title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta 2020/C 282/28

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/183

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2020/C 282/28)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

                  (2)

                  Pärast Ühendkuningriigi liidust väljaastumist 31. jaanuaril 2020 ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi Euroopa Liidust ja Euroopa Aatomienergiaühendusest väljaastumise lepingu (3) („väljaastumisleping“) jõustumist algas Ühendkuningriigi jaoks üleminekuperiood, mis kestab kuni 31. detsembrini 2020. Väljaastumislepingu kohaselt asutatud ühiskomitees liidu ja Ühendkuningriigi poolt enne 1. juulit 2020 vastu võetud ühekordse otsusega võib seda perioodi pikendada ühe või kahe aasta võrra. Sel ajal kohaldatakse Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis jätkuvalt liidu õigust, sealhulgas Euroopa poolaastaga seotud õigust.

                  (3)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Ühendkuningriigi kohta. Selles hinnati Ühendkuningriigi edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (4) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Ühendkuningriigi edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (4)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (5)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (6)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (5) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (7)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (8)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu Ühendkuningriigis piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb märkimisväärne oht, et piirkondlikud erinevused suurenevad Ühendkuningriigis veelgi. Praegune olukord nõuab sihipäraseid poliitilisi meetmeid.

                  (10)

                  Ühendkuningriik esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 7. mail 2020 oma 2020. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Ühendkuningriigi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareeglit. 13. juulil 2018 soovitas nõukogu Ühendkuningriigil tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude (6) nominaalne kasvumäär ei ületaks 2019.–2020. aastal 1,6 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % sisemajanduse koguproduktist (SKP). Komisjoni üldhinnang kinnitab ohtu, et 2019.–2020. aastal ning 2018.–2019. ja 2019.–2020. aasta kokkuvõttes kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. Andmed 2019.–2020. aasta eelarve täitmise kohta saadakse 2020. aasta sügisel.

                  (12)

                  Valitsuse 2019.–2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 2,2 %-lt SKPst 2019.–2020. aastal 2,5 %-le SKPst 2020.–2021. aastal. Prognooside kohaselt suureneb see 2021.–2022. aastal 3,1 %ni SKPst ja väheneb 2024.–2025. aastaks 2,4 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019.–2020. aastal väheneb hinnanguliselt 83,2 %ni SKPst, peaks 2019.–2020. aasta lähenemisprogrammi kohaselt vähenema 2020.–2021. aastal 82,9 %ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium ei tundu aga enam realistlik, kuna selles ei võeta arvesse COVID-19 pandeemia majanduslikku mõju. Programmi prognoosides ei võeta arvesse ka meetmeid, millest Ühendkuningriik teatas COVID-19 pandeemiale reageerimiseks. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale on Ühendkuningriik võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. Lähenemisprogrammi prognoosid neid meetmeid ei sisalda, kuid neid võetakse arvesse komisjoni 2020. aasta kevadprognoosis. Eelarvemeetmed moodustavad ligikaudu 5,5 % SKPst ning hõlmavad töötajate, füüsilisest isikust ettevõtjate ja ettevõtete toetamist ning sotsiaalkindlustuse meetmeid. Lisaks on Ühendkuningriik teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust. Nende meetmete hulka kuuluvad laenugarantiid mahus ligikaudu 16 % SKPst. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Ühendkuningriigi valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020.–2021. aastal –10,7 % SKPst ja 2021.–2022. aastal –6,2 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jõudma 2020.–2021. aastal 102,5 %ni SKPst ja 2022. aastal 100,2 %ni SKPst. Lähenemisprogrammi aluseks olevas makromajanduslikus stsenaariumis ei võeta arvesse COVID-19 pandeemia mõju ning seetõttu erinevad võla- ja eelarvepuudujäägi prognoosid oluliselt komisjoni prognoosidest.

                  (15)

                  Kuna Ühendkuningriik kavatses 2020.–2021. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Praegune COVID-19 kriis on tekitanud majandus- ja sotsiaalpoliitilisi probleeme, mida ei ole kogetud aastakümneid. Prognooside kohaselt suureneb töötus 2020. aastal peaaegu 3 protsendipunkti võrra 6,7 %ni ja väheneb 2021. aastal veidi, jõudes 6 %ni (2019. aastal oli see 3,8 %). Ühendkuningriigi valitsus on võtnud erakorralisi meetmeid šoki negatiivse mõju leevendamiseks. Otsese fiskaaltoetuse kulud sõltuvad nõudlusest, kuid võivad ulatuda ligikaudu 110 miljardi naelsterlingini (5,5 % SKPst), millele lisandub 330 miljardit naelsterlingit (16 % SKPst) pangalaenude krediidigarantiisid. Kasutusele on võetud lühendatud tööajaga töötamise kavad, et kaitsta tööhõivet, ning võetud on ka meetmeid füüsilisest isikust ettevõtjate toetamiseks. Ajutiselt on laiendatud üldtoetuse süsteemi (Universal Credit) ettemaksete kasutamise ulatust ja sellele juurdepääsu ning üldist krediidi saamise õigust on ajutiselt pikendatud kaheteistkümne kuuni. Kohalikud omavalitsused peavad saama ka ühekordset lisarahastust, et toetada majanduslikult haavatavaid inimesi ja leibkondi. Valitsus teatas ka hüpoteeklaenumaksete kolmekuulisest moratooriumist eluasemeomanikele, kes on COVID-19 pandeemia tõttu raskustes.

                  (17)

                  Ettevõtete finantsseisundi toetamiseks on Inglise Pank alandanud panga intressimäära kaks korda, kokku 0,75 %-lt 0,1 %-le, vähendanud Ühendkuningriigi vastutsüklilise kapitalipuhvri määra 0 %-le, mis varasemalt pidi jõudma 2020. aasta detsembriks 2 %ni, suurendanud võlakirjade ostu programmi 645 miljardi naelsterlingini ja lisaks valitsuse laenugarantiidele suurendanud toetust kommertspankade laenuandmisele reaalmajandusele. Valitsus pakkus sektoritele kinnisvaramaksu aastast moratooriumi, käibemaksu tasumise edasilükkamist ja rahalisi toetusi väiksematele ettevõtetele. Garantiide ja kombineeritud toetustena on likviidsustoetust antud laenukava „Coronavirus Business Interruption Loan Scheme“ raames ka väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd), kelle käive jääb alla teatava künnise, kasutades mitmesuguseid ettevõtluse rahastamise tooteid, nagu vaba tagasimaksega krediidiliinid ja muud tooted, sealhulgas tähtajalised laenud. Lisaks on kõikidele tegevusvaldkondadele tehtud kättesaadavaks üldine kava VKEde, aga ka suuremate ettevõtete likviidsuse tagamiseks, mis võib hõlmata investeerimistoetust. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet.

                  (18)

                  COVID-19 pandeemia on toonud esile puudused Ühendkuningriigi tervishoiusüsteemide valmisolekus ja suutlikkuses sellistele puhangutele reageerida, eelkõige rajatiste, töötajate ja varustuse osas. Selle tulemusena on kogu Ühendkuningriigis loodud COVID-19 patsientidele hädaolukorra meetmena ajutisi välihaiglaid. Riigi töötlevat tööstust kutsuti eeldatava nõudluse katmiseks tungivalt üles muutma oma tootmisliine, et kiiresti toota täiendavaid meditsiiniseadmeid, näiteks ventilaatoreid. COVID-19 kriis on veelgi suurendanud tervishoiutöötajate nappust. Sarnaste kriiside ohjamine tulevikus nõuab investeeringuid Ühendkuningriigi tervishoiusüsteemidesse, sealhulgas tulemuslikke ja hästi rahastatud rahvatervise meetmeid. Nende investeeringute eesmärk peaks olema tagada vajalikud rajatised ja seadmed ning vajalik kvalifitseeritud tööjõud ning üldises plaanis suutlikkus osutada kõiki eeldatavaid tavapäraseid tervishoiuteenuseid paralleelselt COVID-19 või sarnaste nakkushaigustega patsientide raviga.

                  (19)

                  Praegune kriis avaldab tõenäoliselt suuremat mõju kõige haavatavamatele inimestele, süvendades vaesust. Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse oht suurenes juba enne kriisi, hoolimata rekordiliselt madalast tööpuudusest. Suur on ka palgavaesus ja laste vaesus. Sotsiaaltoetuste kärpimine ja reformid võivad õõnestada Ühendkuningriigi maksusoodustuste süsteemi tugevat vaesust vähendavat mõju. Võimalik oleks suurendada toetust kõige haavatavamatele, sealhulgas vaesuses elavatele lastele, eriti arvestades, et kriis suurendab eeldatavasti veelgi sissetulekute ebavõrdsust.

                  (20)

                  Tööjõu tootlikkuse parandamine on Ühendkuningriigi jaoks jätkuvalt suur probleem. Ühendkuningriigis on ühe töötunni tootlikkus märkimisväärselt väiksem kui enamikus teistes arenenud majandusega riikides ning see on vaevalt suurem kui enne finantskriisi. SKP kasv on tulenenud tööhõive kasvust, kusjuures lähiminevikus ei ole tootlikkus peaaegu üldse suurenenud. Pingelisest tööturuolukorrast hoolimata on Ühendkuningriigi tööjõu tootlikkus püsinud alates 2018. aasta algusest üldiselt samal tasemel. Ka reaalpalga kasv on olnud aeglane. Paljud Ühendkuningriigi piirkonnad on suhteliselt vaesed ning oskustesse ja taristusse tehtavate investeeringute tase on suhteliselt madal. Madalapalgaliste inimeste piiratud karjäärivõimalused mõjutavad negatiivselt tootlikkust ning ühtlasi suurendavad vaesust. Selline olukord tõenäoliselt jätkub ja võib COVID-19 kriisi tõttu isegi süveneda. Hiljutine pandeemia tekitab ka Ühendkuningriigi haridus- ja koolitussüsteemidele märkimisväärseid probleeme, eelkõige seoses distantsõppe ja erineva juurdepääsuga struktureeritud õppele. Sellest tulenevalt on võimalik tootlikkust suurendada, tegeledes laiapõhjaliste probleemidega, nagu vähene investeerimine seadmetesse, taristusse ning teadus- ja arendustegevusse ning oskuste, eelkõige põhi- ja tehniliste oskuste nappus. Ühendkuningriigi eesmärk on investeerida rohkem teadusuuringutesse ja innovatsiooni ning parandada olemasolevate tehnoloogiate kasutamist kogu majanduses.

                  (21)

                  Majanduse taastumise toetuseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Ühendkuningriigis on püsiv eluasemepuudus. Samal ajal kui elamuehituse maht jääb endiselt allapoole taset, mida on vaja prognoositud nõudluse rahuldamiseks, on tekkimas tootmisvõimsuse piirangud. Maaturu range reguleerimise tõttu on uute eluasemete jaoks kättesaadava maa suurus ja asukoht piiratud, eriti suurte linnade ümbruses. Ehitussektor on eluasemete ning energiatõhususe ja kliimaga seotud tulevaste eesmärkide saavutamisel endiselt võtmetähtsusega, kuigi elumajade vanuse ja nende aeglase asendamise tõttu on nende kütmiseks kuluva energia vähendamine keeruline. Pärast aastakümneid kestnud avaliku sektori alainvesteeringuid on valitsus hakanud tegelema taristupuudujäägiga. Taastuvatesse energiaallikatesse investeerimisel on tehtud julgustavaid edusamme ja energiasektoris on saavutatud heitkoguste märkimisväärne vähenemine. Kliimaneutraalsuse poole liikumisel esineb aga endiselt probleeme kogu majanduses. Ühendkuningriigi maantee-, raudtee- ja lennundusvõrkude kasutamine on ületamas läbilaskevõimet ning see suurendab ummikuid ja õhusaastet. Ühendkuningriik soovib olla heiteta sõidukite valdkonnas esirinnas, kuid enamik raudteevõrgust ei ole veel elektrifitseeritud. Kuigi kiudoptiliste võrkude katvus on Ühendkuningriigis endiselt tagasihoidlik, kasvab kiudoptiliste võrkude turul konkurents, kuna valitsus suurendab märkimisväärselt avaliku sektori toetust kiudoptiliste võrkude kasutuselevõtule. Selliste investeeringutega digitaristusse peavad aga kaasnema paremad digioskused, kuna Ühendkuningriigis on struktuurne IT-valdkonna oskuste puudus.

                  (22)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse Euroopa poolaasta raames kuni üleminekuperioodi lõpuni.

                  (23)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Ühendkuningriik kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele.

                  (24)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Ühendkuningriigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta lähenemisprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Ühendkuningriigile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (25)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Parandada tervishoiusüsteemi vastupidavust.

                  2.

                  Tagada sotsiaalkaitsesüsteemi asjakohasus ja katvus, et anda toetust kõigile ja eelkõige neile, keda kriis kõige rohkem mõjutab.

                  3.

                  Edendada innovatsiooni ning toetada inimkapitali arendamist. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige eluasemetele, energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, säästvale transporditaristule ja kiiretele lairibavõrkudele.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

         (3)  ELT L 29, 31.1.2020, lk 7.

         (4)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 163.

         (5)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (6)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 20. juuli 2020, milles käsitletakse Soome 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta 2020/C 282/26

text:
               26.8.2020

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 282/171

      NÕUKOGU SOOVITUS,
      20. juuli 2020,
      milles käsitletakse Soome 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Soome 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2020/C 282/26)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
      võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
      võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
      võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
      võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Soomet ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

                  (2)

                  26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Soome kohta. Selles hinnati Soome edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste (3) („2019. aasta riigipõhised soovitused“) täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid ja Soome edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

                  (3)

                  11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise, milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

                  (4)

                  Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peaksid olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

                  (5)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (4) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon leidis oma 20. märtsi 2020. aasta teatises, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, on tingimused üldise vabastusklausli aktiveerimiseks täidetud, ning palus nõukogul seda kinnitada. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Nad leppisid kokku, et tõsine majandussurutis nõuab otsusekindlat, kaugeleulatuvat ja koordineeritud reageerimist. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul otsustada komisjoni soovituse alusel võtta vastu muudetud eelarvekursi. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

                  (6)

                  Jätkuvaid meetmeid on vaja COVID-19 pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, pandeemia sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning võttes arvesse kriisist saadud õppetunde.

                  (7)

                  COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida siseturg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleks siseturu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada niipea, kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid. Täiustatud hankestrateegiad, mitmekesistatud tarneahelad ja elutähtsa varustuse strateegilised varud on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamiste elementide hulgas.

                  (8)

                  Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrustega (EL) 2020/460 (5) ja (EL) 2020/558, (6) et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Soomet julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

                  (9)

                  COVID-19 pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu sektorite ja piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb oht, et riigisisesed erinevused Soomes suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

                  (10)

                  30. aprillil 2020 esitas Soome oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

                  (11)

                  Soome suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit.

                  (12)

                  Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 1,1 %-lt sisemajanduse koguproduktist (SKP) 2019. aastal 7,2 %-le SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 4,0 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 59,4 %ni, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 69,1 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Soome võtnud õigeaegseid eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 1,7 % SKPst. Need hõlmavad nii erakorralisi kulutusi tervise ja avaliku korra kaitseks kui ka ettevõtete ja töötajate toetusmeetmeid. Lisaks on Soome teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad pakkuda ettevõtetele likviidsustoetust ning mille mahuks hinnatakse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt 5 % SKPst. Need meetmed hõlmavad ettevõtetele antavaid laenutagatisi, mis on peamiselt suunatud väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele (VKEd), ning samuti konkreetseid Finnairile ja laevandusettevõtjatele suunatud tagatisskeeme, millega tagatakse varustuskindlus. Lisaks on Soome võtnud muid likviidsuse suurendamise meetmeid, millest ei ole 2020. aasta stabiilsusprogrammis teatatud, sealhulgas äriühingu tulumaksu edasilükkamine. Need lisameetmed moodustavad hinnanguliselt 15 % SKPst. Üldiselt on Soome võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni 13. märtsi 2020. aasta teatises. Nende erakorraliste meetmete ja toetavate eelarvemeetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

                  (14)

                  Kui poliitikat ei muudeta, on Soome valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –7,4 % SKPst ja 2021. aastal –3,4 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jõudma 2020. aastal 69,4 %ni SKPst ja 2021. aastal 69,6 %ni SKPst.

                  (15)

                  Kuna Soome kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub komisjoni analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/97 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

                  (16)

                  Soome on COVID-19 kriisile reageerimiseks võtnud ulatuslikke meetmeid, et toetada oma tervishoiusüsteemi ja majandust. Näiteks võttis Soome valitsus vastu mitu lisaeelarvet ja otsustas parandada töötajate töökohakindlust, leevendades samal ajal töötushüvitiste saamise tingimusi. Vabakutseliste ja ettevõtjate juurdepääsu töötushüvitistele on lihtsustatud. Sotsiaalkindlustusmeetmete maht on 1,6 miljardit eurot. Lisaks riigigarantiiga laenudele mahus 10 miljardit eurot on kättesaadavaks tehtud 1 miljardi euro ulatuses ettevõtluse otsetoetusi. Valitsus on ajutiselt vähendanud tööandjate pensionimakseid 2,6 protsendipunkti võrra ja eraldanud vähemalt 1 miljard eurot munitsipaaltoetuste paketile. Soome finantsjärelevalveasutus vähendas Soome krediidiasutuste kapitalinõudeid, tühistades süsteemse riski puhvri nõude ja kohandades krediidiasutusepõhiseid nõudeid. Valitsus nimetas ametisse rahandusministeeriumi ning sotsiaal- ja tervishoiuministeeriumi juhitava töörühma, et koostada Soome COVID-19 kriisist väljumise strateegia. Valitsus võttis töörühma esimese aruande põhjal mai alguses vastu etapiviisilise väljumiskava. Töörühm jätkab ettepanekute tegemist asjaomaste meetmete kohta, millega leevendada kriisi tervisealast, sotsiaalset ja majanduslikku mõju. Töörühm on konsulteerinud sotsiaalpartnerite, kohalike omavalitsuste, kodanikuühiskonna ja keskkonnaorganisatsioonidega.

                  (17)

                  Kuigi Soome on näidanud üles üldist valmisolekut COVID-19 kriisiga toime tulla, võiks tervishoiusüsteemile tulla kasuks vastupidavamaks muutmine. Haiglapiirkonnad on pidanud meditsiinitöötajaid COVID-19 patsientide ravimiseks ümber paigutama ja ületama mittekiireloomuliste tervishoiuteenuste puhul varem seadusega kehtestatud tähtaegu. Praegune süsteem, mille puhul tervishoiuteenuseid osutavad eri teenuseosutajad, on kaasa toonud tervishoiutöötajate ebaühtlase jaotumise riigis. Teenuste osutamise killustatus ning sotsiaal- ja esmatasandi tervishoiuteenuste ebavõrdne kättesaadavus jääb tõenäoliselt probleemiks ka pärast kriisi, eelkõige töötute ja pensionäride, sealhulgas puuetega inimeste jaoks. Võttes arvesse COVID-19 kriisist tulenevat töötuse kasvu, tuleks nii lühiajalistes kui ka keskpika perioodi poliitikameetmetes keskenduda esmatasandi tervishoiule võrdse juurdepääsu tagamisele. Keskpikas perspektiivis on jätkuvalt oluline edendada mitme järjestikuse Soome valitsuse poolt käsitletud sotsiaal- ja tervishoiu valdkonna reformikavasid, eelkõige seetõttu, et need valmistavad Soomet ette kaugeleulatuvateks demograafilisteks muutusteks ning aitaksid riigil säilitada oma tervishoiusüsteemi kvaliteeti tulevikus, parandades samal ajal selle kättesaadavust. Soome rahanduse pikaajaline kestlikkus on jätkuvalt ohus vananemisega seotud kulude, eelkõige sotsiaalhoolekande- ja tervishoiukulude prognoositud suurenemise tõttu.

                  (18)

                  Komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal eeldatavalt 8,3 %ni ja väheneb 2021. aastal 7,7 %ni. Vaja on tõhusaid ning tihedas koostöös sotsiaalpartneritega loodud lühiajalisi ja keskpika perioodi poliitikameetmeid, et piirata töötuse kasvu ja kaasata uuesti tööturule need, kes on COVID-19 kriisi tõttu töö kaotanud. Nende jõupingutustega tuleks toetada ka selliseid vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohus olevaid rühmi nagu madala kvalifikatsiooni või puuetega inimesed, osalise töövõimega inimesed ja sisserändaja taustaga inimesed. Soomes on kehtestatud lühendatud tööajaga töötamise kavad, mille raames on suunatud paljud töötajad sundpuhkusele. Aktiivne tööturupoliitika, sealhulgas oskuste täiendamise ja ümberõppe meetmed, võiks tagada nende kiire ja kestliku tööturule naasmise. Palgatoetused võiksid olla sihipärased ning nendega võiksid kaasneda riiklike tööturuasutuste pakutav koolitus ja järelmeetmed. Ümberõpe ja oskuste täiendamine on väga olulised, et säilitada tööjõu konkurentsivõime üha digitaalsemaks ja rohelisemaks muutuvas majanduses. Pidevõppe reform võiks aidata tegeleda vajadusega parandada täiskasvanute, sealhulgas väheste oskustega täiskasvanute oskusi tööturu jaoks olulistes sektorites, näiteks info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) sektoris. Et tagada turul vajalikud oskused demograafiliste ja tehnoloogiliste muutuste ajal, on oluline säilitada hariduse vastavus tööturu vajadustele, tagades ka piisavad ülikoolikohad, mis vastavad iga sektori ja piirkonna tööhõiveprognoosidele. Et vältida kõige haavatavamate rühmade sotsiaal-majandusliku olukorra halvenemist COVID-19 kriisi järel, on ülioluline vähendada digilõhet eelkõige selleks, et tagada ebasoodsamas olukorras olevatele õppijatele juurdepääs kvaliteetsele haridusele. Keerukas hüvitiste süsteem takistab tööle asumist. Selleks et soodustada lühendatud ja osalise tööajaga töötamise alustamist, tuleks tõhusalt kasutada sissetulekute registrit, mis sisaldab reaalajas saadavat teavet palkade ja hüvitiste kohta, ning kiirendada sotsiaalkindlustushüvitiste menetlemist. Keskpikas perspektiivis on oluline, et Soome reformiks sotsiaaltoetuste süsteemi, et suurendada tööhõivet ja valmistada riigi hoolekandesüsteem tulevikuks ette.

                  (19)

                  Ettevõtjate, eelkõige VKEde abistamine COVID-19 kriisi ajal püsimajäämisel on äärmiselt oluline, et stimuleerida majandust pärast praegu kehtivate liikumispiirangute kaotamist. Laenude, toetuste ja tagatistena antud ajutine likviidsustoetus võib aidata ettevõtjatel sellel suure ebakindluse ja oluliselt väiksemate tulude perioodil toime tulla. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb võtta arvesse pangandussektori vastupanuvõimet.

                  (20)

                  Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Soomes jääb investeerimine allapoole ELi keskmist neis kategooriates, mis kõige enam toetavad tootlikkuse kasvu, eriti investeeringud seadmetesse ja intellektuaalomandisse. See võib piirata riigi pikaajalist kasvupotentsiaali ning pärssida riigi konkurentsivõimet ja majanduse taastumist. Teadus- ja arendustegevusse tehtavate investeeringute suurem maht on peamine tegur, mis võimaldab struktuurilisi muutusi, et edendada majanduse teadmistemahukaid sektoreid ja tugevdada pikaajalist kasvupotentsiaali. Kavandatud kliimaneutraalsuse saavutamine 2035. aastal, mis kajastub ka Soome riiklikus energia- ja kliimakavas, nõuab märkimisväärseid investeeringuid, eelkõige elektrivõrkudesse ja säästvasse transporti. Parlamendi juhtrühma eestvedamisel töötatakse välja uut riiklikku transpordikava aastateks 2021–2032. Pidades silmas tervishoiu, keskkonna, piirkondade ja tootlikkusega seotud probleeme, on vaja jätkata jõupingutusi kiire lairibaühenduse kasutuselevõtuks ja muu digitaalse taristu parandamiseks, et ratsionaliseerida logistikat ja säilitada majandustegevus äärealadel. Komisjoni ettepanekus ette nähtud õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Soomel lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige 2020. aasta riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumidel. See võimaldaks Soomel seda fondi kõige paremini kasutada.

                  (21)

                  Soome riiklik rahapesualane riskihinnang on praeguseks aegunud ja seda ajakohastatakse 2020. aastal. Soome finantsjärelevalveasutus parandas hiljuti oma järelevalvesuutlikkust. Siiski on töötajate arv endiselt ebapiisav ja järelevalve riskipõhist lähenemisviisi ei ole veel nõuetekohaselt rakendatud. Uuritud on küll mitut võimaliku rikkumise juhtumit, kuid jätkuvalt on üheks prioriteediks hoiatava karistuspoliitika kehtestamine. Kahtlastest tehingutest teatamine on viimastel kuudel järsult suurenenud ning rahapesu andmebüroo ressursid tunduvad olevat selle teabe analüüsimiseks ebapiisavad. Rahapesu andmebüroo ja finantsjärelevalveasutuse vaheline teabevahetus on endiselt ebapiisav.

                  (22)

                  Kuigi käesolevas soovituses sätestatud riigipõhistes soovitustes („2020. aasta riigipõhised soovitused“) keskendutakse COVID-19 pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need 2019. aasta riigipõhised soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate 2019. aasta riigipõhiste soovituste kohta. Kõiki 2019. aasta riigipõhiseid soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika 2020. aasta järgse rahastamise strateegilisel kavandamisel, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

                  (23)

                  Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades 2020. aasta riigipõhiste soovituste täieliku rakendamise, aitab Soome kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

                  (24)

                  Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 pandeemia majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Liikmesriigina, mille rahaühik on euro, peaks Soome tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate 2020. aasta soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste rahaühikuna eurot kasutavate liikmesriikide poliitikaga, võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid.

                  (25)

                  Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Soome majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi, 2020. aasta riiklikku reformikava ja varasematel aastatel Soomele esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Komisjon ei ole arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Soome eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

                  (26)

                  Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (7) kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

            SOOVITAB Soomel võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

                  1.

                  Kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tegeleda tervishoiutöötajate nappusega, et tugevdada tervishoiusüsteemi vastupanuvõimet ning parandada juurdepääsu sotsiaal- ja tervishoiuteenustele.

                  2.

                  Tugevdada tööhõive toetusmeetmeid ja toetada aktiivset tööturupoliitikat.

                  3.

                  Võtta meetmeid reaalmajanduse, eelkõige väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate likviidsuse tagamiseks. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, kestlikule ja tõhusale taristule ning teadusuuringutele ja innovatsioonile.

                  4.

                  Tagada rahapesuvastase raamistiku tulemuslik järelevalve ja jõustamine.

         Brüssel, 20. juuli 2020

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. KLOECKNER

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

         (3)  ELT C 301, 5.9.2019, lk 154.

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

         (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.