilansi toetamise
mehhanismi raames on osa rahvusvahelisest paketist
Rumeenia maksebilansi endiselt ähvardavaid
kitsaskohti ja riske silmas pidades ja tingimusel, et Rumeenia ametiasutused
võtavad kohustuse rakendada eelarve-, finants- ja struktuuripoliitikat hõlmavat
kohandamiskava, soovitab komisjon pärast 3. oktoobri 2013. aasta nõupidamist
majandus- ja rahanduskomiteega nõukogul võtta vastu otsus Euroopa Liidu
toimimise lepingu artikliga 143 ettenähtud täiendava vastastikuse abi andmise
kohta Rumeeniale. Rumeenia valitsus viib ellu oma majandusprogrammi ülejäänud
kitsaskohtade kõrvaldamiseks ja maksebilansi jätkusuutlikkust ähvardavate
endiselt ähvardavate ohtude leevendamiseks ning arendab välja vajaliku
suutlikkuse majandusstrateegiate väljatöötamiseks ja elluviimiseks ilma
rahvusvahelise abita.
Peale selle teeb komisjon pärast
konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega nõukogule ettepaneku võtta vastu
otsus, millega antakse Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi
kuni 2 miljardi euro väärtuses Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkuse
toetamiseks. Liidu ennetava finantsabi käivitamist ja
väljamakseid võib taotleda kuni 30. septembrini 2015.
7. Uue programmi peamine sisu
Uus ennetav finantsabi toetab valitsuse
majandusprogrammi, mille eesmärk on muu hulgas makromajandusliku, eelarve- ja
finantsstabiilsuse tugevdamine, majanduse vastupanuvõime ja kasvupotentsiaali
suurendamine, haldussuutlikkuse suurendamine, maksuhalduse reformimine ning
avaliku sektori finantsjuhtimise ja kontrolli parandamine. Konkreetsed
majanduspoliitilised tingimused määratakse kindlaks vastastikuse mõistmise
memorandumis, mis sõlmitakse komisjoni ja Rumeenia ametiasutuste vahel.
Memorandum aitab säilitada kahe eelneva programmi saavutusi ning võtab üle
teise programmi seni täitmata tingimused.
A: Eelarve konsolideerimine
Ülemäärase eelarvepuudujäägi likvideerimise
järel oodatakse Rumeenialt struktuurse eelarvepuudujäägi vähendamist kooskõlas
stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega, kuni Rumeenia on saavutanud oma keskpika
eesmärgi ehk struktuurse eelarvepuudujäägi 1 % SKPst aastaks 2015, ning selle
eesmärgi edasist säilitamist. Lisaks sellele jätkatakse programmi kohaselt
jõupingutuste tegemist, et ära hoida valitsuse võlgnevuste kuhjumist nii
keskvalitsuse kui ka kohalike omavalitsuste tasandil. Avaliku sektori
palgakulud peavad olema jätkusuutlikud ja piirama nii palkade tõusu kui ka
avaliku sektori tööhõive taset.
B: Eelarve haldamine ja struktuursed
eelarvereformid
Eelarve konsolideerimise kindlustamiseks
hõlmab programm eelarveraamistiku edasist tugevdamist. Fiskaalkokkuleppe
rakendamine on selles suhtes esmatähtis ning mitmeaastase eelarvekavandamise
täiustamine tagab jätkusuutlikuma eelarvepoliitika.
IMF ja Maailmapank osutavad valitsusele
ulatuslikku tehnilist abi avaliku sektori finantsjuhtimise ja kontrolli
valdkonnas. Kohustuste kontrollimise süsteemi rakendamine, mis toimub mitmes
järgus, aitab kaasa võlgnevuste vähendamisele ja ohjamisele. Tervishoiusektoris
tugevdatakse eelarvekontrolli mehhanisme paremate aruandlus- ja
järelevalvesüsteemide kaudu, eriti haigla- ja ravimikulude valdkonnas, et
vältida maksuvõlgade uut kuhjumist. Avaliku sektori investeeringute
prioriseerimist tõhustatakse, et parandada riigi kasvupotentsiaali.
C: Valitsemissektori võla haldamine
Ametiasutused võtavad vajalikke meetmeid, et
parandada valitsemissektori võlgade haldamist, vähendades sellega
valitsemissektori võlgade rahastamiskulusid ja riske ning pikendades nende
keskmist maksetähtaega.
D: Finantssektori reguleerimine ja
järelevalve
Finantssektoris jätkavad ametiasutused
pangakriisi lahendamise raamistiku ja hoiuste tagamise fondi käsitlevate
õigusaktide täpsustamist, muutes valitsuse määrust nr 39/1996 ja valitsuse
erakorralist määrust nr 99/2006. Selleks et kiirendada bilansi puhastamise
käiku, on Rumeenia Riigipank kooskõlastanud laenude kustutamise kohta kehtivad
sätted Rumeenia Pangaliiduga ning koostab laiapõhjalise analüüsi vara
kvaliteedi kohta pangandussektoris. Selleks et arendada edasi kapitaliturgu
ning mitmekesistada pankade rahastamisallikaid, teevad ametiasutused vajalikud
muudatused võlakirjade õigusaktides. Krediididistsipliini säilitamine ja
moraalse ohu vältimine võlgnike seas aitab märkimisväärselt tõhustada
finantsstabiilsust. Seepärast on valitsus peatanud õigusaktiettepanekute
(nt üksikisiku maksejõuetust käsitlev seadus) tegemise ning selliste
võlanõudeõiguse sätete väljatöötamise, mis kahjustaksid krediididistsipliini.
Ametiasutused konsulteerivad põhjalikult kõigi asjaomaste sidusrühmadega,
võttes seejuures arvesse Rumeenia Riigipanga koostatud mõjuhinnangut uute
sätete kohta mis käsitlevad tsiviilmenetluse seadustiku rakendusseaduses
sisalduvaid ebaõiglaseid punkte, tagavad nende punktidega seotud kohtuasjade
menetlemise kõrgema astme kohtutes või ühtses erikohtus ning võtavad kõik muud
vajalikud meetmed, et tagada nimetatud sätete järjekindel rakendamine. Selleks
et tugevdada järelevalvet pangandusvälise finantsturu üle ning soodustada tarbijakaitset,
tagavad ametiasutused finantsjärelevalveametit kui integreeritud
pangandusvälist finantsreguleerijat käsitlevate õigusaktide parandamise, et
viia need kooskõlla rahvusvaheliste heade tavadega.
E: Struktuurireformid
Struktuurireformide eesmärk on parandada turu
toimimist, suurendada vastupanuvõimet välistele vapustustele ning tugevdada
Rumeenia pikaajalist kasvupotentsiaali. Kõnealuse programmi struktuursete
reformide kava on osa Rumeenia riiklikus reformikavas sisalduvast laiemast
tegevuskavast ning seda käsitlevad Euroopa poolaasta raames Rumeeniale esitatud
riigipõhised soovitused.
Riigiettevõtete restruktureerimist, kaasa
arvatud erastamist, kiirendatakse, et vähendada ohtusid valitsemissektori
eelarvele, mida põhjustavad kuhjunud võlgnevused ja tegevuskahjumid, ning
suurendada samal ajal finantssuutlikkust suurema osa nimetatud ettevõtete
tegevuses. Ametiasutused võtavad meetmeid selleks, et parandada riigiettevõtete
üldjuhtimist, kaasa arvatud finantssektoris.
Energiasektoris rakendatakse kahe eelneva
programmi alusel kokku lepitud, kuid seni rakendamata meetmeid, mille seas on
gaasi- ja elektrituru liberaliseerimise tegevuskavade käivitamine.
Ettevõtluskeskkonna parandamine ning
rahastamisvõimaluste lihtsustamine väikestele ja keskmise suurusega
ettevõtjatele (VKE) on veel üks tähtis punkt programmi struktuurireformide
kavas. Programmi eesmärk on vähendada VKEde halduskoormust, lihtsustada nende
juurdepääsu pankade ja omakapitalile ning vähendada õiguslikku ebakindlust maa
ja kinnisvara registreerimise täiustamise ja VKEde piiriülese tegevuse
toetamise teel. Peale selle toetab programm intellektuaalomandi õiguste
raamistiku reformi, eriti seoses patentidega, eesmärgiga meelitada ligi
välismaiseid otseinvesteeringuid teadus- ja innovatsioonitegevusse.
Tööturu valdkonnas toetatakse programmiga
2010. aasta pensionireformi lõpuleviimist meeste ja naiste pensioniea
võrdsustamise teel.
Lisaks eespool nimetatud laiadele
meetmevaldkondadele avaliku halduse tõhustamiseks programmi elluviimise
seisukohast kriitilistes valdkondades kutsutakse Rumeenia ametiasutusi üles
esitama iga kuue kuu järel aruandeid majandus- ja rahanduskomiteele ning
majanduspoliitika komiteele selles valdkonnas tehtud edusammude kohta.
F: Rahapoliitika
Rahapoliitikas jääb suund hindade
stabiliseerimisele ning inflatsiooni hoidmisele Rumeenia Riigipanga kehtestatud
sihtvahemikus (2,5 % ±1 protsendipunkt).
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega antakse Rumeeniale vastastikust abi
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artiklit 143,
võttes arvesse soovitust, mille Euroopa
Komisjon esitas pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,
ning arvestades järgmist:
(1)       Rumeenia on alates 2009.
aastast rakendanud märkimisväärset reformikava. Kahe maksebilansi toetamise
programmi kohaselt on Rumeenia suurel määral korrigeerinud oma välist
makromajanduslikku tasakaalustamatust ja ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus
tühistati nõukogu poolt 21. juunil 2013. Eelarve konsolideerimine peaks jätkuma
vastavalt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele, et täita keskpika perioodi
eesmärk 2015. aastaks. Valitsus on taastanud täieliku juurdepääsu turupõhistele
rahastamisvahenditele ja vahetuskurss on alates 2009. aasta keskpaigast
üldiselt stabiilne.
(2)       Makromajanduslikku ja
finantsstabiilsust tuleks tugevdada range poliitika abil. Eelmiste programmide
raames algatatud struktuurireforme tuleks jätkata ja vajaduse korral tugevdada,
et vähendada haavatavust ja tugevdada alust tulevaseks majanduskasvuks ja
mahajäämuse kõrvaldamiseks.
(3)       Nõukogu vaatab Rumeenias
rakendatavad majanduspoliitika põhimõtted korrapäraselt läbi, eelkõige seoses
Rumeenia ajakohastatud lähenemisprogrammi ja riikliku reformikava rakendamise
iga-aastase läbivaatamisega ning lähenemisaruande raames tehtavate edusammude
korrapärase läbivaatamisega.
(4)       Kuigi majandusprogrammi
põhistsenaariumi kohaselt on kogurahastamisvajadused 2015. aasta lõpuni
täielikult kaetud ning valitsusel on endiselt juurdepääs turupõhistele
rahastamisvahenditele, toetavad põhistsenaariumiga seotud suured riskid
Rumeenia taotlust ennetavat laadi rahalise abi saamiseks nõukogu otsuste
2009/458/EÜ[2]
ja 2011/289/EL[3]
kohaselt antud abi jätkumeetmena.
(5)       Rumeenia ametiasutused on
taotlenud rahalist abi liidult ning teistelt rahvusvahelistelt
finantsasutustelt, et toetada maksebilansi jätkusuutlikkust ja hoida
välisvaluutareservid usaldusväärsel tasemel ka siis, kui majandusolukord
halveneb.
(6)       Hoolimata jooksevkonto
positiivsetest arengutest, on Rumeenia jätkuvalt haavatav vahetuskursi ja
rahvusvaheliste kapitalivoogude volatiilsuse suhtes. Negatiivse stsenaariumi
korral, mida iseloomustab praeguse rohke likviidsuse kahanemine, võib tekkida
olukord, kus Rumeenia rahastamiskulud suurenevad, kusjuures see võib toimuda
hüppeliselt. Lisaks võivad negatiivsed muutused euroalal põhjustada uusi
pingeid pangandussektoris. Rumeenia endiselt haavatav olukord õigustab liidu
poolt vastastikuse abi andmist,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Ainus artikkel
Euroopa Liit annab Rumeeniale vastastikust
abi.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
SELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA
(vrd
sise-eeskirjade artikkel 16)
POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA
RAHANDUSVALDKOND
TEGEVUSALA: FINANTSTEHINGUD JA
RAHASTAMISVAHENDID
1.           ETTEPANEKU NIMETUS,
ASJAOMANE EELARVERIDA JA JAOTIS
Ettepanek nõukogu otsuse kohta, millega antakse
Rumeeniale ELi keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi, koostoimes soovitusega
nõukogu otsuse kohta, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi.
01 04 01 01 – Euroopa Liidu tagatis
maksebilansi toetuseks võetud liidu laenudele
2.           ÕIGUSLIK ALUS:
ELi toimimise lepingu artikkel 143; nõukogu määrus
(EÜ) nr 332/2002.
3.           EELARVEAASTA ÜLDANDMED
(EURODES)
Sellesse punkti kantakse Euroopa Liidu antud
tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intresside ja muude
kulude) tagasimaksmist juhul, kui võlgnik (Rumeenia) jätab täitmata oma
lepingulised kohustused.
Eelarvetagatist kajastavat eelarvekannet („p.m.”)
rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist
ei kasutata.
3a – Käesolev eelarveaasta
Ei kohaldata.
   ||   || Kulukohustuste assigneeringud
 Esialgne assigneering eelarveaasta kohta ||   ||
 Ümberpaigutused ||   ||
 Täiendav assigneering ||   ||
 Koguassigneering ||   ||
 Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud ||   ||
 Saldo ||   ||
 Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa ||   ||
3b – Ülekandmine
Ei kohaldata.
   ||   || Kulukohustuste assigneeringud
 Ülekandmine ||   ||
 Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud ||   ||
 Saldo ||   ||
 Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa ||   ||
3c – Järgmine eelarveaasta
Ei kohaldata.
   ||   || Kulukohustuste assigneeringud
 Esialgne assigneering eelarveaasta kohta ||   || p.m.
 Ümberpaigutused ||   ||
 Täiendav assigneering ||   ||
 Koguassigneering ||   ||
 Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud ||   ||
 Saldo ||   ||
 Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa ||   || p.m.
4.           MEETME KIRJELDUS
Keskmise tähtajaga ennetav finantsabi, mida
Rumeeniale kavatsetakse anda, hõlmab selle rakendamise korral kuni
2 miljardi euro suurust ELi laenu (mille rahastamiseks EL võtab laenu
rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt või finantsasutustelt). Abi antakse
rahvusvahelise rahastamispaketi raames, mis hõlmab eelkõige Rahvusvahelise
Valuutafondi tugilaenu suurusega 1,75 miljardit SDRi (ligikaudu
2 miljardit eurot). Maailmapank on andnud 1 miljardi euro suuruse
arenguabipoliitika laenu, mille väljamaksmist on võimalik edasi lükata. Lisaks
jätkab Maailmapank varasematest kohustustest tuleneva 891 miljoni euro
suuruse toetuse andmist, millest 514 miljonit eurot on veel välja
maksmata. Keskmise tähtajaga ennetavat finantsabi antakse Rumeeniale selleks,
et kõrvaldada tema maksebilansi jätkusuutlikkust endiselt ähvardavad ohud, sest
kuigi Rumeenia jooksevkonto puudujääk on selgelt vähenenud, ohustab
kapitalivoogude volatiilsus tema võimet end rahastada. Samuti toetatakse
finantsabi kaudu jätkuvalt valitsuse majandusprogrammi elluviimist, mille
eesmärk on muu hulgas tugevdada makromajanduslikku, eelarve ja
finantsstabiilsust, suurendada haldussuutlikkust, reformida maksuhaldust,
parandada avaliku sektori finantsjuhtimist ja kontrolli ning suurendada
Rumeenia majanduse vastupidavust ja kasvupotentsiaali. Lisaks võimaldab
finantsabi, mille haldamisel komisjon konsulteerib majandus- ja
rahanduskomiteega, toetada Rumeenia majanduspoliitika kooskõlla viimist riigi
kohustustega ELis ja nõukogu soovitustega, eriti seoses riikliku reformikava ja
lähenemisprogrammi rakendamisega.
Laen, mille EL kapitaliturgudelt või
finantsasutustelt võtab, kui Rumeenia esitab taotluse finantsabi saamiseks ning
kui komisjon pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist selle
rahuldab, kaetakse ELi tagatisega. Laen võetakse kapitaliturgudelt või
finantsasutustelt. Rumeeniale antava laenu põhisumma võib olla kuni
2 miljardit eurot.
ELi antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil
tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Rumeenia ei suuda täita oma lepingulisi
kohustusi.
Kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise
tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sel juhul kohaldatakse
nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000
(millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus
2007/436/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta; EÜT L 130,
31.5.2000, lk 1) artiklit 12.
5.           KASUTATAV ARVUTUSMEETOD
Ei kohaldata.
6.           MAKSEGRAAFIK (EURODES)
Ei kohaldata.
 Eelarverida || Assigneeringud || Väljamaksed
   ||   ||   || Aasta n || Aasta n+1 || Aasta n+2 || Aasta n+3 || Järgmised eelarveaastad
   || Aasta n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Aasta n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Aasta n ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Aasta n+1 ||   ||   ||   ||   ||   ||
   ||   ||   ||   ||   ||   ||   ||
   || Kokku ||   ||   ||   ||   ||   ||
[1]               Esimese programmi aluseks oli nõukogu otsus 2009/459/EÜ
ja teise programmi aluseks nõukogu otsus 2011/288/EL.
[2]               ELT L 150, 13.6.2009, lk 6.
[3]               ELT L 132, 12.5.2011, lk 28.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Austria 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta

text:
               16.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 210/8

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Austria 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Austria ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
   2011/C 210/03
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus – ja tööhõivepoliitika kujundamisel.

               (3)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust; majanduspoliitika parem koordineerimine on ette nähtud Euroopa 2020. aasta strateegiaga.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (6)

               Austria esitas 27. aprillil 2011 oma 2011. aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2011–2014 ja 2. mail 2011 riikliku reformikava 2011. aastaks. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati neid kaht programmi üheaegselt.

               (7)

               Kriisi puhkedes oli Austria majandus kindlatel alustel ja kriisieelsel perioodil ei täheldatud riigi majanduses suuremaid probleeme ega kõrvalekaldeid. Sellest hoolimata põhjustas finants- ja majanduskriis viimaste aastakümnete suurima majanduslanguse. SKP reaalkasv vähenes 2009. aastal peaaegu 4 %. Tööhõive vähenes 2009. aastal kriisi tõttu 1 % ning töötus suurenes selle võrra 4,8 %-ni (võrreldes eelnenud aasta 3,8 %-ga). Kriisi tõttu peatus jooksevkonto ülejäägi varasem pidev kasv. Kriis tekitas kahju ka riigi rahandusele. Stimuleerivate meetmete ja täielikult toimivate automaatsete stabilisaatorite kasutuselevõtu tõttu suurenes valitsemissektori eelarve puudujääk 2009. aastal 4,1 %-ni SKPst ja 2010. aastal 4,6 %-ni SKPst. Valitsemissektori võlg suurenes aastail 2009 ja 2010 vastavalt 69,6 %-ni ja 72,3 %-ni SKPst. Kuna enamik stimuleerivatest meetmetest olid püsivad, tekkis pärast majandustingimuste paranemist vajadus eelarve konsolideerimise järele. 2011. aasta eelarveseaduse raames võeti vastu eelarve konsolideerimise meetmed mahus ligikaudu 1 % SKPst. Alates 2009. aasta kolmandast kvartalist on majandus kriisist kindlalt taastumas. Selle põhjuseks on välisnõudluse suurenemine ja eelkõige elavnenud majandustegevus Saksamaal. 2010. aastal oli SKP reaalkasv 2 %.

               (8)

               Nõukogu, kelle arvamus põhineb ajakohastatud stabiilsusprogrammi hindamisel kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 1, on seisukohal, et eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik, ent stabiilsusprogrammi kehtivusaja lõpupoole liiga optimistlik. Ajakohastatud stabiilsusprogrammis esitatud keskpika perioodi eelarvestrateegia peamine eesmärk on vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki peamiselt kulusid piirates järk-järgult 4,6 %-lt SKPst 2010. aastal 2,4 %-ni SKPst 2014. aastal. Selle eesmärgi saavutamist võivad ohustada teatavad riskid, mis on seotud täpsustamata meetmetega, mida riigil on kavas võtta konsolideerimise tagamiseks piirkondlikul tasandil, ning asjaoluga, et mõne föderaaltasandil võetava meetme säästumõju ei pruugi avalduda, näiteks juhul, kui maksupettuste vastasest kampaaniast ei saada loodetud tulu (kampaania prognoositav mõju on äärmiselt spekulatiivne). Teiselt poolt võib positiivse tegurina nimetada föderaalvalitsusele 2009. aastal kehtestatud mitmeaastast kuluraamistikku, mille puhul tundub, et see on aidanud parandada eelarvemenetluse prognoositavust keskpikal perioodil, ent seda ainult föderaaltasandil. Stabiilsusprogrammis ennustatakse, et võla suhe SKPsse suureneb 72,3 %-st 2010. aastal 75,5 %-ni 2013. aastal ning väheneb 75,1 %-ni 2014. aastal. Seda prognoosi mõjutavad siiski mõned riskid, mis on seotud valitsemissektoriväliste riigi osalusega äriühingute võlgade suurenemise ja pangandussektori toetuseks ette nähtud meetmetest tuleneva võimaliku lisakoormusega. Samal ajal võib võla suhe osutuda siiski prognoositust väiksemaks, kuna on tõenäoline, et kriisi ajal riigilt toetust saanud pangad maksavad toetussummad tagasi stabiilsusprogrammis kavandatust kiiremini.

               (9)

               Stabiilsusprogrammis eeldatakse, et valitsemissektori eelarve puudujääk jõuab nõukogu määratud tähtajaks, 2013. aastaks, allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst. Samas on stabiilsusprogrammis ajavahemikuks 2011–2013 kavandatud eelarve konsolideerimise maht aastas keskmiselt 0,2 % SKPst ning see on oluliselt väiksem kui nõukogu poolt Austriale soovitatud 0,75 % SKPst. Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid keskmise suurusega.

               (10)

               Ehkki Austrial on hästi arenenud riiklik stabiilsuspakt, aitaks eri valitsustasandite vaheliste eelarveliste suhete edasine reformimine saavutada märkimisväärse säästu, toetada eelarve konsolideerimise protsessi ja vabastada rahalisi vahendeid majanduskasvu soodustavate investeeringute jaoks sellistes valdkondades nagu teadus- ja arendustegevus ning haridus. On üldteada, et sellised suhted on praegu keerulised: enamikust üksikutest maksudest saadavat tulu jagatakse eri territoriaaltasandite vahel kindlaksmääratud proportsiooni alusel ning ka otsustuspädevus jaguneb mitmes piirkonnas eri valitsemistasandite vahel. Paljudes valdkondades ei kanna tulude ja kuludega seotud kohustusi sama valitsustasand. Eriti silmatorkavaid näiteid praegustest eelarvelistest suhetest tulenevast ebatõhususest võib leida tervishoiu- ja haridussektorist.

               (11)

               Keskmine maksukoormus on Austrias üks ELi suurimaid. Töövõtjate sotsiaalkindlustusmaksed on seal võrreldes muude ELi riikidega väga suured. Tööjõumaksude koormat aitasid vähendada madalapalgaliste töötajate töötuskindlustusmaksete alandamine 2008. aastal ja 2009. aasta tulumaksureform, aga sellest hoolimata ei suudetud ära hoida nii madala kui ka keskmise sissetulekuga inimeste maksukoormuse väikest tõusu võrreldes viimase aastakümne algusega. Selline maksukoormus mõjutab negatiivselt tööhõivet, eelkõige madalapalgaliste ja madala kvalifikatsiooniga töötajate osas.

               (12)

               Vanemate töötajate tööhõive määr on Austrias hoolimata viimasel aastakümnel toimunud järsust tõusust ikka veel allpool ELi keskmist. Ennetähtaegne pension ja invaliidsuspension on endiselt laialt levinud. Kokku 72 % kõigist uutest pensionidest 2010. aastal määrati inimestele, kes ei olnud veel jõudnud seadusega ette nähtud pensioniikka. Vanemate töötajate madal tööhõive määr on tingitud ka sellest, et seadusega on naistele ette nähtud võrdlemisi varane pensioniiga (60). Võttes arvesse Austria demograafilist arengut, on tegeliku pensioniea tõstmine ja sellise raamistiku tugevdamine, mis võimaldaks vanematel töötajatel kauem tööturule jääda, oluline nii riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamiseks kui ka tööjõupakkumise suurendamiseks. Tööjõupakkumine hakkab prognooside kohaselt alates 2020. aastast vähenema.

               (13)

               Naiste tööhõive määr on Austrias võrdlemisi kõrge, ent sellega seoses on üks Euroopa kõrgemaid ka osalise tööajaga töötamise määr. Väga suur osa naisi töötab madalapalgalistel töökohtadel. Selle tulemusel on sugupoolte palgaerinevus 25,4 %, mis on ELis suuruselt teine näitaja ja ühtlasi üks põhjus, miks naistel on Austrias võrdlemisi suur risk vaesuda. Üks naiste osalise tööajaga töötamise põhjusi on laste ja eakate hooldamise kohustuste ebavõrdne jaotus naiste ja meeste vahel ning lastehoiu- ja pikaajalise hoolduse teenuste vähesus.

               (14)

               Haridussüsteemi iseloomustab varane diferentseerimine, mille raames peavad õpilased 10-aastaseks saades otsustama oma edasise haridustee üle, kusjuures hiljem otsust muuta on keeruline. Lisaks sellele on laialt levinud ka lühikesed koolipäevad (pool päeva). Seetõttu ei pruugi ebasoodsas olukorras olevate, eelkõige sisserändaja taustaga noorte haridustulemused olla optimaalsed. Varased valikud määravad suures osas kindlaks edasise haridustee ning muudavad keerulisemaks kõrgema haridustaseme omandamise hilisemas etapis. Ühine kool kõigile 10–14-aastastele õpilastele aitaks suurendada võrdseid võimalusi haridussüsteemis ja vähendada koolist väljalangemist.

               (15)

               Konkurents teenustesektoris, eelkõige võrguteenuste, sealhulgas kommunikatsiooniteenuste sektoris, samuti transpordi- ja kommunaalteenuste ning jaekaubandus- ja erialateenuste sektoris ei ole piisavalt välja arenenud. Tootlikkuse kasv on olnud aeglane ning turu struktuur ei ole soosinud ostujõu ja tarbijanõudluse suurenemist. Tarbija valikuvõimalusi ja hindade taskukohasust aitaks suurendada konkurentsi edendamine turule sisenemise lihtsustamise ja kutsealade õigusliku reguleerimise vähendamise ning konkurentsivõimeliste hindade kujundamise tagamise kaudu. Austria on pikalt viivitanud teenuste direktiivi rakendamisega. Direktiivi kiire rakendamine võib aga aidata stimuleerida majanduskasvu. Ennekõike on endiselt vastu võtmata horisontaalne õigusakt, nimelt föderaalseadus, millega rakendatakse kõnealuse direktiivi peamisi põhimõtteid.

               (16)

               Austria on võtnud laiendatud euroala pakti raames hulga kohustusi. Kohustusi on võetud paktis käsitletud neljast valdkonnast kolmes. Fiskaalpoliitika valdkonnas võetavate meetmetega püütakse tõsta tegelikku pensioniiga ning kontrollida tõhusamalt avaliku sektori kulutusi eri valitsustasanditel. Tööhõive valdkonnas keskendutakse noorte töötuse vähendamisele ning konkurentsivõime valdkonnas investeeringutele teadusuuringutesse ja tehnilisse haridusse, samuti koolide pikapäevaõppe mudelite väljatöötamisele. Pakti raames kavandatud algatused on kooskõlas riikliku reformikavaga ning eelarveraamistikku käsitleva föderaalseaduse ja stabiilsusprogrammiga. Ehkki nende meetmete abil on võimalik kõrvaldada mõned peamised sotsiaal-majanduslikud probleemid, oleks tulnud kasuks võtta lahendamata probleemidega tegelemiseks kohustused ka sellistes valdkondades nagu eelarvepoliitika, haridus, konkurents ja innovatsioon. Laiendatud euroala pakti kohustusi on soovitusi koostades hinnatud ja arvesse võetud.

               (17)

               Komisjon on hinnanud Austria stabiilsusprogrammi, riiklikku reformikava ja laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Austria fiskaal- ja sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning ka seda, kuidas neis järgitakse ELi eeskirju ja juhiseid, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldist juhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse riigi tasandi otsustesse. Komisjon leiab, et arvestades soodsaid majandustingimusi, tuleks eelkõige 2012. aastal kiirendada eelarve konsolideerimist ning et eri valitsustasandite vahelisi eelarvelisi suhteid tuleks täiendavalt reformida. Tööturgu aitaks dünaamilisemaks muuta maksukoormuse piiramine, haridustulemuste parandamine ja tööturu soolise jagunemise probleemi lahendamine, ning konkurentsivõimet aitaks suurendada konkurentsi edendamine ja innovatsiooni soodustamine.

               (18)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut ning samuti nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitust, mis koostati Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt, on nõukogu läbi vaadanud Austria 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi, ja tema arvamus (3) kajastub eelkõige tema allpool punktides 1 ja 2 esitatud soovitustes,

         SOOVITAB Austrial võtta ajavahemikul 2011–2012 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tuleks kiirendada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist, mis on kavandatud peamiselt kulude poolel, tuues seega valitsemissektori sektori võla suhte langusesse, kasutades ära praegust majanduse elavnemist, et tagada aastail 2011–2013 eelarve korrigeerimine keskmiselt vähemalt 0,75 % SKPst aastas kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu soovitustega. Selleks tuleks vastu võtta ja rakendada vajalikke meetmeid, sealhulgas piirkondliku tasandi meetmeid. Tuleks täpsustada meetmeid, mida on vaja keskpika perioodi eesmärgi saavutamise tagamiseks kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamist.

               2.

               Riigi eelarveraamistiku edasiseks tugevdamiseks tuleks teha jõupingutusi ja kooskõlastada eri valitsustasandite vahel õigusloomealased, haldus- ning tulude ja kuludega seotud kohustused eelkõige tervishoiu valdkonnas.

               3.

               Sotsiaalpartneritega konsulteerides ja riiklikke tavasid järgides tuleks võtta samme, et veelgi vähendada juurdepääsu praegu kohaldatavale ennetähtaegselt pensionile jäämise kavale, millega kaasnevad pikad kindlustusperioodid, ning võtta samme lühendamaks üleminekuperioodi seadusega ette nähtud pensioniea ühtlustamiseks meeste ja naiste vahel, et tagada pensionisüsteemi jätkusuutlikkus ja asjakohasus. Kohaldada rangemaid invaliidsuspensioni saamise tingimusi.

               4.

               Võtta tuleks tööturul osalemist soodustavaid meetmeid: vähendada eelarvet mõjutamata eelkõige madala ja keskmise sissetulekuga töötajatega seotud tõhusat maksukoormust ja tõhusaid sotsiaalkindlustusmakseid; rakendada riiklikku tegevuskava, mis käsitleb naiste ja meeste võrdset kohtlemist tööturul, sealhulgas parandada hooldusteenuste ja pikapäevarühma kohtade kättesaadavust, et suurendada naiste võimalusi töötada täistööajaga ja vähendada seega suuri palgaerinevusi sugupoolte vahel; võtta meetmeid haridustulemuste parandamiseks ja koolist väljalangemise vältimiseks.

               5.

               Täiendavaid meetmeid tuleks võtta konkurentsi edendamiseks, eelkõige teenustesektoris. Selleks tuleks vähendada turule sisenemise tõkkeid, eemaldada mõnede kutsealade põhjendamatud piirangud ning suurendada konkurentsiasutuse volitusi. Kiirendada tuleks teenuste direktiivi rakendamist käsitleva horisontaalse õigusakti vastuvõtmist.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  Ette nähtud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.