title: Nõukogu soovitus, 12 juuli 2016, milles käsitletakse Prantsusmaa 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/114

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12 juuli 2016,
   milles käsitletakse Prantsusmaa 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Prantsusmaa 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/27)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Prantsusmaad ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle 8. märtsil 2016 vastu (3). Pidades silmas majandus- ja rahaliidu riikide tihedaid majandusseoseid, peaks Prantsusmaa riigina, mille rahaühik on euro, tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse rakendamise.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Prantsusmaa kohta. Selles hinnati Prantsusmaa edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Põhjaliku analüüsi tulemused esitas komisjon 8. märtsil 2016. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Prantsusmaal esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige on Prantsusmaal mõõduka majanduskasvu ja madala inflatsiooni juures suur ja üha kasvav valitsemissektori võlg koos halvenenud konkurentsivõimega. Meetmete võtmine on eriti oluline selleks, et vähendada võimalikku kahjulikku mõju Prantsusmaa majandusele ja selle suurust arvestades ka võimaliku negatiivse mõju ülekandumist teistesse majandus- ja rahaliidu riikidesse.

               (3)

               29. aprillil 2016 esitas Prantsusmaa oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

               (5)

               Prantsusmaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Valitsus kavatseb oma 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi kooskõlas nõukogu 10. märtsi 2015. aasta soovitusega 2017. aastaks. Eelduste kohaselt väheneb valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk veelgi, jõudes 2019. aastal 1,2 %-le SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärgi – struktuurne puudujääk 0,4 % SKPst – saavutamist kavandatakse 2018. aastaks. Vastavalt stabiilsusprogrammile peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse tipnema 2017. aastal 96,5 % tasemel SKPst ja langema 2019. aastal 93,3 % tasemele SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Tuginedes komisjoni 2016. aasta kevadprognoosile, peaks valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk olema 2016. aastal 3,4 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu poolt 2015. aastal soovitatud puudujäägiga. Eeldusel et poliitika ei muutu, prognoositakse 2017. aastaks, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk jõuab 3,2 %ni SKPst, mis seab ohtu ülemäärase puudujäägi korrigeerimise tähtajast kinnipidamise. 2016. ja 2017. aastal soovitatud eelarve kohandamist ei toimu, kuna Prantsusmaa konsolideerimisstrateegia põhineb peamiselt tsükliliste tingimuste parandamisel ja madalate intressimäärade püsimisel, mis ei ole ametivõimude kontrolli all ja seega võib ohustada nõuete täitmist. Tuginedes stabiilsusprogrammi hindamisele ja võttes arvesse komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi, on nõukogu arvamusel, et kuigi praegu prognoositakse, et Prantsusmaa saavutab 2016. aastal oma nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärgi, on oht, et ta ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seepärast on vaja võtta täiendavaid meetmeid, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine 2017. aastaks.

               (6)

               Prantsusmaa avaliku sektori kulutuste suhe SKPsse on üks liidu suurimaid ning vaatamata mõningasele vähenemisele 2015. aastal, jääb see märgatavalt üle euroala keskmise taseme. Prantsusmaa rakendab kava avaliku sektori kulutuste vähendamiseks 50 miljardi euro võrra võrreldes aastatel 2015–2017 kõigil valitsemissektori tasanditel registreeritud kasvuga, kuid sellega ei pruugita saavutada avaliku sektori kulutuste märkimisväärset vähenemist. Selle kava tulemuslikkust aitaks suurendada kulutuste vähendamist toetavate meetmete kindlaksmääramine, võttes säästmismeetmete puhul arvesse nullilähedast inflatsiooni.

               (7)

               Kulutuste suhtarvu kavandatud edasine vähendamine valmistab jätkuvalt raskusi, sest võimalike suurte säästmisvaldkondade kindlakstegemine ei ole andnud piisavalt tulemusi ja kulutuste läbivaatamise tulemused on olnud seni tagasihoidlikud. Elamusektoris kulutab Prantsusmaa kaks korda nii palju kui muud liikmesriigid, ilma et see annaks eluasemeturul märgatavalt paremaid tulemusi. Kohalikele omavalitsustele makstavate keskvalitsuse toetuste kavandatud vähendamise rakendamise ja kohalike omavalitsuste kulutuste rangema kontrolli koosmõju võib säilitada kohalike omavalitsuste investeerimisvõime, eelkõige tänu nende halduskulude kasvu piiramisele. Sobiv vahend selliste säästmisvõimaluste kindlakstegemiseks võiks olla kulutuste läbivaatamine. Peale selle võib süsteemi keskpikas perspektiivis tõhustada hiljutine kohalike omavalitsuste reform.

               (8)

               Mahukat lühiajalist säästmist ei ole võimalik saavutada ilma märkimisväärselt piiramata sotsiaalkindlustuskulusid, mis moodustavad üle poole valitsemissektori kulutustest. Pensionisüsteemi jätkusuutlikkust on parandatud kokkuleppega täiendavate pensioniskeemide kohta 2015. aastal, kuid lühikeses ja keskpikas perspektiivis võib endiselt esineda puudujääki, eriti ebasoodsates makromajanduslikes tingimustes. Peale selle oodatakse varasematelt pensionireformidelt riiklike pensionikulutuste praeguse suure suhtarvu piiramist alles pärast 2025. aastat. Prantsusmaa on püstitanud 2016. ja 2017. aastaks ambitsioonikad tervishoiukulutuste kasvu piiramise eesmärgid. Peale nende eesmärkide võiks teha veel jõupingutusi keskpikas ja pikas perspektiivis tõhususe suurendamise võimaluste kindlakstegemiseks.

               (9)

               Tööjõukulude vähendamiseks ja ettevõtete kasumimarginaali suurendamiseks on rakendatud poliitikameetmeid: konkurentsivõime ja tööhõivega seotud 20 miljardi euro suurune maksukrediit ning vastutuse võtmise ja solidaarsuse pakti alusel kavandatud tööandjate sotsiaalkindlustusmaksete 10 miljardi euro suurused lisakärped. Need meetmed moodustavad 1,5 % SKPst ning aitavad vähendada Prantsusmaa tööjõukulu ja euroala keskmise tööjõukulu erinevust, kuid nende ülesehitus võib vähendada nende tulemuslikkust. Selleks et need kuluvähendusmeetmed vastaksid oma tõhustamiseesmärkidele, on kavas neid meetmeid analüüsida ning analüüsi tulemusi kasutada asjaomaste kavade tulevast ülesehitust käsitlevate otsuste tegemisel. Eriti oluline on analüüsida mõju palgakujundusele ja tööhõivele.

               (10)

               Praeguses suure tööpuudusega olukorras on oht, et tööjõukulud miinimumpalga juures takistavad madala kvalifikatsiooniga inimeste töölevõtmist. Miinimumpalk on küll võrreldes mediaanpalgaga kõrge, kuid miinimumpalga tööjõukulud on sotsiaalkindlustusmaksete vabastuste võrra väiksemad. Miinimumpalga tõus toob kaasa palgatõusu enamikus töötajate kategooriates ja võib tekitada palkade kasvusurvet. Miinimumpalga indekseerimise tõttu on keskmise palga suurenemise ja miinimumpalga muutuste vahel tagasiside, mis viivitab nõrgas majanduslikus olukorras vajalikku palgakohandust.

               (11)

               Hiljutised reformid on andnud tööandjatele ainult piiratud paindlikkuse sektori tasandil sõlmitud kokkulepetest kõrvalekaldumiseks. See puudutab kõiki hõivetingimuste aspekte, k.a palk, tööaeg, töölevõtmine ja töötingimused, ning piirab äriühingute võimalusi kohandada tööjõudu oma vajadustele. Praegu on sektori tasandil võimalik takistada äriühinguid pärast sotsiaalpartneritega läbi rääkimist tegemast juhtumipõhiseid otsuseid selle kohta, millistel tingimustel võib tööaeg hälbida sektoripõhistest kokkulepetest. Konsulteerides sotsiaalpartneritega võiks lihtsustada äriühingu tasandi kokkulepete abil erandite tegemist sektoripõhiste kokkulepete ja üldiste õigussätetega ettenähtud töösuhte tingimustest.

               (12)

               2015. aastal kasvas töötuse määr 10,4 %ni. Töötus on suurem noorte, kolmandate riikide kodanike ja vähemkvalifitseeritud töötajate hulgas. Tööturu struktuur polariseerub üha enam – kõrgelt haritud töötajaid palgatakse tähtajatute lepingutega ja muutumatu osa vähekvalifitseeritud töökohti muutub üha ebakindlamaks. 2015. aastal kasvas vähem kui ühekuise tähtajaga lepingute osatähtsus peaaegu 70 %ni kõigist sõlmitud töölepingutest. Töölepinguid reguleeriv õigusraamistik, eriti tähtajatute lepingute katkestamist reguleerivad õigusaktid, võivad tööturu segmenteeritust suurendada. Tööturu seisundi pikaajaline halvenemine on pingestanud töötushüvitiste süsteemi jätkusuutlikkust. 2016. aasta veebruaris hinnati 2015. aasta puudujäägiks 4,5 miljardit eurot, 2016. aasta puudujäägiprognoos oli 4,2 miljardit eurot ja 2017. aasta oma 3,6 miljardit eurot. See suurendaks süsteemi võlga 2015. aasta 25,8 miljardilt eurolt 2016. aastal 30,0 miljardile eurole ja 2017. aastal 33,6 miljardile eurole. Toetuste arvutamisel soositakse mitut järjestikust lühiajalist töökohta pikaajalistele osalise tööajaga töökohtadele, mis stimuleerib tööandjaid pakkuma lühiajalist tööhõivet, millele lisanduvad töötamisega kaasnevad hüvitised. Peale selle võib töötushüvitiste süsteemi ülesehitus, eriti toetuste saamise tingimused ja toetuste järkjärguline vähendamine, nõrgestada huvi tööle naasta.

               (13)

               Üleminek koolist tööle on endiselt probleemne ja enim on sellest mõjutatud vähim kvalifitseeritud noored. Vähenemas on madala kvalifikatsiooniga töötajate kasutamine õpipoisiõppes, kusjuures piirkondlikud strateegiad on üksteisest erinevad ja süsteemi suutlikkus kohaneda uute majanduslike vajadustega on piiratud. Koolituse pakkumine töötutele, vähemkvalifitseeritud töötajaile ja VKEde töötajaile on endiselt ebapiisav. Käimasolevaid kutseõppereforme, mis hõlmavad juhtimist, stiimuleid ja nõustamist, ning uut sihipärast töötute koolituskava ei ole veel täielikult ellu viidud ning neid tuleks tugevdada. Pideva kutseõppe valdkonna osaliste ebapiisav koostöö takistab ressursside tõhusat jaotamist. Eelseisev tegevusalade inventuur võib aidata koolituse kättesaadavust taas tasakaalustada.

               (14)

               Prantsusmaa ettevõtluskeskkond on jätkuvalt keskpärane, eelkõige seoses valitsusepoolsest reguleerimisest tuleneva koormusega, kus Prantsusmaa seis on rahvusvahelises võrdluses kehv. Lihtsustamisprogrammi elluviimine toimub kavakohaselt, kuid eelkõige äriühingutele suunatud meetmete puhul on tulemused ebaühtlased, ning probleeme jätkub mitmes valdkonnas.

               (15)

               Prantsusmaa majanduses on võrreldes muude liikmesriikidega ebaproportsionaalselt palju väikseid äriühinguid ja see piirab nende tootlikkuse taset. Arvestades hiljutiste algatuste (mille eesmärk on pehmendada suurusega seotud nõuete mõju) piiratud ulatust ja osa meetmete ajutist iseloomu, ei oodata neilt märkimisväärset mõju äriühingute kasvule. Seega piiravad kehtestatud künnised ka edaspidi Prantsusmaa äriühingute kasvu.

               (16)

               Konkurents teenuste pakkumises on mõnes sektoris paranenud, kuid osas teistes tõkked püsivad, eriti äriteenuste valdkonnas, kuna märkimisväärne osa neist teenuseid jäi hiljutistest reformidest mõjutamata, ning võrgutööstustes. Rida turuletuleku tõkkeid ja regulatsioone, samuti tollitariifid, piiravad majandustegevust reguleeritud kutsealadel ning mõjutavad negatiivselt tootlikkust muudes sektorites, mis nende teenuseid kasutavad. 2015. aasta nn Macroni seaduse vastuvõtmine on vähendanud mõningaid piiranguid, kuid tuleb teha veel jätkuvaid jõupingutusi. Täiendavad probleemid tulenevad loasaamisnõuete rangest kohaldamisest.

               (17)

               Prantsusmaa jääb ELi innovatsiooniliidritest endiselt maha, hoolimata riigi heldest toetusest sellele valdkonnale. Viimaseid 15 aastat on iseloomustanud inflatsioon ja riiklike innovatsiooni toetamise kavade ebastabiilsus, mis tekitab muret nende kavade üldise koordineerimise, järjekindluse ja tõhususe pärast. Eriti mõjutab see VKEsid.

               (18)

               Maksude suhe SKPsse on üks suuremaid liidus. Maksude struktuur ei soodusta majanduskasvu, sest see paneb tootmisele märkimisväärse, kuid tarbimisele suhteliselt väikese koormuse. Äriühingute maksud hakkasid 2014. aastal aeglaselt langema ja Prantsusmaa hakkas ELi keskmisele järele jõudma keskkonnamaksude puhul, kuid madalate maksumäärade, vähendatud määrade laialdase kasutamise ja ELi keskmisega võrreldes suure arvu erandite tõttu püsib madalana nii käibemaksu suhe SKPsse kui ka selle osatähtsus kogu maksustamises. Peale äriühingute solidaarsusmaksu käimasoleva järkjärgulise kaotamise ja äriühingute erakorralise tulumaksu peatamise on vaja veel täies ulatuses täpsustada konkreetseid samme, et täita kavandatud eesmärk vähendada ettevõtte tulumaksumäära 2020. aastaks 28 %-le.

               (19)

               Maksusüsteem on väga keerukas. Palju on ebatõhusaid makse, mis ei anna eriti või üldse tulu, ning üksikisiku tulu maksustamine on eriti keerukas. Kõik see põhjustab märkimisväärset halduskulu. Hoolimata maksukulude regulaarse hindamise ja seire nõude arvestamist riigi rahanduse planeerimisel aastatel 2014–2019, ennustatakse 2016. aastaks maksukulude tagasihoidlikku vähenemist pärast mitmeaastast kasvu.

               (20)

               Üldiselt on tõkked erainvesteeringutele tagasihoidlikud, kusjuures peamised tõkked on suur regulatiivne koormus ja kõrge äriühingu tulumaks. Investeerimiskeskkonda parandaks ettevõtluskeskkonna parandamine, tootmise ja äriühingu tulu maksustamise vähendamine ja maksusüsteemi lihtsustamine. Kõik võetud meetmed Prantsusmaa äriühingute nii kulupõhise kui ka mittekulupõhise konkurentsivõime parandamiseks võivad suurendada investeeringute taset ja stimuleerida äriühinguid investeerima tootlikkuse tõstmiseks materiaalsesse ja inimkapitali. Pikaajalist kasvupotentsiaali piirab ka vähene investeerimine innovatsiooni.

               (21)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Prantsusmaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Prantsusmaale esitatud soovituste alusel võetud meetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Prantsusmaa eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada seeläbi ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5.

               (22)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (23)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–5,

         SOOVITAB Prantsusmaal võtta ajavahemikus 2016–2017 järgmisi meetmeid.

               1.

               Tagada 2017. aastaks ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiv korrigeerimine, võttes nõutavad struktuursed meetmed eelarvepuudujäägi ja võla vähendamiseks ning kasutades selleks juhuslikke tulusid. Määrata kindlaks lähiaastate kulukärped ja suurendada jõupingutusi, et suurendada 2016. aasta lõpuks kulutuste, sh kohalike omavalitsuste kulutuste läbivaatamise teel saavutatavat kokkuhoidu. Tugevdada riikliku poliitika sõltumatuid hindamisi, et teha kindlaks tõhususe suurendamise võimalused kõigis valitsemissektori allsektorites.

               2.

               Tagada tööjõukulude püsiv vähenemine ja et miinimumpalk muutuks kooskõlas töökohtade loomise ja konkurentsivõimega. Viia ellu tööõiguse reform eesmärgiga pakkuda tööandjatele rohkem stiimuleid sõlmida töötajatega tähtajatuid lepinguid.

               3.

               Tihendada haridussektori ja tööturu sidemeid, eelkõige reformides õpipoisiõpet ja kutseõpet, keskendudes madala kvalifikatsiooniga töötajatele. Võtta 2016. aasta lõpuks meetmed töötushüvitiste süsteemi reformimiseks, et taastada süsteemi eelarve jätkusuutlikkus ja pakkuda tööle naasmiseks rohkem stiimuleid.

               4.

               Kõrvaldada teenuste sektoris esinevad tõkked, eelkõige äriteenuste ja reguleeritud kutsealade valdkonnas. Astuda samme innovatsioonipoliitika kavade lihtsustamiseks ja tõhustamiseks. Reformida 2016. aasta lõpuks täiendavalt õigusaktidega ettenähtud äriühingute suurusega seotud kriteeriume, mis takistavad äriühingute kasvu, ja jätkata äriühingute haldus-, maksu- ja raamatupidamiseeskirjade lihtsustamist lihtsustamisprogrammi kaudu.

               5.

               Võtta meetmeid tootmismaksude ja äriühingu tulumaksu seadusjärgse määra vähendamiseks, laiendades samal ajal maksubaasi tarbimismaksude, eriti käibemaksu arvel. Kaotada ebatõhusad maksukulud, kaotada vähe või üldse mitte tulu andvad maksud ning kehtestada 2016. aasta lõpuks üksikisiku kinnipeetava tulumaksu reform.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus, 21. detsember 2009 , vähese väävlisisaldusega kütuse ohutu kasutamise kohta laevades ühenduse sadamate kaide ääres (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               29.12.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 348/73

      KOMISJONI SOOVITUS,
   21. detsember 2009,
   vähese väävlisisaldusega kütuse ohutu kasutamise kohta laevades ühenduse sadamate kaide ääres
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2009/1020/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu 26. aprilli 1999. aasta direktiivi 1999/32/EÜ (mis käsitleb väävlisisalduse vähendamist teatavates vedelkütustes), (1) muudetud versiooni artikliga 4b on ette nähtud ühenduse sadamates kai ääres seisvate laevade kütuse maksimaalne väävlisisaldus ja liikmesriikide kohustus võtta vajalikud meetmed, et alates 1. jaanuarist 2010 ei kasutataks laevakütuseid, mille väävlisisaldus ületab 0,1 % massist, ja et nende territooriumil ei turustataks meretranspordis kasutatavat gaasiõli, mille väävlisisaldus ületab 0,1 % massist.

               (2)

               Direktiivi artikliga 6 on ka ette nähtud, et liikmesriigid kontrollivad proovivõtmisega, et kasutatavate kütuste väävlisisaldus vastab artiklile 4b ja et proovide võtmine algab alates osutatud nõude jõustumise kuupäevast.

               (3)

               Nagu on märgitud komisjoni teatises teadete kohta, mis käsitlevad vastavalt direktiivi 2008/50/EÜ (välisõhu kvaliteedi ja Euroopa õhu puhtamaks muutmise kohta) artiklile 22 tähtaja pikendamist ja teatavate piirtasemete kohaldamise kohustusest lubatavaid erandeid, (2) ületab PM10 sisaldus üle 40 % ühenduse piirkondades ja linnastutes praegu PM10 kontsentratsiooni päevase piirtaseme. Väävlisisalduse madala piirväärtuse kohaldamine selliste laevade kütuse puhul, mis seisavad kai ääres ühenduse sadamates, on oluline välisõhu kvaliteedi parandamiseks, nagu on rõhutatud komisjoni teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule ELi strateegia kohta meresõidulaevade atmosfääriheite vähendamiseks (3) ja õhusaastet käsitlevas temaatilises strateegias, (4) mis võeti vastu 2005. aastal.

               (4)

               Rahvusvaheline Mereorganisatsioon (International Maritime Organisation, IMO) võttis seoses laevade põhjustatud merereostuse vältimist käsitleva rahvusvahelise konventsiooni (MARPOL 73/78) läbivaatamisega oktoobris 2008 vastu nõuded ning neid rakendatakse alates 1. jaanuarist 2015 laevade puhul, mis sõidavad heitkoguste kontrolli piirkondades, mis on määratletud direktiivi 1999/32/EÜ artikli 2 punktis 3e.

               (5)

               Komisjon peab kõnealuse olukorraga seotud turvariske arvestades vajalikuks anda liikmesriikide jaoks välja asjakohased suunised, et tagada ohutuse kõrge tase ja tõhusalt ära hoida laevade põhjustatud reostus direktiivi rakendamisel kogu ühenduses.

               (6)

               Alates 1. jaanuarist 2010 tuleb laevadel, millel meresõidu ajal kasutatakse raskeid kütteõlisid, minna üle sellistele kergematele laevakütustele nagu laevadiiselkütus või meretranspordis kasutatav gaasiõli, kui nad on ühenduse sadama kai ääres, kuna piisavalt vähese väävlisisaldusega raske kütteõli ei ole üldiselt kättesaadav.

               (7)

               Laevadiiselkütuse või meretranspordiks ettenähtud gaasiõli kasutamine võib tekitada töökorralduslikke probleeme ja turvariske laevade puhul, mis ei ole projekteeritud kasutama selliseid kütuseid või mida ei ole selleks tehniliselt kohandatud. Komisjon on hinnanud kütuste vahetamisega seotud riske ja jõudnud järeldusele, et peamine turvarisk on seotud kütuste kasutamisega laevade küttekateldes, mida ei ole nõutava kütuse kasutamise seisukohast veel hinnatud ja sertifitseeritud. Katelde kütmiseks saab kasutada nii rasket kütteõli kui ka destillaatkütuseid, kuid risk on seotud sellega, et laevadiiselkütus ja gaasiõlid on vähem viskoossed ja lenduvamad ning kütusesüsteemi kuumutamist, mida on vaja raske kütteõli puhul, ei ole vaja destillaatkütuste puhul. Raske on täpselt hinnata, kui palju on selliseid laevu ja kui tõenäolised on sellised juhtumid.

               (8)

               Direktiiviga 1999/32/EÜ oli laevandussektorile ette nähtud piisavalt aega tehniliste kohanduste tegemiseks, et laevadel saaks ühenduse sadamates viibimise ajal kasutada 0,1-massiprotsendilise väävlisisaldusega kütuseid. Riskide vähendamiseks on olemas tehnilised lahendused. Praegu on aga veel laevu, mida ei ole vajalikult muudetud, ning väga vähesed laevad on läbinud nõutava kontrolli ja saanud vajaliku tunnistuse.

               (9)

               Kai ääres seisva laeva kütuse vahetamise võimalike tagajärgede leevendamiseks on tehnilised lahendused. Laevandussektori piiratud nõudlus on aeglustanud vajalike tehniliste lahenduste väljaarendamist, seetõttu on tekkinud mahajäämus kontrollimisel ja sertifitseerimisel.

               (10)

               Komisjoni käsutuses oleva teabe kohaselt ei tohiks tehniliselt seni veel kohandamata laevade puhul kogu protsessi lõpuleviimiseks kuluda üle kaheksa kuu.

               (11)

               Katelde ja mootorite tootjad peaksid töötama välja tehnilised soovitused ja menetlused osutatud lahenduste kasutussevõtuks moderniseerimisega, samas kui reederid peaksid välja töötama ja rakendama asjakohased tööeeskirjad ja ette nägema töötajate vajaliku koolituse,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid oma jõustamismeetmetega seoses nõudma laevadelt, millel ei täideta nõuet, et kai ääres seismisel kasutataks kütust, mille väävlisisaldus on kuni 0,1 %, üksikasjalikke tõendeid selle kohta, milliseid meetmeid võetakse kõnealustel laevadel nõuete täitmiseks. Meetmed peaksid hõlmama lepingut valmistajaga ja kinnitatud moderniseerimiskava, mille peaks heaks kiitma laeva klassifitseerimisühing või liikmesriigi lipu all sõitvate laevade puhul Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 391/2009 (5) kohaselt tunnustatud organisatsioon. Moderniseerimiskavas peaks olema selgelt esitatud kohandamis- ja sertifitseerimisprotsessi lõppkuupäev.

               2.

               Liikmesriike innustatakse võtma kinnitatud moderniseerimiskava olemasolu arvesse nõudeid täitmata jätvate laevade jaoks karistuse astme määramisel.

               3.

               Liikmesriigid peaksid võtma vajalikud meetmed reederite, käitajate ja ujuvkoosseisu teavitamiseks turvariskist, mis on seotud kütuse vahetamisega, kui laeva kütusesüsteemi ei ole eelnevalt selleks kohandatud, ja koolitamise vajadusest.

      Brüssel, 21. detsember 2009

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Antonio TAJANI

      (1)  EÜT L 121, 11.5.1999, lk 13.

      (2)  KOM(2008) 403.

      (3)  KOM(2002) 595.

      (4)  KOM(2005) 446.

      (5)  ELT L 131, 28.5.2009, lk 11.


title: Komisjoni soovitus, 31. märts 2008 , tõhustatud halduskoostöö kohta seoses teenuste osutamisega toimuva töötajate lähetamisega (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               4.4.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 85/1

      KOMISJONI SOOVITUS,
   31. märts 2008,
   tõhustatud halduskoostöö kohta seoses teenuste osutamisega toimuva töötajate lähetamisega
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2008/C 85/01)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. detsember 1996. aasta direktiiv 96/71/EÜ töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega (1) sätestab selged kohustused riigiasutuste vahelises koostöös ja kohustab liikmesriike looma koostööks vajalikud tingimused. Selle kohustusega nähakse ette, et liikmesriigid määravad riiklike õigusaktide ja/või tavade kohaselt ühe või mitu järelevalveasutust, mis on moodustatud ja varustatud nii, et neil oleks võimalik tõhusalt toimida ja kiiresti vastata päringutele direktiivis 96/71/EÜ käsitletavate töötingimuste kohta.

               (2)

               Peale selle sätestatakse direktiivis 96/71/EÜ liikmesriikide kohustus võtta asjakohased meetmed, et teha töötingimusi käsitlev teave üldkättesaadavaks mitte üksnes välismaistele teenuseosutajatele, vaid ka asjaomastele lähetatud töötajatele.

               (3)

               Hoolimata teabele juurdepääsu paranemisest on siiski põhjust muret tunda selle üle, kuidas liikmesriigid tegelikkuses rakendavad ja/või kohaldavad direktiiviga 96/71/EÜ (2) sätestatud halduskoostöö eeskirju. Direktiivi 96/71/EÜ edukas rakendamine tegelikkuses, korrektne kohaldamine ja tõhus täitmine ei näi olevat võimalik ilma olukorda parandamata (3).

               (4)

               Järelevalveprogramm, mille komisjon käivitas teatise „Suunised töötajate lähetamise kohta seoses teenuste osutamisega” (4) põhjal, näitas, et mitmed liikmesriigid tuginevad üksnes siseriiklikele meetmetele ja õigusaktidele, et teha kindlaks, kas teenuseosutajad kohaldavad lähetatud töötajate suhtes nõuetekohaseid töötingimusi. Selline olukord võib olla seotud sellega või lausa tingitud sellest, et halduskoostöö on peaaegu olematu, juurdepääs teabele endiselt ebarahuldav ning esineb probleeme piiriülese jõustamisega (5).

               (5)

               Selleks et tagada töötingimuste täitmine (6) võtavad selle liikmesriigi ametiasutused, kus teenuseid osutatakse, lähetavate teenuseosutajate suhtes kontrolli- või haldusmeetmeid. Lähetatud töötajate kaitseks on vaieldamatult vaja rakendada ennetavaid kaitsemeetmeid ja asjakohaseid karistusi. Liikmesriikides kasutatavate kontrollimeetmete analüüs näitab, et need on äärmiselt erinevad ja mõned neist ei ole proportsionaalsed ning ei tarvitse seega olla vastavuses ei asutamislepingu artikliga 49 Euroopa Kohtu tõlgenduses ega direktiiviga 96/71/EÜ.

               (6)

               Seaduspärase järelevalve nõuete täitmine täielikus kooskõlas ühenduse õigusaktidega ei ole võimalik, kui liikmesriigid ei paranda ja vajadusel ei tugevda omavahelist tegelikku koostööd ja/või kui ei parane juurdepääs teabele, nagu ette nähtud direktiiviga 96/71/EÜ (7).

               (7)

               Asjakohane ja tõhus rakendamine ning jõustamine on lähetatud töötajate õiguste kaitsmise peamised tegurid, samal ajal kui puudulik jõustamine vähendab selles valdkonnas kehtivate ühenduse eeskirjade tõhusust. Seetõttu on oluline rõhutada komisjoni ja liikmesriikide vahelist koostööd, pisendamata siinjuures tööinspektsioonide ja sotsiaalpartnerite tähtsat osa.

               (8)

               Märgatavaks takistuseks liikmesriikide vahelise tõhusa koostöö korraldamisel teenuste osutamisega seoses toimuval töötajate lähetamisel on halduskultuuri, struktuuride ja keelte erinevus ning ka väljakujunenud menetluste ja kindlaks määratud osalejate puudumine selles vallas. Väga tõhus vahend paljude selliste takistuste ületamiseks on asjakohane ja hästi toimiv elektrooniline teabesüsteem, mille eesmärk on lihtsustada liikmesriikide vahelist vastastikust abiandmist ja teabevahetust ning mis seega on oluline liikmesriikide tiheda koostöö võimaldamiseks. Sellise süsteemi abil saaksid nii pädevad asutused kui ka muud osalevad pooled, nagu näiteks sotsiaalpartnerid, kergesti kindlaks teha partnerid liikmesriikides ja nendega edukalt suhelda. Peale selle oleks sellest abi vastastikuse usalduse õhkkonna loomisel, mis on aluseks tõhusale halduskoostööle.

               (9)

               Peamine abinõu selleks, et ära hoida vaidlusi, probleemseid olukordi ja kuritarvitamist, on edastada ettevõtjatele ja töötajatele kergesti kättesaadavat, täpset ja ajakohast teavet töötingimuste kohta, mis kehtivad lähetatud töötajate suhtes vastuvõtvas riigis. Seetõttu tuleb võtta vajalikke meetmeid, et võimaldada lähetatud töötajatele ja nende tööandjatele parem juurdepääs teabele (8).

               (10)

               On vaja kiiresti võtta meetmeid, et kõrvaldada puudused lähetatud töötajaid käsitlevate õigusaktide kohaldamisel, jõustamisel ja rakendamisel; tuleb tugevdada liikmesriikide vahelist halduskoostööd, kasutades tõhusamaid teabevahetussüsteeme, parandades juurdepääsu andmetele, edendades teabevahetust ja parimate tavade järgimist,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   1.   Teabevahetussüsteem

      Liikmesriikidel tuleb võtta vajalikke meetmeid ja teha jõupingutusi, et luua elektrooniline teabevahetussüsteem, nagu näiteks siseturu infosüsteem (IMI)
       (9)
      , aga eelkõige töötada koos komisjoni talitustega välja vastav rakendus halduskoostöö edendamiseks, et parandada direktiivi 96/71/EÜ praktilist rakendamist.
   Elektroonilise teabesüsteemi arendamine halduskoostöö edendamiseks direktiivi 96/71/EÜ raames tähendaks liikmesriikidele järgmist:

               1)

               tuleb määrata kindlaks peateemad ja -küsimused, mille kohta on vaja teavet vahetada, ja mis seega peaksid kuuluma teabevahetussüsteemi;

               2)

               tuleb määrata kindlaks pädevad asutused ja vajaduse korral muud asjaosalised, kes tegelevad lähetatud töötajate töötingimuste järelevalve ja kontrolliga ning kes osalevad teabevahetussüsteemis;

               3)

               tuleb määrata kontaktasutuste osa;

               4)

               tuleb uurida, millised on piisavad meetmed kohase kaitse tagamiseks liikmesriikide pädevate asutuste ja vajaduse korral ka muude asjaosaliste vahelises teabevahetuses edastatud isikuandmetele (10).

      Eelnevate uuringute põhjal peavad liikmesriigid andma koos komisjoni talitustega hinnangu ja tegema otsuse selle kohta, kas IMI on kõige parem teabevahetusviis vastavalt direktiivi 96/71/EÜ artiklile 4.

   Komisjon juhendab ja toetab seejuures liikmesriike, tehes nendega tihedat koostööd, et jõuda ettenähtud aja jooksul vajalike tulemusteni. Eelkõige aitab komisjon lihtsustada ning koordineerib vabatahtlikkuse alusel loodava töökonna tööd ja vajaduse korral annab välist tehnilist abi spetsiaalse rakenduse väljatöötamise ajal.
   2.   Teabe kättesaadavus

      Liikmesriikidel tuleb parandada juurdepääsu teabele töötingimuste kohta, mida teenuste osutajad peavad järgima, ning nad peavad tagama, et nende kontaktasutused teeksid oma tööd tõhusalt.

   Et veelgi parandada andmete kättesaadavust, peaksid liikmesriigid:

               1)

               vältima üksnes tööalastele õigusaktidele viitamist või ainult üldise teabe andmist nende kohta ja selle asemel osutama täpselt, milliseid töötingimusi ja/või milliseid riiklikke ja/või piirkondlikke õigusakte tuleb nende territooriumile lähetatud töötajate suhtes kohaldada;

               2)

               võtma meetmeid, et muuta üldiselt kättesaadavaks teave selle kohta, milliseid kollektiivlepinguid (ja kelle suhtes) saab kohaldada ning milliseid töötingimusi peavad kohaldama välismaised teenuseosutajad; ning kui võimalik, esitama viidad olemasolevatele veebisaitidele ja muudele kontaktidele, eelkõige asjaomastele sotsiaalpartneritele;

               3)

               muutma teabe töötajatele ja teenuseosutajatele kättesaadavaks mitte ainult selle riigi riigikeel(t)es, kus teenuseid osutatakse; võimaluse korral koostama kokkuvõtliku voldiku põhiliste kohaldatavate töötingimuste kohta;

               4)

               kasutama paremini Interneti võimalusi ja parandama riiklikel veebisaitidel edastatava teabe selgust ja kättesaadavust (11).

         Lisaks eelnevale peaksid liikmesriigid:

               5)

               hoolitsema selle eest, et kontaktasutuste töö oleks tõhusalt organiseeritud ning nad oleksid varustatud personali ja vajalike ressurssidega, et täita oma kohust jagada teavet;

               6)

               võimaluse korral nimetama kontaktasutuses kontaktisiku, kelle kohuseks on tegelda teabepäringutega.

         Komisjon toetab selles osas jätkuvalt liikmesriike, eelkõige veebisaidi EUROPA portaali kaudu, millel on viidad riiklikele veebilehtedele, kus käsitletakse töötajate lähetamist.
   3.   Head tavade vahetus

      Liikmesriigid peaksid aktiivselt osalema protsessis, milles ametlikult ja süsteemselt selgitatakse välja ja vahetatakse häid tavasid töötajate lähetamise vallas, võttes osa komisjoni korraldatavatest vastavateemalistest koostööfoorumitest, nagu näiteks kavandatav kõrgtasemeline komitee (täpsem teave on esitatud lisas).

      Brüssel, 31. märts 2008.

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Vladimír ŠPIDLA

      (1)  EÜT L 18, 21.1.1997, lk 1.

      (2)  Komisjoni töödokumendid SEC (2006) 439 ja SEC (2007) 747 ning teatis „Töötajate lähetamine seoses teenuste osutamisega: selle eeliste ja võimaluste tõhustamine, tagades töötajate kaitse”, eriti selle 6. osa „Järeldused”, KOM (2007) 304 (lõplik) 13. juuni 2007, lk 9.

      (3)  Vt ka Euroopa Parlamendi 11. juuli 2007. aasta resolutsioon B6-0266/2007.

      (4)  KOM(2006) 159 lõplik, 4. aprill 2006.

      (5)  Teatis „Töötajate lähetamine seoses teenuste osutamisega: selle eeliste ja võimaluste tõhustamine, tagades töötajate kaitse”, eriti selle 6. osa „Järeldused”, KOM (2007) 304 (lõplik), 13. juuni 2007, ja selle juurde kuuluv töödokument SEK (2007) 747.

      (6)  Sama Euroopa Parlamendi 26. oktoober 2006. aasta resolutsioon Schroedteri aruande kohta.

      (7)  Sama punkti rõhutatakse ka Euroopa Parlamendi resolutsioonis, vt eriti punktid 21 ning 32 ja järgnevad. Tööõiguse ajakohastamisega (KOM (2006) 708, 22. november 2006) seoses algatatud avalikul arutelul laekunud vastukajadest ilmnes, et liikmesriigid toetavad laialdaselt vajadust teha paremat koostööd (vt KOM(2007) 627 (lõplik) 24. oktoober 2007 ja sinna juurde kuuluv töödokument SEK (2007) 1373).

      (8)  Sama rõhutas ka Euroopa Parlament ja kutsus üles tegutsema oma 11. juuli 2007. aasta resolutsioonis (vt punkt 18).

      (9)  IMI on infosüsteem, mille eesmärk on lihtsustada vastastikust abi ja teabevahetust liikmesriikide vahel. See kujutab endast turvalist ja kiiret andmevahetuse vahendit Euroopa ametiasutuste vahel, mis võimaldab neil tõhusalt koos töötada, hoolimata tõketest eri keelte ning haldusmenetluste ja -struktuuride tõttu. Esimesed väljaarendatud rakendused toetavad läbivaadatud kutsekvalifikatsioonide Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (2005/36/EÜ) ja teenuste Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi kohaldamist (2006/123/EÜ).

      (10)  Vt sellega seoses komisjoni 12. detsember 2007. aasta otsust 2008/49/EÜ siseturu infosüsteemi (IMI) rakendamise kohta seoses isikuandmete kaitsega (ELT L 13, 16.1.2008, lk 18).

      (11)  Töötajate lähetamist käsitleval komisjoni veebisaidil on viidad liikmesriikide vastavasisulistele veebisaitidele:
   http://europa.eu.int/comm/employment_social/labour_law/postingofworkers_en.htm

      LISA
      Kõrgtasemeline komitee töötajate lähetamise alal (kavandatav): kavandatav roll, ülesanded ja kohustused
      Siiani on teabevahetus toimunud vabatahtlikul alusel valitsustevahelises mitteametlikus töötajate lähetamist käsitlevas ekspertrühmas ja on selgunud, et rühm on suutnud tõhustada olemasolevaid teabevahetuskanaleid, mille kaudu edastatakse teavet lähetatud töötajate töötingimuste kohta. Peale selle on ekspertrühm andnud komisjonile kasulikku teavet direktiivi 96/71/EÜ kohaldamise ja rakendamise kohta.
      Halduskoostöö edendamiseks tuleks arendada tõhusaid vahendeid, et selgitada välja ja vahetada häid tavasid kõikides küsimustes, mis on seotud direktiivi 96/71/EÜ korrektse kohaldamise ja jõustamisega. See võimaldaks märgatavalt parandada halduskoostööd ja ära hoida vastuolude teket ning sagedast vajadust pöörduda vaidluste lahendamiseks kohtusse.
      Seetõttu, nagu 13. juuni 2007. aasta teatises teada anti, on komisjonil kavas luua kõrgtasemeline komitee, millel on järgmised ülesanded ja eesmärgid:

                  1)

                  välja selgitada häid tavasid ja kogemusi ning edendada nende vahetamist;

                  2)

                  edendada asjaomase teabe edastamist, kaasa arvatud teave liikmesriikide vahelise ja/või liikmesriikide ja sotsiaalpartnerite vahelise (kahepoolse) halduskoostöö vormide kohta

                  3)

                  lahendada (haldusalaseid) küsimusi, probleeme ja erinevaid aspekte, mis on seotud direktiivi 96/71/EÜ või töötajate lähetamist käsitlevate riiklike rakendusmeetmete kohaldamise, rakendamise, täitmise ja jõustamisega;

                  4)

                  uurida raskusi, mis võivad tekkida direktiivi 96/71/EÜ artikli 3 lõike 10 kohaldamisel;

                  5)

                  jälgida, milliseid edusamme on tehtud halduskoostöös, eriti halduskoostöö edendamiseks ettenähtud rakenduste väljatöötamisel, IMI-süsteemi kohandamisel ja rakendamisel, teabele juurdepääsu parandamisel, ja teha vajaduse korral ettepanekuid meetmete võtmiseks;

                  6)

                  uurida võimalusi, kuidas vajaduse korral tugevdada töötajate õiguste kaitset ja parandada nende seisundit;

                  7)

                  teha sügavuti minev uuring piiriülese jõustamise praktilistest probleemidest.

            Püstitatud eesmärkide täitmiseks tuleb kõrgtasemelisel komiteel kaasata tihedasse koostöösse avalik-õiguslikke asutusi, kelle kohuseks on liikmesriikides korraldada lähetatud töötajate suhtes kohaldatavate õigusaktide kontrolli (näiteks tööinspektsioone). Komitee peaks vastavalt riiklikele õigusaktidele ja/või tavadele ametlikult ja korrapäraselt kaasama ka sotsiaalpartnereid, eelkõige nendes majandussektorites, kus kõige sagedamini töötajate lähetamist kasutatakse.
      Komisjon on lähemal ajal valmis vastu võtma otsuse, millega luuakse kõrgtasemeline komitee ja sätestatakse selle koosseis, eesmärgid ja töömeetodid. Komisjon võtab arvesse nõukogus käesoleva soovituse teemal peetava arutelu tulemusi.


title: Nõukogu soovitus, 21. märts 2013 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega 2011. eelarveaastal

text:
               26.3.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 88/3

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   21. märts 2013,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (kümnes EAF) meetmete rakendamisega 2011. eelarveaastal
   2013/C 88/03
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (2),
   võttes arvesse sisekokkulepet nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate vahel ühenduse abi rahastamise kohta mitmeaastase finantsraamistiku (2008–2013) alusel vastavalt AKV-EÜ koostöölepingule ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas kümnes Euroopa Arengufond (kümnes EAF), eriti selle artikli 11 lõiget 8,
   võttes arvesse 18. veebruari 2008. aasta määrust (EÜ) nr 215/2008, mis käsitleb 10. Euroopa Arengufondi suhtes kohaldatavat finantsmäärust, (4) eriti selle artikleid 142 kuni 144,
   olles läbi vaadanud kümnenda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2011. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning 2011. eelarveaastat käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta (5) koos selles sisalduvate komisjoni vastustega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 11 lõikele 8 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu kümnenda EAFi finantshaldamise täitmise kohta.

               (2)

               2011. eelarveaastal on komisjon kümnenda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses kümnenda EAFi meetmete rakendamisega 2011. eelarveaastal.

      Brüssel, 21. märts 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. HOGAN

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  ELT L 247, 9.9.2006, lk 32.

      (4)  ELT L 78, 19.3.2008, lk 1.

      (5)  ELT C 344, 12.11.2012, lk 243.


title: Euroopa Parlamendi Ja Nõukogu Soovitus, 12. veebruar 2001, Euroopa koostöö kohta koolihariduse kvaliteedi hindamisel

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32001H0166

Euroopa Liidu Teataja L 060 , 01/03/2001 Lk 0051 - 0053

		Euroopa Parlamendi ja nõukogu Soovitus,12. veebruar 2001,Euroopa koostöö kohta koolihariduse kvaliteedi hindamisel(2001/166/EÜ)EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 149 lõiget 4 ja artikli 150 lõiget 4,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse majandus- ja sotsiaalkomitee arvamust, [1]võttes arvesse regioonide komitee arvamust, [2]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras [3]ning arvestades järgmist:(1) Hariduse Euroopa mõõde on kodanike Euroopa ülesehitamise olulisemaid eesmärke ja seepärast tuleb seda edendada.(2) Õpiühiskonnaga seoses on kvaliteetne haridus kõikide liikmesriikide jaoks üks põhi- ja keskhariduse, sealhulgas kutsehariduse peamisi eesmärke.(3) Koolihariduse kvaliteet tuleb tagada hariduse kõikidel tasemetel ja kõikides valdkondades, sõltumata hariduse eesmärkide, meetodite ja vajaduste erinevusest ning võimalikust koolide paremusjärjestusest.(4) Haridusele kulutatavaid ressursse on viimastel aastakümnetel suurendatud kõikides tööstusriikides. Haridus arendab isiksust ning aitab kaasa ka sotsiaalse ühtekuuluvuse ja sotsiaalse hõlvamise soodustamisele ja tööhõiveprobleemide lahendamisele. Elukestev õpe on oluline vahend oma tuleviku juhtimiseks nii isiklikul kui ka ametialasel tasandil. Kvaliteetne haridus on äärmiselt oluline tööturupoliitika, töötajate ühenduse piires vaba liikumise ning diplomite ja õpetajate kvalifikatsiooni tunnustamise seisukohast.(5) Liikmesriikide ülesanne on võimaluse korral tagada, et koolide õppekavades võetakse arvesse ühiskonna arengut.(6) Liikmesriigid peaksid aitama haridusasutustel vastata uue aastatuhande haridusalastele ja sotsiaalsetele nõuetele ja pidada sammu nendega kaasnevate arengutega. Seepärast peaksid liikmesriigid toetama haridusasutusi, et parandada nende pakutavate teenuste kvaliteeti, aidates neil välja töötada uusi õpetamise kvaliteedi tagamist taotlevaid algatusi, ja soodustada nii inimeste riikidevahelist vaba liikumist kui ka teadmiste vahetust.(7) Tööturupoliitika valdkonnas võtab nõukogu igal aastal vastu tööhõivesuunised, mis põhinevad koguselistel eesmärkidel ja näitajatel. Otsuse 2000/228/EÜ [4] lisas ettenähtud 2000. aasta tööhõivesuuniste 7. suunises tõdetakse, et liikmesriigid "parandavad oma koolisüsteemide kvaliteeti, et oluliselt vähendada koolidest välja langevate noorte arvu. Erilist tähelepanu tuleks pöörata ka õpiraskustega noortele."(8) Kõnealuste tööhõivesuuniste 8. suunises viidatakse eraldi digitaalse kirjaoskuse arendamisele, koolide varustamisele arvutiseadmetega ja õpilaste Interneti-ühenduste parandamisele aastaks 2002, millel peaks olema positiivne mõju hariduse kvaliteedile ja mis peaks valmistama noori ette digitaalajastuks.(9) Kvaliteetse hariduse kaudu tuleks soodustada vaba liikumise parandamist, mis on asutamislepingu artiklites 149 ja 150 ühenduse eesmärgina sätestatud.(10) Euroopa koostöö ja riikidevahelised kogemustevahetused aitavad kaasa kvaliteedi hindamise tõhusate ja aktsepteeritavate meetodite määratlemisele ja levitamisele.(11) Kvaliteedi tagamiseks ettenähtud süsteemid peavad jääma paindlikuks ja neid peab saama kohandada uute olukordadega, mis haridusasutuste struktuuris ja eesmärkides toimuvate muutustega kaasnevad, võttes arvesse hariduse kultuurilist mõõdet.(12) Kvaliteedi tagamise süsteemid on eri liikmesriikides ja haridusasutustes erinevad, võttes arvesse asutuste erinevat suurust, struktuuri, rahalist olukorda, institutsioonilist korraldust ja pedagoogilist metoodikat.(13) Kvaliteedi hindamine ja eelkõige koolide enesehindamine on sobivad vahendid, mis aitavad võidelda enneaegselt koolist väljalangevate noorte arvu ja üldisemalt sotsiaalse tõrjutuse vähendamise eest.(14) Kvaliteetse hariduse eesmärgi saavutamiseks on olemas mitmesuguseid vahendeid. Üks neist on kvaliteedi hindamine, mis aitab märkimisväärselt tagada ja arendada üldharidus- ja kutsekoolides antava hariduse kvaliteeti. Kvaliteetne haridus peab muu hulgas püüdma hinnata koolide võimalusi võtta arvesse uute, järjest enam levivate infotehnoloogiate kasutamist.(15) Eriti tähtis on koolihariduse kvaliteedi hindamisega tegelevate institutsioonide võrgustike loomine Euroopa tasandil. Olemasolevad võrgustikud, nagu 1995. aastal liikmesriikide loodud haridussüsteemide hindamise eest vastutajate Euroopa võrk, võivad käesoleva soovituse rakendamisel hindamatut abi anda.(16) 1994. ja 1995. aastal viis komisjon ellu kõrghariduse kvaliteedi hindamist käsitleva pilootprojekti. Nõukogu 24. septembri 1998. aasta soovituses 98/561/EÜ (Euroopa koostöö kohta kõrghariduse kvaliteedi tagamisel) [5] rõhutatakse kvaliteedi tagamist käsitlevate andmete ja kogemuste vahetuse ning sellealase koostöö tähtsust liikmesriikide vahel.(17) Programmiga Socrates, [6] eelkõige selle allprogrammiga 6.1, kutsutakse komisjoni üles edendama ühist huvi pakkuvaid küsimusi käsitlevate andmete ja kogemuste vahetust. Koolihariduse kvaliteedi hindamine on üks kõnealuse allprogrammi eelisvaldkondadest.(18) Alates 1996. aastast on komisjon käivitanud uuringuid ja tegevusi, et tutvuda hindamisküsimustega erinevatest vaatenurkadest, eesmärgiga kirjeldada mitmesuguseid eri tasanditel kasutatavaid lähenemisviise ja hariduse hindamise metoodikaid.(19) 1997/1998. õppeaastal viis komisjon programmis Socrates osalevate riikide 101 põhi- ja keskkoolis ellu pilootprojekti, mille kaudu teadvustati kvaliteediküsimusi ja aidati parandada nendes koolides antava hariduse kvaliteeti. 1999. aasta juuni lõpparuandes "Koolihariduse kvaliteedi hindamine: Euroopa pilootprojekt" rõhutatakse mitmeid metodoloogilisi tegureid, mis moodustavad eduka enesehindamise olulise osa.(20) 16. detsembri 1997. aasta otsustes [7] tõdes nõukogu, et hindamine on ka kvaliteedi tagamise ja vajaduse korral selle parandamise oluline osa.(21) Nõukogu eesistujariik tõdes 23. ja 24. märtsil 2000 Lissabonis toimunud erakorralisel Euroopa Ülemkogu istungil, et Euroopa haridus- ja koolitussüsteeme tuleb kohandada nii infoühiskonna vajadustega kui ka vajadusega tõsta tööhõive taset ja parandada töö kvaliteeti.(22) Pidades silmas liidu laienemist, peaksid ka läbirääkijariigid osalema hariduse hindamise alases Euroopa koostöös.(23) Tuleb võtta arvesse subsidiaarsuse põhimõtet ja liikmesriikide täielikku vastutust oma haridussüsteemide korralduse ja struktuuri eest, nii et iga riigi kultuuri eripära ja haridustavad saaksid elujõuliselt areneda,I. SOOVITAB LIIKMESRIIKIDEL:toetada vastavalt oma majanduslikule, sotsiaalsele ja kultuurilisele olukorrale ja Euroopa mõõdet arvesse võttes koolihariduse kvaliteedi hindamise parandamist järgmiselt.1. Toetades ja vajaduse korral luues läbipaistvaid kvaliteedi hindamise süsteeme, eesmärgiga:a) kindlustada kvaliteetne haridus, edendades samal ajal sotsiaalset hõlvamist ning tüdrukute ja poiste võrdseid võimalusi;b) tagada koolihariduse kvaliteet kui elukestva õppe alus;c) soodustada kooli enesehindamise ja välishindamise vahelise tasakaalustatud süsteemi raames koolide enesehindamist kui õppimis- ja arenemisvõimeliste koolide loomise meetodit;d) kasutada kvaliteedi parandamise vahendeid, et kohanduda edukamalt kiiresti ja pidevalt muutuva maailma nõuetega;e) selgitada koolide enesehindamise eesmärki ja tingimusi ning tagada, et suhtumine enesehindamisse oleks kooskõlas muude määrustega;f) arendada välishindamist, et pakkuda koolide enesehindamisele metodoloogilist toetust ja kõrvalseisja hinnangut, soodustades pidevat arenemisprotsessi ja tagades, et ei piirdutaks üksnes halduskontrollidega.2. Soodustades ja vajaduse korral toetades kooli sidusrühmade, sealhulgas õpetajate, õpilaste, juhtkonna, lastevanemate ja ekspertide osalust kooli välis- ja enesehindamise protsessis, et edendada jagatud vastutust kooli paremaks muutmise eest.3. Toetades enesehindamise vahendite kasutamist käsitlevat koolitust, eesmärgiga:a) muuta koolide enesehindamine tõhusaks vahendiks, mis tugevdaks koolide arenemisvõimet;b) tagada häid tavasid käsitlevate näidete ja uute enesehindamise vahendite tulemuslik levitamine.4. Toetades koolide võimet õppida üksteiselt riigi ja Euroopa tasandil, et:a) teha kindlaks head tavad ja tõhusad vahendid, nagu koolihariduse kvaliteedi hindamise alased näitajad ja võrdlusandmed, ning neid levitada;b) moodustada kõikidel asjakohastel tasanditel koolidevahelised võrgustikud, et üksteist toetada hindamisprotsessi väljastpoolt ja stimuleerida.5. Soodustades koostööd kõikide koolihariduse kvaliteedi hindamisega tegelevate asutuste vahel ja edendades nendevaheliste võrkude loomist Euroopas.Kõnealune koostöö võiks hõlmata järgmisi valdkondi:a) teabe- ja kogemuste vahetus, eelkõige seoses metodoloogilise arengu ja häid tavasid käsitlevate näidetega, eriti kasutades tänapäevaseid info- ja sidetehnoloogiaid ja korraldades vajaduse korral Euroopa konverentse, seminare ja õpikodasid;b) andmete kogumine ja selliste koolide kvaliteedi hindamise seisukohast oluliste vahendite nagu näitajate ja võrdlusandmete välja arendamine;c) koolide hindamise tulemuste avaldamine kooskõlas iga liikmesriigi ja selle haridusasutuste asjaomase poliitikaga ja nende andmine liikmesriikide asutuste käsutusse;d) ekspertidevaheliste kontaktide soodustamine, et parandada Euroopas sellealast pädevust;e) koolide kvaliteedi hindamise arengut käsitlevate rahvusvaheliste uurimistööde tulemuste kasutamine.II. KUTSUVAD KOMISJONI ÜLES:1. ergutama tihedas koostöös liikmesriikidega ja olemasolevate ühenduse programmide alusel I jao punktides 4 ja 5 nimetatud koostööd, kaasates ka asjaomaseid organisatsioone ja ühendusi, kellel on selles valdkonnas vajalikke kogemusi.Sel viisil peaks komisjon tagama, et programmi Socrates allprogrammis 6.1 nimetatud Eurydice võrgustiku kogemustest saadakse täit kasu;2. koostama olemasolevate ühenduse programmide põhjal andmebaasi koolide kvaliteedi hindamise tõhusate vahendite levitamiseks. Andmebaas peaks sisaldama ka häid tavasid käsitlevaid näiteid ja see peaks olema internetis kättesaadav; tuleks tagada andmebaasi interaktiivne kasutus;3. kasutama olemasolevate ühenduse programmide ressursse, võtma nendes programmides arvesse juba omandatud kogemusi ja arendama olemasolevaid võrgustikke;4. tegema esimese sammuna inventuuri põhi- ja keskkoolide kvaliteedi hindamise vahendite ja strateegiate kohta, mida eri liikmesriikides juba kasutatakse. Pärast inventuuri koostamist töötab komisjon koos liikmesriikidega välja asjakohased järelmeetmed. Euroopa Parlamenti, nõukogu, majandus- ja sotsiaalkomiteed ning regioonide komiteed tuleks nendest järelmeetmetest regulaarselt teavitada;5. esitama iga kolme aasta järel Euroopa Parlamendile, nõukogule, majandus- ja sotsiaalkomiteele ning regioonide komiteele liikmesriikidelt saadud andmete põhjal üksikasjalikud aruanded käesoleva soovituse rakendamise kohta;6. tegema nende aruannete põhjal järeldusi ja ettepanekuid.Brüssel, 12. veebruar 2001Euroopa Parlamendi nimelpresidentN. FontaineNõukogu nimeleesistujaT. Östros[1] EÜT C 168, 16.6.2000, lk 30.[2] EÜT C 317, 6.11.2000, lk 56.[3] Euroopa Parlamendi 6. juuli 2000. aasta arvamus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata), nõukogu 9. novembri 2000. aasta ühine seisukoht (EÜT C 375, 28.12.2000, lk 38) ja Euroopa Parlamendi 16. jaanuari 2001. aasta otsus (Euroopa Ühenduste Teatajas seni avaldamata).[4] EÜT L 72, 21.3.2000, lk 15.[5] EÜT L 270, 7.10.1998, lk 56.[6] EÜT L 28, 3.2.2000, lk 1.[7] EÜT C 1, 3.1.1998, lk 4.--------------------------------------------------


				|

		52011SC0814

			Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Portugal[and delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Portugal, 2011-2014]

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Portugali 2011. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus
Portugali ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli
1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve
ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, eriti
selle artikli 5 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia
– Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse
liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks
2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika
suuniste kohta;[1]
mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitika kujundamisel.
(3)
Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese
iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab ELi majanduse juhtimise uue
tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa
poolaasta algust; majanduspoliitika parem koordineerimine on ette nähtud
Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
(4)
Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks
eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu
15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase
majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks
eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist,
tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste
tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid
prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus-
või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.
(5)
Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga
ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis
lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse
reformikavadesse. Portugal ei ole 2011. aasta konkreetseid kohustusi ja
meetmeid sõnaselgelt edastanud riiklikus reformikavas, aga esitab need
eeldatavasti Euroopa Ülemkogule.
(6)
23. märtsil 2011. esitas Portugali valitsus
stabiilsusprogrammi aastateks 2011–2014 oma parlamendile, kes lükkas selle
tagasi. 19. aprillil 2011 esitas Portugali valitsus riikliku reformikava.
Kavandatud makromajanduslikud ja eelarvestsenaariumid ning poliitikasoovitused on
võetud üle 17. mail 2011 allakirjutatud vastastikuse mõistmise memorandumisse.
(7)
17. mail 2011 võttis nõukogu vastu otsuse
(2011/0122) anda Portugalile kolmeks aastaks (2011–2014) keskmise tähtajaga
rahalist abi vastavalt nõukogu 11. mai 2010. aasta määrusele (EL) nr 407/2010,
millega luuakse Euroopa finantsstabiilsusmehhanism. Samal päeval alla
kirjutatud ja otsusele lisatud vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle
lisades on ette nähtud majanduspoliitilised tingimused, mille alusel finantsabi
antakse.
(8)
2010. aastal oli Portugali SKP kasv 1,3 %. Hea
kasvunäitaja taga olid siiski peaasjalikult erakorralised tegurid, mis
suurendasid eksporti ja eratarbimist. Hindade ja kulude muutused näitasid
selgelt, et Portugali konkurentsivõime ei edenenud piisavalt kiiresti, et
parandada jooksevkonto puudujääki, mis 2010. aastal ulatus koguni 10 %-ni
SKPst. Nõrk majandus tervikuna ja töötuse järsk tõus (11,2 %
2010. aasta lõpus) tõid kaasa valitsemissektori eelarve suure puudujäägi,
mis ületas 2009. aastal 10 % SKPst ja 2010. aastal 9 % SKPst,
võrreldes 3,5 %-ga SKPst 2008. aastal. Portugal on viimasel ajal
sattunud finantsturgudel suureneva surve alla, mis peegeldab suurenevat muret
riigi rahanduse jätkusuutlikkuse pärast. Pärast seda, kui reitinguagentuurid
langetasid mitmel korral Portugali võlakirjade reitingut, ei suutnud riik enam
refinantseerida laene intressimääraga, mis tagaks eelarve pikaajalise
jätkusuutlikkuse. Samas on välisrahastamisest äärmiselt sõltuv pangandussüsteem
olnud järjest enam ära lõigatud rahvusvahelistest kapitaliturgudest.
(9)
Portugal kohustus täitma majandusliku ja
rahandusliku kohandamise programmi, et taastada usaldus valitsemis- ja
pangandussektori vastu ning toetada majanduskasvu ja tööhõivet. Programmiga on
ette nähtud laiaulatuslikud meetmed kolmel suunal: i) usaldusväärne ja
tasakaalustatud eelarve konsolideerimise strateegia, mida toetavad struktuursed
eelarvemeetmed ja parem fiskaalkontroll; ii) laiaulatuslikud töö- ja
kaubaturgude struktuurireformid programmi algusaastateks ja iii) turupõhised
mehhanismid finantssektoris koos toetusmeetmetega, et vältida finantsvõimenduse
korratut vähendamist kõnealuses sektoris.
(10)
Komisjon on hinnanud riiklikku reformikava[2]. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste
dokumentide asjakohasust Portugali fiskaal- ja sotsiaal-majandusliku poliitika
jätkusuutlikkuse seisukohast, ning seda, kuidas neis järgitakse ELi eeskirju ja
juhiseid, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldist juhtimist,
lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Seda silmas
pidades rõhutab komisjon ranget vajadust rakendada kavandatud meetmeid
vastavalt nõukogu otsusele nr 2011/0122,
SOOVITAB PORTUGALILE JÄRGMIST:
Rakendada meetmeid, mis on sätestatud nõukogu
otsuses [2011/0122] ja mida on täiendavalt täpsustatud 17. mai 2011. aasta
vastastikuse mõistmise memorandumis ja selle hilisemates lisades.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               Jäetud 2011. aastal samaks nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega
2011/308/EL:
[2]               Vt SEK(2011) 730.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Bulgaaria 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/32

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Bulgaaria 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2016/C 299/08)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. 17.–18. märtsil 2016 kinnitas Euroopa Ülemkogu iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 26. novembril 2015 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Bulgaariat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Bulgaaria kohta. Selles hinnati Bulgaaria edusamme nõukogu poolt 14. juulil 2015 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. 8. märtsil 2016 võttis komisjon vastu teatise, milles esitati põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Bulgaarias on ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Majandust iseloomustavad endiselt haavatav finantssektor ja ettevõtete suur võlakoormus suure tööpuuduse tingimustes.

               (3)

               Bulgaaria esitas 15. aprillil 2016 oma 2016. aasta riikliku reformikava ja 2016. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjakohaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas täiendavad üksikasjad kõnealuse sätte kasutamise kohta suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

               (5)

               Bulgaaria suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta lähenemisprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada järk-järgult nominaalset eelarvepositsiooni -1,9 %-lt 2016. aastal -0,2 %-le SKPst 2019. aastal. 2017. aastaks on kavas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse kerkima 2018. aastal tasemele 31,8 % ja langema 2019. aastal 30,8 % tasemele. Neid eelarveprognoose toetav makromajanduslik stsenaarium on pisut optimistlik. Kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt valitseb oht, et 2016. aastal võidakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavast mõnevõrra kõrvale kalduda, ja kui poliitikat ei muudeta, siis kaldutakse sellest kõrvale ka 2017. aastal. Nõukogu on lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et Bulgaaria täidab eeldatavasti üldiselt stabiilsuse ja kasvu pakti sätted. Sellegipoolest tuleb võtta veel meetmeid, et tagada sätete täitmine nii 2016. kui ka 2017. aastal.

               (6)

               Bulgaaria on teinud teatavaid edusamme eelmise aasta soovituste rakendamisel ja tõhustanud tervishoiukulusid, eelkõige on ta koostanud riikliku tervishoiukava, mis võimaldab planeerida meditsiinikulusid territoriaalseid kriteeriume ja elanikkonna vajadusi arvesse võttes. Bulgaaria tervishoiusüsteem seisab silmitsi suurte probleemidega, sealhulgas piiratud juurdepääs, vähene rahastamine ja viletsad tervisenäitajad. Vaatamata maksude kogumisel tehtud jõupingutustele on varimajandus ikka veel tõsine probleem, mis mõjutab avaliku sektori tulusid. Mitteametlik töötamine, sealhulgas töötasu osaline deklareerimine ja kõrvalehoidumine sotsiaalmaksete tasumisest, moonutab tööturgu ja vähendab maksutulu.

               (7)

               Finantssektori ja eriti pangandussektori ettevaatamatud äritavad ja puudulik järelevalve on loonud soodsa pinnase tasakaalustamatuse kuhjumisele. Pangandus-, kindlustus- ja pensionifondide sektori olukorra hiljuti käivitatud läbivaatamine läbipaistval moel ja vastavalt parimatele rahvusvahelistele tavadele ning vajalike järelmeetmete võtmine peaksid tugevdama usaldust finantssektori vastu. Nii panganduse kui ka muude sektorite finantsjärelevalve parandamiseks astutud sammud on aidanud tugevdada finantssüsteemi ja loonud tingimused tärkava makromajandusliku taastumise toetamiseks.

               (8)

               Tööturg on pisut taastunud, kuid kõrvaldamata puudused takistavad majanduskasvu ja piiravad majanduse kohandumisvõimet. Tööturu kohanemist takistavad pikaajalise töötuse struktuur, tööjõu vähenemine ja vananemine, vähene tööjõus osalemise määr ja oskuste mittevastavus tööturu nõudlusele. Kuigi tööpuudus järk-järgult väheneb, on ikka veel suuri probleeme, mis on seotud näiteks pikaajaliste töötute ja NEET-noortega. Aktiivne tööturupoliitika võiks mängida olulisemat rolli ja aidata nendel rühmadel tööturule jõuda. Sotsiaaltoetusi saavate inimeste aktiveerimist takistab asjaolu, et hüvitisi maksvate ja tööturule integreerimist korraldavate mitmesuguste ametite koostöö on killustatud ja vähene. Katseprojekti raames on loodud spetsiaalsed tööhõive- ja sotsiaalabikeskused, kus ühtaegu pakuvad oma teenuseid nii tööhõive- kui ka sotsiaalabiamet, kuid praegu ei ole veel tehtud otsust projekti laiendamise kohta pärast katseprojekti lõppu 2016. aasta detsembris.

               (9)

               Bulgaarias on ELi riikidest kõige madalam miinimumpalk, kuid see on alates 2011. aastast oluliselt kasvanud. Samas tekitab ebakindlust asjaolu, et puuduvad objektiivsed kriteeriumid miinimumpalga sätestamiseks. Vaatamata valitsuse ja sotsiaalpartnerite tehtud tööle ei ole Bulgaarias veel selgeid suuniseid või läbipaistvad kriteeriume miinimumpalga kehtestamiseks, mis võtaksid arvesse selle mõju töökohtade loomisele, sotsiaalsetele tingimustele ja konkurentsivõimele.

               (10)

               Vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse oht ning ebavõrdsuse tase püsivad Bulgaarias kõrgel. Edu saavutamiseks vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse vähendamisel on vaja toetada romade integreerimist tööturule, lihtsustada koolist tööle üleminekut ning parandada sotsiaal-, tervishoiu- ja tööturupoliitika katvust ja tulemuslikkust. Üldise miinimumsissetuleku kava raames elanikkonnale antav toetus ja korraldatud teavitustegevus on väga tagasihoidlikud. Hüvitiste tase on allpool vaesuspiiri ning seda ei ole viimastel aastatel suurendatud kooskõlas keskmise ja miinimumpalga arenguga. Kattuvust käsitleva hinnangu kohaselt ei saa hüvitist suur osa isikutest, kellel oleks õigus hüvitist saada. Vaesust aitaksid leevendada sihtrühmade parem teavitamine, kuid samas tuleb säilitada vastutustundlik eelarvepoliitika.

               (11)

               Haridussüsteem ei ole piisavalt suutlik, et hõlmata ohustatud rühmi ja tagada õppijatele vajalikke oskusi. Haavatavate rühmade nagu romade ja vaestest peredest pärit õpilaste juurdepääs haridusele on jätkuvalt üsna keeruline. Romade osalus on kõikidel haridustasemetel oluliselt madalam kui muu elanikkonna puhul. Haridussüsteemist varakult lahkunud noorte osakaal kasvab jätkuvalt ja on eriti suur maapiirkondades ja vähem arenenud piirkondades. Selleks et parandada õpitulemusi ja vältida väljalangemist, on väga oluline kõrvaldada tegurid, mis takistavad ebasoodsas olukorras olevate laste osalemist alushariduses. Parlamendis 2015. aasta septembris vastu võetud eel- ja koolihariduse seadus on oluline samm koolisüsteemi laiaulatuslikul reformimisel. Kõnealuse õigusakti rakendamine ja suunatud meetmed sotsiaalsete takistuste kõrvaldamiseks, et tagada ebasoodsas olukorras olevate rühmade täielik osalemine hariduses, peaksid pikemas perspektiivis aitama suurendada Bulgaaria majanduse kasvupotentsiaali ja sotsiaalset ühtekuuluvust. Kõrgkooli astujate ja kõrghariduse omandanute osakaal on tõusuteel ja äsjaste koolilõpetajate tööhõive määr taastub aeglaselt, kuigi see on oluliselt allpool ELi keskmist.

               (12)

               Ettevõtlussektori laenukoormusest tulenev oht ja takistused finantsvõimenduse kasutamiseks on märkimisväärsed. Kehtiv maksejõuetusraamistik pakub vähe võimalusi võlgade tõhusaks restruktureerimiseks ja sellest on vähe abi ettevõtlussektori suure laenukoormuse vähendamisel. Äriühingute maksejõuetuse menetluse reform võiks parandada finantsvõimendust ning luua uusi laenu- ja investeerimisvõimalusi.

               (13)

               Bulgaaria riigihangete süsteemi toimimist takistavad struktuursed puudused, sealhulgas hankemenetluste süstemaatiline rikkumine, vähene haldussuutlikkus ja puudulik kontrollimehhanism, millele lisandub süstemaatiline kohtulik edasikaebamine, mistõttu lükkub tööde alustamine sageli edasi. Täielikul üleminekul e-hangetele on saavutanud vaid vähest edu. Puudused Bulgaaria riigihangete süsteemis on viinud ELi rahastamisprogrammidest tehtavate maksete katkestamiseni ja finantskorrektsioonide kohaldamiseni, selline olukord mõjutab ka ettevõtluskeskkonda laiemalt.

               (14)

               Ebastabiilne poliitika ja usalduse puudumine oluliste avalik-õiguslike asutuste (nt kohtute) suhtes pärsivad märkimisväärselt Bulgaaria majandusse tehtavaid investeeringuid. Reformide aeglane rakendamine avaliku halduse, teadusuuringute-, innovatsiooni- ja energiavaldkonnas on takistuseks investeerimiskliima parandamisel. Bulgaaria on vastu võtnud strateegilise raamistiku, et reformida ja ajakohastada avalikku haldust, kuid areng on olnud aeglane ja meetmete rakendamist on sageli edasi lükatud. Uute õigusaktide mõju ei hinnata süsteemselt, kuigi olukorra muutmiseks on astutud teatavaid samme. Õigusraamistiku sagedased muudatused tekitavad ebakindlust ning mõjutavad ettevõtluskeskkonda. Korruptsioon on endiselt suur probleem ja riigi ametiasutuste võitlust sellega takistab institutsioonide nõrkus ja killustatus. Soovitused kohtureformi ning korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse kohta esitatakse Bulgaariale koostöö- ja jälgimiskorra raames. Need valdkonnad on üldise ettevõtluskeskkonna jaoks otsustava tähtsusega ja Bulgaaria riigipõhistes soovitustes neid ei käsitleta.

               (15)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Bulgaaria majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Bulgaariale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Bulgaaria eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (16)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (4) selle kohta kajastub eelkõige allpool toodud soovituses 1.

               (17)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4,

         SOOVITAB Bulgaarial võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Saavutada 2016. ja 2017. aastal eelarve kohandamine 0,5 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Parandada veelgi maksude kogumist ning võtta meetmeid varimajanduse, sealhulgas ebaseadusliku töötamise ulatuse vähendamiseks.

               2.

               Viia 2016. aasta lõpuks lõpule pankade vara kvaliteedi läbivaatamine ja stressitest. Viia 2016. aasta lõpuks lõpule kindlustusandjate bilansi läbivaatamine ja stressitest ning erapensionifondide varade läbivaatamine. Võtta vajalikud järelmeetmed kõigis kolmes sektoris ja parandada jätkuvalt järelevalvet panganduses ja muudes sektorites.

               3.

               Tugevdada eelkõige pikaajalistele töötutele ja NEET-noortele suunatud sotsiaalabi, sealhulgas asjakohaseid sotsiaalteenuseid, ja aktiivset tööturupoliitikat ning neid valdkondi integreerida. Tagada kvaliteetne õpe ebasoodsas olukorras olevate rühmade, sh romade jaoks. Tõhustada tervishoiusüsteemi, parandada juurdepääsu, rahastamist ja tervisenäitajaid. Töötada koostöös sotsiaalpartneritega välja miinimumpalga kehtestamise suunised ja kriteeriumid. Suurendada miinimumsissetulekut käsitleva kava katvust ja piisavust.

               4.

               Reformida maksejõuetusraamistikku, et kiirendada saneerimis- ja kriisilahendamismenetlusi ning parandada nende tõhusust ja läbipaistvust. Suurendada kohtute suutlikkust maksejõuetuste menetlemisel. Tugevdada riigihankeameti ja avaliku sektori hankijate võimekust ning parandada avalike pakkumismenetluste kavandamist ja kontrolli, eelkõige rakendades täielikult riigihankesektori arendamise riikliku strateegia (2014–2020). Kiirendada e-hangete kasutuselevõttu.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.