title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Kreeka 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Kreeka 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/08

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/46

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Kreeka 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Kreeka 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/08)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Kreekat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Kreeka kohta. Selles hinnati Kreeka edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel ja Kreeka edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Kreekal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on kindlakstehtud tasakaalustamatus seotud suure valitsemissektori võlaga, viivislaenude suure osakaaluga pankade bilansis ja välissektoriga, arvestades ka endiselt väikest potentsiaalset kasvu ja suurt tööpuudust.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Kreekat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed jaotuvad erinevate spetsialiseerumismustrite tõttu Kreeka piirkondades tõenäoliselt ebaühtlaselt, eelkõige suuresti turismist ja üldisemalt vahetut ettevõtete ja tarbijate kontakti nõudvatest sektoritest sõltuvates piirkondades. Sellega kaasneb märkimisväärne oht piirkondlike ja territoriaalsete erinevuste suurenemiseks Kreekas, mis süvendab juba täheldatud ja finantskriisi aastatel veelgi intensiivistunud suundumust, et erinevused pealinna ning eelkõige saare- ja mägipiirkondade vahel kasvavad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  30. aprillil 2020 esitas Kreeka oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Kreeka suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 1,5 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal asendub puudujäägiga 4,7 % SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 0,2 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 176,6 %ni SKPst, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 188,8 %ni SKPst, vähenedes taas 2021. aastal 176,8 %ni SKPst. Eelarveprognoosidega on seotud riskid, nimelt pooleliolevad kohtuvaidlused ja avaliku teenindamise kohustused. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Kreeka võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 5,4 % SKPst. Nende meetmete hulka kuuluvad ajutine majanduslik toetus palgatöötajatele, füüsilisest isikust ettevõtjatele, üksikettevõtetele ja teatavatele pandeemiast mõjutatud vabadele elukutsetele, tagasimakstavate ettemaksete tasumine vähenenud käibega äriühingutele, sotsiaalkindlustusmaksete tasumine töötajate eest, kelle tööleping on peatatud, maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete, sealhulgas maksude osamaksete tasumise edasilükkamine vähemalt kolmeks kuuks kõigile COVID-19 pandeemiast mõjutatud äriühingutele, füüsilisest isikust ettevõtjatele ja palgatöötajatele, intressitoetus väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd) antud laenudelt ning suuremad tervishoiukulud. Lisaks on Kreeka teatavaks teinud meetmed, millel küll ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust. Need meetmed hõlmavad pangalaenude toetamiseks rahalise tagatise andmist, mida jagatakse Kreeka Arengupanga kaudu. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosis käsitatakse kõiki maksude edasilükkamisi ka likviidsusmeetmena, millel ei ole 2020. aastal negatiivset mõju eelarvele. Üldiselt on Kreeka võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Kreeka valitsemissektori eelarvepuudujääk komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 6,4 % SKPst ja 2021. aastal 2,1 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt 2020. aastal jõudma 196,4 %ni ja 2021. aastal 182,6 %ni.

                  (15)

                  20. mail 2020 esitas komisjon Kreeka kohta aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande, kuna riik ei järginud 2019. aastal võlareeglit ja kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust, milleks on 3 % SKPst. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud võlakriteerium on täidetud, samas kui eelarvepuudujäägi kriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Mis puutub COVID-19 pandeemiasse, siis näib Kreeka õigeaegne reageerimine ja piirangute jõustamine olevat tõhus tegutsemisviis, võttes arvesse, et seni on kinnitust leidnud nakatumiste arv olnud üsna väike. Samas eeldatakse, et COVID-19 kriisi majanduslik mõju on tõsine, sest võrreldes teiste liikmesriikidega sõltub Kreeka suurel määral oma turismi- ja transpordisektorist. Turismisektoris võib Kreeka võrreldes 2019. aastaga kaotada suure osa tuludest. Turism on Kreeka majanduse kõige olulisem teenuste ekspordi osa ja moodustas 45 % teenuste ekspordist. Lisaks mõjutab nõudluse vähenemine eeldatavasti ka laevandussektorit, mille arvele langeb 40 % teenuste ekspordist, sest pandeemia tõttu ülemaailmne kaubandus aeglustub. Piirangumeetmete, väiksema netotulu ja suurenenud töötuse tõttu peaks sisenõudlus märkimisväärselt vähenema.

                  (17)

                  COVID-19 puhanguga silmitsi seistes käivitas Kreeka oma riikliku pandeemiakava ja kehtestas kiiresti enneolematute meetmete kogumi, sealhulgas range karantiini ja suhtlemisdistantsi hoidmise, eelkõige nende jaoks, kelle puhul kahtlustatakse kokkupuudet viirust kandvate inimestega. Ametiasutused võtsid majandusliku ja sotsiaalse mõju leevendamiseks mitmesuguseid meetmeid, mille maht ulatub kuni 10,5 %ni SKPst 2020. aastal. Meetmed hõlmavad 5 % ulatuses SKPst fiskaalmeetmeid, mille netomõju eelarvele on 3,7 % SKPst, ning lisaks 1,9 % ulatuses SKPst ajutisi maksude edasilükkamisi ja rahalist tagatist kommertspankadele, mis võivad anda kuni 3,6 % SKPst täiendavaid uusi laene. Avalike tervishoiuteenuste sektor on saanud ühekordse 273 miljoni euro suuruse kapitalisüsti, mis hõlmab näiteks 2 000 täiendava tervishoiusektoritöötaja palkamist, tervishoiuga seotud seadmete ja varustuse ostmist ning tugevdatud sõeluuringuid.

                  (18)

                  Jätkuvaks toimetulekuks COVID-19 pandeemiaga tuleb parandada tervishoiusüsteemi suutlikkust, kättesaadavust ja vastupanuvõimet. Eratervishoiuteenuste otsemaksed ja mitteametlikud maksed, mis on tihedalt seotud haiglate ebatõhusa juhtimisega, on endiselt suured. See põhjustab ebavõrdsust. Endiselt on probleemiks juurdepääs tervishoiuteenustele ja inimeste endi väitel rahuldamata tervishoiuvajadused on ühed suurimad liidus, kusjuures esinevad suured erinevused sissetulekurühmade ja tööalase seisundi järgi. Omaosalusi ei ole piisavalt hinnatud, et kaitsta haavatavaid rühmi. Seda süvendab sageli liiga kallite ravimite ülepakkumine ja seega ka ületarbimine. Selle probleemi lahendamiseks rakendab Kreeka ambitsioonikat esmatasandi arstiabi reformi, et tagada lühikeses perspektiivis juurdepääs kvaliteetsetele põhiteenustele ning pikemas perspektiivis ulatuslik väravavahisüsteem kogu elanikkonnale. Esimesed märgid viitavad sellele, et see on kodanike kaitsmisel ja viiruse leviku piiramisel keskse tähtsusega, võimaldades kasutada ära süsteemi täielikku suutlikkust patsientide ravimiseks vastavalt nende vajadustele. Tervishoiukulutuste jaoks ei ole veel leitud jätkusuutlikku lahendust, sest riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagab peamiselt tagasinõuete süsteem, mis on ebapiisavate struktuurimeetmete tõttu üha suurema surve all. Hoolimata hiljuti võetud julgustavatest meetmetest on tsentraliseeritud hanked endiselt nõrgad. 2018. aastal olid avaliku sektori kulutused tervishoiule alla liidu keskmise, isegi kui võtta arvesse tagasinõuete väärtust, mis lisab ligikaudu 1 % SKPst. Tervishoiusüsteemi tulemuslikkuse, juurdepääsetavuse ja üldise vastupanuvõime parandamiseks on vaja suuremat tõhusust ja täiendavaid rahalisi vahendeid.

                  (19)

                  On vaja meetmeid, et leevendada COVID-19 kriisi mõju töötajatele ja ettevõtetele. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 19,9 %ni ja väheneb 2021. aastal 16,8 %ni. Kreeka on juba kehtestanud tööjõukulude vähendamise ajutise kava ettevõtetele, kelle tegevus on peatunud või tõsiselt mõjutatud, kaitstes samal ajal töölepinguid ja pakkudes asjaomastele töötajatele sissetulekutoetust. Samas tervikliku lühendatud tööaja kava rakendamine pakuks jätkusuutlikumat ja paindlikumat lahendust ning ametiasutused on selles suunas samme astunud, võttes vastu tööhõive toetamise kava SYN-ERGASIA, mis võetakse kasutusele 15. juunist kuni 15. oktoobrini 2020. Selline kava võimaldaks ettevõtetel vähendada tööaega vastavalt sellele, mil määral nende tegevus on piiratud, säilitades samal ajal tööstusharude tegevuse ja takistades ajutiste koondamiste muutumist struktuurseks. Paindliku töökorralduse, näiteks kaugtöö laiendamine, mis on Kreekas võrreldes teiste liikmesriikidega seni olnud piiratud, aitaks samuti säilitada majandustegevust ja töökohti piirangute ja sotsiaalse distantseerumise ajal.

                  (20)

                  COVID-19 kriis võib taas halvendada suure osa elanikkonna sotsiaalset olukorda ja süvendada sissetulekute ebavõrdsust. Enne pandeemiapuhangut oli vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus elavate Kreeka elanike osakaal endiselt üks suuremaid liidus, kusjuures lapsed ja tööealised inimesed on suuremas ohus kui eakad. Suureks probleemiks on olnud ka palgavaesus, juurdepääs taskukohasele eluasemele ja energiaostuvõimetus. Kriisi mõju leevendamiseks on äärmiselt oluline pakkuda piisavat sissetuleku asendust kõigile mõjutatud töötajatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele, sealhulgas neile, kellel on ebapiisav juurdepääs sotsiaalkaitsele. Samuti on oluline toetada kõige haavatavamaid inimesi, sealhulgas mitteaktiivseid inimesi ja deklareerimata töötajaid, tugevdades sotsiaalseid turvavõrgustikke. Kuna esineb tõenäosus, et rohkem inimesi hakkab taas sõltuma peamistest turvavõrkudest, on oluline parandada miinimumsissetulekutoetuse piisavust. Enim puudust kannatavatele ja haavatavatele rühmadele, sealhulgas puuetega inimestele, pagulastele ja varjupaigataotlejatele, on vaja tagada ulatuslik juurdepääs sotsiaalteenustele. Lisaks ei ole pikaajalise hoolduse teenused piisavalt arenenud. Samuti peaks Kreeka veelgi edendama taskukohaste eluasemete kättesaadavust, eelkõige vaesuse ohus olevate leibkondade jaoks, võttes kasutusele näiteks haavatavate koduomanike hüpoteegiga abistamise kava.

                  (21)

                  COVID-19 kriis on peatanud viimastel aastatel täheldatud positiivse arengu tööturul ja töötus on taas suurenemas. Selleks et toetada tööhõive kindlat taastumist kriisijärgsel perioodil, peab Kreeka viima lõpule reformid, et suurendada inimeste tööturule toomise poliitikameetmete, eelkõige koolitusprogrammide tõhusust. Oluline on suurendada riikliku tööturuasutuse suutlikkust pakkuda tööotsijatele pidevat ja individuaalset tuge. Kreeka peab pöörama erilist tähelepanu noortele ja naistele, keda töövõimaluste puudumine rohkem mõjutab. Samuti on võimalik parandada sotsiaaldialoogi, toetades sotsiaalpartnerite aktiivset ja sisulist kaasamist poliitika kujundamisse, sealhulgas COVID-19 kriisi mõjusid käsitlevate meetmete kujundamisse ja rakendamisse. Valitsus peaks suunama oma jõupingutused kõigi inimeste põhioskuste, sealhulgas digioskuste parandamisele. Väga oluline on pöörata tähelepanu kehvadele õpitulemustele, ajakohastada kutseharidust ja -õpet ning suurendada täiskasvanuharidust. Oskuste tööturu vajadustele mittevastavuse vähendamiseks ja tööturu taastumise kiirendamiseks on väga tähtis parandada hariduse ja koolituse kvaliteeti ja vastavust tööturu vajadustele.

                  (22)

                  Jätkusuutliku likviidsustoetuse, sealhulgas käibekapitali pakkumine mõjutatud ettevõtjatele, eelkõige VKEdele ja mikroettevõtjatele, peamiselt laenude ja tagatiste kaudu, on olnud õigustatult valitsuse prioriteet alates COVID-19 puhangule reageerimise algusest. Riigiabi ajutise raamistiku alusel on Kreeka kehtestanud kolm kava ettevõtete kapitali likviidsuse suurendamiseks: i) tagasimakstavaid ettemakseid hõlmav kava; ii) rahalise tagatise kava pangalaenude tagamiseks; ja iii) lühiajaliste laenude intressitoetuse kava. On oluline, et pangandussektor täidaks selles protsessis – ametiasutuste toetusel – oma vahendajarolli vajaliku krediidivoo säilitamisel, tuginedes asjakohasele krediidiriski hindamisele ja usaldusväärsetele krediidistandarditele, andes samal ajal täpselt aru varade kvaliteedi halvenemisest. Pangandussektori suutlikkuse toetamine, et pakkuda jätkusuutlikke võla restruktureerimise lahendusi kriisist mõjutatud elujõulistele laenuvõtjatele, on väga oluline, et tagada varade kvaliteet ja samal ajal toetada majanduse taastumist.

                  (23)

                  Majanduse taastumise toetuseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, sealhulgas asjakohaste reformide kaudu. Majanduskasvu soodustavate investeeringute suurendamine prioriteetsetes sektorites on tähtis pikaajalisema majanduskasvu toetamiseks ja piirkondliku ebavõrdsuse vähendamiseks. 2019. aastal oli avaliku sektori investeeringute maht kavandatust väiksem rohkem kui 1 % SKPst, mis oli sarnane eelmiste aastate mahajäämusega. Ametiasutused hakkasid lahendama investeerimiseesmärkide pideva mittetäitmise probleemi, koostades riikliku arenguprogrammi, et tugevdada toetatavate projektide arendamist, juhtimist, rahastamist ja rakendamist reguleerivaid eeskirju, ning tegevuskava avaliku sektori investeeringute prognoosimise ja järelevalve parandamiseks. Arvestades avaliku sektori investeeringute olulist rolli majanduse taastumise käimalükkamisel pärast COVID-19 kriisi, on äärmiselt oluline tegeleda allesjäänud haldustakistustega ja luua uute projektide register. Sihtotstarbelise projektide ettevalmistamise rahastu loomine võiks veelgi parandada ja kiirendada avaliku sektori investeeringuid. Avaliku sektori investeeringute tõhusam rakendamine stimuleeriks tänu mitmekordistavale mõjule majanduskasvu veelgi. Kreeka saaks kasu ka tõhusamatest ja jätkusuutlikumatest riigihangetest, mis on lahutamatu osa tema jõupingutustest parandada ja ratsionaliseerida avaliku sektori kulutusi ning tagada konkurentsivõimeline ettevõtluskeskkond. See nõuaks tuvastatud puuduste, näiteks põhjendamatult madala hinnaga pakkumiste püsiva nähtuse käsitlemist asjakohaste õigus- ja haldusmeetmete abil.

                  (24)

                  Kreeka majanduse taastumiseks on vaja kõrvaldada ka mõned pikaajalised probleemid ja kasutada ära võimalikke tulevasi võimalusi. Märkimisväärsete investeerimisvajadustega sektorite hulka kuuluvad transport ja logistika, kus on vaja eelkõige toetust raudtee ja liiklusohutuse jaoks ning ühendveosõlmede ajakohastamiseks, samuti tahkete jäätmete ja asulareovee käitlemine, mis nõuab keskkonnasäästlikke investeeringuid. Kreeka üleminek kliimaneutraalsele majandusele eeldab samuti pikema aja jooksul ulatuslikke era- ja avaliku sektori investeeringuid. Kavandatud investeeringuid, näiteks väikesemahulisi projekte energiatõhususe, hoonete renoveerimise ja taastuvenergia valdkonnas, võiks teha võimalikult varakult ja need võivad aidata kaasa majanduse taastumisele pärast COVID-19. Keskpika perioodi taastamismeetmete ettevalmistamisele võivad kasuks tulla liikmesriikide riiklikes energia- ja kliimakavades, ühishuviprojektide loendites ja taristu arengukavades kavandatud investeeringud. Seotud investeeringud võiksid hõlmata piiriüleseid ühendusi energia importimiseks ja eksportimiseks naaberliikmesriikide vahel, et tagada jätkusuutlik energiavarustus inimestele ja ettevõtjatele Kreekas, ning meetmeid, millega tagatakse õiglane üleminek piirkondades, mida Kreeka ambitsioonikas kava pruunsöel põhinevast elektritootmisest loobumiseks enim mõjutab. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Kreekal lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Kreekal seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (25)

                  Varasematel aastatel tehtud mõningatest edusammudest hoolimata peab Kreeka kiirendama jõupingutusi oma digitaalvaldkonna tulemuslikkuse parandamiseks, sealhulgas digitaalsete vahendite ja teenuste kasutuselevõtu kaudu avalikus halduses, kohtusüsteemis ja ettevõtetes. Alates COVID-19 puhangust mitme digitaalteenuse kasutuselevõtuga saavutatud edu säilitamine ja kinnistamine on avaliku halduse jaoks ja majanduse taastumise etapis eriti oluline. Strateegiline lähenemisviis digitehnoloogia kasutamise kiirendamiseks kõigis majandussektorites, sealhulgas avalikus halduses, ning erinevate infosüsteemide, eelkõige turujärelevalve andmebaasi koostalitlusvõime aitaks ületada tootlikkuse erinevust rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikidega ja kergendada halduskoormust. Prioriteediks on ka väga suure läbilaskevõimega võrkude kättesaadavuse parandamine ja ülikiire internetiühenduse kasutuselevõtt. Digioskuste poolest jääb Kreeka alla liidu keskmise, sest 2019. aastal näis ainult 51 %-l 16–74aastastest inimestest olevat vähemalt põhilised digioskused, samas kui liidu keskmine oli 58 %. Digioskuste täiendamine võimaldab kõigile Kreekas võrdset juurdepääsu e-teenustele, aitab ettevõtetel tõhusalt kasutada kaugtööd ja e-vahendeid ning võimaldab kõigil, nii koolide, ülikoolide kui ka täiskasvanuhariduse õppuritel täielikult distantsõppes osaleda. Erilist tähelepanu tuleks pöörata ebasoodsatest oludest pärit inimestele, sealhulgas pagulastele ja varjupaigataotlejatele, ning kõrvalistes ja maapiirkondades elavatele inimestele.

                  (26)

                  Pärast Euroopa stabiilsusmehhanismi raames pakutava finantsabiprogrammi edukat lõpuleviimist 2018. aastal kohaldatakse Kreeka suhtes kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 472/2013 (7) tõhustatud järelevalvet. Tõhustatud järelevalve kasutuselevõtmisel Kreeka suhtes vastavalt komisjoni rakendusotsustele (EL) 2018/1192 (8) ja (EL) 2019/338 (9) tunnistatakse asjaolu, et Kreeka peab võtma keskpika perioodi jooksul jätkuvalt meetmeid, et tegeleda makromajandusliku tasakaalustamatuse võimalike allikatega, viies samal ajal ellu struktuurireforme eesmärgiga toetada kindlat ja jätkusuutlikku majanduskasvu. Kreeka võttis 22. juunil 2018 eurorühma ees kohustuse jätkata kõigi peamiste programmi raames vastu võetud reformidega kuni nende täieliku lõpuleviimiseni. Lisaks on Kreeka võtnud kohustuse rakendada erimeetmeid eelarvepoliitika, sealhulgas struktuurse eelarvepoliitika, sotsiaalse heaolu, finantsstabiilsuse, töö- ja tooteturgude, erastamise, kohtusüsteemi toimimise, avaliku halduse ja korruptsioonivastase võitluse valdkonnas. Need struktuurireformid on Kreeka majanduse taaskäivitamiseks tehtavate jõupingutuste jaoks üha olulisemad. Nende reformide edukas rakendamine ja lõpuleviimine peaks aitama märkimisväärselt kaasa Kreeka majanduskasvu toetamisele keskpikas ja pikas perspektiivis. Kreeka on kohustatud esitama kord kvartalis aruande oma edusammude kohta tõhustatud järelevalve alla kuuluvate kohustuste täitmisel ning positiivne aruanne võib kord poolaastas tuua kaasa võlakergendusmeetmed, mille väärtus on 0,7 % SKPst aastas. Eurorühm otsustas vastavalt 2019. aasta aprillis ja 2019. aasta detsembris teha poliitikaga seotud tingimustel põhinevate võlameetmete esimesed kaks osamakset 970 miljoni euro ja 767 miljoni euro väärtuses. Kuues tõhustatud järelevalve aruanne Kreeka edusammude kohta kohustuste täitmisel avaldati 20. mail 2020.

                  (27)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (28)

                  Eelkõige on praeguses olukorras äärmiselt oluline keskenduda jätkuvalt pankade ümberkorraldamisele, et säilitada finantsstabiilsus ja vabastada pangandussektori suutlikkus, mis võimaldaks rahastada majanduse taastamist. Pangandussektor on muutunud vastupidavamaks, mille tulemusena kaotati 2019. aasta septembris kapitalikontroll, kuid varasemad riskid ja probleemid on endiselt suured. Need hõlmavad endiselt suurt hulka viivislaene, kapitalinõuetega kooskõlas olevat kapitalipositsiooni, mis seisab keskpikas perspektiivis siiski silmitsi kasvava kapitalinõudlusega, ning laenukasvust sõltuvat vähest kasumlikkust. Selle tulemusena on Kreeka pangad eriti ohustatud rahastamiskulude suurenemisest ja varade kvaliteedi uuest halvenemisest COVID-19 pandeemia tõttu. Viivislaenude järelturu jätkuva toimimise edendamine koos uute laenude andmise ja elujõuliste pikaajaliste laenude restruktureerimisega kooskõlas usaldusväärsete krediidistandarditega võib mängida olulist rolli kahekordse eesmärgi saavutamisel, milleks on leevendada puhangu mõju varade kvaliteedile, võideldes samal ajal viivislaenude järelmõjuga. Oluline samm selles suunas võib olla õigusraamistiku reformi elluviimine, mis võimaldab võlakohustused täitmata jätnud laenuvõtjate tagatiste piiramatut realiseerimist.

                  (29)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Kreeka kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (30)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Kreeka tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (31)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Kreeka majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja 2019. aastal Kreekale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Kreeka eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (32)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (10) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

                  (33)

                  Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta riikliku reformikavaga ja 2020. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud. 2020. aasta riigipõhistes soovitustes võetakse arvesse vajadust võidelda COVID-19 pandeemia vastu ja hõlbustada majanduse taastamist, mis on vajalik esimene samm tasakaalustamatuse korrigeerimiseks. 2020. aasta riigipõhised soovitused, milles käsitletakse otse komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust, kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 2, 3 ja 4,

            SOOVITAB Kreekal võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet ning tagada piisav ja võrdne juurdepääs tervishoiuteenustele.

                  2.

                  Leevendada COVID-19 kriisi mõju tööhõivele ja sotsiaalvaldkonnale, sealhulgas rakendades selliseid meetmeid nagu lühendatud tööaja kavad ja tagades tõhusa aktiveerimistoetuse.

                  3.

                  Võtta kiiresti meetmeid, et tagada likviidsus ning jätkuv krediidi- ja muu rahastamise voog majandusse, keskendudes eelkõige VKEdele, keda kriis kõige rohkem mõjutab. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekule, eelkõige ohutule ja säästvale transpordile ja logistikale, puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutamisele, keskkonnataristule ning väga suure võimsusega digitaristule ja digioskustele. Suurendada avaliku halduse tõhusust ja digitaliseerimist ning edendada ettevõtete üleminekut digitehnoloogiale.

                  4.

                  Jätkata reforme kooskõlas eurorühma 22. juuni 2018. aasta kohtumisel võetud programmijärgsete kohustustega ja need reformid lõpule viia, et taaskäivitada majanduse jätkusuutlik taastumine pärast COVID-19 puhangust tingitud piirangute järkjärgulist leevendamist.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 42.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määrus (EL) nr 472/2013, millega tugevdatakse majanduse ja eelarve järelevalvet euroala liikmesriikide üle, millel on või võivad tekkida tõsised raskused finantsstabiilsuse tagamisel (ELT L 140, 27.5.2013, lk 1).

         (8)  Komisjoni 11. juuli 2018. aasta rakendusotsus (EL) 2018/1192, mis käsitleb tõhustatud järelevalve kasutuselevõtmist Kreeka suhtes (ELT L 211, 22.8.2018, lk 1).

         (9)  Komisjoni 20. veebruari 2019. aasta rakendusotsus (EL) 2019/338, mis käsitleb Kreeka üle tehtava tõhustatud järelevalve pikendamist (ELT L 60, 28.2.2019, lk 17).

         (10)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Hispaania 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/09

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/54

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Hispaania 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/09)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Hispaaniat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Hispaania kohta. Selles hinnati Hispaania edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Hispaania edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Hispaanias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Suur välis- ja sisevõlg nii avalikus kui ka erasektoris põhjustasid endiselt suure töötuse tingimustes jätkuvalt haavatavust ja avaldasid piiriülest mõju.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Hispaaniat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu Hispaania piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Nii on see näiteks piirkondades, mis on turismist kõige enam sõltuvad, nagu Vahemere rannik, Andaluusia, Baleaari saared ja Kanaari saared, kus rohkem kui üks neljandik töökohtadest on seotud selle sektoriga. Sellega kaasneb oluline risk, et piirkondlikud erinevused Hispaanias suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Hispaania esitas 1. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Hispaania suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda.

                  (12)

                  13. juulil 2018 soovitas nõukogu Hispaanial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude (7) nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 0,6 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,65 % sisemajanduse koguproduktist (SKP). Komisjoni üldhinnang kinnitab, et 2019. aastal kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. See on oluline tegur aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud komisjoni aruandes, milles hinnatakse võlakriteeriumi täitmist Hispaanias 2019. aastal.

                  (13)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 2,8 %-lt SKPst 2019. aastal 10,3 %-le SKPst 2020. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 95,5 %ni, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 115,5 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (14)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Hispaania võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 3,2 % SKPst. Eelarvepuudujääki suurendavate meetmete kvantifitseerimisel saadud tulemused langevad üldjoontes kokku komisjoni hinnangutega, kui automaatsete stabilisaatoritega seotud kulude erinevat käsitlemist on arvesse võetud. Meetmed hõlmavad tervishoiuteenuste tugevdamist, sissetulekutoetusi töötajatele, kes on pandud töötama lühendatud tööajaga, teatavaid erandeid sotsiaalkindlustusmaksete maksmisest ning spetsiaalset tegevuse lõpetamise toetust füüsilisest isikust ettevõtjatele, kelle tegevus on peatunud või kelle tulud on olulisel määral vähenenud. Lisaks on Hispaania teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ja mille mahuks hinnatakse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 9,2 % SKPst. Nende meetmete hulka kuuluvad eeskätt laenugarantiid (8,8 % SKPst). Üldiselt on Hispaania võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (15)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Hispaania valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –10,1 % SKPst ja 2021. aastal –6,7 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt 2020. aastal jõudma 115,6 %ni ja 2021. aastal 113,7 %ni.

                  (16)

                  Kuna Hispaania ei järginud 2019. aastal võlareeglit ja kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägi- ja võlakriteerium ei ole täidetud.

                  (17)

                  COVID-19 põhjustava viiruse leviku tõkestamiseks võetud meetmete mõju majandusele on suur ja võib sel aastal kaasa tuua SKP 9,4 % vähenemise. Kuigi mõju tööhõivele on praegu keeruline arvutada, on see samuti suur. Pärast COVID-19 kriisi algust alates veebruarist kuni maini on töö kaotanud ligi 700 000 inimest. Mõju tööhõivele leevendab praegu asjaolu, et ligi 3,5 miljonit töötajat töötab tööhõive ajutise reguleerimise kavade (ERTE) raames lühendatud tööajaga, mis on seni hoidnud ära töökohtade kiire kadumise. COVID-19 pandeemia tagajärgi Hispaanias võimendab väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) suur osatähtsus tööhõives, selliste sektorite (muu hulgas turism ja jaekaubandus) osakaal, mis on eriti palju kannatada saanud ja kus taastumine on tõenäoliselt aeglasem, ning ajutise lepinguga töötajate suur määr (2019. aastal 26,3 %). Kõik need tegurid võivad tuua kaasa suure töökohtade kadumise ja šokki võimendada. Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötuse määr (mis oli 2020. aasta veebruaris 13,6 %) 2020. aastal 18,9 %ni ja väheneb 2021. aastal 17 %ni.

                  (18)

                  Hispaania ametiasutused on püüdnud COVID-19 pandeemia ja piirangute perioodi mõju leevendada mitmesuguste meetmepakettidega, mille kogumaht on 145 miljardit eurot. COVID-19 viirusega võitlemisel on ametiasutused suurendanud oma kulutusi tervise- ja sotsiaalteenustele. Nad on soodustanud ka tööhõive ajutise reguleerimise kavade kasutamist, et säilitada inimeste töökohti ja toetada leibkondade sissetulekut. Tööhõive ajutise reguleerimise kavadega hõlmatud töötajad saavad hüvitist, mis ulatub 70 %ni nende sotsiaalkindlustusmaksete baasist ning millel on alam- ja ülempiir (vastavalt 502 ja 1 402 eurot). Tööhõive ajutise reguleerimise kavas osalemise perioodil töösuhe säilib ning võimalust seda õiguslikku vahendit COVID-19ga seotud vääramatu jõu tõttu kasutada pikendati hiljuti vähemalt 30. juunini 2020. Ettevõtted, mis rakendavad tööhõive ajutise reguleerimise kavasid, ei pea tasuma väga suurt osa kavas osalevate töötajate sotsiaalkindlustusmaksetest, tingimusel et nad säilitavad nende töökohti vähemalt kuus kuud pärast tegevuse taasalustamist. Nende meetmetega kaasneb spetsiifiline abi (maksude edasilükkamine, sotsiaalmaksete vähendamine ja riigigarantiid) VKEdele ning füüsilisest isikust ettevõtjatele, kes on Hispaania majanduse selgrooks, ning nendega püütakse aidata hoida ära nende ettevõtjate pankrotte ja aidata neil pärast COVID-19 kriisi kiiresti tegevust jätkata. Vastu on võetud ka meetmed, et tagada ajutiselt sissetulekutoetus füüsilisest isikust ettevõtjatele, ebatüüpilises töösuhtes olevatele ning haavatavatele töötajatele, kellel tavaoludes sotsiaalkaitsele juurdepääsu ei oleks.

                  (19)

                  Hispaania tervisesüsteemi tervisealased tulemused on olnud head, kuigi investeeringute tase on suhteliselt madal. COVID-19 pandeemia on aga pannud süsteemi enneolematu surve alla ja näidanud, et see on šokkide suhtes haavatav. Kiired meetmed keskenduvad suutlikkuse suurendamisele seoses tervisetöötajate, elutähtsate meditsiinitoodete ja taristuga, et päästa pandeemia ajal elusid ja ravida inimesi. Puudega inimesed ja eakad, kes viibivad hoolekandeasutustes, on COVID-19 kriisi ajal olnud eriti suures ohus. Tuleb tagada nende jätkuv juurdepääs tervishoiu- ja sotsiaalteenustele, sealhulgas erakorralisele meditsiiniabile ja intensiivravile. Hiljem peaksid meetmed keskenduma tervisesüsteemi vastupanuvõime parandamisele, et taastada võimalikult kiiresti selle optimaalne toimimine ja parandada uute šokkidega toimetulekut. COVID-19 pandeemia on näidanud olemasolevaid struktuurseid probleeme, millest mõni tuleneb teatavatest lünkadest füüsilisse taristusse investeerimisel ning puudustest tervisetöötajate värbamis- ja töötingimustes. Mis puudutab kulutusi, füüsilisi ressursse ja töötajaid, siis esineb piirkondlikke erinevusi ning eri valitsustasandite vaheline koordineerimine ei ole alati tulemuslik. Keskpikas perspektiivis võiks tervishoiuteenuste osutamine vastata paremini vananemise ning krooniliste haiguste ja puudega inimeste määra kasvuga seotud probleemidele. Keskne roll on selles esmatasandi tervishoiul ja e-tervise arendamisel. Keskpikas perspektiivis on oluline tagada, et majanduslangusest tingitud tõenäoline ressursside vähenemine ei mõjuta inimeste tervisekindlustust ega põhjusta ebavõrdset juurdepääsu.

                  (20)

                  Kuigi Hispaanias loodi aastaid hoogsalt töökohti, oli töötuse määr enne COVID-19 pandeemiat siiski suur ja tööturg väga killustunud. Esialgsed andmed osutavad sellele, et töötuse määr on Hispaanias COVID-19 kriisi tõttu väga palju tõusnud, mis kahjustab tööturuasutuste niigi piiratud suutlikkust toetada töötajaid ja tööandjaid ning koormab sotsiaalameteid. Keskpikas perspektiivis peaksid taastumisele kaasa aitama sotsiaalpartneritega konsulteerides võetavad tööhõivet toetavad meetmed, näiteks lühendatud tööaja skeemide järkjärguline kaotamine, värbamisstiimulite süsteemi läbivaatamine, et edendada rohkem kestlikke tööhõivevorme, eelkõige noorte töötajate hulgas, ning töötingimuste paindlikkus. Teaduse ja digitehnoloogia erialadel õppijate osakaalu suurendamine, kutsehariduse ja -õppe atraktiivsemaks muutmine ning paindlike täiendus- ja ümberõppevõimaluste tagamine võiks aidata rahuldada kasvavat nõudlust selliste tehniliste oskuste järele, mida on vaja üleminekuks rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, mis toimub taastumisega samal ajal. Üldisemas plaanis võib aidata saavutada paremaid haridustulemusi haridus- ja karjäärinõustamise parandamine ning ebasoodsas olukorras olevate õpilaste ja maha jäänud piirkondade piisav toetamine. Nende meetmete edu, mida võidakse võtta nende eesmärkide saavutamiseks, sõltub suuresti sellest, kas on piisavalt aega, et saavutada reformide küsimuses laialdane ja pikaajaline ühiskondlik ja poliitiline konsensus.

                  (21)

                  COVID-19 pandeemia mõju tööturule on tekitanud kiireloomulise vajaduse toetada COVID-19 kriisi tõttu kannatanud leibkondade sissetulekuid. Selleks tehtud püüdlustes on kesksel kohal olnud lühendatud tööaja skeemide kasutamise hõlbustamine. Väga lühiajalise lepinguga ajutistel töötajatel, kes moodustavad vastselt töötuks jäänutest valdava osa ja kelle hulgas on palju noori, ei ole aga sageli õigust tavapärasele töötuskaitsele. Kestliku taastumise ja sotsiaalse sidususe toetamiseks tuleb tagada, et kõigil töötajatel, sealhulgas ajutistel töötajatel ja füüsilisest isikust ettevõtjatel, on lisaks valitsuse poolt juba võetud erakorralistele meetmetele juurdepääs piisavale sotsiaalkaitsele ja aktiivsele tööturupoliitikale.

                  (22)

                  COVID-19 kriis suurendab tõenäoliselt Hispaanias niigi suurt vaesust ja sotsiaalset tõrjutust, eelkõige lastega perede seas. Hispaania oli 2019. aastal liikmesriik, kus keskmised perehüvitised lapse kohta olid kõige väiksemad. Väikese kuni keskmise sissetulekuga peredel ei ole riigis õigust saada rangetel tingimustel antavat lapsetoetust ning maksude mahaarvamine ei too neile erilist kasu. Sotsiaalkaitsekulutused on jätkuvalt suunatud peamiselt vanematele inimestele ja pensionikulutused peaksid keskpikas kuni pikas perspektiivis oluliselt suurenema, juhul kui teatavaks tehtud kõrvalekalded 2013. aasta pensionireformist muudetakse püsivaks ja piisavaid kompenseerivaid meetmeid ei võeta. COVID-19 pandeemiast tingitud keeruline majanduslik ja sotsiaalne olukord nõuab hoopis põlvkondadevahelist solidaarsust nooremate põlvkondade abistamiseks. Töötutoetus pikaajalistele töötutele ja töötajatele, kes ei saa osaleda sissemaksetel põhinevates kavades, jaguneb praegu mitme kava vahel, mistõttu selle saajate arv on väike. Olemasolevad piirkondlikud miinimumsissetuleku tagamise kavad jõuavad ainult 20 %ni riigi võimalikest toetusesaajatest ning piirkondlikud erinevused hõlmatuses, kestuses, juurdepääsutingimustes ja piisavuses on suured. Praeguses pingelises keskkonnas võeti hiljuti vastu ja peaks parlamendis peagi ratifitseeritama alaline riikliku sissetuleku tagamise kava, millega toetatakse hinnanguliselt rohkem kui kahte miljonit inimest ja mida täiendavad olemasolevad piirkondlikud miinimumsissetuleku tagamise kavad. Selle mõju vaesuse vähendamisele ja selle kestlikkust lühikeses ja keskpikas perspektiivis ei ole praegu võimalik hinnata.

                  (23)

                  Teine COVID-19 pandeemiaga seotud kriisi süvendav tegur Hispaanias on asjaolu, et suur osa tööhõivest langeb suure hulga VKEde arvele. Selleks et hoida ära välditavaid pankrotte, on võetud kiiresti vastu mõned meetmed, et anda ettevõtetele laenude ja garantiide kaudu likviidsustoetust, keskendudes VKEdele ja sektoritele, mis kannatavad COVID-19 kriisi tõttu rohkem ja pikemalt, nagu turism (mis moodustas Hispaanias 2019. aastal 12 % SKPst). Selleks et meetmed avaldaksid mõju, on oluline, et finantsvahendajad rakendaksid neid tõhusalt ja kiiresti. VKEde rahavoogusid aitab parandada ka maksude ja sotsiaalmaksete tasumise edasilükkamise lubamine ning avaliku sektori asutuste lepinguliste maksete kiirendamine. Nende meetmete kavandamise ja rakendamise protsessis tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet. Selleks et tagada nende meetmete tulemuslikkus, on oluline jätkata jõupingutusi, mille eesmärk on vähendada halduskoormust ja osutada tõhusaid digitaalseid avalikke teenuseid. COVID-19 kriisi tõttu kõige enam kannatada saanud sektorites tegutsevate ettevõtete toetamine, ekspordiettevõtete konkurentsivõime kindlustamine ja rahvusvahelistumise edendamine ettevõtjate vastupanuvõime tugevdamise vahendina on edukaks taastumiseks üliolulised.

                  (24)

                  Majanduse taastumise edendamiseks on tähtis kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Hispaania taastumisväljavaated sõltuvad tema suutlikkusest suurendada tootlikkust ja edendada innovatsiooni, muu hulgas digitehnoloogiale ja rohelise majandusele ülemineku kaudu. Hispaania innovatsiooninäitajad on liidu keskmisest väiksemad kõigis piirkondades. Hispaanias ei ole saavutatud rahuldavaid tulemusi ettevõtete innovatsioonisuutlikkuses ega suutlikkuses investeerida materiaalsesse ja immateriaalsess varasse ning kasutada kõige paremini ära oma elanikkonna oskusi, mis võib teadmistepõhises majanduses pärssida nende konkurentsivõimet. COVID-19 kriis on toonud esile selle, kui oluline on digitaliseerimine, et säiliks juurdepääs riiklikele teenustele, haridusele ja koolitustele ning püsiks töökohad ja majandustegevus. Enne piirangute perioodi olid Hispaanias ainult pooltes koolides sobivad e-õppeplatvormid ning piirkondlikud erinevused olid märkimisväärsed. Järsk üleminek e-õppele oli eriti raske haavatavatele õpilastele, kellel ei olnud kodus juurdepääsu digitaalsetele lahendustele. Hispaania peaks tagama, et juurdepääs e-õppele oleks kõigil õpilastel, sealhulgas maapiirkondades elavatel ja haavatavatest leibkondadest pärit õpilastel. Ettevõtete digitaliseerimise toetamine edendaks ka Hispaania ettevõtete, eelkõige VKEde ja mikroettevõtjate konkurentsivõimet üleilmsetes väärtusahelates ja suurendaks nende ekspordisuutlikkust. Digitehnoloogia, sealhulgas tipptasemel digitehnoloogia kasutuselevõtt ning maa- ja linnapiirkondade digilõhe kahandamine parandaks Hispaania majanduse innovatsioonisuutlikkust. Kui lisaks sellele täiustataks teadusuuringute ja innovatsiooni juhtimise raamistikku kõigil tasanditel, suurendataks süstemaatiliste hindamiste kaudu teadusuuringute kvaliteeti ja stimuleeritaks teadusasutusi tegema erasektoriga koostööd, võiks see muuta teadus- ja innovatsioonipoliitika tulemuslikumaks ning kiirendada innovatsiooni levikut, mis edendaks taastumist.

                  (25)

                  Hispaania üleminek kliimaneutraalsele majandusele eeldab pikema perioodi jooksul suuri investeeringuid muu hulgas taastuvenergiasse, kestlikku energiataristusse, energiatõhususse ja säästvasse transporti. Investeeringuid tuleks teha võimalikult kiiresti, et edendada taastumisperioodil üleminekut rohelisele majandusele kooskõlas Hispaania riikliku energia- ja kliimakavaga. Integreeritud energiasüsteemi edendamine peaks toetama taastuvate energiaallikate kasutamist. Era- ja avalike hoonete energiatarbimise vähendamine ulatusliku renoveerimise tulemusel ning arukate võrkude ja taastuvatest energiaallikatest toodetud elektri salvestamise arendamine aitaks energianõudlust paremini hallata, toetades taastumise ajal töökohtade loomist. Kui energiataristusse, sealhulgas elektriühendustesse ülejäänud liiduga, tehtaks täiendavaid investeeringuid, aitaks see parandada liidusisese energiaturu integratsiooni, suurendades samal ajal konkurentsi ja edendades taastuvenergia kasutuselevõttu. Muude jõupingutustega tuleks edendada ka säästvat ja tõhusat transporti, sealhulgas ühistransporditeenuste tugevdamist ja alternatiivkütuste taristu kasutuselevõttu eelkõige elektrisõidukite jaoks. Investeeringuid on vaja ka selleks, et oleks võimalik rohkem kasutada raudtee-kaubavedusid, sealhulgas piiriüleseid ühendusi Prantsusmaa ja Portugaliga ning ühendusi sadamate ja logistikakeskustega. Lisaks on Hispaanias teatavad piirkonnad, mida kliimamuutused Euroopas kõige enam mõjutavad. Veevarusid napib ning veemajanduse ja jäätmekäitluse taristu on riigis ebaühtlane. Rohelised investeeringud võivad aidata tulla toime kliimamuutuste, sealhulgas metsa raadamise negatiivsete tagajärgedega, nagu kuumalained, põuad, üleujutused ja metsatulekahjud, parandada õhukvaliteeti, veemajandust ja jäätmekäitlust ning arendada ringmajanduse potentsiaali. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Hispaanial lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Hispaanial seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (26)

                  Õiguslik killustatus ja õiguslikud tõkked takistavad Hispaanias ettevõtetel mastaabisäästu saavutamist ja mõjutavad negatiivselt tootlikkust. Turu ühtsuse seadust, mida kohtud ja konkurentsiasutused juba rakendavad, peaks aktiivsemalt kasutama parema õigusloome ja konkurentsi edendamiseks taastumise ajal. Sellega seoses tuleks kohe, kui hädaolukord lõpeb, kõrvaldada ranged omandi- ja turupiirangud, millega taheti tagada strateegiliste kaupade ja teenuste pakkumine COVID-19 pandeemia ajal. Üldiselt võiks eri valitsustasandite vaheline tihedam ja püsivam koordineerimine muuta taastumist hõlbustava poliitika tulemuslikumaks. Oluline on tagada ka see, et juhtimisstruktuur, mis loodi juba 2014. aasta riigihankedirektiive rakendavate õigusaktidega, hakkaks võimalikult kiiresti täielikult toimima, et saaks tõhusalt kasutada avaliku sektori investeeringuid, mis võivad taastumist toetada. Tööd tervikliku riikliku riigihankestrateegia kallal tuleks kiirendada, tehes koostöökomitee kaudu tihedat koostööd kõigi valitsustasandite (kesktasand, piirkondlik ja kohalik tasand) esindajatega.

                  (27)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (28)

                  Ettevõtete likviidsuse ja ressursside tulemusliku ümberjagamise tagamisel, samuti ettevõtluse ja finantssektori stabiilsuse edendamisel mängib põhirolli ka maksejõuetusmenetluste õigeaegne lõpetamine. On väga oluline kaitsta kohtusüsteemi suutlikkust tegeleda maksejõuetusmenetlustega tõhusalt. See on eriti tähtis, sest kohtute seiskunud tegevus praegusel ajal ja kohtuvaidluste hulga eeldatav suurenemine COVID-19 pandeemiast tingitud majanduslanguse tõttu võivad olemasolevaid probleeme veelgi võimendada, pidades silmas üha pikemaid menetlusi ja kuhjuvaid kohtuasju.

                  (29)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Hispaania kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (30)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Hispaania tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (31)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Hispaania majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Hispaaniale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Hispaania eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (32)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (8) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

                  (33)

                  Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. 2020. aasta riigipõhistes soovitustes võetakse arvesse vajadust võidelda COVID-19 pandeemia vastu ja hõlbustada taastumist, mis on vajalik esimene samm tasakaalustamatuse korrigeerimiseks. 2020. aasta riigipõhised soovitused, milles käsitletakse otse komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust, kajastuvad soovitustes 1, 2 ja 4,

            SOOVITAB Hispaanial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Suurendada tervisesüsteemi vastupanuvõimet ja suutlikkust seoses tervisetöötajate, elutähtsate meditsiinitoodete ja taristuga.

                  2.

                  Toetada tööhõivet töökohtade säilitamise kavade, tulemuslike värbamisstiimulite ja oskuste arendamise abil. Tõhustada töötuskaitset, eelkõige ebatüüpilistes töösuhetes olevate töötajate puhul. Parandada miinimumsissetuleku tagamise skeemide ja peretoetuste ulatust ja piisavust ning juurdepääsu e-õppele.

                  3.

                  Tagada, et meetmeid likviidsuse pakkumiseks VKEdele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele rakendataks tulemuslikult, muu hulgas vältides maksetega hilinemist. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erasektori investeeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige teadusuuringute ja innovatsiooni edendamisele, energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, energiataristule, veemajandusele, jäätmekäitlusele ja säästvale transpordile.

                  4.

                  Parandada eri valitsustasandite vahelist koordineerimist ja tugevdada riigihangete raamistikku, et taastumist tõhusalt toetada.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 48.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (8)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu Soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Prantsusmaa 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/10

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/62

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Prantsusmaa 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/10)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Prantsusmaad ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Prantsusmaa kohta. Selles hinnati Prantsusmaa edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Prantsusmaa edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Prantsusmaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on tasakaalustamatus seotud valitsemissektori suure võla ja konkurentsivõime nõrga dünaamikaga tootlikkuse vähese kasvu tingimustes, millel on piiriülene mõju.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Prantsusmaad julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed jaotuvad erinevate spetsialiseerumismustrite tõttu piirkondades tõenäoliselt ebaühtlaselt, eelkõige suuresti turismist mõjutatud piirkondades, nagu äärepoolseimad piirkonnad, ning üldisemalt vahetut ettevõtete ja tarbijate kontakti nõudvatest sektoritest sõltuvates piirkondades. Sellega kaasneb suur oht, et piirkondlikud ja territoriaalsed erinevused Prantsusmaal suurenevad, mis võimendab juba täheldatud ebavõrdsuse aeglast suurenemist pealinnapiirkonna, suurte linnade ja ülejäänud riigi, linna- ja maapiirkondade ning metropoli ja äärepoolseimate piirkondade vahel. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  Prantsusmaa esitas 7. mail 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Prantsusmaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 13. juulil 2018 soovitas nõukogu Prantsusmaal tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude (7) nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019. aastal 1,4 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % sisemajanduse koguproduktist (SKP). Komisjoni üldhinnang kinnitab, et 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. See on oluline tegur aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud komisjoni aruandes, milles hinnatakse võlakriteeriumi täitmist Prantsusmaal 2019. aastal.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 3,0 %-lt SKPst 2019. aastal 9,0 %-le SKPst 2020. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal stabiliseerus 98,1 % juures, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 115,2 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Prantsusmaa võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 1,9 % SKPst. Need meetmed hõlmavad osalise töötuskindlustusskeemi rahastamist (1,1 % SKPst), lisakulutusi tervishoiuteenuste tõhustamiseks ning tervisekindlustushüvitiste ja tervishoiutöötajate töötasu suurendamiseks (0,4 % SKPst), solidaarsusfondi loomist, et anda otsetoetust väikestele ja väga väikestele ettevõtjatele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele (0,3 % SKPst). Lisaks on Prantsusmaa teatanud meetmetest, millel ei ole küll otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ja mille mahuks hinnatakse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 17 % SKPst. Nende meetmete hulgas on ettevõtete maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete tasumise edasilükkamine, maksu- ja käibemaksukrediidi kiirem tagastamine ning sihtotstarbelise reservi loomine strateegiliste ettevõtete otseseks toetamiseks omakapitaliinvesteeringute (3,1 % SKPst) ja laenugarantiide (13,9 % SKPst) kaudu. Üldiselt on Prantsusmaa võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Prantsusmaa valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –9,9 % SKPst ja 2021. aastal –4,0 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt 2020. aastal jõudma 116,5 %ni ja 2021. aastal 111,9 %ni.

                  (15)

                  20. mail 2020 esitas komisjon Prantsusmaa kohta aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande, kuna riik ei järginud 2019. aastal võlareeglit ja kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust, milleks on 3 % SKPst. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägi- ja võlakriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Prantsusmaa tervishoiusüsteem võimaldab saavutada häid tulemusi. COVID-19 kriis on aga toonud esile puudused süsteemi valmisolekus pandeemiatele reageerida. Need hõlmavad a) raskusi selle tagamisel, et tervishoiutöötajad, kriitilise tähtsusega varustus ja isikukaitsevahendid oleksid hõlpsasti kättesaadavad, ning b) varjatud struktuurseid probleeme. Esimese punktiga seoses mobiliseeris Prantsusmaa oma meditsiinitöötajate, parameedikute ja varustuse reservi, kuhu kuuluvad ka meditsiiniüliõpilased ning pensionäridest arstid ja õed. Tegevuse koordineerimine tervishoiusüsteemi eri segmentide vahel on endiselt keeruline. Mis puudutab varjatud struktuurseid probleeme, siis need tulenevad füüsilisse taristusse ja inimressurssidesse tehtavate investeeringute nappusest, teenuste korraldamise piiratud kohandamisest ning vajadusest era- ja avaliku sektori osaliste tegevuse parema kooskõlastatuse järele. Probleeme süvendavad püsivad piirkondlikud erinevused. Näiteks hoolimata asjaolust, et praktiseerivate arstide osakaal on lähedal liidu keskmisele, elab umbes 18 % Prantsusmaa elanikkonnast piirkondades, kus pääs perearstile on piiratud. Vaja on täiendavaid ja otsustavaid jõupingutusi tervishoiuteenuste digitaliseerimiseks, mis on valitsuse strateegia nurgakivi tervishoiusüsteemi ümberkujundamisel. COVID-19 kriis näitab, et e-tervise teenuste ja eelkõige telemeditsiini parem kasutamine on pandeemia ajal oluline.

                  (17)

                  COVID-19 kriisil on negatiivne mõju Prantsusmaa tööturule ja sotsiaalsetele tingimustele. Leevendusmeetmetele vaatamata suureneb töötus komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal 10,1 %-le ja väheneb seejärel 2021. aastal 9,7 %-le. Need meetmed hõlmavad lühendatud tööaja kava muutmist ja laiendamist, tööotsijate õiguste ajutist laiendamist, samuti meetmeid ettevõtete ja töötajate toetamiseks ning avalike teenuste ja tervishoiusüsteemi toimimise tagamist. Tööturu püsiv killustatus on endiselt muret tekitav. 2019. aastal värvati ligikaudu kaks kolmandikku uutest töötajatest lühiajaliste, vähem kui üks kuu kestvate lepingute alusel. Lühiajaliselt lepingult tähtajatule lepingule ülemineku määr on üks madalamaid liidus. Töötushüvitiste süsteemi (Unédic) hiljutise reformi eesmärk oli tugevdada süsteemi rahalist kestlikkust ja tegeleda tööturu killustatuse probleemiga. COVID-19 kriisi tõttu on aga teatavad reformi hüvitiseeskirjadega seotud osad peatatud. Halvenenud olukorda arvestades on oluline tagada, et töötushüvitisi ja aktiivset tööhõivetoetust saaksid kasutada kõik tööotsijad, sõltumata nende varasemast tööalasest staatusest. Oskuste mittevastavuse probleemiga tegelemiseks ja tööturu vastupanuvõime parandamiseks tuleks jätkata jõupingutusi tööjõu ümberpaigutamiseks erinevate sektorite vahel. Enne COVID-19 pandeemiat teatasid tööandjad üha enam raskustest värbamiseks sobivate kandidaatide leidmisel, mis osutab täiendus- ja ümberõppe edendamise vajadusele. Näiteks, ehkki IT-sektoris on suur oskustööliste nappus, moodustavad selle eriala lõpetanud vaid 3,5 % kõigist kõrgkooli lõpetanutest.

                  (18)

                  COVID-19 kriisi kontekstis on eriti oluline tagada elutähtsa taristu toimimine ja kaupade vaba liikumine kogu ühtsel turul, jälgida tarneahelate nõuetekohast toimimist ja tagada see koostöös naaberriikidega. Seetõttu aitab COVID-19 kriisi ajal vastu võetud teatavate meditsiinitoodete ekspordi piirangute lõpetamine vastata sidusalt ja solidaarselt kodanike vajadustele kõikjal liidus, vältida tarneahelates ilmnevate puuduste ja häirete ohtu ning kokkuvõttes sillutada teed edukale ja kooskõlastatud liidu COVID-19 kriisist väljumise strateegiale.

                  (19)

                  Prantsusmaa on vastu võtnud hulgaliselt ettevõtete likviidsuse toetamise kavasid, sealhulgas vastavalt riigiabi ajutisele raamistikule majanduse toetamiseks praeguse COVID-19 puhangu kontekstis (8). Selliste kavade tulemuslik ja tõhus rakendamine on ülioluline tagamaks, et neist saavad kasu kõik ettevõtjad, eelkõige väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad (VKEd). Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet.

                  (20)

                  Prantsusmaa üldine ettevõtluskeskkond on paranenud, kuid riik peab jätkama jõupingutusi oma maksusüsteemi lihtsustamiseks ja ettevõtete halduskoormuse vähendamiseks, eelkõige et toetada majanduse tõhusat taastumist keskpikas perspektiivis. Näiteks on komisjoni hinnangu kohaselt, mida kinnitasid OECD 2018. aasta tooteturu reguleerimist käsitlevad näitajad, teenustesektoris tehtud edusammudest ja sektoris kasutusele võetud mitmest meetmest hoolimata regulatiivsed piirangud Prantsusmaal suuremad kui teistes liikmesriikides, eelkõige mis puudutab äriteenuseid, millest paljud on reguleeritud kutsealad, ja jaesektorit. Teenustesektoril, mis on üks kõige enam mõjutatud sektoreid, on oluline roll COVID-19 kriisist väljumisel ja sellest taastumisel. Teenuste osutamisele juurdepääsu ja selles valdkonnas tegutsemise nõuete ümberkujundamine stimuleeriks innovatsiooni, konkurentsi ja tööalast liikuvust, millel oleks üldine positiivne majanduslik mõju. Regulatiivne paindlikkus võib aidata ka jaemüügisektoril pärast COVID-19 pandeemiat taastuda.

                  (21)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Seda võiks teha Euroopa rohelises kokkuleppes kindlaks määratud prioriteetide raames, eelkõige pidades silmas vähese CO2-heitega transporti käsitlevaid algatusi, taastuvenergiat ja hoonete renoveerimist. Koos majanduse digitaliseerimisega võib see soodustada majanduse taastumist lühikeses perspektiivis ja COVID-19 kriisi järgses keskpikas perspektiivis ning seada Prantsusmaa pikas perspektiivis kestlikule kliimaneutraalsele teele, edendades samal ajal tehnoloogiaalast juhtpositsiooni. Taastamismeetmete ettevalmistamisel võiks tugineda Prantsusmaa riiklikule energia- ja kliimakavale, ühishuviprojektidele ja taristu arengukavadele. Suurem investeerimine energiataristusse, sealhulgas elektriühendustesse, aitaks parandada liidusisese energiaturu integratsiooni, suurendades samal ajal konkurentsi ja hõlbustades taastuvenergia kasutuselevõttu. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Prantsusmaal lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Prantsusmaal seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (22)

                  Liikumispiirangute ajal on digitaliseerimine osutunud ülioluliseks selle tagamisel, et säiliks juurdepääs riiklikele teenustele, haridusele ja arstiabile ning et kaugtöö ja e-kaubanduse kaudu säiliks majandustegevus. Keskpikas perspektiivis pakub digitaliseerimine ettevõtetele, eelkõige VKEdele, paremaid taastumis- ja kasvuvõimalusi, võimaldades neil jõuda suurema hulga potentsiaalsete klientideni, parandades tootmisprotsesside tõhusust ja pakkudes stiimuleid innovatsiooniks. Investeeringud digitaliseerimisse hõlmavad asjakohase taristu loomist ning laiema elanikkonna, eelkõige töötava elanikkonna digioskuste parandamist. Prantsusmaa ülikiire lairibaühenduse kava (Plan France Très Haut Débit) rakendamine tundub linnapiirkondades edenevat kavakohaselt. Teistes piirkondades on väga kiirete võrkudega kaetuse osas aga endiselt suured erinevused.

                  (23)

                  Prantsusmaal on tugev teadusbaas ja potentsiaal rakendada COVID-19 kriisile reageerimiseks spetsiifilisi teadusuuringute ja innovatsiooniga seotud meetmeid, sealhulgas vaktsiinide ja ravimite väljatöötamine. COVID-19 kriis ja selle tagajärjed eeldavad avaliku ja erasektori vahelise teadus- ja innovatsioonialase koostöö tugevdamist. Investeeringud teadusuuringutesse ja innovatsiooni võivad keskpikas perspektiivis suurendada tootlikkust, nagu on märkinud Prantsusmaa riiklik tootlikkuse komitee. Neid on vaja ka kasvu soodustavates sektorites, et ettevõtted saaksid kasutada ära Euroopa majanduse ümberkujundamisest tulenevaid võimalusi.

                  (24)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (25)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Prantsusmaa kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (26)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Prantsusmaa tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (27)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Prantsusmaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Prantsusmaale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (28)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (9) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

                  (29)

                  Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta riikliku reformikavaga ja 2020. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud. 2020. aasta riigipõhistes soovitustes võetakse arvesse vajadust võidelda COVID-19 pandeemia vastu ja hõlbustada majanduse taastamist, mis on vajalik esimene samm tasakaalustamatuse korrigeerimiseks. 2020. aasta riigipõhised soovitused, milles käsitletakse otse komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust, kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 3 ja 4,

            SOOVITAB Prantsusmaal võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, viia ellu eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet, tagades piisava varustatuse elutähtsate meditsiinitoodetega ja tervishoiutöötajate tasakaalustatud jaotuse ning investeerides e-tervisesse.

                  2.

                  Leevendada COVID-19 kriisi tööhõivealast ja sotsiaalset mõju, sealhulgas edendades oskuste omandamist ja pakkudes kõikidele tööotsijatele aktiivset toetust.

                  3.

                  Tagada ettevõtete likviidsust toetavate meetmete tõhus rakendamine, eelkõige VKEde jaoks. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekule, eelkõige säästvale transpordile, puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutamisele, energia- ja digitaristule ning teadustegevusele ja innovatsioonile.

                  4.

                  Parandada veelgi regulatiivset keskkonda, vähendada ettevõtjate halduskoormust ja lihtsustada maksusüsteemi.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 55.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (8)  ELT C 91I, 20.3.2020, lk 1.

         (9)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.