title: Komisjoni soovitus (EL) 2017/1804, 3. oktoober 2017, Schengeni piirieeskirjade nende sätete rakendamise kohta, mis käsitlevad piirikontrolli ajutist taaskehtestamist Schengeni ala sisepiiridel

text:
               7.10.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 259/25

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2017/1804,
   3. oktoober 2017,
   Schengeni piirieeskirjade nende sätete rakendamise kohta, mis käsitlevad piirikontrolli ajutist taaskehtestamist Schengeni ala sisepiiridel
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Sisepiiridel piirikontrollita alal võib piirikontrolli ajutise taaskehtestamise otsustada ainult erandjuhtudel, selleks et reageerida olukorrale, kus selle ala või selle osade või ühe või mitme liikmesriigi avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardab tõsine oht. Arvestades mõju, mida piirikontrolli ajutine taaskehtestamine võib avaldada sisepiirikontrollita alal vabalt liikuda võivatele isikutele ja kaupadele, võib seda teha üksnes viimase abinõuna, kohaldades piirikontrolli ajutise taaskehtestamise ulatuse ja kestuse suhtes rangeid tingimusi.

               (2)

               Schengeni piirieeskirjade kehtivate sätetega on ette nähtud võimalus kiiresti taaskehtestada ajutine kontroll sisepiiridel, kui avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardav tõsine oht nõuab liikmesriigis kiireloomuliste meetmete võtmist, kuid mitte kauem kui kaheks kuuks (artikkel 28). Samuti on piirieeskirjadega ette nähtud võimalus taaskehtestada piirikontroll ettenähtavate sündmustega kaasneva tõsise ohu korral avalikule korrale või sisejulgeolekule, kuid mitte kauem kui kuueks kuuks (artikkel 25). Schengeni piirieeskirjade artiklite 28 ja 25 kombineeritud rakendamine võimaldab säilitada piirikontrolle kokku maksimaalselt kaheksa kuu jooksul. Lisaks sellele, kui avalikule korrale või sisejulgeolekule tekib uus oht, hakatakse õigusnorme uuesti kohaldama (ja seega hakkab uuesti kulgema piirikontrolli kestuse tähtaeg).

               (3)

               Schengeni piirieeskirjade artiklis 29 on sätestatud erandjuhtudel kohaldatav menetlus, mille kohaselt võib sisepiiridel taaskehtestada piirikontrolli kuni kaheks aastaks, juhul kui sisepiirikontrollita ala üldise toimimise seavad ohtu välispiiriga seotud tõsised ja järjepidevad puudused, mis on tuvastatud Schengeni hindamise käigus. Pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2016/1624 (1) vastuvõtmist saab seda menetlust kasutada ka juhul, kui liikmesriik ei võta haavatavuse hinnangu kohaselt vajalikke meetmeid või ei tee koostööd ametiga, kuigi olukord välispiiridel nõuab kiiret tegutsemist.

               (4)

               Ehkki suuremal osal juhtudest on kehtivad tähtajad osutunud piisavaks, on viimase aja kogemused näidanud, et teatavad tõsised ohud avalikule korrale või sisejulgeolekule, nagu näiteks terrorismioht või oluline kontrollimatu teisene ränne, võivad püsida palju kauem kui eelnimetatud ajavahemikud.

               (5)

               Komisjon on vastu võtnud ettepaneku muuta Schengeni piirieeskirjade asjaomaseid sätteid, et tulevikus oleks võimalik sellistele püsivatele ohtudele paremini reageerida. Ettepanekuga muudetakse Schengeni piirieeskirjade artiklis 25 ettenähtavate sündmuste kohta sätestatud tähtaegu ja seega sedastatakse, et sisepiiridel taaskehtestatud piirikontrolli pikendamine kehtivatest tähtaegadest kauemaks võib olla põhjendatud maksimaalselt kuni kahe aastani. Lisaks sellele nähakse ettepanekuga ette võimalus piirikontrolli sisepiiridel veelgi pikendada juhul, kui konkreetne oht sisejulgeolekule või avalikule korrale püsib ka sellest ajavahemikust kauem.

               (6)

               Koos uute tähtaegadega kehtestatakse täiendavad menetlusnõuded, mille liikmesriigid peavad täitma enne sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestamist või pikendamist. Eeskätt peavad liikmesriigid teavitamisel esitama riskihinnangu, milles näidatakse, et kavandatud sisepiirikontrolli taaskehtestamine või pikendamine on viimane abinõu, ja selgitatakse, kuidas aitab sisepiirikontroll tuvastatud ohule reageerida. Lisaks sellele peab komisjon nüüd esitama arvamuse, juhul kui sisepiirikontroll kestab kauem kui kuus kuud. Samuti muudetakse sätteid, mis käsitlevad komisjoni arvamusele järgnevate konsultatsioonide korda, et kajastada Euroopa piiri- ja rannikuvalve ning Europoli uut rolli ning tagada, et konsulteerimise tulemusi, eeskätt seoses naaberliikmesriikide osalusega nõuetekohaselt arvesse võetakse. Kõigi nende muudatuste eesmärk on tagada, et sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestamist kasutatakse üksnes juhul ja nii kaua, kui see on vajalik ja põhjendatud.

               (7)

               Schengeni piirieeskirjade kavandatud muudatused põhinevad kehtivatel sätetel. On väga oluline, et seni, kuni Schengeni piirieeskirjade eelkirjeldatud muudatused vastu võetakse, täidavad kõik liikmesriigid, kes kavatsevad sisepiiridel taaskehtestada ajutise piirikontrolli, täies ulatuses Schengeni piirieeskirjade kehtivate sätete nõudeid, mille kohaselt peavad seda meedet kasutada kavatsevad liikmesriigid juba praegu kõigepealt kaaluma piirikontrolli asemel muid meetmeid ja tegema koostööd naaberliikmesriikidega.

               (8)

               Schengeni piirieeskirjade artikli 26 kohaselt peaks liikmesriik enne, kui ta teeb otsuse ajutiselt taaskehtestada sisepiiridel piirikontroll või seda pikendada, hindama seda, mil määral on kõnealuse meetmega võimalik vähendada ohtu avalikule korrale või sisejulgeolekule, ning seda, kas kõnealuse meetme kohaldamine on asjaomase ohuga proportsionaalne, võttes arvesse meetme tõenäolist mõju isikute vabale liikumisele sisepiirikontrollita alal. Selleks et piirikontroll oleks võimalikult kasulik ja selle mõju vabale liikumisele jääks võimalikult väikeseks, peaks see olema sihipärane ning põhinema pidevalt ajakohastataval riskianalüüsil ja luureteabel.

               (9)

               Liikmesriigid, keda asjaomastel piirilõikudel taaskehtestatud piirikontroll mõjutab, peaks olema võimalus regulaarselt väljendada oma seisukohti piirikontrolli vajalikkuse suhtes, eesmärgiga korraldada koostööd kõigi asjaomaste liikmesriikide vahel ning kontrollida regulaarselt piirikontrolli taaskehtestamise aluseks olevate ning avalikku korda või sisejulgeolekut ohtu seadnud sündmustega seotud meetmete proportsionaalsust. Liikmesriik, kes on otsustanud piirikontrolli taastada, peaks kontrolli vajalikkuse analüüsimisel ja läbivaatamisel neid seisukohti arvesse võtma eesmärgiga piirikontrolli pidevalt vastavalt olukorrale kohandada.

               (10)

               Schengeni piirieeskirjade artikli 27 lõike 1 punkti e kohaselt peaks liikmesriik, kes taaskehtestab sisepiirikontrolli või seda pikendab, esitama muu hulgas teabe meetmete kohta, mille peaksid võtma teised liikmesriigid kavandatava piirikontrolliga seoses. Lisaks sellele võivad Schengeni piirieeskirjade artikli 27 lõike 5 kohaselt toimuda sisepiiridel piirikontrolli taaskehtestada kavatseva liikmesriigi, teiste liikmesriikide, eelkõige nende, keda selline meede otseselt puudutab, ja komisjoni ühised kohtumised eesmärgiga korraldada asjakohasel juhul liikmesriikidevahelist vastastikust koostööd. Kontakte naaberliikmesriikidega tuleks kasutada selleks, et piirata vabale liikumisele avalduvat mõju.

               (11)

               Kuna sisepiiridel võib piirikontrolli ajutiselt taaskehtestada üksnes erandjuhul ja viimase abinõuna, peaksid liikmesriigid kõigepealt uurima, kas tuvastatud ohu tõhusaks vähendamiseks ei saaks kasutada muid meetmeid kui piirikontroll, ja otsustama taaskehtestada piirikontrolli asjaomastel sisepiiridel üksnes viimase abinõuna, kui piiriülest liiklust vähem piiravatest meetmetest ei piisa tuvastatud ohtudele reageerimiseks. Kui asjaomane liikmesriik esitab Schengeni piirieeskirjade artikli 27 lõike 1 kohase teate, tuleks selles esitada kõnealuse kaalutlemise tulemused ja põhjused, miks otsustati piirikontroll taaskehtestada.

               (12)

               Sellega seoses peaksid liikmesriigid tegema kõik vajalikud pingutused, et paremini ja täies ulatuses rakendada komisjoni 12. mai 2017. aasta soovitus proportsionaalsete politseikontrollide ja politseikoostöö kohta Schengeni alal (C(2017) 3349 final).

               (13)

               Käesoleva soovituse rakendamisel tuleks täielikult austada põhiõigusi.

               (14)

               Käesolev soovitus peaks olema adresseeritud kõikidele Schengeni riikidele, kelle suhtes on siduv Euroopa Parlamendi ja nõukoug määruse (EL) 2016/399 (2) III jaotis,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

      VABALE LIIKUMISELE AVALDUVA MÕJU PIIRAMINE

   Selleks, et leida õige tasakaal vajaduse vahel kaitsta avalikku korda või sisejulgeolekut liikmesriikides ning sisepiirikontrollita ala eeliste vahel, peaksid liikmesriigid, kes kavatsevad ajutiselt taaskehtestada kontrolli sisepiiridel, võtma hoolikalt arvesse ja regulaarselt hindama järgmisi aspekte, kui nad vastavalt Schengeni piirieeskirjade artiklile 26 hindavad Schengeni piirieeskirjade artiklite 25 ja 28 kohase sisepiiridel piirikontrolli ajutise taaskehtestamise vajadust ja proportsionaalsust:

               a)

               piirikontrolli taaskehtestamise tõenäoline mõju isikute vabale liikumisele sisepiirikontrollita alal;

               b)

               piirikontrolli taaskehtestamise tõenäoline mõju siseturule.

         Selleks peaksid liikmesriigid, kes kavatsevad ajutiselt taaskehtestada kontrolli sisepiiridel, Schengeni piirieeskirjade artikli 27 lõike 1 kohases teates esitama hindamise tulemused selle kohta, millist mõju avaldab kavandatav sisepiirikontrolli taaskehtestamine või pikendamine vabale liikumisele ja siseturule.
   Liikmesriigid, kes kavatsevad ajutiselt taaskehtestada kontrolli sisepiiridel, peaksid hoiduma meetmetest, mis ei ole põhjendatud seoses avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardava tõsise ohuga. Näiteks peaksid nad ajutiselt taaskehtestama piirikontrolli üksnes sisepiiri nendel lõikudel, kus see on tingimata vajalik tuvastatud ohule reageerimiseks.

      JAGATUD VASTUTUS JA KOOSTÖÖ

   Pidades silmas eesmärki piirata vabale liikumisele avalduvat mõju, peaksid liikmesriigid, kes kavatsevad ajutiselt taaskehtestada kontrolli sisepiiridel, tegema järgmist:

               a)

               konsulteerima varakult liikmesriikidega, keda kavandatav piirikontrolli taaskehtestamine mõjutab;

               b)

               tegema tihedat ja püsivat koostööd, mis võimaldab piirikontrolli jooksvalt läbi vaadata ja kohandada vastavalt sellele, kuidas muutuvad vajadused ja olukord kohapeal;

               c)

               olema vajaduse korral ja põhjendatud juhtudel valmis üksteist abistama piirikontrolli tõhusaks teostamiseks.

      MUUDE MEETMETE KASUTAMINE

   Selleks et tagada, et sisepiiridel piirikontrolli ajutist taaskehtestamist kasutatakse üksnes viimase abinõuna olukorras, kus muude meetmetega ei ole võimalik asjakohaselt reageerida avalikku korda või sisejulgeolekut ähvardavale tõsisele ohule, peaksid liikmesriigid täies ulatuses rakendama komisjoni 12. mai 2017. aasta soovituse proportsionaalsete politseikontrollide ja politseikoostöö kohta Schengeni alal (C(2017) 3349 final).

      Brüssel, 3. oktoober 2017

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Dimitris AVRAMOPOULOS

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. septembri 2016. aasta määrus (EL) 2016/1624, mis käsitleb Euroopa piiri- ja rannikuvalvet ning millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) 2016/399 ning tunnistatakse kehtetuks Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 863/2007, nõukogu määrus (EÜ) nr 2007/2004 ning nõukogu otsus 2005/267/EÜ (ELT L 251, 16.9.2016, lk 1).

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 9. märtsi 2016. aasta määrus (EL) 2016/399, mis käsitleb isikute üle piiri liikumist reguleerivaid liidu eeskirju (Schengeni piirieeskirjad) (ELT L 77, 23.3.2016, lk 1).


title: Nõukogu soovitus, 22. detsember 2009 , vaktsineerimise kohta hooajalise gripi vastu (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               29.12.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 348/71

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   22. detsember 2009,
   vaktsineerimise kohta hooajalise gripi vastu
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2009/1019/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 168 lõiget 6,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
   ning võttes arvesse järgmist:

               (1)

               Hooajaline gripp on nakkav viirushaigus, mis talvekuudel esineb Euroopas epideemiana. See on üks märkimisväärsemaid ja sagedamini esinevaid nakkushaigusi, mis on tähtsaks haigestumuse ja suremuse põhjuseks kõigis liidu liikmesriikides.

               (2)

               Mõnel juhul ei piirdu haigus hingamisteede piiratud nakkusega, vaid tekivad tüsistused, nagu raske kopsupõletik, millel on mõnikord fataalsed tagajärjed. Sellised tüsistused esinevad palju sagedamini vanemate vanuserühmade ja kroonilisi haigusi põdevate inimeste hulgas.

               (3)

               Hooajalist grippi saab leevendada vaktsineerimisega, kuid viiruse antigeenne koostis muutub sageli, mistõttu vaatavad Maailma Terviseorganisatsiooni (WHO) ekspertrühmad vaktsiini koostise korrapäraselt läbi.

               (4)

               Maailma terviseassamblee võttis 2003. aastal vastu resolutsiooni 56.19 eesmärgiga laiendada kõigi riskirühmadesse kuuluvate inimeste gripivastast vaktsineerimist, et saavutada elanikkonna vanemate vanuserühmade vähemalt 50 % vaktsineerituse tase aastaks 2006 ja 75 % aastaks 2010.

               (5)

               Vastavalt 26. oktoobril 2005 ja 14. juunil 2006 võttis Euroopa Parlament vastu resolutsioonid „Gripipandeemiavastane strateegia” ja „Pandeemiliseks gripiks valmisolek ja reageeringu planeerimine Euroopa Ühenduses”, milles kutsuti liikmesriike üles suurendama gripivastast vaktsineerimist kooskõlas Maailma Terviseorganisatsiooni soovitustega. Kõnealustes resolutsioonides kutsuti liikmesriike üles suurendama vastavalt WHO soovitustele gripivastast vaktsineerimist pandeemiatevahelisel ajal.

               (6)

               Seetõttu tuleks võtta Euroopa Liidu tasandil koordineeritud meetmeid hooajalise gripi mõju leevendamiseks, edendades vaktsineerimist riskirühmade ja tervishoiutöötajate hulgas. Käesoleva soovituse eesmärk on saavutada WHO soovitatud eesmärk, 75 % vaktsineerituse tase vanemate vanusrühmade hulgas, võimalikult vara ja eelistatavalt 2014.–2015. aasta talvehooajaks. Kõnealust 75 % sihttaset tuleks vajaduse korral laiendada kroonilisi haigusi põdevate inimeste riskirühmale, võttes arvesse Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) välja antud suuniseid.

               (7)

               Riskirühmade suurem vaktsineeritus aitaks tõsta ka üldist vaktsineerituse taset, sealhulgas tervishoiutöötajate hulgas.

               (8)

               Nimetatud muutuste elluviimisel on esimene vajalik samm teavitada avalike ja professionaalsete teadlikkuse tõstmise kampaaniate abil hooajalise gripi probleemist kõiki tervishoiu valdkonnas osalejaid, riskirühmi, tervishoiutöötajaid, arste, tervishoiu juhtivtöötajaid ja poliitikakujundajaid. Tervishoiutöötajaid tuleks teavitada eelkõige nende halvema tervisega patsientide riskidest. Tervishoiutöötajaid tuleks samuti teavitada nende kohustusest anda oma patsientidele asjakohast nõu vaktsineerimise kohta.

               (9)

               Olukorra õigeks hindamiseks kõigis liikmesriikides on eelkõige oluline koguda siseriiklikul tasandil konkreetseid ja võrreldavaid andmeid vaktsiini kasutuselevõtu määrade kohta riskirühmade hulgas. Seni ei olnud sellised andmed alati kättesaadavad. Kõnealustele andmetele tuginedes saavad komisjon ja liikmesriigid jagada kolmandate riikidega teavet parimate tavade kohta, kasutades selleks olemasolevaid tervishoiuvaldkonnas tehtava rahvusvahelise koostöö kanaleid.

               (10)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 851/2004 (millega asutatakse Haiguste Ennetuse ja Tõrje Euroopa Keskus) (1) tehti nimetatud keskuse ülesandeks anda komisjonile ja liikmesriikidele tehnilist ja teaduslikku ekspertiisi. Haiguste Ennetuse ja Tõrje Euroopa Keskus haldab komisjoni 22. detsembri 1999. aasta otsuse 2000/96/EÜ (nakkushaiguste kohta, mis kuuluvad järkjärgulisele hõlmamisele ühenduse võrgustikuga vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsusele nr 2119/98/EÜ) (2) kohaselt ka hooajalise gripi seireks loodud spetsiaalset võrgustikku. Haiguste Ennetuse ja Tõrje Euroopa Keskus peaks seetõttu abistama liikmesriike teaduslike ekspertteadmistega hooajalise gripi vastase vaktsineerimise kohta.

               (11)

               Hooajalise gripi vastu WHO soovitatud 75 % vaktsineerituse taseme saavutamist vanemates vanuserühmas hõlbustavad ilmselgelt koordineeritud meetmed Euroopa Liidu tasandil,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriike innustatakse vajaduse korral võtma vastu ja rakendama riiklikke, piirkondlikke ja kohalikke tegevuskavasid või poliitikaid hooajalise gripi vastase vaktsineerituse taseme tõstmiseks, eesmärgiga saavutada võimalikult vara ja eelistatavalt 2014.–2015. aasta talvehooajaks 75 % vaktsineerituse tase vanemates vanuserühmades ja võimaluse korral teiste punkti 2 alapunktis a osutatud riskirühmades, kui seda ei ole juba saavutatud. Liikmesriike innustatakse samuti tõstma vaktsineerituse taset tervishoiutöötajate hulgas.
               Tegevuskavades või poliitikates tuleks arvesse võtta riiklikul tasandil kindlakstehtud puudusi ja korraldada punkti 2 alapunktides b ja c osutatud tegevused.

               2.

               Punktis 1 osutatud tegevuskavade või poliitikate raames julgustatakse liikmesriike:

                           a)

                           võtma arvesse Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse (ECDC) välja antud suunistes esitatud vanemate vanuserühmade ja riskirühmade määratlust;

                           b)

                           mõõtma kõigi riskirühmade hõlmatust ning analüüsida põhjusi, miks mõned inimesed ei soovi vaktsineerimist;

                           c)

                           edendama hooajalist grippi ja vaktsineerimist käsitlevat haridust, koolitust ja teabevahetust, korraldades:

                                       i)

                                       tervishoiutöötajate teavituskampaaniaid;

                                       ii)

                                       riskirühmade ja nende perekondade teavituskampaaniaid gripi riskide ja ennetuse kohta;

                                       iii)

                                       tõhusaid teavitamiskampaaniaid vaktsineerimise takistuste kõrvaldamiseks.

               3.

               Liikmesriike kutsutakse üles esitama komisjonile vabatahtlikult aruanne käesoleva soovituse rakendamise ja eelkõige riskirühmades saavutatud vaktsineerituse taseme kohta.

               4.

               Komisjoni kutsutakse üles esitama nõukogule regulaarselt aruandeid käesoleva soovituse rakendamise kohta, võttes aluseks liikmesriikide poolt kättesaadavaks tehtava teabe.

               5.

               Komisjonil palutakse jätkata gripialaste teadusuuringute toetamist teadusuuringute raamprogrammide kaudu.

      Brüssel, 22. detsember 2009

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         A. CARLGREN

      (1)  ELT L 142, 30.4.2004, lk 1.

      (2)  EÜT L 28, 3.2.2000, lk 50.


title: Komisjoni soovitus (EL) 2016/2125, 30. november 2016, milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ kohaselt koostatud suuniseid tööstusharu eneseregulatsioonimeetmete kohta (EMPs kohaldatav tekst )

text:
               3.12.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 329/109

         KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2016/2125,
   30. november 2016,
   milles käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ kohaselt koostatud suuniseid tööstusharu eneseregulatsioonimeetmete kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/125/EÜ (1) artikli 15 lõikes 1 on sätestatud, et kui toode vastab lõikes 2 loetletud kriteeriumidele, kuulub see rakendusmeetme või eneseregulatsiooni meetme alla.

               (2)

               Direktiivi 2009/125/EÜ artikli 15 lõikes 2 on sätestatud kriteeriumid toodete kohta, mis peaksid olema hõlmatud rakendus- või eneseregulatsioonimeetmega, sealhulgas juhul, kui tootel on liidus märkimisväärne müügimaht (soovitatavalt üle 200 000 ühiku aastas), kui tootel on märkimisväärne keskkonnamõju ja märkimisväärne potentsiaal keskkonnamõju parandamiseks ilma liigsete kuludeta, võttes arvesse muude asjakohaste liidu õigusaktide puudumist, turutõrkeid ja suuri erinevusi muude turul saada olevate samaväärsete funktsioonidega toodete keskkonnamõjus.

               (3)

               Direktiivi 2009/125/EÜ artiklis 17 on sätestatud, et rakendusmeetmete alternatiivina võib tooterühma kohta esitada vabatahtlikud kokkulepped või muud eneseregulatsioonimeetmed ja neid tuleb hinnata vähemalt kõnealuse direktiivi VIII lisa alusel.

               (4)

               Toodete suhtes tuleks kohaldada alternatiivseid meetmeid, kohustuslike rakendusmeetmete asemel pigem näiteks direktiivi 2009/125/EÜ artikli 17 kohaseid tööstusharu eneseregulatsiooni vabatahtlikke kokkuleppeid, kui nende abil on võimalik poliitilisi eesmärke saavutada eeldatavasti kiiremini või väiksemate kuludega kui kohustuslike meetmete abil.

               (5)

               Komisjon on koostanud suunised tööstusharu eneseregulatsiooni meetmete kohta, et hõlbustada selliste meetmete kehtestamist ja rakendamist ning tagada eneseregulatsiooni meetmete järjepidevus.

               (6)

               Suunistes käsitletakse eelkõige direktiivi 2009/125/EÜ VIII lisas sätestatud soovituslikku loetelu kriteeriumidest, mille alusel võib komisjon hinnata eneseregulatsiooni algatuse vastuvõetavust rakendusmeetme alternatiivina ja milles viidatakse osalemise avatusele, lisaväärtusele, esindavusele, numbrilistele ja astmelistele eesmärkidele, kodanikuühiskonna kaasamisele, seirele ja aruandlusele, eneseregulatsiooni algatuse haldamise kulutasuvusele, kestlikkusele ja stiimulite vastavusele.

               (7)

               Direktiivi 2009/125/EÜ VIII lisas on sätestatud, et selles esitatud kriteeriumide loetelu ei ole ammendav, ning kõnealuse direktiivi artiklis 17 on sätestatud, et eneseregulatsiooni meedet tuleb hinnata vähemalt VIII lisa alusel. Nimetatud suunistes tuleks eelkõige keskenduda sellele, kuidas eneseregulatsioonimeetme toimimist tuleks juhtida, kes saavad selles osaleda, aga ka asjaomasele teavitamisele, seirele, aruandlusele ja nõuetele vastavusele.

               (8)

               Suuniseid arutati liikmesriikidega ja sidusrühmadega direktiivi 2009/125/EÜ artikli 18 alusel loodud nõuandefoorumil.

               (9)

               Nagu direktiivi 2009/125/EÜ VIII lisa punktis 6 on sätestatud, peavad eneseregulatsiooni meetmed sisaldama hästi kavandatud aruandlus- ja seiresüsteemi. Komisjon, keda abistavad nõuandefoorum ja direktiivi 2009/125/EÜ artikli 19 lõikes 1 viidatud komitee, peab jälgima, kuidas eneseregulatsiooni meetmeid kasutatakse, ning kaaluma, kas võtta kohustuslikke rakendusmeetmeid, kui eneseregulatsiooni meetmete eesmärke ei täideta,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Tööstusharu peaks järgima soovituse lisas esitatud suuniseid. Nimetatud suuniste järgimine aitab tagada, et komisjon käsitab ökodisaini eneseregulatsiooni meedet rakendusmeetme usaldusväärse alternatiivina.

               2.

               Käesolev soovitus tuleks avaldada Euroopa Liidu Teatajas.

      Brüssel, 30. november 2016

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Miguel ARIAS CAÑETE

      (1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. oktoobri 2009. aasta direktiiv 2009/125/EÜ, mis käsitleb raamistiku kehtestamist energiamõjuga toodete ökodisaini nõuete sätestamiseks (ELT L 285, 31.10.2009, lk 10).

      LISA
      1.   EESMÄRGID
      Eneseregulatsiooniga on tegemist siis, kui ettevõtja või tööstusharu koostab oma algatusel käitumisjuhendi või töötamispiirangud, mille rakendamise eest nad ka vastutavad. Puhtalt eneseregulatsiooniga on tegemist harva ja liidu tasandil tähendab see üldjuhul koostööd komisjoniga, kes toetab ja lihtsustab selle meetme koostamist. Parema õigusloome (1) algatuse kontekstis käsitab komisjon alternatiivlahendustena hästi kavandatud mitteregulatiivseid lähenemisviise.
      Direktiiviga 2009/125/EÜ (edaspidi „kõnealune direktiiv“) on ette nähtud vabatahtlikud kokkulepped või muud eneseregulatsioonimeetmed alternatiivina selle raames kehtestatavatele rakendusmäärustele ning neid eelistatakse juhul, kui nende abil saab poliitilisi eesmärke eeldatavasti saavutada kiiremini või väiksemate kulutustega kui kohustuslike nõuete abil (2). Kõnealuse direktiiviga on ette nähtud soovituslikud kriteeriumid eneseregulatsioonimeetmete hindamiseks, (3) kuid komisjoni seni tunnustatud kolmest vabatahtlikust kokkuleppest (4) saadud kogemuste põhjal on kõnealuse direktiivi artikli 18 kohaselt asutatud nõuandefoorumi liikmed märkinud, et seoses nende kriteeriumidega on vaja suuniseid, eriti järelevalve ja aruandluse kohta.
      Käesolevate suuniste eesmärk on lihtsustada kõnealuse direktiivi kohaste eneseregulatsioonimeetmete koostamist ja rakendamist. Nende eesmärk on abistada tööstusharu ja lihtsustada eneseregulatsioonimeetmete sihipärast rakendamist. Nendega võetakse arvesse parema enese- ja kaasregulatsiooni põhimõtteid (5).
      Käesolevate suuniste järgimine aitab tagada, et komisjon käsitab ökodisainialast eneseregulatsioonimeedet rakendusmeetme usaldusväärse alternatiivina. Kehtivate ökodisainialaste eneseregulatsioonimeetmete puhul peaks komisjon hiljemalt 2018. aastal saama läbivaatamisettepaneku, mis vastab võimalikult hästi suunistele.
      2.   ÖKODISAINIALASTE ENESEREGULATSIOONIMEETMETE TUNNUSTAMINE
      Komisjon peab esmatähtsaks eneseregulatsioonimeetmeid selliste tooterühmade jaoks, mis on hõlmatud kõnealuse direktiivi artiklis 16 sätestatud ökodisainialase tööplaaniga. Tööstusharu peaks esitama komisjonile ettepaneku selliste tooterühmade eneseregulatsiooni meetmete kohta asjaomaste tooterühmade tehnilise, keskkonna- ja majandusuuringu (edaspidi „ettevalmistav uuring“) eel või selle ajal.
      Tööstusharul võidakse paluda muuta ettepanekut, et võtta arvesse komisjonilt ja nõuandefoorumilt saadud märkusi.
      Kui komisjon otsustab tunnustada eneseregulatsioonimeedet, ei võta ta vastu ökodisainialast rakendusmäärust. Kui eneseregulatsioonimeetme seire või sidusrühmadelt saadud tagasiside osutab puudustele eneseregulatsioonimeetme rakendamisel, hindab komisjon olukorda uuesti.
      Eneseregulatsioonimeetme tunnustamine ei takista komisjonil asjaomase tooterühma kohta vastu võtmast õigusakte muude poliitikavahendite alusel (näiteks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2010/30/EL, (6) Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 66/2010) (7).
      3.   SUUNISED ÖKODISAINIALASTE ENESEREGULATSIOONIMEETMETE KOHTA
      Iga ökodisainialane eneseregulatsioonimeede, mille tööstusharu koostab, peaks sisaldama eeskirja, millega reguleeritakse meetme toimimist. Kõnealuse direktiivi kohaselt tunnustatud eneseregulatsioonimeetmete ühtluse tagamiseks ning nende kehtestamise ja rakendamise lihtsustamiseks peaksid eneseregulatsioonimeetmed olema kooskõlas allpool esitatud suunistega. Eneseregulatsioonimeetmes võib olla täiendavaid reegleid lisaks nendele, mis on sätestatud suunistes, ning meetmega võidakse laiendada suunistes esitatud reegleid.
      3.1.   Vaba osalemine

      Eneseregulatsioonimeetme kehtestamisest huvitatud ettevõtjad peaksid avalikult teatama oma kavatsusest, enne kui nad alustavad meetme väljatöötamist. Nad peaksid looma kontaktpunkti, et anda teistele ettevõtjatele osalemisvõimalus.
      Eneseregulatsioonimeetmes tuleks esitada meetme allkirjastanud äriühingute loetelu. Äriühingud, kes tegutsevad samal tooteturul, peaksid saama igal ajal ühineda eneseregulatsioonimeetmega tingimusel, et nad osalevad tegevuskulude katmisel. Liikmevorm, mille täidab ja allkirjastab äriühing, kes soovib meetmega ühineda, tuleks lisada eneseregulatsioonimeetmele. Allakirjutanud peaksid komisjonile edastama viivitamata täidetud ja allkirjastatud liikmevormi originaali.
      Allakirjutanu, kes loobub liikmesusest, peab esitama juhtkomitee esimehele kirjaliku teate vähemalt üks kuu varem (vt punkt 3.5). Esimees peab allakirjutanu tagasiastumise juhtkomiteele teatavaks tegema ühe nädala jooksul pärast kirjaliku teate saamist.
      3.2.   Lisaväärtus

      Eneseregulatsioonimeetme ettepanekutele ja kehtivate eneseregulatsioonimeetmete muudetud versioonide ettepanekutele tuleks lisada koos toetavate tõenditega märkus, milles selgitatakse, kuidas asjaomase ettepaneku korral saavutatakse vastavus ökodisainieesmärkidele kiiremini ja väiksemate kuludega kui kohustuslike nõuetega.
      Kui mõned või kõik allakirjutanud on sõlminud eraldi kokkuleppe või asutanud mis tahes ühenduse, mis on seotud eneseregulatsioonimeetmega, tuleks teha üldsusele kättesaadavaks kõik asjaomased kokkuleppe või ühendusega seotud dokumendid.
      Eneseregulatsioonimeede peaks hõlmama kõigi tähtsamate osade läbivaatamist, seejuures tuleb täpsustada läbivaatamistähtajad või asjaolud, mis tingivad läbivaatamise. Läbivaatamise ajakava peaks põhinema meetme eesmärgil anda (jätkuvalt) lisaväärtust, võttes arvesse meetme nõuete astmeid ja asjaomase tooterühmaga seotud tehnika arengu tempot.
      Läbivaatamise käigus tuleks kindlaks teha, kas on vaja meetme uut versiooni. Läbivaatamis- ja muutmismenetluses osalemine peaks olema avatud juhtkomitee vaatlejatele. Komisjonile tuleks esitada läbivaatamistulemused ja asjakohasel juhul ettepanek läbivaadatud eneseregulatsioonimeetme kohta.
      3.3.   Esindavus

      Eneseregulatsioonimeetmes tuleks teatada allakirjutanute turuosa, mis peab olema vähemalt 80 % liidu turule lastud ja/või kasutusele võetud (8) tooteliikidest, mis on meetmega hõlmatud. Allakirjutanud peaksid esitama tõendid, mille koostab või kinnitab sõltumatu juriidiline või füüsiline isik ja mis tõendavad, et eneseregulatsioonimeetmega on hõlmatud vähemalt 80 % turuosa. Tõendid tuleks saata komisjonile:

                  —

                  kui esitatakse eneseregulatsioonimeede või kehtiva eneseregulatsioonimeetme muudetud versioon, koos tulemustega, mis on saadud või mida on ajakohastatud viimase kuue kuu jooksul;

                  —

                  kolme kuu jooksul, kui on muudatusi allakirjutanute seas (nt allakirjutanu tagasiastumise korral või kui allakirjutanu vastav osakond on müüdud mitteallakirjutanule, välja arvatud juhul, kui kõige viimane aruanne näitab, et turuosa on ka pärast muudatust vähemalt 80 %, ning

                  —

                  kaks aastat pärast viimast saadetud aruannet, et ajakohastada turuosa seoses turul toimunud muudatusega.
                  Eneseregulatsioonimeetmes tuleks määrata kindlaks täpsed näitajad, mida kasutatakse väidetava turuosa hindamiseks. Näitajad peaksid olema objektiivsed ning neid peaks saama mõõta ja kontrollida sõltumatu asutus. Näitajad peaksid hõlmama kõiki energiamõjuga toodete kategooriaid, mida meede hõlmab.

            3.4.   Numbrilised ja astmelised eesmärgid

      Eneseregulatsioonimeetmes tuleks loetleda kõik meetme kohaldamisalasse kuuluvad tooteliigid, esitada tootemääratlused ning loetleda eneseregulatsioonimeetme kohaldamisalasse kuuluva tooterühma tooteliigid, mis on meetme nõuetest vabastatud. Erandeid tuleks põhjendada.
      Eneseregulatsioonimeetmes tuleks sätestada selle kohaldamisalasse kuuluvate toodete kavandamise nõuded ja asjakohasel juhul ka teabenõuded. Nõuded peaksid olema seotud olulise keskkonnamõjuga kogu toote olelusringi jooksul ja nende eesmärk peaks olema parandada selliste toodete keskkonnatoimet.
      Tuleks ette näha võimalus, kuidas selgeid ja usaldusväärseid näitajaid kasutades teha kindlaks nõuetele vastavust. Tuleks esitada üksikasjad selle kohta, kuidas mõõta ja kontrollida nõuetele vastavust. Eneseregulatsioonimeetmega tuleks esitada dokumendid, millele kavandatud nõuded tuginevad. Kõik olulised lahknevused dokumentide ja kavandatud nõuete vahel tuleks esile tuua.
      Nõuded tuleks esitada koos nende kohaldamise kuupäevaga ning kui eneseregulatsiooni meede hõlmab pikka ajavahemikku, tuleks esitada nõudetasemete järjestikused astmed. Nõuetega peaks olema hõlmatud vähemalt 90 % kõikidest (eneseregulatsioonimeetmega) hõlmatud tooteüksustest, mille iga allakirjutanu on turule lasknud ja/või kasutusele võtnud.
      3.5.   Kodanikuühiskonna kaasamine

      Iga eneseregulatsioonimeedet tuleks käsitleda nõuandefoorumil, mis hõlmab liikmesriikide esindajaid, tööstusharu, ametiühinguid, kaubandusringkondi, jaemüüjaid, importijaid, keskkonnakaitserühmi ja tarbijaorganisatsioone.

         Juhtkomitee

      Eneseregulatsioonimeetmega tuleks luua juhtkomitee, kes haldab meetme rakendamist.
      Juhtkomiteesse peaksid kuuluma kõik eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanud ja komisjon. Igaüht neist peaks esindama üks liige ja kõigil on võrdne hääleõigus.
      Nõuandefoorumi liikmetel ja sõltumatul kontrollijal peaks olema juhtkomitee vaatleja staatus ilma hääleõiguseta.
      Juhtkomitee peaks kokku tulema vähemalt üks kord aastas Brüsselis. Juhtkomitee koosolekud peaksid olema avatud huvitatud isikutele, sealhulgas eneseregulatsioonimeetme kohaldamisalasse kuuluva tööstusharu äriühingutele, kes ei ole meetmele alla kirjutanud.
      Juhtkomitee valib oma liikmete hulgast esimehe. Esimees peab lisama juhtkonna koosoleku päevakorra projekti kõik küsimused, mis liikmed ja vaatlejad esitavad. Juhtkomitee koosolekute kutsed saadetakse kõikidele liikmetele ja vaatlejatele. Juhtkomitee koosoleku teade ja päevakorra projekt tuleb avaldada eneseregulatsioonimeetme veebisaidil hiljemalt üks kuu enne koosolekut.
      Dokumendid, mida arutatakse juhtkomitee koosolekul, tuleb saata kõikidele juhtkomitee liikmetele ja vaatlejatele ning need tuleb avaldada eneseregulatsioonimeetme veebisaidil hiljemalt üks nädal enne koosolekut.
      Kõikidel osalejatel peaks olema õigus võtta sõna juhtkomitee koosolekutel ja nõuda oma seisukohtade protokollimist.
      Protokolli kavand tuleb saata kõikidele juhtkomitee liikmetele ja vaatlejatele ning neile tuleb anda vähemalt kaks nädalat aega märkuste esitamiseks protokolli kohta. Protokoll tuleb avaldada eneseregulatsioonimeetme veebisaidil hiljemalt üks kuu pärast koosolekut.

         Veebisait

      Eneseregulatsioonimeetme jaoks tuleks luua veebisait. Veebisait peaks sisaldama vähemalt järgmist:

                  —

                  eneseregulatsioonimeetme viimane ja varasemad versioonid;

                  —

                  ajakohastatud loetelu allakirjutanutest ja teave allakirjutanute hiljutiste tagasiastumiste ja väljaarvamiste kohta;

                  —

                  turuosa käsitlevate aruannete kokkuvõtted (ilma allakirjutanute äri- ja konfidentsiaalsete andmeteta);

                  —

                  ajakohastatud loetelud toodetest, mille kohta allakirjutanud on teatanud, et need kuuluvad eneseregulatsioonimeetme alla (välja tuleks jätta tooted, mida sõltumatu kontrollija ei loe eneseregulatsioonimeetmele vastavaks);

                  —

                  sõltumatu kontrollija koostatud aruanded nõuetele vastavuse kohta;

                  —

                  ajakohastatud loetelu nõudeid mittetäitvate allakirjutanute kohta;

                  —

                  iga juhtkomitee koosoleku kohta: kutsed, päevakorra kavand, koosoleku dokumendid ja koosoleku protokoll ning

                  —

                  teave sõltumatu kontrollija kohta, sealhulgas kontaktandmed.
                  Veebisait peaks võimaldama esitada külastajatel eneseregulatsioonimeetme kohta küsimusi allakirjutanutele ja sõltumatule kontrollijale. Neile küsimustele tuleb vastata ühe kuu jooksul.

         Kaebused

      Eneseregulatsioonimeetmega peaks olema tagatud, et iga osaline saab sõltumatule kontrollijale tasuta esitada põhjendatud väiteid nõuete võimaliku rikkumise kohta. Sõltumatu kontrollija peaks hindama esitatud väiteid ja asjakohasel juhul tegema päringu asjaomaselt allakirjutanult, nõudes katseandmeid ja/või kontrollimist. Sõltumatu kontrollija peaks igal juhtkomitee koosolekul esitama ülevaate kõikidest väidetest, mis on laekunud pärast eelmist koosolekut, ja kui ta neist ühtegi ei ole uurinud, esitama selle põhjused.

         Andmete kättesaadavus

      Eneseregulatsioonimeetmega peaks olema ette nähtud, et allakirjutanud teevad taotluse korral komisjonile ja juhtkomitee vaatlejatele kättesaadavaks tehnilised andmed meetmega hõlmatud toodete ja mudelite keskkonnatoime kohta, sealhulgas kõik omadused, mis on seotud eritingimustega, et komisjon ja juhtkomitee vaatlejad saaksid hinnata kavandatava ja olemasoleva meetme ambitsioonikuse taset ja mõju. Kõnealustele andmetele juurdepääsu suhtes ei ole vaja kohaldada tundliku äriteabe eeskirju.
      Eneseregulatsioonimeede peaks sisaldama nõuet, et allakirjutanud esitaksid taotluse korral liikmesriikides ökodisaininõuete eest vastutavatele turujärelevalveasutustele asjaomased dokumendid ja teabe niivõrd, kuivõrd seda ei leidu toodetele lisatud dokumentides, et nad saaksid kontrollida vastavust eneseregulatsioonimeetme nõuetele, sealhulgas tehes katseid.
      3.6.   Seire ja aruandlus

         Sõltumatu kontrollija

      Sõltumatu kontrollija peaks jälgima, kas allakirjutanud järgivad eneseregulatsioonimeetme nõudeid. Eneseregulatsiooni meetmega tuleks ette näha eeskirjad, mida kohaldatakse sõltumatu kontrollija suhtes, kes võib olla füüsiline või juriidiline isik.
      Sõltumatul kontrollijal peaksid olema vajalikud oskused, et kontrollida vastavust nõuetele, ning tal ei tohi olla huvide konflikti. Sõltumatu kontrollija lepingulised kohustused ei tohiks takistada tal täita oma ülesannet kontrollida nõuetekohasust.
      Sõltumatu kontrollija peab:

                  —

                  täitma oma kohustusi piisava hoolega ja täitma järelevalveülesandeid, mille eest ta vastutab;

                  —

                  olema oma tegevuses erapooletu ning kujundama oma arvamused ja koostama aruanded üksnes faktide alusel ning

                  —

                  vajaduse korral austama konfidentsiaalsust, et kaitsta allakirjutanute ärihuvisid ja tundliku sisuga andmeid, ning selleks peab ta allkirjastama „vaikimiskokkuleppe“ eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanutega, kui seda on taotletud.

            Eneseregulatsioonimeetmega tuleks kehtestada sõltumatu kontrollija valimise menetlus ning see, kuidas tagatakse, et kontrollijal ei tekiks huvide konflikti ja et tal oleksid vajalikud oskused nõuete täitmise kontrollimiseks. Sõltumatu kontrollija ametisse nimetamine tuleks kooskõlastada komisjoni talitustega. Juhtkomitee peaks olema kaasatud sõltumatu kontrollija lepingu tingimuste kindlaksmääramisse.

         Allakirjutanute aruandlus nõuetele vastavuse kohta

      Eneseregulatsioonimeetmes tuleks sätestada eeskirjad vähemalt järgmise kohta seoses dokumentidega, mille iga allakirjutanu peab esitama sõltumatule kontrollijale:

                  —

                  aruannetes esitatavate turu- ja tehniliste andmete liik;

                  —

                  andmete esitamise vorming;

                  —

                  dokumentide saatmise viisid ning

                  —

                  dokumentide esitamise aeg ja sagedus.

            Iga allakirjutanu peaks esitama kogu teabe ja andmed (sealhulgas andmed turu ja toodete keskkonnatoime kohta), mida on vaja selleks, et sõltumatu kontrollija saaks usaldusväärselt kontrollida, kas allakirjutanu täidab kõiki meetmega võetud kohustusi.
      Allakirjutanud peaksid esitama sõltumatule kontrollijale turuandmed, mis võimaldavad kontrollida, kas vähemalt 90 % nende toodetest vastab nõuetele. Kui allakirjutanud kohustuvad tagama, et 100 % nende toodetest vastab nõuetele, ei pea nad asjaomaseid turuandmeid sõltumatule kontrollijale esitama.
      Aruande peaks esitama kõikide eneseregulatsioonimeetmega hõlmatud mudelite kohta, mis on liidus turule lastud ja/või kasutusele võetud. Kui teatavate mudelite vahelised erinevused ei ole eneseregulatsioonimeetme seisukohast olulised (erinevused ei ole seotud eneseregulatsioonimeetme nõuetega), võib aruanne sisaldada samalaadseid mudeleid, aga see tuleb ära märkida. Allakirjutanute esitatud teave ja andmed võivad erineda ainult niivõrd, kuivõrd nende vastavad kohustused on erinevad.
      Kõik allakirjutanud peaksid esitama andmed sõltumatule kontrollijale ühesuguses vormingus.
      Võimalikult palju tuleks kasutada andmete edastamiseks elektroonilisi sidevahendeid, võttes arvesse konfidentsiaalsusnõudeid ja kõikide asjaosaliste halduskoormust.
      Aruandlus peaks hõlmama üht aastat. Iga allakirjutanu peaks iga aasta kohta esitama dokumendid kahe kuu jooksul pärast aruandeperioodi lõppu. Sõltumatu kontrollija esitatud täiendavatele taotlustele esitada puuduvad andmed pärast tähtaja möödumist peaksid allakirjutanud vastama lühikese tähtaja jooksul, mis täpsustatakse eneseregulatsioonimeetmes.

         Nõuetele vastavuse kontrollimine

      Eneseregulatsioonimeetmega tuleks anda sõltumatule kontrollijale õigus kontrollida vastavust eneseregulatsioonimeetme nõuetele järgmiselt:

                  —

                  allakirjutanute esitatud dokumentide kontrollimine;

                  —

                  toodete katsetamine ning

                  —

                  allakirjutanute valduste ülevaatamine.

            Sõltumatu kontrollija peaks otsustama, milliseid neist viisidest ta kasutab.

         Katsetamine

      Katsetamine seisneb selles, et laboris tehakse katsed, millega määratakse eneseregulatsioonimeetmega hõlmatud toote näitajad. Üldreeglina tuleks seda teha sõltumatus ja eelistatavalt akrediteeritud laboris. Alternatiivina võib katsed teha allakirjutanu valdustes, kui on tagatud täielik objektiivsus.
      Sõltumatu kontrollija peaks katsetamiseks pisteliselt valima piisava arvu tooteid eri allakirjutanutelt, eelistatavalt mitme liikmesriigi jaemüüjatelt kas kauplustest või veebikauplustest. Kui allakirjutanud toovad ise tooteid, ei tohiks nad osaleda näidiste valimises.
      Sõltumatu kontrollija võib valida teatavaid mudeleid või teatava allakirjutanu mudeleid, kui ta on mis tahes allikast saanud mudeli või allakirjutanu kohta teavet võimalikust nõuete rikkumisest.
      Allakirjutanud peaksid sõltumatu kontrollija taotluse korral esitama katse jaoks vajalikud dokumendid ja teabe, kui sellist teavet ja dokumente ei ole tootele lisatud dokumentides.
      Üksikasjalikud katsearuanded iga katsetatud toote kohta tuleks esitada komisjonile ja asjaomasele allakirjutanule.

         Kontrollimine

      Sõltumatu kontrollija võib kontrollida teatavat allakirjutanut konkreetse teabe alusel, mis õigustab sellist kontrollimist. Selline konkreetne teave tuleb allakirjutanule edastada.
      Kontrollimist kasutatakse eneseregulatsioonimeetme nõuetele vastavuse kontrollimiseks üksnes siis, kui kulutõhusamaid vahendeid ei leidu. Kontrollimisel peaks sõltumatu kontrollija tegema üksnes selliseid toiminguid, mis on vältimatult vajalikud, et kontrollida, kas allakirjutanu järgib eneseregulatsioonimeetme nõudeid.
      Sõltumatu kontrollija ei tohi allakirjutanule kontrollist ette teatada või võiks seda teha ainult veidi aega enne kontrollimist. Allakirjutanu peaks andma kogu vajaliku abi.
      Sõltumatu kontrollija peaks ühe kuu jooksul pärast kontrollimist saatma esialgse aruande asjaomasele allakirjutanule märkuste esitamiseks. Allakirjutanu peaks oma märkused esitama kahe nädala jooksul pärast esialgse aruande kättesaamist. Kui allakirjutanu märkusi on vaja arvesse võtta, peaks sõltumatu kontrollija tegema esialgses aruandes vajalikud muudatused kahe nädala jooksul. Katsearuanne, milles on kirjas ka katse korraldamise põhjus, tuleks esitada komisjonile ja asjaomasele allakirjutanule. Aruande kokkuvõte tuleks esitada juhtkomitee esimesel koosolekul, mis toimub pärast aruande valmimist. Kokkuvõttes ei tohiks avaldada tundlikku äriteavet, välja arvatud juhul, kui see on vajalik nõuetele mittevastavuse tõendamiseks.

         Sõltumatu kontrollija aruanne

      Sõltumatu kontrollija peaks koostama vastavusaruande kavandi ja saatma selle juhtkomitee liikmetele hiljemalt kolm kuud pärast aruandeperioodi lõppu. Juhatuse liikmetel peaks olema aega kaks nädalat aruande kohta märkuste esitamiseks. Sõltumatu kontrollija peaks esitama lõpliku vastavusaruande juhtkomiteele hiljemalt neli kuud pärast aruandeperioodi lõppu. Vastavusaruanne peaks sisaldama järgmist:

                  —

                  teave andmete kogumise ja töötlemise meetodite kohta ning selle kohta, milliseid raskusi ilmnes aruande koostamisel*;

                  —

                  dokumentide kontrollimise tulemused*;

                  —

                  katsetatud toodete valimise meetod ning kui uuriti teatavaid mudeleid või allakirjutanuid, siis mis põhjusel*;

                  —

                  katsetatud toodete loetelu ja iga toote puhul saadud tulemuste kokkuvõte;

                  —

                  aruandeperioodil tehtud kõikide kontrollimiste kokkuvõte;

                  —

                  nõudeid mittetäitvate allakirjutanute loetelu;

                  —

                  teave iga mittevastavuse põhjuste kohta* ning

                  —

                  soovitused järgmisteks aruandeperioodideks.

            Eneseregulatsioonimeetmes võib sätestada, et tärniga (*) tähistatud punktid esitatakse kõikide allakirjutanute kohta saadud tulemuste kokkuvõttena ning need ei sisalda üksikute allakirjutanute äri- ja konfidentsiaalseid andmeid. Sel juhul esitatakse asjaomaseid andmeid sisaldavad aruanded üksiku allakirjutanu kohta komisjonile ja asjaomasele allakirjutanule.

         Nõuetele mittevastavus

      Nõuetele mittevastavuse korral peaksid kehtima astmelised karistused.
      Kui allakirjutanu ei esita sõltumatule kontrollijale vastavusaruannet, peaks sõltumatu kontrollija kontrollima allakirjutanut asjaomasele aruandeperioodile järgneval aastal. Kui allakirjutanu jätab sõltumatule kontrollijale vastavusaruande korduvalt esitamata, tuleks ta viivitamata arvata välja eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanute seast.
      Allakirjutanult, kes sõltumatu kontrollija kontrollimise või vastavusaruande kohaselt ei täida eneseregulatsioonimeetme nõudeid, tuleks nõuda parandusmeetmete võtmist. Kui mittevastavus kestab üle kuue kuu pärast sõltumatu kontrollija aruannet, tuleks allakirjutanu arvata viivitamata välja eneseregulatsioonimeetmele alla kirjutanute seast.
      Esimees peaks nõudeid mittetäitva allakirjutanu väljaarvamisest teatama juhtkomiteele kirjalikult ühe nädala jooksul pärast seda, kui ta on saanud sõltumatult kontrollijalt teate, et viivitamatu väljaarvamise tingimus on täidetud.
      3.7.   Eneseregulatsioonimeetme haldamise kulutasuvus

      Allakirjutanud peaksid kandma kõik kulud, mis on seotud sõltumatu kontrollija, tema tegevuse, veebilehe ja juhtkomitee tööga, välja arvatud komisjoni esindaja ja teiste vaatlejate (muud kui sõltumatu kontrollija) osalemise kulud.
      Eneseregulatsioonimeetmega tuleb innustada allakirjutanuid jagama oma teadmisi, kogemusi ja häid tavasid teiste ökodisainialaste eneseregulatsioonimeetmetele alla kirjutanutega.
      3.8.   Säästvus

      Eneseregulatsioonimeetmes tuleks sätestada selle poliitilised eesmärgid. Need peaksid olema kooskõlas kõnealuse direktiivi eesmärkidega.
      3.9.   Meetmete kooskõla

      Kavandatud eneseregulatsioonimeede peaks olema kooskõlas liikmesriigi muude asjaolude ja algatustega.

         (1)  Parem õigusloome paremate tulemuste saavutamiseks – ELi tegevuskava, COM(2015) 215.

         (2)  Vt kõnealuse direktiivi põhjendused 18–21, artikli 15 lõike 3 punkt b ja artikkel 17.

         (3)  Kõnealuse direktiivi VIII lisa.

         (4)  COM(2012) 684, COM(2013) 23 ja COM(2015) 178

         (5)  https://ec.europa.eu/digital-agenda/best-practice-principles-better-self-and-co-regulation

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 19. mai 2010. aasta direktiiv 2010/30/EL energiamõjuga toodete energia- ja muude ressursside tarbimise näitamise kohta märgistuses ja ühtses tootekirjelduses (ELT L 153, 18.6.2010, lk 1).

         (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 66/2010 ELi ökomärgise kohta (ELT L 27, 30.1.2010, lk 1).

         (8)  Nn sinises raamatus ELi toote-eeskirjade rakendamise kohta on selgitatud, mida tähendab „turul kättesaadavaks tegemine“ ja „kasutusele võtmine“ (http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/4942/).


title: Komisjoni soovitus, 2. juuni 2010 , akrüülamiidi sisalduse seire kohta toidus  (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               3.6.2010

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 137/4

         KOMISJONI SOOVITUS,
   2. juuni 2010,
   akrüülamiidi sisalduse seire kohta toidus
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2010/307/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 3. mai 2007. aasta soovituses 2007/331/EÜ toidu akrüülamiidi sisalduse seire kohta (1) nähakse ette kolmeaastane seireprogramm (2007–2009) akrüülamiidi sisalduse kontrollimiseks teatavates toiduainetes.

               (2)

               Euroopa Toiduohutusamet (edaspidi „toiduohutusamet”) on 2007. aasta tulemused avaldanud 30. aprillil 2009. aastal ilmunud teaduslikus aruandes „Results on the monitoring of acrylamide levels in food” (2). Aruandes on esitatud ka akrüülamiidi sisaldust käsitlevad andmed aastatest 2003–2006, mis koguti liikmesriikidest ja mille on koostanud komisjoni Teadusuuringute Ühiskeskuse Etalonainete ja Võrdlusmõõtmiste Instituut. 2008. ja 2009. aasta andmed ei ole veel kättesaadavad. Kui need andmed on saanud kättesaadavaks, ajakohastatakse teaduslikku aruannet.

               (3)

               ELi toiduaine- ja joogitööstuste konföderatsioon (CIAA) töötas välja vahendite paketi, mida toiduainetootjad saavad vastavalt konkreetsele vajadusele valikuliselt kasutada, et vähendada akrüülamiidi sisaldust oma toodetes.

               (4)

               Toiduohutusameti 30. aprilli 2009. aasta aruandes tõdeti, et akrüülamiidi sisaldus ei ole toidugruppide lõikes vähenenud ning aruande koostamise ajaks ei olnud ka selgunud, kas akrüülamiidi käsitlev vahendite pakett oli oma eesmärki täitnud.

               (5)

               Toiduainetööstus ja liikmesriigid jätkavad akrüülamiidi tekkeviiside uurimist ning püüavad leida võimalusi selle sisalduse vähendamiseks toidus. Nende jõupingutuste mõju jälgimiseks on asjakohane jätkata andmete kogumist.

               (6)

               Soovituse 2007/331/EÜ kohaldamisel saadud kogemus on näidanud, et seireprogrammi tuleb kohandada näiteks toiduainete liigitamise osas.

               (7)

               On oluline, et kord aastas esitataks seiretulemused toiduohutusametile, kes koondab need andmed ühtsesse andmebaasi.

               (8)

               Käesolev soovitus ei peaks olema ajaliselt piiratud, kuid seire vajadust tuleks korrapäraselt hinnata,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid kooskõlas käesoleva soovituse lisaga kontrollima akrüülamiidi sisaldust kõnealuses lisas osutatud toiduainetes.

               2.

               Liikmesriigid peaksid edastama toiduohutusametile iga aasta 1. juuniks ja esimest korda 1. juuniks 2011 eelmise aasta seiretulemused toiduohutusameti nõutud kujul, et need lisataks ühtsesse andmebaasi.

               3.

               Liikmesriigid peaksid järgima komisjoni 28. märtsi 2007. aasta määruse (EÜ) nr 333/2007 (milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid plii, kaadmiumi, elavhõbeda, anorgaanilise tina, 3-MCPD ja benzo(a)püreeni sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes) (3) lisa B osas sätestatud proovivõtu korda, et tagada proovide representatiivsus partii suhtes.

               4.

               Liikmesriigid peaksid analüüsima akrüülamiidi sisaldust kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruse (EÜ) nr 882/2004 (ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks) (4) III lisa punktides 1 ja 2 sätestatud nõuetega.

      Brüssel, 2. juuni 2010

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         John DALLI

      (1)  ELT L 123, 12.5.2007, lk 33.

      (2)  EFSA Scientific Report (2009) 285.

      (3)  ELT L 88, 29.3.2007, lk 29.

      (4)  ELT L 165, 30.4.2004, lk 1.

      LISA
      A.   Proovivõtu kord ja kohad

                  1.

                  Toodetest tuleb proove võtta turustamise etapil (nt selvehallides, väikestes poodides, pagariärides, friikartulite müügikohtades, restoranides), kus jälgitavus on hea, või tootmiskohas. Kui võimalik, tuleb proove võtta liikmesriigist pärit toodetelt (1).

                  2.

                  Proovide võtmine ja analüüsimine peavad toimuma enne, kui prooviks kasutatava toiduaine säilivusaeg lõpeb.

            B.   Tooted, proovide arv ja sagedus, analüütilised nõuded

                  1.

                  Allpool olevas tabelis esitatakse ülevaade soovitatava väikseima proovide arvu kohta, mida iga tootegrupi puhul aasta jooksul analüüsida. Liikmesriikidel soovitatakse võimaluse korral võtta rohkem proove. Proovide arvu jagunemine liikmesriigiti põhineb rahvaarvul, kusjuures väikseim proovide hulk toote ja liikmesriigi kohta on 4.

                  2.

                  Proovide arv märgib väikseimat võetud proovide arvu aastas. Kui kohaldatakse eritingimusi (nt proovide võtmine kaks korda aastas), siis on see täpsustatud punktis C.

                  3.

                  Kuna iga tootegrupp koosneb väga mitmest erinevate omadustega tootest, tuleb täiendavat teavet esitada iga toote kohta, millest proov võetakse (vt punkt C). Et jälgida aja jooksul toimuvaid muutusi, on oluline, et samade omadustega tootest (nt sama sorti leib) võetakse võimaluse korral proove igal aastal.

                  4.

                  Kui samade omadustega toodete puhul saadakse korduvalt tulemusi alla mõõtmispiiri, võib toote asendada mõne teise tootega tingimusel, et uus toode kuulub samasse tootegruppi ja esitatakse toote kirjeldus.

                  5.

                  Et tagada analüüsitulemuste võrreldavus, tuleb valida meetodid, mille puhul on võimalik saavutada mõõtmispiiriks 30 μg/kg (intensiivseim ioon-ioon-üleminek) leiva ning imiku- ja väikelapsetoidu puhul ning 50 μg/kg kartulitoodete, muude teraviljatoodete, kohvi ja muude toodete puhul. Tulemused tuleks esitada saagisega parandatult.

         Väikseim proovide arv tootegrupi kohta

                  Riik, kus toodet müüakse

                  Valmistoiduna müüdavad friikartulid

                  Kartulikrõpsud

                  Eeltöödeldud friikartulid/kartulitooted kodus valmistamiseks

                  Leib

                  Hommikus öögi helbed

                  Küpsised, kreekerid, näkileib ja sarnased tooted

                  Kohv ja kohviasendajad

                  Muud imikutoidud kui teraviljapõhised töödeldud toidud

                  Imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhised töödeldud toidud

                  Muud tooted

                  Kokku

                  (0)

                  (1)

                  (2)

                  (3)

                  (4)

                  (5)

                  (6)

                  (7)

                  (8)

                  (9)

                  (10)

                  (11)

                  AT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  BE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  CY

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  CZ

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  DE

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  24

                  14

                  230

                  DK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  ES

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  EE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  EL

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  FR

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  FI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  HU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  IT

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  IE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  LU

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  LV

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  MT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  NL

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  6

                  8

                  62

                  PT

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  PL

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  14

                  140

                  SE

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  SI

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  40

                  SK

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  UK

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  20

                  14

                  194

                  BG

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  4

                  8

                  44

                  RO

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  8

                  80

                  Kokku

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  202

                  224

                  2 042

            C.   Iga toote kohta esitatav minimaalne lisateave

      Minimaalset lisateavet, mida tuleb esitada iga toote kohta, millest on proov võetud, on kirjeldatud punktides 1–10. Liikmesriikidel soovitatakse esitada üksikasjalikumat teavet.
      1.   Valmistoiduna müüdavad friikartulid, sh järgmised alarühmad:

                  1.1.

                     friikartulid toorest kartulist

                  1.2.

                     friikartulid kartulitainast

            Valmistoidu proove tuleks võtta väikestes müügikioskites, kiirtoidukohtades ja restoranides. Proove võetakse kaks korda aastas, märtsis ja novembris, (2) nii et proovide koguarv vastab tabelis määratletule.
      Esitatav täpne teave:

                  —

                  kas lähteaine on toores kartul (alarühm 1.1) või poolfabrikaat (kartulitainas) (alarühm 1.2);

                  —

                  kas on lisatud muid koostisaineid.

            2.   Kartulikrõpsud, sh järgmised alarühmad:

                  2.1.

                     kartulikrõpsud toorest kartulist

                  2.2.

                     kartulikrõpsud kartulitainast (vormitud kartulikrõpsud, üksteise peale laotud kartulikrõpsud)

            Proove võetakse kaks korda aastas, märtsis ja novembris, (2) nii et proovide koguarv vastab tabelis määratletule.
      Esitatav täpne teave:

                  —

                  kas lähteaine on toores kartul (alarühm 2.1) või poolfabrikaat (kartulitainas) (alarühm 2.2);

                  —

                  frittimisprotsess: partiide kaupa frittimine või pidev frittimine;

                  —

                  kas on lisatud muid koostis-, lõhna- või lisaaineid.

            3.   Eeltöödeldud friikartulid/kartulitooted kodus valmistamiseks, sh järgmised alarühmad:

                  3.1.

                     ahjus küpsetatud friikartulid

                  3.2.

                     kõrgel temperatuuril õlis küpsetatud friikartulid

            Siia kuuluvad toorelt või külmutatult müüdavad tooted. Proove võetakse kaks korda aastas, märtsis ja novembris, (2) nii et proovide koguarv vastab tabelis määratletule.
      Proovi analüüs tuleks läbi viia pärast toote valmimist (pärast frittimist, küpsetamist jne). Valmistamine peab toimuma laboris vastavalt toote etiketil märgitud juhistele.
      Esitatav täpne teave:

                  —

                  alarühm, kuhu toode kuulub (vt eespool);

                  —

                  kas lähteaine on toores kartul või poolfabrikaat (kartulitainas);

                  —

                  kas toodet müüakse toorelt või külmutatult;

                  —

                  valmistamise tingimused vastavalt toote etiketile;

                  —

                  kas on lisatud muid koostisaineid.

            4.   Leib

      Esitatav täpne teave:

                  —

                     leivaliik (nisu-, rukki-, mitmeviljaleib, muude lisanditega leib jne).

            Proovi võtmiseks valitavate leibade sortiment peaks peegeldama vastava riigi toitumisharjumusi.
      5.   Hommikusöögihelbed (välja arvatud müsli ja pudrud)

      Esitatav täpne teave:

                  —

                  teravilja liik;

                  —

                  muud koostisained (nt suhkur, pähklid, mesi, šokolaad).

            Kui müslit ja putru on analüüsitud, tuleks andmed esitada punktis 10 „Muud tooted”.
      6.   Küpsised, kreekerid, näkileib ja samalaadsed tooted (välja arvatud valikpagaritooted), sh järgmised alarühmad:

                  6.1.

                     kreekerid (nt koorekreekerid, soodakreekerid, suupistekreekerid)

                  6.2.

                     näkileib (kääritatud/kääritamata)

                  6.3.

                     vahvlid (nt jäätisele)

                  6.4.

                     piparkoogid

                  6.5.

                     muu (täpsustage)

            Esitatav täpne teave:

                  —

                  alarühm, kuhu toode kuulub (vt eespool).

            Proovi võtmiseks valitavate toodete sortiment peaks peegeldama vastava riigi toitumisharjumusi.
      7.   Kohv ja kohviasendajad, sh järgmised alarühmad:

                  7.1.

                     röstitud kohv

                  7.2.

                     lahustuv kohv

                  7.3.

                     kohviasendajad

            Esitatav täpne teave:

                  —

                  alarühm, kuhu toode kuulub (vt eespool);

                  —

                  röstitud kohvi puhul röstimisaste (nt keskmine, tume), ubade liik, kui on teada, teave selle kohta, kas kohvi müüakse jahvatatuna või ubadena, kofeiinivaba/kofeiiniga;

                  —

                  lahustuva kohvi puhul: kofeiinivaba/kofeiiniga;

                  —

                  kohviasendaja puhul: lähteaine (nt oder, rukis, sigur).

            Kohvi ja kohviasendaja proove tuleks analüüsida sellisel kujul, nagu tooteid müüakse, et tagada andmete võrreldavus.
      Võimaluse korral tuleks teisel etapil jooke analüüsida tarbimiseks ettevalmistatud kujul. Täpsustada tuleks valmistamise tingimused (vastavalt toote etiketile), nt kohvi hulk, kasutatud vee hulk, kasutatud vahendite täpne kirjeldus, valmistamistemperatuur jne). Kui analüüsivõimalused on piiratud, tuleks analüüsimiseks eelistada proovi, mis on võetud müügil olevalt tootelt.
      8.   Muud imikutoidud kui teraviljapõhised töödeldud toidud
          (3)

      Proove tuleks võtta toitudest, mis sisaldavad peamise koostisainena kartulit, juurvilja või teravilja (v.a tooted, mis kuuluvad teraviljapõhiste töödeldud toitude rühma).
      Esitatav täpne teave:

                  —

                  peamised koostisained.

            9.   Imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhised töödeldud toidud, (4)
         sh järgmised alarühmad:

                  9.1.

                     imikutele ja väikelastele mõeldud küpsised ja kuivikud

                  9.2.

                     muud imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhised töödeldud toidud

            Proove tuleks analüüsida sellisel kujul, nagu tooteid müüakse, et tagada andmete võrreldavus.
      Esitatav täpne teave:

                  —

                  alarühm, kuhu toode kuulub (vt eespool);

                  —

                  toote kirjeldus;

                  —

                  teravilja liik, muud koostisained.

            10.   Muud tooted

      Siia rühma kuuluvad kartuli-, teravilja- ja kakaotooted, mida ei ole eespool üheski rühmas nimetatud (nt praekartulid, teraviljapõhised soolased suupisted (nt maisipulgad, maisikrõpsud, popkorn), müsli, puder, valikpagaritooted jne).
      Proovi võtmiseks valitavate toodete sortiment peaks peegeldama vastava riigi toitumisharjumusi.
      Mõnel juhul tuleb proovid võtta pärast toidu valmistamist vastavalt etiketil märgitud juhistele. Sellisel juhul tuleb kirjeldada valmistamise tingimusi.
      Esitatav täpne teave:

                  —

                  toote nimetus ja täpne kirjeldus (nt peamised koostisosad);

                  —

                  valmistamise tingimused vastavalt toote etiketile.

         (1)  Erandjuhtudel võib konkreetne toode olla müügil ainult kolmandast riigist imporditud tootena. Sel juhul võib võtta proove imporditud tootelt.

         (2)  Kui toit on valmistatud eeltöödeldud kartulist, ei ole proove kaks korda aastas vaja võtta.

         (3)  Nagu on määratletud komisjoni 5. detsembri 2006. aasta direktiivi 2006/125/EÜ (imikutele ja väikelastele mõeldud teraviljapõhiste töödeldud toitude ja muude imikutoitude kohta) artikli 1 lõike 2 punktis b (ELT L 339, 6.12.2006, lk 16).

         (4)  Nagu on määratletud direktiivi 2006/125/EÜ artikli 1 lõike 2 punktis a.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,25.9.2017
            COM(2017) 549 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ning teiselt poolt Armeenia vahelise ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel

               SELETUSKIRI

               1.
                     ETTEPANEKU TAUST

               Käesolev ettepanek on koostatud, pidades silmas ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ja teiselt poolt Armeenia Vabariigi vahelise ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu (edaspidi „leping“) kavandatud allakirjutamist, ajutist kohaldamist ja sõlmimist. Ettepaneku eesmärk on võimaldada nõukogul kiita heaks lepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) nimel.

               Kuna Euroopa Aatomienergiaühendus on ka ühelt poolt Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning teiselt poolt Armeenia vahelise ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu osaline, esitab komisjon nõukogule eraldi soovituse kiita heaks komisjoni poolt sõlmitava lepingu need osad, mis on hõlmatud Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepinguga.

               Euroopa Aatomienergiaühenduse poolt allakirjutatavate ja sõlmitavate rahvusvaheliste lepingute suhtes kohaldatakse menetlust, mis erineb ELi suhtes kohaldatavast menetlusest. Eeskätt on sätestatud Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklis 101, et sellised lepingud sõlmib komisjon nõukogu heakskiidul. Seepärast peab nõukogu vastu võtma kaks eraldi otsust lepingule allakirjutamise ja selle sõlmimise kohta: ühe, mida kohaldatakse ELi suhtes, ja teise, mida kohaldatakse Euroopa Aatomienergiaühenduse suhtes.

               Selleks et Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel leping sõlmida, esitab komisjon nõukogule soovituse anda Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artikli 101 teise lõigu alusel selleks oma heakskiit.

               Kui nõukogu on oma heakskiidu andnud ja komisjon teinud asjakohase otsuse, saab komisjon lepingule Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel alla kirjutada ja selle sõlmida.

               2.
                     ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               Komisjon soovitab nõukogul vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artikli 101 teisele lõigule kiita heaks ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Armeenia vahelise ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu sõlmimine nendes küsimustes, mis kuuluvad Euroopa Aatomienergiaühenduse pädevusse.

               Lisatud ettepanek koos komisjoni otsusega lepingu sõlmimise kohta on õiguslik vahend ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu sõlmimiseks Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel.

               Vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 102 ei või leping Euroopa Aatomienergiaühenduse jaoks jõustuda enne, kui liikmesriigid on komisjonile teatanud, et see on kooskõlas nende vastavate siseriiklike õigusaktidega kehtima hakanud.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ning teiselt poolt Armeenia vahelise ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 101 teist lõiku,

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Nõukogu võttis 29. septembril 2015 vastu otsused, millega lubati Euroopa Komisjonil ning liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrgel esindajal pidada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Armeenia vahelise raamlepingu üle.

               (2)Läbirääkimisi lepingu üle alustati 7. detsembril 2015 ning Euroopa Liit ja Armeenia parafeerisid lepingu 21. märtsil 2017.

               (3)Komisjon teeb nõukogule ettepaneku, et lepingule tuleks liidu nimel alla kirjutada ja seda tuleks ajutiselt kohaldada kooskõlas lepingu artikliga 385, eeldusel et leping hiljem sõlmitakse.

               (4)Leping hõlmab ka Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu reguleerimisalasse kuuluvaid küsimusi, mis on sätestatud lepingu artiklites 42–44.

               (5)Lepingu allakirjutamine ja sõlmimine seoses Euroopa Liidu lepingu ja Euroopa Liidu toimimise lepingu reguleerimisalasse kuuluvate küsimustega toimub eraldi menetluse kohaselt.

               (6)Seepärast tuleks leping seoses Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu reguleerimisalasse kuuluvate küsimustega sõlmida ka Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel.

               (7)Vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingu artiklile 102 ei või leping Euroopa Aatomienergiaühenduse jaoks jõustuda enne, kui liikmesriigid on Euroopa Komisjonile teatanud, et see on saanud kohaldatavaks kooskõlas nende vastava riigisisese õigusega.

               (8)Lepingu sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel tuleks heaks kiita,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning nende liikmesriikide ning teiselt poolt Armeenia vahelise ulatusliku ja laiendatud partnerluslepingu sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, kaasa arvatud lepingu ajutine kohaldamine.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle vastuvõtmist.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.2.2016
            COM(2016) 88 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               SELETUSKIRI

               Lisatud ettepanek kujutab endast õiguslikku vahendit soovituse jaoks nõukogu otsuse kohta, millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               i)Soovitus: nõukogu otsus, millega kiidetakse heaks protokolli sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel.

               Kõnealune ettepanek esitatakse koos järgmiste dokumentidega:

               ii)Ettepanek: nõukogu otsus protokolli allakirjutamise ning ajutise kohaldamise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel;

               iii)Ettepanek: nõukogu otsus protokolli sõlmimise kohta Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide nimel;

               Vastavalt Horvaatia Vabariigi ühinemisaktile ühineb Horvaatia Vabariik rahvusvaheliste lepingutega, mille Euroopa Liit ja selle liikmesriigid on allkirjastanud või sõlminud, asjaomastele lepingutele lisatavate protokollide kaudu.

               Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitlevale partnerlus- ja koostöölepingule (edaspidi „leping”) kirjutati alla 11. oktoobril 2004 ja see jõustus 1. oktoobril 2010.

               Nõukogu 14. septembri 2012. aasta otsusega
                  1
                volitati komisjoni alustama asjaomaste kolmandate riikidega läbirääkimisi, et sõlmida kõnealused protokollid. Läbirääkimised Tadžikistani Vabariigiga lõppesid edukalt protokolli parafeerimisega.

               Ettepanekus esitatud protokolliga inkorporeeritakse Horvaatia Vabariik lepingu osaliseks ja kohustatakse Euroopa Liitu looma lepingu autentse versiooni horvaadi keeles.

               Komisjon leiab, et läbirääkimiste tulemused on rahuldavad ja palub nõukogul esitada soovitus võtta vastu nõukogu otsus, millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt
                  Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, et võtta arvesse
                  Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 101 teist lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               1.Vastavalt Horvaatia Vabariigi ühinemisakti artikli 6 lõikele 2 tuleb Horvaatia Vabariigi ühinemises ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse sisseseadnud partnerlus- ja koostöölepinguga (edaspidi „leping”) leppida kokku lepingu protokolliga.

               2.14. septembril 2012 volitas nõukogu komisjoni alustama läbirääkimisi asjaomaste kolmandate riikidega
                  2
               . Läbirääkimised Tadžikistani Vabariigiga lõppesid edukalt protokolli parafeerimisega.

               3.Protokolli sõlmimine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse pädevusse kuuluvates küsimustes tuleks heaks kiita.

               4.Protokolli allakirjutamine ja sõlmimine toimub eraldi menetluse korras seoses liidu ja selle liikmesriikide pädevusse kuuluvate küsimustega,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Ainus artikkel

               Käesolevaga kiidetakse heaks ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Tadžikistani Vabariigi vahelise partnerluse loomist käsitleva partnerlus- ja koostöölepingu protokolli sõlmimine Euroopa Komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, et võtta arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga.

               Protokolli tekst on lisatud selle allakirjutamise otsusele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu otsus, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et teha lepingutes, mis on allkirjastatud või sõlmitud kas Euroopa Liidu või Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning ühe või mitme kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahel, kohandusi seoses Horvaatia Vabariigi ühinemisega Euroopa Liiduga (nõukogu dokument 13351/12 LIMITED).

                     (2)
                  Nõukogu otsus, millega antakse luba alustada läbirääkimisi, et teha lepingutes, mis on allkirjastatud või sõlmitud kas Euroopa Liidu või Euroopa Liidu ja selle liikmesriikide ning ühe või mitme kolmanda riigi või rahvusvahelise organisatsiooni vahel, kohandusi seoses Horvaatia Vabariigi ühinemisega Euroopa Liiduga (nõukogu dokument 13351/12 LIMITED).


Soovitus: Nõukogu otsus, millega teatatakse Kreekale vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 9, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks võtma nõutavad meetmed


title: Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega muudetakse kolmandat korda nõukogu 10. mai 2010. aasta otsust 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid

text:
|

52011PC0086

	[pic] | EUROOPA KOMISJON |Brüssel 24.2.2011KOM(2011) 86 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse kolmandat korda nõukogu 10. mai 2010. aasta otsust 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeidSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse kolmandat korda nõukogu 10. mai 2010. aasta otsust 2010/320/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeidEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 9 ja artiklit 136,võttes arvesse komisjoni soovitustning arvestades järgmist:(1) ELi toimimise lepingu artikli 136 lõike 1 punktiga a on ette nähtud võimalus võtta meetmeid nende liikmesriikide suhtes, kelle rahaühik on euro, et tõhustada asjaomaste liikmesriikide eelarvedistsipliini koordineerimist ja järelevalvet.(2) ELi toimimise lepingu artiklis 126 on sätestatud, et liikmesriigid hoiduvad ülemäärasest valitsemissektori eelarve puudujäägist, ning sellega on ette nähtud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlus. Stabiilsuse ja kasvu pakt, mille ennetavate sätetega rakendatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust, on raamistik, millega toetatakse usaldusväärse eelarvepositsiooni kiiret taastamist soodustavat valitsuse poliitikat, võttes arvesse majanduse olukorda.(3) Nõukogu otsustas 27. aprillil 2009 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et Kreekal on ülemäärane eelarvepuudujääk.(4) Nõukogu võttis 10. mail 2010 artikli 126 lõike 9 ja artikli 136 alusel vastu otsuse, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab võtma puudujääki vähendavaid meetmeid, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2014. aastaks (edaspidi „otsus”)[1]. Nõukogu kehtestas eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks järgmise ajakava: valitsemissektori eelarve puudujääk ei ületa 2010. aastal 18 508 miljonit eurot, 2011. aastal 17 065 miljonit eurot, 2012. aastal 14 916 miljonit eurot, 2013. aastal 11 399 miljonit eurot ning 2014. aastal 6 385 miljonit eurot.(5) Selle prognoosi kohaselt, mis oli kättesaadav nõukogu otsuse vastuvõtmise ajal, peaks reaalne SKP vähenema 2010. aastal 4 % ja 2011. aastal 2½ % ning seejärel suurenema 2012. aastal 1,1 % ning 2013. ja 2014. aastal 2,1 %. SKP deflaator peaks olema aastatel 2010–2014 vastavalt 1,2 %, –0,5 %, 1,0 %, 0,7 % ja 1,0 %. Võttes arvesse majanduse arengut, eeldatakse nüüd, et reaalne SKP väheneb 2010. aastal 4¼ % ja 2011. aastal 3 % ning seejärel taastub 2012. aastal kasvumääraga 1,1 % ning 2013. ja 2014. aastal 2,1 %. SKP deflaator peaks nüüd eeldatavasti olema aastatel 2010–2014 vastavalt 3,0 %, 1,6%, 0,4 %, 0,8 % ja 1,2 %.(8) Kreeka esitas 12. veebruaril 2011 nõukogule ja komisjonile aruande otsuse täitmiseks võetud poliitikameetmete kohta. Komisjon hindas aruannet ja jõudis järeldusele, et Kreeka on otsust rahuldavalt järginud[2]. Samas tuleb siiski vältida olukorda, kus 2011. aasta eelarveeesmärki ei suudeta täita, nagu juhtus 2010. aastal.(9) Eespool esitatud kaalutlusi silmas pidades näib asjakohane vaadata läbi otsuse mitmed aspektid, jättes samas muutmata ülemäärase puudujäägi kõrvaldamiseks kehtestatud tähtaja, valitsemissektori eelarve puudujääki käsitleva kohandamiskava ja valitsemissektori võla nominaalse suurenemise,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Otsust 2010/320/EL muudetakse järgmiselt:1) Artikli 2 lõike 4 punkt d asendatakse järgmisega:„d) keskpika perioodi eelarvestrateegia, milles on kindlaks määratud meetmed eelarve alaliseks konsolideerimiseks vähemalt 8 % SKPst, ning ettenägematute kulude reserv, millega tagatakse eelarve-eesmärkide saavutamine aastani 2014 ja vähendatakse jätkusuutlikult võla suhet SKPsse. Kõnealune strateegia avaldatakse üldsusega konsulteerimiseks enne märtsi lõppu. Keskpika perioodi strateegia hõlmab eelkõige järgmist: konservatiivne makromajanduslik prognoos; riigi ja muude valitsemissektori üksuste tulude ja kulude baasprognoos; alaliste fiskaalmeetmete kirjeldus, nende ajakava ja kvantitatiivne suurus; iga ministeeriumi iga-aastane kulude ülemmäär ja muude valitsemissektori üksuste eelarve eesmärgid kuni 2014. aasta lõpuni; prognoosid selle kohta, missugune on valitsemissektori võetavate meetmete mõju eelarvele, arvestades puudujäägi- ja võlaeesmärki; pikaajaline võlaprognoos, mille puhul on võetud aluseks konservatiivne makromajanduslik prognoos, püsiv esmane ülejääk alates 2014. aastast ja erastamiskavad. Keskpika perioodi strateegias keskendutakse jätkuvatele tervishoiu- ja pensionireformile ning konkreetsetele sektoripõhistele kavadele. Sellised sektoripõhised kavad (kavandid on kättesaadavad märtsi lõpuks) hõlmavad eelkõige järgmist: maksupoliitika reformid; riigi omanduses olevad äriühingud; eelarvevälised vahendid (avaliku sektori juriidilised isikud ja broneeritud kontod); avaliku sektori palgafond; avalik haldus; sotsiaalkulutused; riiklikud investeeringud ja kaitsekulutused. Kõikide kõnealuste sektporipõhiste kavade elluviimist juhivad ministeeriumidevahelised töörühmad.”;2) artikli 2 lõike 4 punkt e asendatakse järgmisega:„e) maksudest kõrvalehoidmise vastane kava, mis sisaldab kvantitatiivseid tulemuslikkuse näitajaid, mida maksuamet peab järgima; õigusaktid halduslike maksuvaidluste ja kohtule kaebuse esitamise menetluste lihtsustamiseks ning nõutud õigusaktid ja menetlused, et paremini tegeleda maksuametnike väärkäitumise, korruptsiooni ja kehva tööga, sealhulgas süüdistuse esitamine ametikohustuste rikkumise korral; maksudest kõrvalehoidmise vastu võitlemisega tegeleva viie töörühma igakuiste aruannete, sealhulgas edunäitajate avaldamine.”;3) artikli 2 lõike 4 punkt f asendatakse järgmisega:„f) üksikasjalik tegevuskava ja ajakava, et viia lõpule ja rakendada lihtsustatud tasustamissüsteem; valmistatakse ette keskpika perioodi personalikava kuni aastani 2013 vastavalt eeskirjale, mille kohaselt viie töölt lahkuva inimese asemel võetakse tööle üks inimene, ning täpsustatakse kavasid, millega jaotatakse kvalifitseeritud personal ümber prioriteetsetesse valdkondadesse; igakuiste andmete avaldamine mitmete valitsemissektori osakondade töötajate liikumise kohta (tööle võtmine, töölt lahkumine, liikumine üksuste vahel).”;4) artikli 2 lõike 4 punkt g asendatakse järgmisega:„g) rakendatakse tervishoiusüsteemi ulatuslik reform, millega alustati 2010. aastal, et hoida tervishoiukulutused tasemel 6 % SKPst või allpool seda; meetmed, millega võrreldes 2010. aastaga saavutatakse ravimite pealt kokkuhoid vähemalt 2 miljardit eurot, sellest 1 miljard eurot 2011. aastal; parandatakse haiglate raamatupidamisarvestuse ja arvete esitamise süsteemi, tehes selleks järgmist: kõigis haiglates kahekordse kirjendamisega tekkepõhise raamatupidamisarvestuse süsteemi kasutuselevõtu lõpuleviimine; meditsiinitarvete ühtse kodeerimissüsteemi ja ühise registri kasutamine; meditsiinitarvete varude ja ringluse arvutamine kõigis haiglates, kasutades meditsiinitarvete ühtset kodeerimissüsteemi; patsientidelt omaosalustasu nõudmine kõigis riiklikes tervishoiuasutustes; ravikulude eest õigel ajal arvete esitamine (mitte hiljem kui kaks kuud) Kreeka sotsiaalkindlustusfondidele, teistele liikmesriikidele ja erasektori tervisekindlustusandjatele; selle tagamine, et riiklikes haiglates kasutatavate ravimite kogusest moodustavad 2011. aasta lõpuks vähemalt 50 % geneerilised ravimid ning patendikaitseta ravimid, kehtestades kõikidele haiglatele kohustuse hankida ravimeid toimeaine alusel.”;5) artikli 2 lõike 4 punkt k asendatakse järgmisega:„k) sellise õigusakti vastuvõtmine, millega asutatakse tegevuskavaga kooskõlas olev ühtne riigihankeasutus; e-riigihanke IT-platvormi väljatöötamine ja vahe-eesmärkide kehtestamine kooskõlas tegevuskavaga, sealhulgas: e-riigihankesüsteemi katseversiooni testimine, kõnealuse süsteemi kõikide funktsioonide kättesaadavaks tegemine kõikide lepingute jaoks ning selle süsteemi kasutamise järkjärguline kohustuslikuks muutmine tarnete, teenuste ja töövõtulepingute puhul.”;6) artikli 2 lõikele 4 lisatakse järgmine punkt:„l) õigusakt, milles määratakse kindlaks nende peaarvepidajate kvalifikatsioon ja ülesanded, kes nimetatakse ametisse kõikides valdkondlikes ministeeriumides ja suuremates valitsemissektori üksustes, et tagada usaldusväärne finantskontroll; peaarvepidajate ametisse nimetamine; kogu valitsemissektorit (v.a väiksemad üksused) hõlmavate kohustuste- ja tegevusregistrite väljatöötamise kiirendamine.”;7) artikli 2 lõikele 5 lisatakse järgmine punkt:„i) riigile kuuluvate varade andmiku avaldamine, sealhulgas teave osaluse kohta väärtpaberibörsil noteeritud või noteerimata äriühingutes, majanduslikult tasuva kinnisvara ja maaomandi kohta ning kõnealuste varade hinnanguline väärtus; kinnisvara peasekretariaadi loomine, et paremini koordineerida ja kiirendada erastamist ning tõhustada varahaldusprogrammi; kõnealuse andmiku põhjal vaadatakse läbi erastamiskavad ja kiirendatakse nende rakendamist.”;8) artikli 2 lõikele 6 lisatakse järgmine punkt:„f) andmiku koostamine riigile kuuluva kaubeldava kinnisvara kohta (avaldatakse juuniks 2011), keskpika perioodi riigivaraloovutamiskava koostamine, aastateks 2011–2012 kavandatud erastamistulude läbivaatamine ja kõnealuse kava pikendamine 2015. aasta lõpuni.”;9) artiklile 2 lisatakse lõige 8:„Kreeka võtab järgmised meetmed 2012. aasta märtsi lõpuks:a) teisese/täiendava pensioniskeemi reformimine, milleks ühendatakse fondid ja hakatakse hüvitiste suurust arvutama uue tingliku kindlaksmääratud maksetega kogumispensionisüsteemi alusel; nominaalsete täiendavate pensionitoetuste külmutamine ja asendusmäärade vähendamine puudujäägiga fondides omandatud õiguste puhul vastavalt riikliku aktuaarasutuse koostatud kindlustusmatemaatilisele uuringule. Kui kindlustustemaatiline uuring ei ole valmis, vähendatakse asendusmäärasid alates 1. jaanuarist 2012, et vältida puudujääki.”Artikkel 2Käesolev otsus jõustub sellest teavitamise päeval.Artikkel 3Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.Brüssel, […]Nõukogu nimeleesistuja […] [1] Nõukogu otsus 2010/320/EL (ELT L 145, 11.6.2010, lk 6).[2] Komisjoni teatis KOM(2011) (lõplik)…., [XX].3.2011.