title: Nõukogu soovitus (EL) 2021/961, 14. juuni 2021, millega muudetakse soovitust (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               16.6.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               LI 213/1

      NÕUKOGU SOOVITUS (EL) 2021/961,
      14. juuni 2021,
      millega muudetakse soovitust (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel
      (EMPs kohaldatav tekst)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 21 lõiget 2, artikli 168 lõiget 6 ning artikli 292 esimest ja teist lauset,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  13. oktoobril 2020 võttis nõukogu vastu soovituse (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel (1). Soovituses (EL) 2020/1475 kehtestati koordineeritud lähenemisviis järgmistes põhipunktides: ühtsete kriteeriumide ja künniste kohaldamine otsuste tegemisel selle üle, kas kehtestada vaba liikumise piirangud, COVID-19 edasikandumise ohu kaardistamine kokkulepitud värvikoodi alusel ning koordineeritud lähenemisviis võimalikele meetmetele, mida võib asjakohaselt kohaldada ühest piirkonnast teise liikuvate isikute suhtes, sõltuvalt nakkuse edasikandumise ohu tasemest nendes piirkondades.

                  (2)

                  Soovituses (EL) 2020/1475 kehtestatud kriteeriumide ja künniste põhjal on Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus avaldanud kord nädalas ELi liikmesriikide kaardi piirkondade kaupa, et toetada liikmesriike otsuste tegemisel (2).

                  (3)

                  Võttes arvesse muutuvat epidemioloogilist olukorda, peaks komisjon Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse toel vastavalt soovituse (EL) 2020/1475 põhjenduses 15 sätestatule korrapäraselt hindama käesolevas soovituses esitatud kriteeriume, andmevajadusi ja künniseid, sealhulgas seda, kas tuleks arvesse võtta muid kriteeriume või kas tuleks kohandada künniseid, ning esitama oma hindamistulemused nõukogule arutamiseks, lisades neile ettepaneku soovituse muutmiseks.

                  (4)

                  Komisjoni ettepaneku põhjal võttis nõukogu 1. veebruaril 2021 vastu soovituse (EL) 2021/119, millega muudetakse soovitust (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel, (3) võttes arvesse nakkuse väga suurt kogukonnapõhist levikut kogu liidus, mis võib olla seotud SARS-CoV-2 uute murettekitavate variantide suurema ülekanduvusega.

                  (5)

                  Kooskõlas liidu õigusega võivad liikmesriigid rahvatervisega seotud põhjustel piirata vaba liikumise põhiõigust. Kõik SARS-CoV-2 leviku pidurdamiseks kehtestatud piirangud isikute vabale liikumisele liidus peaksid põhinema konkreetsel ja piiratud avalikul huvil, nimelt rahvatervise kaitsel. Neid piiranguid tuleb kohaldada kooskõlas liidu õiguse üldpõhimõtetega, eelkõige proportsionaalsuse ja mittediskrimineerimise põhimõttega. Seega peaksid võetud meetmed olema ulatuselt ja kestuselt rangelt piiratud, kooskõlas püüdlustega taastada liidus vaba liikumine, ning need ei tohiks minna kaugemale sellest, mis on rangelt vajalik rahvatervise kaitseks. Lisaks peaksid need olema kooskõlas meetmetega, mida liit on võtnud kaupade ja esmatähtsate teenuste sujuva vaba liikumise tagamiseks siseturul, sealhulgas meditsiinitarvete ning meditsiini- ja tervishoiutöötajate liikumise tagamiseks rohelise koridori piiriületuspunktide kaudu, millele on osutatud komisjoni 23. märtsi 2020. aasta teatises rohelise transpordikoridori rakendamise kohta piirihaldusmeetmeid käsitlevate suuniste alusel, et kaitsta inimeste tervist ning tagada kaupade ja esmatähtsate teenuste kättesaadavus (4).

                  (6)

                  Euroopa Parlament ja nõukogu leppisid 20. mail 2021 kokku, et selleks et hõlbustada liikmesriikide territooriumil vaba liikumise ja elamise õiguse kasutamist, tuleb kehtestada ELi digitaalseks COVID-tõendiks nimetatavate COVID-19 vastu vaktsineerimist, selle testimist ja läbipõdemist kinnitavate koostalitlusvõimeliste tõendite väljastamise, kontrollimise ja aktsepteerimise ühine raamistik. ELi digitaalne COVID-tõend peaks aitama hõlbustada SARS-CoV-2 leviku pidurdamiseks kooskõlas liidu õigusega kehtestatud vaba liikumise piirangute järkjärgulist ja kooskõlastatud kaotamist. Vaba liikumise hõlbustamine on üks peamisi eeltingimusi, mis võimaldab alustada majanduse taastamist.

                  (7)

                  20. mail 2021 võttis nõukogu vastu soovituse (EL) 2021/816, millega muudetakse soovitust (EL) 2020/912 Euroopa Liitu mittehädavajaliku reisimise ajutise piiramise ja sellise piirangu võimaliku kaotamise kohta, (5) soovitades liikmesriikidel leevendada ELi mittehädavajalikule reisimisele seatud piiranguid, eelkõige kolmandate riikide kodanike suhtes, kes on saanud viimase soovitatava doosi Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 726/2004 (6) alusel müügiloa saanud COVID-19 vaktsiini. Lisaks on liikmesriikidel võimalus lubada mittehädavajalikku reisimist ELi neile kolmandate riikide kodanikele, kes on saanud viimase soovitatava doosi COVID-19 vaktsiini, mis on saanud WHO erakorralise kasutusloa (7). Soovitusega (EL) 2021/816 tõsteti ka 14 päeva kumulatiivse teatatud COVID-19 juhtumite suhtarvu künniseid, mille alusel määratakse kindlaks nende kolmandate riikide loetelu, kust tuleks lubada mittehädavajalikku reisimist. Selleks et piirata uute SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide ELi sisenemise ohtu, nähakse soovituses (EL) 2021/816 ette nn hädapidurimehhanism, mis võimaldab liikmesriikidel tegutseda kiiresti ja kooskõlastatult ning viia ajutiselt täieliku miinimumini kõik reisid mõjutatud kolmandatest riikidest. Soovitust (EL) 2020/1475 tuleks kohandada, et võtta arvesse neid suundumusi, sealhulgas teatatud juhtumite suhtarvu künnise muudatust.

                  (8)

                  Euroopa Ülemkogu märkis oma 25. mai 2021. aasta järeldustes, (8) et enne suve tuleks jätkata jõupingutusi koordineeritud lähenemisviisi tagamiseks. Sellega seoses väljendas Euroopa Ülemkogu heameelt ELi digitaalse COVID-tõendi osas saavutatud kokkuleppe üle ja kutsus üles seda kiiresti rakendama. ELis vaba liikumise hõlbustamiseks kutsus Euroopa Ülemkogu järgmise sammuna üles vaatama juuni keskpaigaks läbi nõukogu soovituse (EL) 2020/1475. Euroopa Ülemkogu väljendas ka heameelt soovituse (EL) 2021/816 vastuvõtmise üle.

                  (9)

                  ELi digitaalse COVID-tõendi määrust (9) hakatakse kohaldama alates 1. juulist 2021. Alates sellest kuupäevast on vaktsineeritud, testitud või läbipõdenud isikutel, kaasa arvatud neil, kes on vaktsineeritud enne ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaldamise alguskuupäeva, ja isegi neil, kes on vaktsineeritud kliinilise uuringu raames, õigus saada ELi digitaalne COVID-tõend. Soovitust (EL) 2020/1475 tuleks seetõttu kohandada, et ELi digitaalse COVID-tõendi raamistikku parimal viisil ära kasutada. Eelkõige tagatakse ELi digitaalse COVID-tõendiga vaktsineerimist, testimist ja tervenemist kinnitavate koostalitlusvõimeliste tõendite turvaline väljastamine, kontrollimine ja aktsepteerimine ning seetõttu peaksid kooskõlas ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega välja antud tõendid olema esmane ELis reisimise kontekstis kasutatav vahend.

                  (10)

                  ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega nähakse ette kuuenädalane järkjärgulise kohaldamise periood, et anda liikmesriikidele, kes ei ole võimelised alates määruse kohaldamise alguskuupäevast välja andma määruse nõuetele vastavas vormingus tõendeid, võimalus jätkata selliste tõendite väljaandmist, mis ei ole veel kooskõlas ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega. Järkjärgulise kohaldamise perioodil peavad kõik liikmesriigid aktsepteerima selliseid tõendeid ning enne ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaldamise alguskuupäeva välja antud tõendeid tingimusel, et need sisaldavad vajalikke andmeid. Soovituse (EL) 2020/1475 tähenduses tuleks selliseid tõendeid seega käsitada kui tõendeid, mis on välja antud kooskõlas ELi digitaalse COVID-tõendi määrusega.

                  (11)

                  Isikutele, kellel ei ole ELi digitaalset COVID-tõendit, eelkõige seetõttu, et neid on vaktsineeritud enne ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaldamise alguskuupäeva, tuleks anda kõik mõistlikud võimalused muul viisil tõendada, et nad peaksid saama kasu asjaomastest vaba liikumise piirangutest vabastamisest, mida liikmesriik selliste tõendite omanikele võimaldab.

                  (12)

                  Tuleks teha jõupingutusi selleks, et tagada ELi digitaalse COVID-tõendi sujuv kasutuselevõtt. Sel eesmärgil peaksid liikmesriigid maksimaalselt ära kasutama siseriiklikus õiguses sätestatud olemasolevad võimalused seoses COVID-19 tõendite väljaandmisega, et alustada juba enne ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaldamise algust selle nõuetele vastavas vormingus tõendite välja andmist, võttes aluseks tehnilised kirjeldused, mille liikmesriigid on välja töötanud e-tervise võrgustiku raames (10). Kui siseriikliku õiguse kohaselt on nõutav COVID-19 tõendite kontrollimine, siis saaksid ELi digitaalse COVID-tõendi omanikud neid juba reisimisel kasutada. Komisjon toetab seda protsessi ja käivitab ELi digitaalse COVID-tõendi keskse osa, ELi juurdepääsupunkti, mille kaudu saab kasutada ELi digitaalse COVID-tõendi kontrollimiseks vajalikke talletatud avalikke võtmeid. Arvestades, et ELi juurdepääsupunkti kaudu ei vahetata isikuandmeid, võiksid liikmesriigid seda funktsiooni kasutama hakata juba enne ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaldamise algust.

                  (13)

                  Peamiselt vaktsineerituse märkimisväärse suurenemise tõttu kogu liidus on 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv ELis/EMPs hoogsalt ja pidevalt vähenenud. 27. mai 2021. aasta seisuga on vähemalt ühe doosiga vaktsineeritute kumulatiivne määr 18aastaste ja vanemate täiskasvanute seas jõudnud tasemele 42,8 % ning täieliku vaktsineerituse kumulatiivne määr 18aastaste ja vanemate täiskasvanute seas tasemele 18,9 %. Oluline on see, et täieliku vaktsineerituse kumulatiivne määr on kõrge prioriteetsete rühmade seas, nagu 80aastased ja vanemad inimesed ning tervishoiutöötajad (11). Piirangute kohaldamise üle otsustades peaksid liikmesriigid võtma arvesse vaktsineerituse suurenemist, eelkõige sihtrühmade seas, ja sellest tulenevat kaitsetaset.

                  (14)

                  Lähtuvalt olukorra paranemisest on liikmesriigid hakanud järk-järgult kaotama SARS-CoV-2 leviku tõkestamiseks kehtestatud piiranguid nii reisimise kui ka muu tegevuse suhtes. Et piirangute kaotamine toimuks ohutult, on mitmed liikmesriigid võtnud kasutusele COVID-19 tõendid, mis kajastavad vaktsineerimist, testitulemusi ja/või läbipõdemist. Et liidu õiguse kohaselt SARS-CoV-2 leviku tõkestamiseks kehtestatud vaba liikumise piirangute järkjärguline eemaldamine toimuks koordineeritult, tuleks määrust (EL) 2020/1475 kohandada. Võttes arvesse soovitusega (EL) 2020/1475 kehtestatud liigituse eri värvidega märgistatud alade epidemioloogilise olukorra erinevusi ja püüdes anda liidus reisivatele inimestele suurema selguse ja kindluse, tuleks täpsustada, milliseid piiranguid võivad liikmesriigid kohaldada omaenda otsusega.

                  (15)

                  Võttes arvesse madalat nakatumismäära oranžiks liigitatud piirkondades, ei tohiks sellistest piirkondadest saabuvatele reisijatele kehtestada karantiini- ega eneseisolatsioonikohustust. Liikmesriigid võivad siiski nõuda, et sellised reisijad teeksid SARS-CoV-2 nakkuse testi, või pakkuda võimalust teha test saabumisel.

                  (16)

                  Liidus reisimise lihtsustamiseks tuleks kehtestada SARS-CoV-2 nakkuse testide standardne kehtivusaeg, võttes arvesse ka koostalitlusvõimelise ELi digitaalse COVID-tõendi peatset kasutuselevõttu. Enamik liikmesriike on juba sätestanud, et proovi võtmine molekulaarse nukleiinhappe amplifitseerimise testi (NAAT-test) jaoks tuleb läbi viia kõige varem 72 tundi enne saabumist. Lühem kehtivusaeg, mis ei ületa 48 tundi, on õigustatud terviseohutuse komitees kokku lepitud COVID-19 antigeeni kiirtestide ühise loetelu I lisas loetletud antigeeni kiirtestide puhul, (12) kui liikmesriik aktsepteerib reisimise puhul neid teste. Mõlemal juhul peaks testi tegema tervishoiutöötaja või kvalifitseeritud testija.

                  (17)

                  Nagu on märgitud ELi digitaalse COVID-tõendi määruses, julgustatakse liikmesriike tagama taskukohaseid ja laialdaselt kättesaadavaid testimisvõimalusi, et aidata inimestel kasutada oma vaba liikumise õigust, võttes arvesse, et kogu elanikkonnal ei ole veel olnud võimalik end vaktsineerida. Taskukohase hinnaga testitulemuste tõendeid aitaks kasutusele võtta antigeeni kiirtestide kasutamine. Komisjon on teatanud ka, et kaasab 100 miljonit eurot, et toetada liikmesriike taskukohaste testimisvõimaluste pakkumisel.

                  (18)

                  Reisijatelt, kes saabuvad punaseks liigitatud aladelt, võib siiski nõuda karantiini või eneseisolatsiooni jäämist, välja arvatud juhul, kui neil on standardsele kehtivusajale vastav testimistõend. Isikutelt, kellel sellist tõendit ei ole, võib nõuda, et nad teeksid SARS-CoV-2 nakkuse testi saabumisel ja jääksid vajaduse korral kuni testi negatiivse tulemuse saamiseni karantiini või eneseisolatsiooni.

                  (19)

                  Teisest liikmesriigist saabuvate isikute kohustuslik karantiin või eneseisolatsioon kujutab endast vaba liikumise olulist piirangut. See tuleks kehtestada üksnes juhul, kui see on rahvatervise kaitsmiseks hädavajalik, näiteks kui asjaomane isik saabub SARS-CoV-2 nakkuse testi tegemata piirkonnast, mis on liigitatud punaseks, või kui asjaomane isik saabub piirkonnast, mis on liigitatud tumepunaseks või mille suhtes on teatatud SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide suurest levimusest. Välja arvatud juhul, kui isikul tekivad COVID-19 sümptomid või kui ta saabub piirkonnast, kus on SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide suur levimus, peaks sellistel reisijatel olema võimalik lühendada karantiini või eneseisolatsiooni kestust, kui viis kuni seitse päeva pärast saabumist tehtud testi tulemus on negatiivne.

                  (20)

                  SARS-CoV-2 variandid valmistavad endiselt muret ning liikmesriigid peaksid neid COVID-19 pandeemiale reageerimiseks liikumispiiranguid kehtestades arvesse võtma. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus hindab korrapäraselt viirusevariante käsitlevat uut teavet, mida on saadud tänu epidemioloogilisele luurele või genoomsete variantide reeglipõhisele seirele või muudest teadusallikatest (13). See puudutab eeskätt murettekitavaid variante, mille puhul on olemas selged tõendid, et variandil on märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Lisaks puudutab see ka uurimisaluseid variante, mille puhul on olemas tõendid nende genoomsete omaduste kohta, epidemioloogiline teave või in vitro uuringutest saadud andmed, millest võib järeldada, et variandil võib olla märkimisväärne mõju viiruse ülekanduvusele, see põhjustab raskemat haigestumist ja/või suudab immuunvastust vältida, nii et see arvatavasti mõjutaks epidemioloogilist olukorda ELis/EMPs. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus avaldab SARS-CoV-2 variantide veebivaatmiku, et anda infot murettekitavate variantide ja uurimisaluste variantide proportsiooni kohta ELis/EMPs koos järjendamismahtudega (14). Selleks et saada õigeaegset ja täpset teavet SARS-CoV-2 murettekitavate variantide või uurimisaluste variantide ilmumise ja ringluse kohta, on tähtis, et liikmesriigid järgiksid Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse soovitusi järjendamismahtude kohta, mis peaksid olema 10 % või 500 järjestust järjendatud SARS-CoV-2 positiivsetest juhtudest nädalas, nagu on märgitud komisjoni teatises Euroopa Parlamendile, Euroopa Ülemkogule ja nõukogule „Ühiste jõududega COVID-19 vastu“ (15). Kui järjendamismahud ei ole piisavad, on raskem tuvastada levivaid murettekitavaid variante enne, kui need mõjutavad üldist epidemioloogilist olukorda. Samal ajal on oluline, et liikmesriigid võtaksid arvesse järjendamismahtude erinevusi, et mitte pärssida järjendamise kõrget taset.

                  (21)

                  Seega tuleks jätkuvalt tungivalt soovitada hoiduda mittehädavajalikust reisimisest piirkondadesse ja piirkondadest, mis on liigitatud tumepunaseks, ning piirkondadesse ja piirkondadest, milles on levinud SARS-CoV-2 murettekitav või uurimisalune variant, eriti juhul, kui need suurendavad ülekanduvust, haiguse raskusastet või mõjutavad vaktsiini tõhusust, ning reisimist piirkondadesse ja piirkondadest, mille viirusevariantide levimus ei ole ebapiisava järjendamise tõttu teada.

                  (22)

                  Olemasoleva ja üha täieneva teadusliku tõendusmaterjali põhjal näib, et vaktsineeritud isikutel ja isikutel, kes on viimase kuue kuu jooksul COVID-19st tervenenud, on väiksem oht teisi SARS-CoV-2ga nakatada. Selliste isikute vaba liikumist, kes usaldusväärsete teaduslike andmete kohaselt ei kujuta endast rahvatervisele märkimisväärset ohtu, näiteks seetõttu, et nad on SARS-CoV-2 suhtes immuunsed ega saa seda üle kanda, ei tohiks piirata, kuna rahvatervise kaitseks ei ole sellised piirangud vajalikud. Kui epidemioloogiline olukord võimaldab, ei tohiks selliste isikute suhtes kohaldada COVID-19 pandeemiaga seotud täiendavaid vaba liikumise piiranguid, nagu SARS-CoV-2 nakkuse testimise või eneseisolatsiooni- või karantiinikohustus reisimisel, välja arvatud juhul, kui sellised täiendavad piirangud on viimaste kättesaadavate teaduslike andmete järgi kooskõlas ettevaatuspõhimõttega ning rahvatervise kaitsmiseks vajalikud ja proportsionaalsed ega ole diskrimineerivad.

                  (23)

                  Paljud liikmesriigid on vaktsineeritud isikud liidus kehtivatest vaba liikumise piirangutest juba vabastanud või kavatsevad seda teha ning koostalitlusvõimelise ELi digitaalse COVID-tõendi peatne kasutuselevõtt aitab reisijatel, kes on vaktsineeritud, seda lihtsamini tõendada. Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse 21. aprilli 2021. aasta vahesuuniste järgi (mis käsitlevad COVID-19 vastase täieliku vaktsineerimise kasulikkust viiruse ülekandumise ärahoidmiseks ja isikukaitsemeetmete võimalikku kaotamist) (16) võib täielikult vaktsineeritud isikute puhul testimis- ja karantiininõudest, juhul kui neid kohaldatakse, loobuda või neid muuta, kui reisija päritoluriigis ei levi murettekitavad ega uurimisalused variandid või levivad väga väikeses koguses. Tõenäosus, et täielikult vaktsineeritud reisija võib COVID-19 edasi kanda, on väga väike, välja arvatud juhul, kui seda suurendab murettekitavate või uurimisaluste variantide suur levimus. Seetõttu ei tohiks isikute suhtes, keda on COVID-19 vastu täielikult vaktsineeritud vaktsiiniga, millele on antud määruse (EÜ) nr 726/2004 kohane müügiluba, kohaldada liidu piires reisimisel täiendavat SARS-CoV-2 nakkuse testimise ega isolatsiooni- või karantiinikohustust. Samal ajal tuleks ELis/EMPs praegu valitsevat epidemioloogilist olukorda arvesse võttes säilitada avalikes kohtades ja suurte kogunemiste käigus, sealhulgas reisimise ajal, üksikisikute vaktsineerimise staatusest olenemata isikukaitsemeetmed, nagu füüsilise distantsi hoidmine, näomaskide kandmine ning käte- ja hingamishügieen.

                  (24)

                  Reisimise hõlbustamiseks liidus tuleks kujundada ühine arusaam tingimustest, mille alusel vaktsineeritud inimesi reisipiirangutest vabastada. Vaktsineeritud inimesed tuleks piirangutest vabastada, kui nende täielikust vaktsineerimisest on möödunud vähemalt 14 päeva. Täielikult vaktsineerituna tuleks käsitada inimesi, kes on saanud kahedoosilise COVID-19 vaktsiini teise doosi, sealhulgas juhul, kui vastavalt riiklikele vaktsineerimisstrateegiatele on manustatud kaks erineva COVID-19 vaktsiini annust, ja neid, kellele on manustatud ühedoosiline vaktsiin.

                  (25)

                  Selleks et vaktsiin kiiresti kasutusele võtta, on mõni liikmesriik kehtestanud strateegia, mille kohaselt vaktsineeritakse võimalikult palju nendesse sihtrühmadesse kuuluvaid inimesi, kellel on suur risk haigestuda COVID-19 viirusnakkusesse eriti raskel kujul. Teise soovituse kohaselt tuleks SARS-CoV-2 läbi põdenud inimestele manustada ainult üks vaktsiinidoos (kahedoosilise vaktsiini korral). Vastavalt Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse 6. mai 2021. aasta aruandele soovitab üheksa 23st teavet esitanud ELi/EMP riigist manustada haiguse läbi põdenud inimestele ainult ühe doosi (kahedoosilise vaktsiini korral) (17). Üha enam laekub tõendeid selle kohta, et üksainus COVID-19 vaktsiinide Comirnaty ja Moderna (mRNA vaktsiinid) doos kutsub SARS-CoV-2 läbi põdenud inimestel esile sama tugeva või tugevama antikeha-, B-rakkude ja T-rakkude reaktsiooni, kui see tekib inimestel, kes ei ole haigust põdenud. Lisaks on mõne uuringu põhjal teatatud, et haiguse läbi põdenud inimestele manustatud üksainus vaktsiinidoos näib tekitavat sama tugeva antikeha-, B-rakkude ja T-rakkude reaktsiooni, kui seda tekitavad kaks vaktsiinidoosi haigust põdemata inimestel. Samuti leidub aina enam tõendeid selle kohta, et haiguse läbi põdenud inimestele manustatud ühe Vaxzevria vaktsiinidoosi järel on nende antikehade tase kõrgem kui haigust põdemata inimestel ühe vaktsiinidoosi järel ning et üks vaktsiinidoos tekitab haiguse läbi põdenud inimestel sama tugeva antikehareaktsiooni kui kaks vaktsiinidoosi haigust põdemata inimestel. Ilma et see mõjutaks liikmesriikide pädevust kehtestada oma vaktsiinistrateegiaid, tuleks reisimise kontekstis käsitada täielikult vaktsineeritud inimestega samaväärsena ka neid inimesi, kellele on pärast SARS-CoV-2 põdemist manustatud ainult üks doos kahedoosilisest COVID-19 vaktsiinist, millele on antud müügiluba määruse (EÜ) nr 726/2004 alusel, juhul kui nende vaktsineerimistõendisse on märgitud, et ühe doosi manustamisega on nende vaktsineerimiskuur lõpetatud.

                  (26)

                  Liikmesriigid võiksid kaotada piiranguid ka muus kontekstis. Kooskõlas ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 5 lõike 5 esimese lõiguga peaksid liikmesriigid, kes aktsepteerivad vaktsineerimistõendit, et vabastada isik vaba liikumise piirangutest ka muudes olukordades, näiteks pärast kahedoosilise vaktsiini esimese doosi saamist, aktsepteerima samadel tingimustel ka vaktsineerimistõendit sama määruse artikli 5 lõike 5 esimese lõiguga hõlmatud COVID-19 vaktsiini kohta. Liikmesriigid peaksid samuti olema võimelised aktsepteerima samal eesmärgil vaktsineerimistõendeid sellise COVID-19 vaktsiini kohta, mis on hõlmatud ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 5 lõike 5 teise lõiguga.

                  (27)

                  Järjest arvukamad tõendid annavad alust soovitada, et laboratoorselt kinnitatud COVID-19 nakkusest tervenenud reisijate suhtes ei ole tarvis kohaldada SARS-CoV-2 testi tegemise, eneseisolatsiooni või karantiini nõuet vähemalt esimesel 180 päeval alates esimese positiivse NAAT-testi kuupäevast, eeldusel et isikukaitsemeetmed, näiteks füüsilise distantsi hoidmine, näomaskide kandmine ning käte- ja hingamishügieeni nõue on endiselt jõus. Sellest tulenevalt on paljud liikmesriigid haiguse läbipõdenud inimesed vaba liikumise piirangutest liidu piires juba vabastanud või siis kavatsevad seda teha ning koostalitlusvõimelise ELi digitaalse COVID-tõendi peatne kasutuselevõtt aitab reisijatel lihtsamini tõendada, et nad on NAAT-testiga kindlaks tehtud SARS-CoV-2 nakkusest tervenenud.

                  (28)

                  Kooskõlas ettevaatusprintsiibiga tuleks kasutusele võtta nn hädapidurimehhanism, mille kohaselt peaksid liikmesriigid nõudma vaktsineerimis- või läbipõdemistõendi omanikelt uuesti SARS-CoV-2 nakkuse testi tegemist ja/või karantiini/eneseisolatsiooni jäämist, kui liikmesriigi või mõne selle piirkonna epidemioloogiline olukord kiiresti halveneb ja eelkõige kui seal hakkab laiemalt levima mõni SARS-CoV-2 murettekitav või uurimisalune variant, mis kiirendab nakkuse ülekandumist, toob kaasa haiguse raskema kulu või vähendab vaktsiini tõhusust. ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 11 lõikega 2 on ette nähtud, et sellistel juhtudel peab asjaomane liikmesriik teavitama komisjoni ja teisi liikmesriike uute piirangute kehtestamisest võimaluse korral 48 tundi ette. Koordineerimise tagamiseks, eelkõige juhul, kui piirangud kehtestatakse mõne uue murettekitava või uurimisaluse SARS-CoV-2 variandi tõttu, tuleks nõukogule anda ülesanne olukord tihedas koostöös komisjoniga ja saadud teavet arvestades uuesti koordineeritult läbi vaadata.

                  (29)

                  Reisivate perede ühtsuse tagamiseks ei tohiks alaealistelt, kes reisivad koos lapsevanema või lapsevanematega või muu neid saatva isikuga, nõuda karantiini/eneseisolatsiooni jäämist, kui seda ei nõuta neide saatvalt isikult, näiteks sellepärast, et viimas(t)el on vaktsineerimis- või läbipõdemistõend. Lisaks tuleks vabastada alla 12-aastased lapsed nõudest teha reisimiseks SARS-CoV-2 nakkuse test.

                  (30)

                  Liikmesriike julgustatakse võimaluse korral hõlbustama reisimist ELi toimimise lepingu artikli 355 lõikes 2 osutatud ja selle II lisas loetletud ülemeremaadest või -territooriumidelt, või Fääri saartelt.

                  (31)

                  Üks viiruse leviku vastase võitluse alussambaid on kontaktide jälgimine, mis on eriti oluline uute variantide ilmnedes. Kontaktide tõhus ja ajaldine jälgimine on aga keerulisem, kui seda tuleb teha piiriüleselt ja suure hulga üksteise läheduses viibivate reisijate puhul. Et sellega paremini toime tulla, peaksid liikmesriigid kaaluma võimalust nõuda inimestelt, kes saabuvad nende territooriumile ühistranspordivahendites, kus nad on reserveerinud kindla istekoha või kajuti, et nad esitaksid andmekaitsenõuetele vastava reisija asukoha vormi, iseäranis juhul, kui nad teevad testi ainult saabumisel. Sel eesmärgil on ELi ühismeetmega „Healthy Gateways“ välja töötatud ühtne digitaalne reisija asukoha vorm, (18) mida liikmesriigid saavad kasutada. Liikmesriike tuleks julgustada ühinema reisija asukoha andmevahetusplatvormiga, mis on varajase hoiatamise ja reageerimise süsteemi (EWRS) osa – see aitaks neil suurendada oma piiriülest kontaktide jälgimise suutlikkust kõigi transpordiliikide puhul. Reisija asukoha andmevahetusplatvorm võimaldab turvalist, õigeaegset ja tõhusat andmevahetust liikmesriikide pädevate asutuste vahel, sest selle kaudu saavad nad koostalitlusvõimeliselt ja automaatselt edastada teistele pädevatele asutustele oma riiklikus digitaalses reisija asukoha vormide süsteemis sisalduvat teavet ja asjakohast epidemioloogilist teavet. Sellega seoses võeti 27. mail 2021 vastu komisjoni rakendusotsus, millega muudetakse rakendusotsust (EL) 2017/253 seoses tõsistest piiriülestest terviseohtudest tulenevate hoiatusteadetega ja kontaktide jälgimisega reisijate asukoha vormide alusel (19).

                  (32)

                  Liikmesriike tuleks õhutada avaldama asjakohast teavet ka masinloetavas vormingus, et sidusrühmadel, näiteks transpordiettevõtjatel ja piiriülese sõitjateveo teenuse pakkujatel oleks seda lihtsam töödelda.

                  (33)

                  Võttes arvesse muutuvat epidemioloogilist olukorda, samuti seda, et aina enam koguneb paikapidavamaid teaduslikke tõendeid muu hulgas näiteks uute variantide vastu kaitset pakkuva kordusimmuniseerimise või võimendavate dooside korrapärase manustamise vajaduse kohta, peaks komisjon Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse toel jätkuvalt süstemaatiliselt läbi vaatama käesoleva soovituse, eelkõige siis, kui on saavutatud vaktsineerituse märkimisväärne tase. Läbivaatamise käigus peaks samuti hindama käesolevas soovituses esitatud kriteeriume, andmevajadusi ja künniseid, sealhulgas seda, kas tuleks arvesse võtta muid kriteeriume, nagu testimise määr, haiglaravi määr, vaktsineeritus ja järjendamismaht, või kas tuleks künniseid kohandada, ning esitama oma hindamistulemused nõukogule arutamiseks, lisades neile vajaduse korral ettepaneku soovituse muutmiseks,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      Nõukogu soovitust (EL) 2020/1475, mis käsitleb koordineeritud lähenemisviisi vaba liikumise piiramisele COVID-19 pandeemiale reageerimisel, muudetakse järgmiselt.

                  1.

                  Punkti 8 alapunkt c asendatakse järgmisega:

                              „c)

                              „testimise suhtarv“, st viimasel nädalal tehtud COVID-19 nakkuse testide arv 100 000 elaniku kohta;“.

                  2.

                  Punkti 8 lisatakse alapunktid d ja e:

                              „d)

                              vaktsineeritus vastavalt Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse andmetele (20);

                              e)

                              Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse teatatud murettekitavate või uurimisaluste SARS-CoV-2 variantide levimus, võttes arvesse järjendamismahtu ja nende variantide ülekandumise taset ELis/EMPs.“.

                  3.

                  Punkti 10 alapunktid a, b ja c asendatakse järgmiselt:

                              „a)

                              roheline, kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on väiksem kui 50 ja COVID-19 nakkuse testide positiivsete testimistulemuste määr on alla 4 %; või, kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on väiksem kui 75 ja COVID-19 nakkuse testide positiivsete testimistulemuste määr on alla 1 %;

                              b)

                              oranž, kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on väiksem kui 50 ja COVID-19 nakkuse testide positiivsete testimistulemuste määr on alla 4 %; kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on väiksem kui 75 ja COVID-19 nakkuse testide positiivsete testimistulemuste määr on alla 1 %; või kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on vahemikus 75 kuni 200 ja COVID-19 nakkuse testide positiivsete testimistulemuste määr on alla 4 %;

                              c)

                              punane, kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on vahemikus 75 kuni 200 ja COVID-19 nakkuse testide positiivsete testimistulemuste määr on 4 % või üle selle või kui 14 päeva kumulatiivne teatatud COVID-19 juhtumite suhtarv on suurem kui 200, kuid vähem kui 500;”.

                  4.

                  Punkti 13 alapunktid b, c ja d asendatakse järgmiselt:

                              „b)

                              liikmesriigid võiksid võtta arvesse täiendavaid kriteeriume ja suundumusi, sealhulgas vaktsineerimise kulgu. Selleks esitab Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus iga nädal andmed elanikkonna suuruse, haiglaravile suunamise määra, intensiivravile suunamise määra ja suremuse kohta, kui need andmed on kättesaadavad;

                              c)

                              liikmesriigid peaksid võtma arvesse epidemioloogilist olukorda nende oma territooriumil, sealhulgas murettekitavate ja uurimisaluste SARS-CoV-2 variantide levimust, vaktsineerimise kulgu, testimispõhimõtteid, tehtud testide arvu, positiivsete testimistulemuste määra ja muid epidemioloogilisi näitajaid;

                              d)

                              liikmesriigid peaksid võtma arvesse testimisstrateegiaid ning pöörama eritähelepanu suure testimise suhtarvuga piirkondade olukorrale, eelkõige piirkondades, kus viimase nädala jooksul on COVID-19 nakkuse testimise määr 100 000 elaniku kohta 10 000 või suurem.“

                  5.

                  Punktist 13 kustutatakse alapunkt e.

                  6.

                  Punkt 16a asendatakse järgmisega:

                              „Liikmesriigid peaksid tungivalt soovitama hoiduda mittehädavajalikust reisimisest piirkondadesse ja piirkondadest, mis on liigitatud punkti 10 kohaselt tumepunaseks.

                              Samuti peaksid liikmesriigid tungivalt soovitama hoiduda mittehädavajalikust reisimisest piirkondadesse ja piirkondadest, kus SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide levimus on suur, ning piirkondadesse ja piirkondadest, kus ebapiisava järjendamise tõttu levimuse kohta andmed puuduvad.

                              Samal ajal peaksid liikmesriigid püüdma hoida ära hädavajaliku reisimise katkemist, tagama transpordivoogude jätkumise kooskõlas roheliste transpordikoridoride süsteemiga ning hoidma ära häireid tarneahelas ning takistusi kutsealastel või ärilistel põhjustel reisivate töötajate ja füüsilisest isikust ettevõtjate liikumisele.“

                  7.

                  Punkt 17 asendatakse järgmisega:

                              „Liikmesriigid ei tohiks põhimõtteliselt keelata teisest liikmesriigist reisivate isikute sisenemist riiki.

                              Liikmesriigid, kes peavad vajalikuks kehtestada rahvatervise huvides vaba liikumise piirangud oma otsustusprotsesside alusel, võiksid nõuda isikutelt, kelle reis sai alguse punkti 10 kohaselt oranžiks, punaseks või halliks liigitatud piirkonnast, ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaselt väljastatud testimistõendit, kus on märgitud, et isik on saanud negatiivse testitulemuse

                                          —

                                          NAAT-testi korral mitte varem kui 72 tundi enne riiki saabumist või

                                          —

                                          antigeeni kiirtesti korral mitte varem kui 48 tundi enne riiki saabumist.

                              Kui punkti 10 kohaselt oranžiks liigitatud piirkonnast reisival isikul ei ole nimetatud testimistõendit, võidakse nõuda, et ta teeks testi pärast saabumist.

                              Kui punkti 10 kohaselt punaseks või halliks liigitatud piirkonnast reisival isikul ei ole nimetatud testimistõendit, võidakse nõuda, et ta jääks kuni saabumisjärgse testi negatiivse tulemuse saamiseni karantiini või eneseisolatsiooni, välja arvatud juhul, kui reisijal tekivad COVID-19 sümptomid.

                              Liikmesriigid peaksid karantiini/eneseisolatsiooni kestuse ja asendusvõimaluste osas tehtavaid koordineerimisalaseid jõupingutusi suurendama. Alati, kui see on võimalik, ja kooskõlas liikmesriikide otsustatud strateegiatega tuleks soodustada testimise arendamist.

                              Selle punkti kohaselt nõutav SARS-CoV-2 nakkuse test võiks olla kas NAAT-test või terviseohutuse komitees kokku lepitud COVID-19 antigeeni kiirtestide ühisloetelu I lisas loetletud antigeeni kiirtest, (21) sõltuvalt sihtliikmesriigi kindlaksmääratud korrast. Liikmesriigid peaksid pakkuma taskukohaseid ja laialdaselt kättesaadavaid testimisvõimalusi ning tagama samal ajal, et see ei kahjusta oluliste tervishoiuteenuste osutamist, eelkõige seoses laborite suutlikkusega.“.

                  8.

                  Lisatakse järgmine punkt 17aa:

                              „Erandina punktidest 17 ja 17a ning ilma et see piiraks punkti 18a kohaldamist, ei tohiks isiku suhtes, kellel on ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaselt väljastatud tõend vaktsineerimise kohta COVID-19 vaktsiiniga, mis kuulub kõnealuse määruse artikli 5 lõike 5 esimese lõigu kohaldamisalasse, ja mille kohaselt on täielikust vaktsineerimisest möödunud vähemalt 14 päeva, kohaldada vaba liikumise lisapiiranguid, nagu reisimisega seotud lisatestimist SARS-CoV-2 nakkuse suhtes või reisimisega seotud eneseisolatsiooni või karantiini. Käesoleva soovituse kohaldamisel tuleks täieliku vaktsineerimisena mõista järgmist:

                                          a)

                                          isik on saanud kahedoosilise vaktsiini korral vaktsiini mõlemad doosid;

                                          b)

                                          isik on saanud ühedoosilise vaktsiini;

                                          c)

                                          isik on saanud kahedoosilise vaktsiini korral ühe doosi pärast varasemat SARS-CoV-2ga nakatumist.

                              Liikmesriigid võiksid sellised täiendavad piirangud tühistada ka pärast kahedoosilise vaktsiini esimest doosi, võttes samal ajal arvesse ainult ühe manustatud vaktsiinidoosi efektiivsust murettekitava või uurimisaluse SARS-CoV-2 variandi puhul, samuti vaktsiinide puhul, mis on hõlmatud ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 5 lõike 5 teise lõiguga.“

                  9.

                  Lisatakse järgmine punkt 17ab:

                              „Erandina punktidest 17 ja 17a ning ilma et see piiraks punkti 18a kohaldamist, ei tohiks isikute suhtes, kellel on ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaselt väljastatud läbipõdemistõend, millel on märgitud, et esimesest positiivse tulemuse andnud testist on möödunud vähem kui 180 päeva, kohaldada vaba liikumise lisapiiranguid, nagu reisimisega seotud lisatestimist SARS-CoV-2 nakkuse suhtes või reisimisega seotud eneseisolatsiooni või karantiini.“

                  10.

                  Punkti 17b järele lisatakse järgmine pealkiri:

                              „Murettekitavate ja uurimisaluste variantide käsitlemine“.

                  11.

                  Punkt 18 asendatakse järgmisega:

                              „Liikmesriigid peaksid võtma arvesse SARS-CoV-2 murettekitavate ja uurimisaluste variantide levimust, eelkõige ülekanduvust suurendavate, raskemat haigestumist põhjustavate või vaktsiini tõhusust mõjutavate variantide levimust, ning järjendamismahtu ja nende variantide ülekandumise taset ELi/EMP piirkonnas, olenemata sellest, milliseks piirkonnaks piirkond on liigitatud. Sel eesmärgil peaksid liikmesriigid kasutama Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse avaldatud andmeid ja riskihindamiste tulemusi murettekitavate ja uurimisaluste variantide kohta ELis/EMPs. Selleks et saada õigeaegset ja täpset teavet SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide ilmumise ja leviku kohta, peaks Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse soovituse kohaselt järjendamismaht liikmesriikides olema vähemalt 10 % või 500 järjestust järjendatud SARS-CoV-2 positiivsetest juhtudest nädalas.

                              Liikmesriigid peaksid esitama igal nädalal andmed järjendatud SARS-CoV-2 positiivsete juhtude ja järjendamismahtude kohta, sealhulgas piirkondlikul tasandil, et tagada mis tahes meetmete suunamine nendele piirkondadele, kus need on rangelt vajalikud.“

                  12.

                  Lisatakse järgmine punkt 18a:

                              „Kui liikmesriigi või mõne selle piirkonna epidemioloogiline olukord kiiresti halveneb ja eelkõige kui seal hakkab laiemalt levima mõni SARS-CoV-2 murettekitav või uurimisalune variant:

                                          a)

                                          mis suurendab variandi ülekanduvust ja raskemat haigestumist, mõjutab immuunsust või vaktsiini tõhusust ning

                                          b)

                                          mille puhul enamikus teistes liikmesriikides ei ole võrreldavat asjaomast kogukonnapõhist levikut,

                              võivad liikmesriigid kasutusele võtta hädapidurimehhanismi. Sellest lähtuvalt peaksid liikmesriigid erandkorras ja ajutiselt nõudma, et vaktsineerimistõendi või ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaselt välja antud läbipõdemistõendi omanikud teeksid SARS-CoV-2 nakkuse testi ja/või jääksid karantiini/eneseisolatsiooni. Võimaluse korral peaksid sellised meetmed piirduma piirkondliku tasandiga.

                              Enne hädapidurimehhanismi kasutusele võtmist peaksid liikmesriigid Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse ja riiklike tervishoiuasutuste asjakohaste tõendite hindamise põhjal pöörama erilist tähelepanu järgmisele:

                                          a)

                                          murettekitavad või uurimisalused variandid, mille puhul on tuvastatud kogukonnapõhine levik asjaomases piirkonnas, ja

                                          b)

                                          järjendamismaht asjaomases liikmesriigis, eelkõige sellele, kas see on oluliselt madalam või kõrgem Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse soovitatud tasemest.

                              Komisjonile ja liikmesriikidele ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikli 11 kohaselt edastatud teabe põhjal ning eelkõige juhul, kui uute SARS-CoV-2 murettekitavate või uurimisaluste variantide tõttu kehtestatakse piiranguid, peaks nõukogu olukorra tihedas koostöös komisjoniga ja Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskuse toel kooskõlastatud viisil läbi vaatama. Sellisel juhul võiks komisjon vajaduse korral esitada ettepanekuid ühtlustatud kriteeriumide kohta nende piirkondade kaardistamiseks, mille suhtes on teatatud uutest SARS-CoV-2 murettekitavatest või uurimisalustest variantidest.“

                  13.

                  Punkti 18a järele lisatakse järgmine pealkiri:

                              „Reisijate erikategooriad ja muud sätted“.

                  14.

                  Punkt 19a asendatakse järgmisega:

                              „Punkti 17a kohaselt ning arvestades punktides 17aa ja 17ab sätestatud erandeid, peaksid reisijad, kellel on oluline ülesanne või eriline vajadus, täitma reisimisel tumepunasest piirkonnast testimisnõuded ja jääma karantiini/eneseisolatsiooni, tingimusel et see ei mõjuta ebaproportsionaalselt nende ülesande täitmist ega vajaduse rahuldamist.

                              Erandina ei tohiks transporditöötajatelt ja transporditeenuse osutajatelt kooskõlas punkti 19 alapunktiga b nende olulise ülesande täitmisel nõuda punktis 17 ja punktis 17a sätestatud COVID-19 nakkuse testi tegemist ega karantiini jäämist. Kui liikmesriik võtab kooskõlas punktiga 18a kasutusele hädapidurimehhanismi ning selle tulemusel nõuab transporditöötajatelt ja transporditeenuse osutajatelt COVID-19 nakkuse testi tegemist, peaks kasutama antigeeni kiirtesti ja karantiini jäämist ei peaks nõudma, mis ei tohiks põhjustada transpordihäireid. Et säilitada roheliste transpordikoridoride toimimine, peaksid liikmesriigid transpordi- või tarneahela häirete korral sellised süstemaatilise testimise nõuded viivitamata kaotama või kehtetuks tunnistama.“

                  15.

                  Punkt 19b asendatakse järgmisega:

                              „Lisaks punktis 19a sätestatud eranditele ei tohiks liikmesriigid nõuda testi tegemist või karantiini/eneseisolatsiooni jäämist piirialadel elavatelt isikutelt, kes töö, ettevõtluse, hariduse, pereelu, arstiabi või hoolduse eesmärgil reisivad iga päev või sagedasti üle piiri, eelkõige isikutelt, kes täidavad kriitilise tähtsusega ülesandeid või kes on olulised elutähtsa taristu jaoks. Kui nendes piirkondades kehtestatakse piiriülese reisimise korral testimise nõue, peaks selliste isikute testimise sagedus ja testi liik olema proportsionaalne ning võimaldama punktides 17aa ja 17ab sätestatud erandite tegemist. Kui epidemioloogiline olukord on mõlemal pool piiri ühesugune, ei tuleks reisimisel testimisnõuet kehtestada. Isikutelt, kes väidavad, et nende olukord jääb käesoleva punkti kohaldamisalasse, võidakse nõuda dokumentaalsete tõendite või sellekohase avalduse esitamist.“

                  16.

                  Lisatakse järgmine punkt 19c:

                              „Alaealistelt, kes reisivad koos lapsevanema või lapsevanematega või muu neid saatva isikuga, ei tohiks nõuda karantiini/eneseisolatsiooni jäämist, kui seda ei nõuta neid saatvalt isikult, näiteks punktides 17aa ja 17ab sätestatud erandite tõttu. Lisaks tuleks vabastada alla 12-aastased lapsed nõudest teha reisimiseks SARS-CoV-2 nakkuse test.“

                  17.

                  Punkt 20 asendatakse järgmisega:

                              „Liikmesriigid peaksid kaaluma isikutelt, kes reisivad nende territooriumile ühistranspordiga, kus istekoht või kajut on eelnevalt määratud, reisija asukoha vormi esitamise nõudmist kooskõlas andmekaitsenõuetega. Sel eesmärgil kutsutakse liikmesriike üles kasutama ühist digitaalset reisija asukoha vormi, mis on välja töötatud ELi ühismeetmega „Healthy Gateways“ (22). Liikmesriigid peaksid samuti kaaluma ühinemist reisija asukoha andmevahetusplatvormiga, et hõlbustada oma piiriülest kontaktide jälgimise suutlikkust kõikide transpordiliikide puhul.“

                  18.

                  Punkt 23 asendatakse järgmisega:

                              „Kui isikul tekivad sümptomid pärast saabumist sihtkohta, peaks testimine, diagnoosimine, isoleerimine ja kontaktide jälgimine toimuma vastavalt kohalikule tavale ning riiki sisenemist ei tohiks keelata. Teavet saabumisel avastatud juhtumite kohta tuleks kontaktide jälgimise eesmärgil viivitamata jagada nende riikide tervishoiuasutustega, kus asjaomane isik on viimase 14 päeva jooksul viibinud, ja kasutada võimaluse korral reisija asukoha andmevahetusplatvormi või muul viisil varajase hoiatamise ja reageerimise süsteemi.“

                  19.

                  Punkt 25 asendatakse järgmisega:

                              „Kooskõlas ELi digitaalse COVID-tõendi määruse artikliga 11 peaksid liikmesriigid asjaomaseid sidusrühmi ja üldsust selgelt, põhjalikult ja õigeaegselt teavitama kõikidest vaba liikumise piirangutest, kõikidest lisanõuetest (nt vajadus teha lahkumiseelne test, millised konkreetsed SARS-CoV-2 nakkuse testid võimaldavad piiranguid mitte kohaldada või vajadus esitada reisija asukoha vorm) ning võimalikult varakult enne uute meetmete jõustumist meetmetest, mida kohaldatakse riskipiirkondadest saabuvate reisijate suhtes. Üldjuhul tuleks see teave avaldada 24 tundi enne meetmete jõustumist, võttes arvesse, et epidemioloogiliste hädaolukordade puhul on vaja teatavat paindlikkust. Teave tuleks avaldada ka masinloetavas vormingus.

                              Seda teavet peavad liikmesriigid korrapäraselt ajakohastama ja sellega peaks olema võimalik tutvuda ka veebiplatvormil „Re-open EU“, mis peaks sisaldama kaarti, mida korrapäraselt avaldab Haiguste Ennetamise ja Tõrje Euroopa Keskus punktide 10 ja 11 kohaselt.

                              Selgelt tuleks kirjeldada meetmete sisu ja geograafilist ulatust ning isikute kategooriaid, kelle suhtes meetmeid kohaldatakse.“

                  20.

                  Punkti 25 järele lisatakse järgmine pealkiri:

                              „ELi digitaalse COVID-tõendi kasutuselevõtt“.

                  21.

                  Lisatakse järgmine punkt 25a:

                              „ELi digitaalse COVID-tõendi kasutuselevõtt peaks algama võimalikult kiiresti ja see peaks toimuma tehniliste kirjelduste põhjal, mille liikmesriigid on välja töötanud e-tervise võrgustikus (23).

            Enne ELi digitaalse COVID-tõendi määruse kohaldamise algust peaksid käesolevas soovituses sisalduvad viited kõnealuse määruse kohaselt väljastatud tõenditele hõlmama ka muus vormingus väljastatud tõendeid, ilma et see piiraks muus vormingus väljastatud tõendite kasutamise kõnealuse määruse kohaselt.“

         Luxembourg, 14. juuni 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            A. MENDES GODINHO

         (1)  ELT L 337, 14.10.2020, lk 3.

         (2)  Kättesaadav aadressil: https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/situation-updates/weekly-maps-coordinated-restriction-free-movement.

         (3)  ELT L 36I, 2.2.2021, lk 1.

         (4)  ELT C 96I, 24.3.2020, lk 1.

         (5)  ELT L 182, 21.5.2021, lk 1.

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta määrus (EÜ) nr 726/2004, milles sätestatakse ühenduse kord inim- ja veterinaarravimite lubade andmise ja järelevalve kohta ning millega asutatakse Euroopa Ravimiamet (ELT L 136, 30.4.2004, lk 1).

         (7)  https://extranet.who.int/pqweb/key-resources/documents/status-covid-19-vaccines-within-who-eulpq-evaluation-process

         (8)  EUCO 5/21.

         (9)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2021. aasta määrus (EL) 2021/953, millega kehtestatakse koostalitlusvõimeliste COVID 19 vaktsineerimis-, testimis- ja läbipõdemistõendite (ELi digitaalne COVID-tõend) väljaandmise, kontrollimise ja aktsepteerimise raamistik, et hõlbustada vaba liikumist COVID 19 pandeemia ajal (ELT L 211, 15.6.2021, lk 1).

         (10)  Kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/health/ehealth/covid-19_en

         (11)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html#uptake-tab

         (12)  Kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf.

         (13)  https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/variants-concern

         (14)  https://www.ecdc.europa.eu/en/covid-19/situation-updates/variants-dashboard

         (15)  COM(2021) 35 lõplik.

         (16)  Kättesaadav aadressil: https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/Interim-guidance-benefits-of-full-vaccination-against-COVID-19-for-transmission-and-implications-for-non-pharmaceutical-interventions.pdf

         (17)  Kättesaadav aadressil: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/overview-implementation-covid-19-vaccination-strategies-and-vaccine-deployment.

         (18)  https://www.euplf.eu/en/home/index.html

         (19)  C(2021) 3921.

         (20)  https://vaccinetracker.ecdc.europa.eu/public/extensions/COVID-19/vaccine-tracker.html

         (21)  Kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/preparedness_response/docs/covid-19_rat_common-list_en.pdf.

         (22)  https://www.euplf.eu/en/home/index.html

         (23)  Kättesaadav aadressil: https://ec.europa.eu/health/ehealth/covid-19_en.