title: Soovitus: Nõukogu otsus, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid

text:
   ET
ET    ET
 ---pagebreak---                    EUROOPA KOMISJON
                                                   Brüssel, 4.5.2010
                                                   SEK(2010) 560 lõplik
                                        Soovitus:
                                   NÕUKOGU OTSUS,
   mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet
        ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi
                kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                                                 Soovitus:
                                         NÕUKOGU OTSUS,
    mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet
           ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi
                     kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 9 ja artiklit 136,
   võttes arvesse komisjoni soovitust
   ning arvestades järgmist:
   (1)     ELi toimimise lepingu artikli 136 lõike 1 punktiga a on ette nähtud võimalus võtta
           meetmeid nende liikmesriikide suhtes, kelle rahaühik on euro, et tõhustada asjaomaste
           liikmesriikide eelarvedistsipliini koordineerimist ja järelevalvet.
   (2)     ELi toimimise lepingu artiklis 126 on sätestatud, et liikmesriigid hoiduvad
           ülemäärasest riigieelarve puudujäägist, ning sellega on ette nähtud ülemäärase
           eelarvepuudujäägi menetlus. Stabiilsuse ja kasvu pakt, mille ennetavate sätetega
           rakendatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust, on raamistik, millega
           toetatakse usaldusväärse eelarvepositsiooni kiiret taastamist soodustavat valitsuse
           poliitikat, võttes arvesse majanduse olukorda.
   (3)     Nõukogu otsustas 27. aprillil 2009 kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et
           Kreekal on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt asutamislepingu artikli
           104 lõikele 7 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase
           eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta) artikli 3
           lõikele 4 soovituse ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks hiljemalt 2010.
           aastaks. Samuti kehtestas nõukogu tõhusate meetmete võtmise tähtpäevaks 27.
           oktoobri 2009. Nõukogu tegi 30. novembril 2009 kooskõlas ELi toimimise lepingu
           artikli 126 lõikega 8 kindlaks, et Kreeka ei olnud võtnud tõhusaid meetmeid; seetõttu
           teatas nõukogu 16. veebruaril 2010 Kreekale kooskõlas ELi toimimise lepingu artikli
           126 lõikega 9, et Kreeka peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldama hiljemalt
           2012. aastaks. Nõukogu kehtestas tõhusate meetmete võtmise tähtpäevaks 15. mai
           2010.
   (4)     Nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõikes 2 on sätestatud, et kui kooskõlas
           ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikega 9 on võetud tõhusaid meetmeid ja kui pärast
           kõnealuse teatise vastuvõtmist leiavad aset ootamatud majandust kahjustavad
           sündmused, millel on riigi rahandusele märkimisväärne negatiivne mõju, võib
           nõukogu teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud teatis vastavalt
           ELi toimimise lepingu artikli 126 lõikele 9.
ET                                                  2                                                 ET
 ---pagebreak---    (5) Komisjoni talituste 2009. aasta sügisprognoosis, mille alusel esitati Kreekale esialgne
       teatis, eeldati, et SKP väheneb 2010. aastal ¼ % ja hakkab taas suurenema 2011.
       aastal, mil prognoositakse 0,7 % majanduskasvu. Praegu prognoositakse 2010. aastaks
       SKP reaalkasvu järsku langust, millele järgneb 2011. aastal täiendav langus. Seejärel
       peaks majanduskasv hakkama prognooside kohaselt järk-järgult taastuma.
       Majandusstsenaariumi märkimisväärne halvenemine tähendab vastavalt ka riigi
       rahanduse väljavaadete halvenemist, kui poliitikat ei muudeta. Lisaks korrigeeriti
       valitsemissektori 2009. aasta eelarve puudujääk ülespoole (puudujääk suurenes artikli
       126 lõike 9 kohase otsuse tegemise ajal prognoositud 12,7 %-lt SKPst 13,6 %-le
       SKPst vastavalt eelarvet käsitlevale teatisele, mille Kreeka esitas 1. aprillil 2010) ja on
       oht, et seda korrigeeritakse veelgi ülespoole (vahemikus 0,3 %–0,5 % SKPst) pärast
       seda, kui Eurostat on lõpule viinud koos Kreeka statistikaametiga korraldatava
       uurimise1. Peale selle ollakse turgudel mures riigi rahanduse väljavaadete pärast, mis
       on tinginud valitsemissektori võla riskipreemia järsu suurenemise, raskendades veelgi
       valitsemissektori eelarve puudujäägi ja võla edasise arengu kontrolli all hoidmist.
       Esialgne hinnang, mille komisjon koostas 2010. aasta märtsis, näitas, et Kreeka
       rakendas 2010. aasta puudujäägieesmärgi saavutamiseks kavandatud fiskaalmeetmeid
       nõuetekohaselt. Majandusstsenaariumi järsk muutus tähendab aga, et need kavad ei
       kehti enam. Tulenevalt otsesest ohust valitsemissektori krediidivõimele on aasta
       jooksul vaja võtta veel karmimaid meetmeid. Võttes arvesse praegu prognoositavat
       majanduslangust, on eelarvepuudujäägi vähendamise algselt kavandatud kava
       elluviimine ebarealistlik. Võib väita, et Kreekas on aset leidnud ootamatud majandust
       kahjustavad sündmused, millel on riigi rahandusele märkimisväärne negatiivne mõju,
       ning seepärast on ELi toimimise lepingu artikli 136 ja artikli 126 lõike 9 raames
       läbivaadatud soovituste esitamine õigustatud.
   (6) Võttes arvesse eespool esitatud kaalutlusi, tundub, et nõukogu 16. veebruari 2010.
       aasta teatises sätestatud tähtaega, mille jooksul Kreeka peab ülemäärase
       eelarvepuudujäägi kõrvaldama, tuleb pikendada kahe aasta võrra, st aastani 2014.
   (7) Valitsemissektori koguvõlg oli 2009. aasta lõpu seisuga 115,1 % SKPst. See on üks
       suurimaid võla suhte näitajaid ELis ja ületab asutamislepingus sätestatud
       kontrollväärtust 60 % SKPst märkimisväärselt. Peale selle on oht, et seda näitajat
       korrigeeritakse käimasoleva statistilise uurimise tulemusel veelgi ülespoole (5–7
       protsendipunkti võrra). Selleks et eelarvepuudujäägi vähendamise kava võimaldaks
       puudujääki vajalikul määral ja realistlikult vähendada, oleks olukorda arvestades
       võimalik võla suurenemist hakata piirama alates 2014. aastast. Lisaks
       valitsemissektori eelarve pidevalt suurele puudujäägile on võlga märkimisväärselt
       suurendanud eelarvevälised vahendid. See on vähendanud turgude usaldust valitsuse
       võimesse võlg tulevastel aastatel ära maksta. Seetõttu on hädavajalik, et Kreeka võtaks
       enneolematus ulatuses otsustavaid meetmeid eelarvepuudujäägi vähendamiseks ja
       võlga suurendavate probleemide lähendamiseks, et peatada võla suhte suurenemine
       SKPsse ja minna võimalikult kiiresti taas üle turupõhisele rahastamisele.
   (8) Valitsuse rahalise olukorra väga tõsise halvenemise tõttu on euroala liikmesriigid
       otsustanud anda Kreekale abi eelarve stabiliseerimiseks, et kindlustada
       finantsstabiilsus euroalal tervikuna; abi antakse koos Rahvusvahelise Valuutafondi
       mitmepoolse abiga. Kõnealust abi antakse kahepoolsete laenude koondamise teel ja
       selle andmist koordineerib komisjon. Laenuandjad on otsustanud, et abi andmine
   1
       Eurostati pressiteade nr 55/2010, 22. aprill 2010.
ET                                                     3                                           ET
 ---pagebreak---         sõltub sellest, kas Kreeka täidab käesoleva otsuse nõuded. Eelkõige eeldatakse, et
        Kreeka täidab käesolevas otsuses sätestatud meetmed otsusega ettenähtud ajakava
        jooksul,
   ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
                                             Artikkel 1
   1.     Kreeka kõrvaldab ülemäärase eelarvepuudujäägi võimalikult kiiresti ja hiljemalt
          2014. aastaks.
   2.     Ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele suunatud kohandamiskava eesmärk
          on valitsemissektori eelarvepuudujääk, mis ei ole suurem kui 18 508 miljonit eurot
          (8,0 % SKPst) 2010. aastal, 17 065 miljonit eurot (7,6 % SKPst) 2011. aastal, 14 916
          miljonit eurot (6,5 % SKPst) 2012. aastal, 11 399 miljonit eurot (4,9 % SKPst) 2013.
          aastal ja 6 385 miljonit eurot (2,6 % SKPst) 2014. aastal. Selleks peab struktuurne
          eelarvepositsioon paranema vähemalt 10 % SKPst aastatel 2009–2014.
   3.     Lõikes 2 sätestatud kohandamiskava kohaselt ei tohi valitsemissektori
          konsolideeritud koguvõla aastane muutus ületada 2010. aastal 34 058 miljonit eurot,
          2011. aastal 17 365 miljonit eurot, 2012. aastal 15 016 miljonit eurot, 2013. aastal 11
          599 miljonit eurot ja 2014. aastal 7 885 miljonit eurot. Praeguste SKP prognooside
          alusel väheneks võla suhe SKPsse vastavalt 133,2 % aastal 2010, 145,2 % aastal
          2011, 148,8 % aastal 2012, 149,6 % aastal 2013 ja 148,4 % aastal 2014.
                                             Artikkel 2
   1.     Kreeka võtab järgmised meetmed enne 2010. aasta juuni lõppu:
          a)    õigusakt, millega kehtestatakse astmeline maks igat laadi tuluallikate suhtes
                ning käsitatakse töötasu ja kapitalitulusid horisontaalselt ühtselt;
          b)    õigusakt, millega kõrvaldatakse maksusüsteemis kõik erandid ja autonoomsed
                maksustamissätted, sealhulgas avalikele teenistujatele makstavatest
                eritoetustest saadavate tulude puhul;
          c)    ettenägematute kulude reservi kõigi eelarveliste assigneeringute tühistamine, et
                säästa 700 miljonit eurot;
          d)    enamiku solidaarsustoetusteks ettenähtud eelarveliste assigneeringute (v.a
                vaesuse vähendamiseks ettenähtud assigneeringud) tühistamine, et säästa 400
                miljonit eurot;
          e)    kõige suuremate pensionide vähendamine, et säästa 500 miljonit eurot kogu
                aasta jooksul (350 miljonit eurot 2010. aastal);
          f)    riigiametnikele lihavõttepühade ning suve ja jõulude puhul makstavate
                lisatasude ja toetuste vähendamine, et säästa 1 500 miljonit eurot kogu aasta
                jooksul (1 100 miljonit eurot 2010. aastal);
ET                                               4                                                ET
 ---pagebreak---         g)   pensionäridele lihavõttepühade ning suve ja jõulude puhul makstavate
             lisatasude tühistamine, et säästa 1 900 miljonit eurot terve aasta jooksul (1 500
             miljonit eurot 2010. aastal);
        h)   käibemaksumäära suurendamine, et säästa vähemalt 1,8 miljardit eurot kogu
             aasta jooksul (800 miljonit eurot 2010. aastal);
        i)   kütuse-, tubaka- ja alkoholiaktsiisi suurendamine, et säästa vähemalt 1 050
             miljonit eurot kogu aasta jooksul (450 miljonit eurot 2010. aastal);
        j)   õigusakt, millega rakendatakse teenustedirektiiv2;
        k)   õigusakt, millega lihtsustatakse kohaliku tasandi avalikku haldust, et
             vähendada tegevuskulusid;
        l)   luuakse töörühm, kelle ülesanne on                     kiirendada      struktuuri-      ja
             ühtekuuluvusfondide vahendite kasutamist;
        m)   õigusakt, millega lihtsustatakse uute äriühingute asutamist;
        n)   avaliku sektori investeeringute vähendamine 500 miljoni euro võrra võrreldes
             kavandatuga;
        o)   struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendite kaasrahastamiseks ettenähtud
             eelarvelisi assigneeringuid hoitakse selleks avatud kesksel kontol, mida ei saa
             muul eesmärgil kasutada.
   2.   Kreeka võtab järgmised meetmed 2010. aasta septembri lõpuks:
        a)   2011. aasta eelarve projekti lisatakse konsolideerivad fiskaalmeetmed
             suurusjärgus vähemalt 3,2 % SKPst (4,3 % SKPst, kui arvestada meetmeid,
             mis kantakse üle 2010. aastast). Eelarvesse lisatakse järgmised meetmed (või
             erandolukorras meetmed, mis annavad võrreldava säästu): valitsemissektori
             vahetarbimise vähendamine vähemalt 300 miljoni euro võrra võrreldes 2010.
             aasta tasemega (lisaks avaliku halduse ja kohaliku omavalitsuse reformist
             tulenevale säästule, nagu on osutatud käesolevas lõikes); pensionide
             indekseerimise külmutamine (et säästa 100 miljonit eurot); ajutise kriisiaja
             lõivu kehtestamine suure kasumlikkusega ettevõtjatele (annab vähemalt 600
             miljoni euro suurust aastast lisatulu aastatel 2011, 2012 ja 2013); teatavate
             elukutsete esindajate hinnanguline maksustamine (annab vähemalt 400 miljoni
             euro suurust tulu 2011. aastal ning suurendab maksutulu 2012. ja 2013. aastal);
             käibemaksubaasi laiendamine, hõlmates teatavad teenused, mis praegu on
             maksust vabastatud, ning kehtestades teatavate vähendatud maksumääraga
             kaupade ja teenuste (30% ulatuses) suhtes tavapärase maksumäära (saadav tulu
             on 1 miljard eurot); CO2-heite maksu järkjärguline kehtestamine (saadav tulu
             on vähemalt 300 miljonit eurot 2011. aastal); avalikku haldust reformivate
             õigusaktide rakendamine ja kohalike omavalitsuste ümberkorraldamine (et
             vähendada kulusid vähemalt 500 miljonit eurot aastal 2011 ning veel 500
   2
      Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/123/EÜ, 12. detsember 2006, teenuste kohta siseturul
      (ELT L 376, 27.12.2006).
ET                                               5                                                      ET
 ---pagebreak---       miljonit eurot aastas aastatel 2012 ja 2013); siseriiklikult rahastatavate
      investeeringute vähendamine (vähemalt 1 miljardi euro võrra), eelistades ELi
      struktuurifondidest      rahastatavaid     investeerimisprojekte;      algatused
      maakasutusõiguse rikkumise reguleerimiseks (saadav tulu on vähemalt 1 500
      miljonit eurot aastatel 2011–2013, sellest vähemalt 500 miljonit aastal 2011);
      hasartmängude litsentsimine (lubade müügist saadakse vähemalt 500 miljonit
      eurot tulu ja litsentsitasudena 200 miljonit eurot); kinnisvaramaksu baasi
      laiendamine, ajakohastades varaväärtusi (annab täiendavat tulu vähemalt 500
      miljonit eurot); mitterahalise palga täiendav maksustamine, sh autoliisingu
      maksete maksustamine (tulu vähemalt 150 miljonit eurot); luksuskaupade
      täiendav maksustamine (tulu vähemalt 100 miljonit eurot); erimaksu
      kehtestamine loata ehitiste suhtes (tulu vähemalt 800 miljonit eurot aastas);
      pensionile jäävate avaliku sektori (keskvalitsus, piirkondlikud omavalitsused,
      avalik-õiguslikud äriühingud, kohalikud omavalitsused, riigiasutused ja muud
      avalikud sektori asutused) töötajate asendamine üksnes 20 % ulatuses;
   b) õigusakt, millega reformitakse pensionisüsteemi, et tagada jätkusuutlikkus
      keskpikas ja pikas perspektiivis. Õigusakt peaks eelkõige hõlmama järgmist:
      kehtestatakse ühtne seadusjärgne pensioniiga 65 aastat (sh naiste jaoks);
      praegused pensionifondid liidetakse kolmeks fondiks ja kehtestatakse uus
      ühtne pensionisüsteem kõikide praeguste ja tulevaste töötajate jaoks (hakatakse
      kohaldama 1. jaanuaril 2013); vähendatakse pensionide ülemmäära; järk-
      järgult pikendatakse täispensioni saamiseks vajalikku minimaalset
      makseperioodi 37 aastalt 40 aastale (aastaks 2015); alates 1. jaanuarist 2011 on
      minimaalne pensioniiga 60 aastat (sh raske ja ohtliku töö tegijad ja need, kes
      on 40 aastat pensionimakseid teinud); kõrvaldatakse enne 1993. aastat
      pensionile jäänute suhtes kehtinud erieeskirjad (säilitades juba omandatud
      õigused); raske ja ohtliku töö tegijate loetelu lühendatakse oluliselt;
      vähendatakse pensioniõigusi (6 % aastas) juhul, kui pensionile jääja on 60–65
      aastat vana ja on pensionimakseid teinud vähem kui 40 aastat; kehtestatakse
      automaatne kohandamismehhanism, millega seotakse pensioniiga eluea
      eeldatava suurenemisega (alates 2020. aastast); seadusjärgsest pensionieast
      vanematele inimestele tagatakse miinimumpension; kehtestatakse rangemad
      tingimused töövõimetuspensionide saamiseks ja tingimused vaadatakse
      korrapäraselt üle; muudetakse maksepõhise süsteemi puhul kasutatavat
      pensionide arvutamise valemit, et tehtavad maksed oleksid saadava tuluga
      paremini seotud (aastakoefitsient on piiratud keskmise aastase määraga 1,2 %);
      pensionimaksetega hõlmatud sissetuleku arvutamiseks kasutatavat valemit
      laiendatakse nii, et see hõlmab kogu eluea jooksul saadud sissetulekuid
      (säilitades omandatud õigused). Kõnealuse õigusakti rakendamine peaks
      vähendama pensionikulude prognoositavat suurenemist SKP suhtes allapoole
      euroala keskmist järgmistel kümnenditel ning tänu sellele peaksid pensionide
      maksmiseks tehtavate avaliku sektori kulutused suurenema ajavahemikul
      2010–2060 vähem kui 2,5 % SKPst;
   c) raamatupidamisarvestuse büroo rolli ja vahendeid suurendatakse ning
      tagatakse, et andmeprognoosidesse ja raamatupidamisarvestusse ei sekkuta
      poliitiliselt;
   d) avaliku sektori palku reguleeriva seadusandliku reformi eelnõu, millega
      eelkõige luuakse palkade maksmiseks ühtne asutus, kehtestatakse ühtsed
ET                                     6                                               ET
 ---pagebreak---                  põhimõtted ja ajakava, et luua tõhus ja ühtne avaliku sektori palgaastmestik,
                 mida kohaldatakse riigisektori, kohalike omavalitsuste ja muude ametiasutuste
                 suhtes;
        e)       õigusakt, millega tõhustatakse maksuhaldust ja -kontrolli;
        f)       algatatakse avaliku halduse ja kehtivate sotsiaalprogrammide sõltumatu
                 läbivaatamine;
        g)       avaldatakse valitsemissektori ja selle allüksuste kättesadav kuustatistika
                 (kassapõhine arvestus) tulude, kulude, rahastamise ja kulutustega seotud
                 võlgnevuste kohta;
        h)       valitsemissektori andmete kogumise ja töötlemise parandamise tegevuskava,
                 millega tõhustatakse eelkõige statistikaasutuste ja raamatupidamisarvestuse
                 büroo kontrollimehhanisme ning tagatakse isikliku vastutuse võtmine andmete
                 mittenõuetekohase esitamise korral, et tagada kõrgekvaliteediliste
                 valitsemissektori andmete viivitamatu ja korrektne esitamine, mis on nõutud
                 määrustega (EÜ) nr 2223/96,3 (EÜ) nr 264/2000,4 (EÜ) nr 1221/2002,5 (EÜ) nr
                 501/2004,6 (EÜ) nr 1222/2004,7 (EÜ) nr 1161/2005,8 (EÜ) nr 223/20099 ja
                 (EÜ) nr 479/200910;
        i)       korrapäraselt avaldatakse teavet valitsemissektorisse mitteklassifitseeritud
                 avalik-õiguslike ettevõtjate ja muude avalik-õiguslike üksuste finantsolukorra
                 kohta (sh üksikasjalik tulude arvestus, bilanss ning andmed tööhõive ja
                 palgakulu kohta).
   3.   Kreeka võtab järgmised meetmed 2010. aasta detsembri lõpuks:
        a)       lõike 2 punktides a ja d osutatud meetmed võetakse lõplikult vastu;
   3
      Nõukogu määrus (EÜ) nr 2223/96, 25. juuni 1996, ühenduses kasutatava Euroopa rahvamajanduse ja
      regionaalse arvepidamise süsteemi kohta (EÜT L 310, 30.11.1996).
   4
      Komisjoni määrus (EÜ) nr 264/2000, 3. veebruar 2000, nõukogu määruse (EÜ) nr 2223/96 rakendamise
      kohta seoses avaliku sektori lühiajalise rahandusstatistikaga (EÜT L 29, 4.2.2000, lk 4).
   5
      Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1221/2002, 10. juuni 2002, valitsemissektori muude
      kontode kui rahastamiskontod kvartaliandmete kohta (EÜT L 179, 9.7.2002, lk 1).
   6
      Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 501/2004, 10. märts 2004, valitsemissektori
      rahastamiskontode kvartaliandmete kohta (ELT L 81, 19.3.2004, lk 1).
   7
      Nõukogu määrus (EÜ) nr 1222/2004, 28. juuni 2004, kvartaalset valitsemissektori võlga käsitlevate
      andmete kogumise ja edastamise kohta (ELT L 233, 2.7.2004, lk 1).
   8
      Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1161/2005, 6. juuli 2005, muude kontode kui
      rahastamiskontode kvartaliandmete koostamise kohta institutsiooniliste sektorite kaupa (ELT L 191,
      22.7.2005, lk 22).
   9
      Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 223/2009, 11. märts 2009, Euroopa statistika kohta
      ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ, Euratom) nr 1101/2008 (konfidentsiaalsete
      statistiliste andmete Euroopa Ühenduste Statistikaametile edastamise kohta), nõukogu määruse (EÜ) nr
      322/97 (ühenduse statistika kohta) ja nõukogu otsuse 89/382/EMÜ, Euratom (millega luuakse Euroopa
      ühenduste statistikaprogrammi komitee) kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 87, 31.3.2009, lk 164).
   10
      Nõukogu määrus (EÜ) nr 479/2009, 25. mai 2009, Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud
      ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta (ELT L 145,
      10.6.2009, lk 1).
ET                                                    7                                                    ET
 ---pagebreak---             b)    õigusakti eelnõu, millega tugevdatakse eelarveraamistikku. Sellega tuleks
                  eelkõige kehtestada keskpika perioodi eelarveraamistik, luua ettenägematute
                  kulude jaoks kohustuslik eelarvereserv, mis vastab 10 %-le assigneeringute
                  kogusummast. Samuti tuleb luua tõhusam eelarve järgimise mehhanism ja
                  asutada sõltumatu fiskaalasutus, kelle ülesanne oleks anda nõu ja teostada
                  ekspertkontrolli fiskaalküsimustes;
            c)    õigusakt, millega reformitakse palgaläbirääkimiste süsteemi erasektoris ja mis
                  peaks võimaldama vähendada ületöö eest makstava palga määra, muutma
                  tööaja planeerimist tõhusamaks ja võimaldama kohalike piirkondlike paktidega
                  näha ette valdkondlikes lepingutes sätestatust väiksem palgakasv;
            d)    miinimumpalka käsitlev õigusakt, millega kehtestatakse miinimumpalga
                  alamkategooriad sellistele riskirühmadele nagu noored ja pikaajalised töötud
                  ning meetmed, millega tagatakse, et praegused miinimumpalgad fikseeritakse
                  nominaalselt vähemalt kolmeks aastaks;
            e)    töökaitseseadusandluse reform, et pikendada uute töökohtade puhul prooviaega
                  ühe aastani, vähendada lahkumistoetuse üldist määra ning tagada, et
                  lihttöölised ja spetsialistid saaksid lahkumistoetust samadel tingimustel, samuti
                  selleks, et tõsta kollektiivset koondamist käsitlevate eeskirjade aktiveerimise
                  alammäära eelkõige suuremate äriühingute puhul ning hõlbustada ajutiste
                  lepingute senisest suuremat kasutamist;
            f)    struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendite kasutamist kiirendatakse oluliselt;
            g)    kehtestatakse uus ravimisüsteem, millega eelistatakse geneeriliste ravimite
                  kasutamist;
            h)    luuakse ühtne riigihankesüsteem koos keskse hankeasutusega, millega
                  tagatakse eelkõige tõhus hankemenetlus ning eel- ja järelkontrollide
                  korraldamine;
            i)    õigusakt,      millega      lihtsustatakse  ja    kiirendatakse     ettevõtluseks,
                  tööstustegevuseks ja ametialaseks tegevuseks loa andmise menetlust;
            j)    muudetakse Kreeka konkurentsiameti institutsioonilist raamistikku, et
                  suurendada selle sõltumatust ning kehtestada mõistlikud tähtajad uurimiste
                  korraldamiseks, ostuste esitamiseks ja kaebuste tagasilükkamiseks;
            k)    parandatakse avaliku sektori varade haldamist, et saada vähemalt 1 miljard
                  eurot aastas ajavahemikus 2011–2013;
            l)    meetmeid, millega kõrvaldatakse teenuste osutamise vabaduse piirangud.
   4.       Kreeka võtab järgmised meetmed 2011. aasta märtsi lõpuks:
   lõike 3 punktis b osutatud meetmed võetakse lõplikult vastu.
   5.       Kreeka võtab järgmised meetmed 2011. aasta juuni lõpuks:
ET                                                    8                                              ET
 ---pagebreak---    a) avalikus sektoris kehtestatakse tõhus ja ühtne palgaastmestik, mida
      kohaldatakse riigisektori, kohalike omavalitsuste ja muude ametiasutuste
      suhtes ning mille puhul tasustamine kajastab tootlikkust ja ametikohustusi;
   b) meetmeid, millega rakendatakse avaliku halduse toimimist käsitleva sõltumatu
      välisuurimise tulemusi;
   c) tõhustatakse tööinspektsiooni tööd, tagatakse, et kõik töökohad oleksid täidetud
      kvalifitseeritud töötajatega ning kehtestatakse korraldada tulevate kontrollide
      arvulised eesmärgid.
ET                                    9                                                ET
 ---pagebreak---    6.      Kreeka võtab järgmised meetmed 2011. aasta septembri lõpuks:
           a)     2012. aasta eelarve projekti lisatakse konsolideerivad fiskaalmeetmed
                  suurusjärgus vähemalt 2,2 % SKPst. Eelarve sisaldab järgmisi meetmeid (või
                  erandolukorras meetmeid, mis annavad võrreldava säästu): käibemaksubaasi
                  täiendav laiendamine, kehtestades vähendatud maksumääraga kaupade ja
                  teenuste suhtes tavapärase maksumäära (et saada täiendavalt vähemalt 300
                  miljonit eurot); avaliku sektori tööhõive vähendamine lisaks eeskirjale, mille
                  kohaselt võib avalikus sektoris 5 pensionilejääja asemele võtta 1 töötaja (et
                  säästa vähemalt 600 miljonit eurot); mittealkohoolsete jookide aktsiisi
                  kehtestamine (kokku vähemalt 300 miljonit eurot); kinnisvaramaksu baasi
                  laiendamine varade väärtuste ajakohastamise abil (et saada lisatulu vähemalt
                  200 miljonit eurot); keskvalitsusest madalamate tasandite ümberkorraldamine
                  (sääst on vähemalt 500 miljonit eurot), et vähendada valitsemissektori
                  vahetarbimist (vähemalt 300 miljoni euro võrra võrreldes 2011. aastaga),
                  pensionide nominaalne külmutamine; teatavate elukutsete esindajate
                  hinnangulise maksustamise tõhustamine (et saada vähemalt 100 miljonit eurot);
                  avalik-õiguslikele ettevõtjatele tehtavate ülekannete vähendamine (vähemalt
                  800 miljoni euro võrra) pärast nende ümberkorraldamist; töötushüvitiste
                  miinimumgarantiide kehtestamine (et säästa 500 miljonit eurot);
                  hasartmängude maksustamisest saadava tulu täiendav suurendamine (vähemalt
                  225 miljonit saadakse lubade müügist ja 400 miljonit litsentsitasudena);
           b)     vähendatakse maksustamisega seotud tõkkeid ühinemiste ja omandamiste
                  puhul;
           c)     impordi ja ekspordiga seotud tolliprotseduuride lihtsustamine;
           d)     struktuuri- ja ühtekuuluvusfondide vahendite kasutamist kiirendatakse veelgi;
           e)     parema seadusandluse kava täielik rakendamine, et vähendada halduskoormust
                  20 % võrra (võrreldes 2008. aastaga).
   7.      Kreeka võtab järgmised meetmed 2011. aasta detsembri lõpuks:
           a)     lõike 6 punktis a osutatud meetmed võetakse lõplikult vastu;
           b)     ajavahemikku 2007–2013 hõlmava siseriikliku strateegilise viiteraamistiku
                  kohaste tegevusprogrammide kõikide juhtimis- ja vahendusasutuste
                  haldussuutlikkuse tõhustamine ning nende sertimine vastavalt standardile ISO
                  9001:2008 (kvaliteedijuhtimine).
                                              Artikkel 3
   Kreeka teeb komisjoniga täiel määral koostööd ja edastab põhjendatud taotluse korral
   komisjonile viivitamata andmed või dokumendid, mida on vaja selleks, et jälgida, kas
   käesolevat otsust täidetakse.
ET                                                10                                             ET
 ---pagebreak---                                                 Artikkel 4
   1.       Kreeka esitab nõukogule ja komisjonile kord kvartalis aruande, milles on esitatud
            poliitilised meetmed, mida on võetud käesoleva otsuse täitmiseks.
   2.       Lõikes 1 osutatud aruanded peaksid sisaldama järgmist üksikasjalikku teavet:
            a)     konkreetsed meetmed, mida on rakendatud aruande esitamise kuupäevaks, et
                   täita käesolevat otsust, sealhulgas nende kvantitatiivne eelarvemõju;
            b)     konkreetsed meetmed, mida kavatsetakse rakendada pärast aruande esitamise
                   kuupäeva, et täita käesolevat otsust, ning kõnealuste meetmete rakendamise
                   ajakava ja nende mõju eelarvele;
            c)     riigieelarve igakuine täitmine;
            d)     aastast lühemaid ajavahemikke hõlmavad andmed sotsiaalkindlustuse, kohalike
                   omavalitsuste ning eelarveväliste vahendite kasutamise kohta;
            e)     võlakirjade emiteerimine ja tagasiostmine;
            f)     teave avaliku sektori alaliste ja ajutiste töötajate arvu muutmise kohta;
            g)     maksmisele kuuluvad valitsemissektori kulud (koguvõlgnevused);
            h)     avalik-õiguslike ettevõtjate ja muude avalik-õiguslike üksuste finantsolukord.
   3.       Komisjon ja nõukogu analüüsivad aruandeid, et anda hinnang selle kohta, kas Kreeka
            täidab käesolevat otsust. Seoses kõnealuste hinnangutega võib komisjon määrata
            kindlaks meetmed, mida on vaja võtta käesoleva otsusega ettenähtud
            kohandamiskava saavutamiseks, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk.
                                                Artikkel 5
   Käesolev otsus jõustub sellest teavitamise päeval.
                                                Artikkel 6
   Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka Vabariigile.
   Brüssel,
                                                   Nõukogu nimel
                                                   eesistuja
ET                                                   11                                           ET


				|

		52014DC0423

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Portugali 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2014. aasta stabiilsusprogrammi kohta /* COM/2014/0423 final - 2014/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Portugali 2014. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2014. aasta stabiilsusprogrammi
kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5
lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,[2]
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone,[3]
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja
rakendada riigipõhiseid soovitusi.
(4)
Portugali suhtes kohaldati makromajanduslikku
kohandamisprogrammi kuni 17. maini 2014 kooskõlas otsuse 2011/344/EL artikli 1
lõikega 2, mille kohaselt tuli finantsabi teha kättesaadavaks kolme aasta
jooksul. 19. märtsil 2014 tegi nõukogu otsuse pikendada finantsabi
kättesaadavust kuue nädala võrra, et programmi tingimustele vastavust oleks
võimalik igakülgselt ja põhjalikult hinnata ning laenu viimane osa
nõuetekohaselt välja maksta. Määruse (EL) nr 472/2013 artikli 12 kohaselt oli
Portugal seega programmi rakendamise ajal vabastatud majanduspoliitika
kooskõlastamise Euroopa poolaasta järelevalvest ja hindamisest. Kuna Portugal
on programmist väljunud, siis tuleks ta taas täielikult Euroopa poolaasta
raamistikku kaasata.
(5)
13. novembril 2013 võttis komisjon vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[4]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande.[5]
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks prioriteedid finantsstabiilsuse, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu hoogustamise tagamiseks. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist,
taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada
majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
Määruse (EL) nr 472/2013 kohaselt oli Portugal
makromajanduslikku kohandamisprogrammi rakendamise ajal vabastatud kohustusest
esitada stabiilsusprogramm ja riiklik reformikava. Sellest hoolimata esitas
Portugal 30. aprillil 2014 ajakohastatud eelarvestrateegia dokumendi ja
valitsuse kirja, milles anti ülevaade viimastest strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkidega seonduvatest arengusuundadest. 17. mail esitas Portugali valitsus
enda rakendatava reformiprogrammi ja uued algatused jätkusuutliku majanduskasvu
saavutamiseks dokumendis pealkirjaga „Tee majanduskasvule: Portugali keskpika
perioodi reformistrateegia”.
(8)
2014. aasta eelarvestrateegia dokumendis
esitatud eelarvestrateegia eesmärk on korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk
jätkusuutlikul viisil 2015. aastaks ja saavutada keskpika perioodi eesmärk
2017. aastaks. Strateegia kohaselt plaanitakse viia valitsemissektori
eelarvepuudujääk 2014. aastal 4,0 %-ni SKPst ja vähendada seda 2015.
aastal veelgi, s.o 2,5 %-ni SKPst, kooskõlas eesmärkidega, mis seati
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames esitatud 21. juuni 2013.
aasta soovituses ja mida kinnitati veel kord makromajandusliku
kohandamisprogrammi kaheteistkümnendas läbivaatamises. Kuid Portugali
põhiseaduskohus tühistas 30. mail 2014 teatavad konsolideerimismeetmed,
mille mõju eelarve tulemustele on 2014. aastal hinnanguliselt ligikaudu 0,35 %
SKPst ning millel võib olla järelmõjusid ka 2015. aastal. Kokkulepitud
eesmärkide saavutamiseks tuleb valitsusel ellu viia samas mahus
asendusmeetmeid. Kaks kohtuasja on aga veel põhiseaduskohtus arutamisel,
mistõttu ei ole võetavate meetmete mahtu võimalik täpselt kindlaks määrata.
Kuna jäänud on vähe aega, siis võib valitsus olla sunnitud võtma (eelkõige
tulude poolel) meetmeid, mis on oma laadilt vähem majanduskasvu soosivad. 2015.
aastale järgnevate aastate puhul on strateegias kinnitatud eesmärki saavutada
keskpika perioodi eesmärk 2017. aastaks, korrigeerides struktuurset
eelarvepositsiooni 2016. aastal 0,5 % SKPst ja saavutades 2017. aastal 0,5 %
suuruse struktuurse eelarvepuudujäägi. Strateegia kohaselt saavutab valitsemissektori
koguvõlg kõrgeima taseme (umbes 130,5 % SKPst) 2014. aastal ning hakkab
seejärel 2015. aastal tasapisi langema. Strateegia eelarveprognooside aluseks
olev makromajanduslik stsenaarium on kooskõlas makromajandusliku
kohandamisprogrammi kaheteistkümnendal läbivaatamisel kokkulepituga ning seda
analüüsib riigi rahanduse nõukogu. 2014. aastal võetavaid eelarve
konsolideerimise meetmeid hinnatakse olevat piisavad, et saavutada
eelarvepuudujäägi eesmärk 4 % SKPst. Sellest hoolimata võivad selle eesmärgi
saavutamist ohustada riskid, mis tulenevad eeskätt mõnede riigi omanduses
olevate äriühingute liiga suure võlakoormuse tõhusamaks haldamiseks tehtavate
toimingutega seonduvast õiguslikust ebakindlusest ja nende mõjust statistikale.
2015. aastal plaanitakse eelarve kohandamine saavutada eelarve konsolideerimise
meetmete abil mahus 0,8 % SKPst, mida peetakse piisavaks, et saavutada
eesmärk 2,5 % SKPst. Lähtudes programmile antud hinnangust ja komisjoni
prognoosist ning toimides kooskõlas nõukogu määrusega (EÜ) nr 1466/97, on
nõukogu arvamusel, et strateegia eesmärgid on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu
pakti nõuetega.
(9)
Eelarve konsolideerimist on vaja toetada avaliku
sektori finantsjuhtimise süsteemi täiendavate reformidega. Hoolimata
makromajandusliku kohandamisprogrammi raames tehtud edusammudest tuleb eelkõige
lõpule viia eelarveraamistiku seaduse ulatuslik reform ning vaja on täiendavaid
pingutusi, et tagada kohustuste kontrollimise seadust jõustades range kontroll
kulude üle ja vältida täiendavate avaliku sektori maksevõlgnevuste kogunemist.
Äärmiselt oluline on jätkata riigi omanduses olevate äriühingute
restruktureerimist ja nende rahalise jätkusuutlikkuse tagamist, samuti
pensioni- ja tervishoiukulude ranget kontrollimist. Tulude poolel on ruumi muuta
maksusüsteem majanduskasvu paremini soodustavaks ja veelgi edendada
maksukuulekust.
(10)
Portugal seisab vastamisi töötuse probleemiga, mis
vaatamata hiljutisele langusele on endiselt väga kõrge, eriti noorema
rahvastiku hulgas. 2013. aastal oli töötuse määr 17 % ja noorte töötus 37,7 %,
mis, nagu ka mittetöötavate ja mitteõppivate noorte osakaal, on oluliselt üle
ELi keskmise. Tööhõive määr, mis oli Portugalis varem traditsiooniliselt kõrge,
on langenud majanduskriisi algusest alates märgatavalt, s.o 73,1 %-lt 2008.
aastal 65,6 %-le 2013. aastal. Noorte töötusega seoses on kooskõlas
noortegarantii eesmärkidega peamisteks lahendamist vajavateks probleemideks
nende noorte vähene kaasamine, kes ei ole end töötuna arvele võtnud, ning
vajadus viia haridus ja koolitus paremini vastavusse tööturu vajadustega.
Portugal on makromajandusliku kohandamisprogrammi raames rakendanud
mitmesuguseid tööturureforme, mille eesmärk on muuta paindlikumaks
palgakujundamismehhanisme ja ülemäära jäikasid tööhõive kaitset käsitlevaid õigusakte
ning parandada riiklike tööturuasutuste ja tööjõu aktiveerimise poliitika
toimimist. Siiski on veel jäänud probleeme: eelkõige on vaja vähendada tööturu
killustatust ja parandada palgatasemete reageerimist majandustingimuste
muutustele. Tööhõive kaitse süsteemi hiljutiste reformide mõju sõltumatu
hindamine aitaks hinnata nende mõju eelkõige töökohtade loomisele,
ebakindlusele, tööjõu kogukuludele ning kohtusse edasi kaevatud vallandamiste
arvule ja edasikaebamise tulemustele. Hoolimata negatiivse sotsiaalse mõju
leevendamiseks tehtud pingutustest on kriisile järgnenud majanduse kohandumine
suurendanud vaesust.
(11)
Portugal on teinud märkimisväärseid edusamme oma
haridussüsteemi reformimisel, võttes mitmeid meetmeid selleks, et võidelda
koolist väljalangemise vastu, parandada kolmanda taseme hariduse omandamise
määra ja viia oskused paremasse vastavusse tööturu vajadustega. Reformimeetmete
täielik rakendamine ja rahaliste vahendite tõhus kasutamine on siiski jätkuvalt
äärmiselt olulised. Eelkõige on vaja jätkata tööd selleks, et vähendada oskuste
mittevastavust tööturu vajadustele, muu hulgas suurendades kutsehariduse ja
-koolituse, sealhulgas kaheosalise kutsehariduse ja -koolituse kvaliteeti ja
atraktiivsust ning edendades tööandjate kaasamist, et nad aitaksid kaasa
õppekavade koostamisele ning pakuksid sobivat töökohas toimuvat väljaõpet ja
õpipoisiõpet. Samuti on vaja tõhusalt rakendada kesk- ja kolmanda taseme
haridust omandavatele õpilastele pakutavaid kutsenõustamisteenuseid, mis
oleksid kooskõlas tööturu vajadustega ja ootustega oskustele, ning tugevdada
seoseid ettevõtlussektoriga.
(12)
Portugal on võtnud makromajandusliku
kohandamisprogrammi raames märkimisväärseid meetmeid pangandussektori
kapitalibaasi parandamiseks ning selle järelevalve- ja kriisilahendusraamistiku
tugevdamiseks. Siiski on veel olulisi lahendamata probleeme, nagu Portugali
pankade kasumlikkus, mida tuleb hoolega jälgida ja millega tuleb tegeleda. 2014.
aasta esimese kvartali andmed näitavad, et mõnede abi saanud pankade tulemused
olid positiivsed. Endiselt on probleemiks varade kvaliteedi halvenemine:
väärtuse langus on jäänud kõrgele 6 % tasemele kogubrutolaenudest ja kõrge
on ka viivislaenude osakaal (10,6 %), eriti äriühingutele antud laenude
segmendis (üle 16 %). Portugal on võtnud mitu meedet elujõulistele
äriühingutele laenuandmise hõlbustamiseks, kuid rahastamistingimused on jäänud
raskeks, eriti VKEde jaoks, ning ettevõtlussektori alternatiivid rahastamise
saamiseks mujalt kui pankadest on endiselt piiratud. VKEdele antud uute laenude
arv langes 2013. aastal 2012. aastaga võrreldes 4,8 %. Portugali
ettevõtetele antud uute laenude keskmised intressimäärad on 2013. aasta alguses
mõnevõrra langenud, kuid püsivad euroala keskmisest märkimisväärselt kõrgemad.
Ettevõtlussektori liiga suurt võlakoormust ja pangandussektori täiendavat
finantsvõimenduse vähendamise vajadust arvestades on pankade suutlikkus
elujõulistele äriühingutele laenu anda jäänud piiratuks.
(13)
Selleks et tagada energeetikasektori tõhusus ja
jätkusuutlikkus ning vähendada majanduse jaoks energiakulusid, on
makromajandusliku kohandamisprogrammi raames jõustatud kaks meetmepaketti.
Siiski tuleb vähendada ülemäärast tulusust energeetikasektoris ja aina kasvavat
suurt energiatariifi võlga. Sel eesmärgil teatas Portugal hiljuti kolmandast
meetmepaketist, mis hõlmab 2014. aastaks energiaettevõtjatele kehtestatud
erimaksu pikendamist 2015. aastani. Lisaks sellele on energiavõrkude piiriülene
integreerimine ning elektri- ja gaasiühenduste projektide rakendamise
kiirendamine jäänud veel lahendamata probleemideks, mis nõuavad tugevaid
järelmeetmeid. Transpordisektoris on programmi rakendamisel tehtud edusamme
eelkõige Portugali sadamate konkurentsipositsiooni parandamisel, põhjaliku
pikaajalise transpordikava koostamisel pärast selle nõrkade kohtade ja puuduste
kõrvaldamist ning regulatiivse raamistiku parandamisel. Põhjaliku pikaajalise
transpordikava ja sadamate reformimeetmete kava tõhusaks rakendamiseks on
siiski veel vaja võtta täiendavaid meetmeid. Samuti on vaja võtta meetmeid
selleks, et tagada transpordivaldkonna reguleeriva asutuse sõltumatus ja
suutlikkus ning riigi omanduses olevate transpordisektori ettevõtete rahaline
jätkusuutlikkus ning suurendada raudteevedude tõhusust ja konkurentsi.
(14)
Linnaalade üüriturul on ellu viidud põhimõttelise
tähtsusega reform, mille eesmärk on suurendada eluasemeturu dünaamilisust,
sealhulgas seades omanike ja üürnike õigused ja kohustused paremini tasakaalu,
suurendades paindlikkust lepingu kestuse valimisel ja luues stiimulid
renoveerimistöödeks. Veel on vaja teha tööd selle reformi mõju põhjalikuks
hindamiseks, võttes aluseks peamisi turu arengut suunavaid tegureid ja
Portugali üürituru varimajandust käsitlevad andmed. Portugal on teinud
märkimisväärseid edusamme oma ettevõtluskeskkonna parandamisel, eelkõige
toetades paremaid raamtingimusi, edendades ettevõtluskultuuri ja parandades
raskustes olevate ettevõtete maksejõuetusmenetlusi. Nüüd tuleks tähelepanu
suunata rakendamisele. Haldus- ja litsentsimismenetluste lihtsustamisega on
edasi mindud, ent mitmed meetmed on veel vaja lõpule viia. Täiendavaid
pingutusi on vaja selleks, et kõrvaldada konkurentsitakistused
teenustesektoris, eelkõige võttes vastu sektoripõhised muudatused, ja vabade
elukutsete esindajate pakutavate teenuste kutseteenuste valdkonnas, võttes
vastu ülejäänud kutseorganisatsioone käsitlevad õigusaktid. Reguleerimise ja
konkurentsiga seoses on vajalikud järelmeetmed selleks, et tagada siseriiklike
valdkondlike reguleerivate asutuste ja konkurentsiameti iseseisvus ja sõltumatus.
Avaliku sektori asutuste tehtavate maksete puhul esineb endiselt
märkimisväärseid viivitusi.
(15)
Makromajandusliku kohandamisprogrammi raames on
tublisti edasi mindud avaliku sektori moderniseerimise ja ratsionaliseerimisega
tööhõive, tasustamispõhimõtete, töötingimuste, organisatsiooni tõhususe ja
teenuste kvaliteedi seisukohast. Siiski tuleb mõned kavandatud reformimeetmed
veel lõpule viia ja samuti tuleb parandada läbipaistvust. Kohtusüsteemi
tõhususe parandamiseks tehtud märkimisväärsetest edusammudest hoolimata on vaja
seda veelgi parandada, eelkõige sellistes aspektides nagu menetluste kestus,
lõpuleviidud ja algatatud kohtumenetluste suhtarv, pooleliolevate kohtuasjade
arv ning järelevalve- ja hindamisprotsess.
(16)
[17. juunil 2014] viis komisjon lõpule Portugali
makromajandusliku kohandamisprogrammi kaheteistkümnenda ja viimase
läbivaatamise. Komisjon on oma analüüsi põhjal jõudnud järeldusele, et
programmi edukas rakendamine oli majanduslike ja finantsriskide ohjamiseks ja
tasakaalustamatuse vähendamiseks hädavajalik. Portugal on programmi raames
vastu võtnud mitmesuguseid keerukaid struktuurireforme, mis on hakanud
suurenenud konkurentsivõime ja majanduse taas kasvule pöördumise näol vilja
kandma, ent veel on vaja tööd teha, et hinnata reformide mõju majanduse
toimimisele. Seepärast on selleks, et hinnata, kas kõik rakendatud reformid
aitavad kaasa konkurentsivõime, toodangu ja tööhõive kasvule, äärmiselt oluline
jätkata nende jälgimist.
(17)
Kuna pärast 28. juunil 2014 juriidiliselt lõpule
jõudva makromajandusliku kohandamisprogrammi lõppemist on Portugal taas
täielikult kaasatud Euroopa poolaasta raamistikku, on komisjon oma
kaheteistkümnenda ja viimase läbivaatamise põhjal ja seda silmas pidades
hinnanud Portugali esitatud dokumente. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Portugali eelarve- ja
sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga liidu üldise
majandusjuhtimise vajadust silmas pidades ka nende vastavust ELi eeskirjadele
ja juhistele, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse.
Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused Portugalile kajastuvad
allpool esitatud soovitustes 1–8.
(18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Portugali stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[6] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1. Kõnealused soovitused koostati kohandamisprogrammi väga
hiljutise eduka lõpule jõudmise järel ja tuginevad seepärast programmi
saavutustele, et kindlustada selle püsiv rakendamine.
(19)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka
kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu
esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro.
Portugal peaks tagama ka nende soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Portugalil võtta ajavahemikus 2014–2015
järgmisi meetmeid:
1.           Täielikult
rakendada 2014. aasta eelarvestrateegiat, et saavutada eelarve-eesmärgid
ja vältida täiendavate maksevõlgnevuste kogunemist. 2015. aastal rangelt
rakendada 2014. aasta eelarvestrateegia dokumendis esitatud
eelarvestrateegiat, et viia eelarvepuudujääk tasemele 2,5 % SKPst
kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud soovituses seatud
eesmärgiga, saavutades samal ajal ka nõutud struktuurilise kohanduse. Asendada konsolideerimismeetmed,
mille põhiseaduskohus leiab olevat põhiseadusvastased, nii kiiresti kui
võimalik sarnases mahus ja sarnase kvaliteediga meetmetega. Ülemäärase
eelarvepuudujäägi korrigeerimine peaks toimuma jätkusuutlikul ja majanduskasvu
soodustaval viisil, piirates ühekordsete ja ajutiste meetmete kasutamist.
Ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise järel tagada kavandatud iga-aastane
struktuuriline kohandus keskpika perioodi eesmärgi suunas mahus, mis vastab
vähemalt nõutavale iga-aastasele struktuurilisele kohandusele 0,5 % SKPst,
heades majandustingimustes suuremaski mahus, ning tagada võlareegli täitmine,
et viia valitsemissektori võla suhe SKPsse kõrgelt tasemelt jätkusuutlikule
teele. Seada prioriteediks kulupõhine eelarve konsolideerimine ning suurendada
veelgi avaliku sektori kulutuste tõhusust ja kvaliteeti. Hoida keskse,
piirkondliku ja kohaliku valitsemistasandi kulud rangelt kontrolli all. Jätkata
riigi omanduses olevate äriühingute restruktureerimist. Töötada 2014. aasta
lõpuks välja kestev lahendus pensionisüsteemi jätkusuutlikkuse tagamiseks
keskpikas perspektiivis. Hoida tervishoiukulude kasv kontrolli all ja minna
edasi haiglareformiga. Vaadata läbi maksusüsteem ja muuta see majanduskasvu
paremini soodustavaks. Jätkata maksukuulekuse parandamist ja võitlust maksudest
kõrvalehoidmise vastu, suurendades maksuhalduse tõhusust. Tugevdada avaliku
sektori finantsjuhtimise süsteemi, viies kiiresti lõpule eelarveraamistiku
seaduse ulatusliku reformi ja rakendades seda 2014. aasta lõpuks. Tagada
kohustuste kontrollimise seaduse range täitmine. Tõhusalt rakendada avaliku
sektori ühtset palga ja lisatasude skaalat alates 2015. aasta algusest.
2.           Säilitada miinimumpalkade
arengu kooskõla tööhõive ja konkurentsivõime edendamise eesmärkidega. Tagada
palgakujundamise süsteem, mis soodustab palkade vastavusse viimist
tootlikkusega valdkondlikul ja/või ettevõtte tasandil. Uurida
sotsiaalpartneritega konsulteerides ja siseriiklike tavade kohaselt võimalust
näha ette kord, mille kohaselt ettevõte saaks ajutiselt loobuda tööandjate ja
töötajate esindajate vahel kokku lepitud valdkondlike kollektiivlepingute
kohaldamisest. Esitada 2014. aasta septembriks ettepanekud korra kohta, mille
kohaselt ettevõte saaks loobuda tööandjate ja töötajate esindajate vahel kokku
lepitud valdkondlike kollektiivlepingute kohaldamisest, ja kollektiivlepingute
püsimise läbivaatamise kohta.
3.           Esitada 2015. aasta märtsiks
sõltumatu hinnang tööhõive kaitse süsteemi hiljutiste reformide kohta koos
tööturu killustatuse vähendamiseks tehtavate võimalike täiendavate reformide
tegevuskavaga. Jätkata käimasolevat aktiivse tööturupoliitika ja riiklike
tööturuasutuste reformi, mille eesmärk on suurendada tööhõive määra ja tööjõus
osalemise määra, täpsemalt parandades kutsenõustamise / tööotsimisel abistamise
ja tööjõu aktiveerimise / karistuste rakendamise süsteeme eesmärgiga vähendada
pikaajalist töötust ja integreerida inimesed, kes on tööturust kõige kaugemal.
Tegeleda noorte suure tööpuudusega eelkõige tõhusa ootustele vastavate oskuste
prognoosimisega ja nende noorte kaasamisega, kes ei ole end töötuna arvele
võtnud, kooskõlas noortegarantii eesmärkidega. Tõsta miinimumsissetuleku
tagamise skeemide kohaldatavuse künnist. Kindlustada sotsiaalabi piisav katvus,
tagades samal ajal toetusesaajate tõhus aktiveerimine.
4.           Parandada haridussüsteemi
vastavust tööturu vajadustele, et vähendada koolist väljalangevust, ja madalaid
haridustulemusi. Tagada avaliku sektori hariduskulutuste tõhusus ja vähendada
oskuste mittevastavust tööturu vajadustele, sealhulgas parandades kutsehariduse
ja -koolituse kvaliteeti ja atraktiivsust ning edendades koostööd
ettevõtlussektoriga. Tõhustada riiklike teadusasutuste ja ettevõtlussektori
vahelist koostööd ning edendada teadmussiiret.
5.           Jälgida pankade likviidsuspositsiooni
ja võimalikke kapitai puudujääke, sealhulgas teostades kohapealseid temaatilisi
kontrolle ja stressitestimist. Jätkata pankade kriisilahenduskavade hindamist
ja parandada vajaduse korral hindamisprotsessi. Rakendada põhjalikku strateegiat
ettevõtlussektori liiga suure võlakoormuse vähendamiseks ja tugevdada pingutusi
alternatiivsete rahastamisvõimaluste valiku laiendamiseks, sealhulgas varajases
arenguetapis olevate ettevõtete jaoks, suurendades elujõuliste ettevõtete jaoks
mõeldud võla restruktureerimise vahendite (eriti PER ja SIREVE) tõhusust, luues
pankade ja võlgnike jaoks stiimulid olla varakult restruktureerimisprotsessi
kaasatud ning parandades kapitaliturgude kaudu rahastamise kättesaadavust.
Tagada, et kindlakstehtud meetmed toetavad rahaliste vahendite ümbersuunamist
tootlikesse majandusharudesse. Rakendada 2014. aasta septembri lõpuks varajase
hoiatamise süsteem, mille abil tuvastada ettevõtete, sealhulgas VKEde rahalisi
raskusi, eesmärgiga toetada äriühingute võlgade varajast restruktureerimist,
vähendada VKEde laenumaksete võlgnevusi ja kiirendada viivislaenude tasumisel
kokkuleppele jõudmist.
6.           Rakendada energeetikasektori
teist ja kolmandat meetmepaketti, mille eesmärk on vähendada majanduse jaoks
energiakulusid, kõrvaldades samal ajal energiatariifi võla 2020. aastaks, ning
jälgida hoolikalt nende rakendamist. Parandada energiavõrkude piiriülest
integreerimist ning kiirendada elektri- ja gaasiühenduste projektide
rakendamist. Rakendada põhjalikku pikaajalist transpordikava ja sadamate
sektori reformide jaoks kehtestatud ajakava. Tagada, et sadamate käitamise
kehtivate kontsessioonide ja uute loa andmise skeemide üle uuesti peetavad
läbirääkimised oleksid tulemustele orienteeritud ja kooskõlas siseturu
põhimõtetega, eelkõige riigihangete eeskirjadega. Tagada, et riigi
transpordisektori reguleeriv asutus (AMT) oleks 2014. aasta septembri lõpuks
täiesti sõltumatu ja tegevusvalmis. Tagada riigi omanduses olevate
transpordisektori äriühingute rahaline jätkusuutlikkus. Tugevdada raudteesektori
tõhusust ja konkurentsi selles, rakendades CP Carga konkurentsikava pärast
kaubaterminalide üleandmist ning tagades riigi omanduses oleva taristuettevõtja
ja raudteeveo-ettevõtjate juhtkonna sõltumatuse.
7.           Parandada veelgi Portugali
eluasemeturu hindamist, sealhulgas luues 2014. aasta novembri lõpuks
süstemaatilisema seire- ja aruandlusraamistiku, ning avaldada põhjalik aruanne
kõnealuse turu varimajanduse kohta. Jätkata pingutusi regulatiivse koormuse
täiendavaks kaardistamiseks, eesmärgiga hõlmata sellega 2015. aasta märtsiks ka
seni veel kaardistamata sektorid. Võtta vastu ja rakendada 2014. aasta lõpuks
seni veel vastuvõtmata litsentsimisdekreedid ja sektoripõhised muudatused.
Kõrvaldada 2014. aasta septembri lõpuks ülejäänud piirangud vabade elukutsete
esindajate pakutavate teenuste sektoris ja jõustada kutseorganisatsioonide
muudetud põhikirjad, mida ei ole makromajandusliku kohandamisprogrammi raames
veel vastu võetud. Kõrvaldada viivitused avaliku sektori maksete tegemisel.
Tagada riigi reguleerivatele asutustele ja konkurentsiametile piisavad vahendid
ning võtta kiiresti vastu riigi konkurentsiameti põhikiri.
8.           Jätkata keskse, piirkondliku
ja kohaliku valitsemistasandi asutuste ratsionaliseerimist ja moderniseerimist.
Rakendada reforme, millega edendada kohtusüsteemi tõhusust ja suurendada
läbipaistvust. Suurendada jõupingutusi makromajandusliku kohandamisprogrammi
raames elluviidud reformide ning kavas olevate ja tulevaste reformide
rakendamise hindamist. Eelkõige lisada seadusloome protsessi kohustuslikud
süstemaatilised eel- ja järelhindamised. Luua valitsuse tasemel oma tegevuses
sõltumatu keskne hindamisüksus, kes hindab kõnealuste reformide rakendamist,
sealhulgas kooskõla eelneva mõjuhinnanguga, ja esitab selle kohta iga kuue kuu
järel aruande, mis vajaduse korral sisaldab parandusmeetmeid.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2014) 423 final.
[3]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.


title: 2013/461/EL: Komisjoni soovitus, 17. september 2013 , SOLVITi toimimise põhimõtete kohta EMPs kohaldatav tekst

text:
               19.9.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 249/10

         KOMISJONI SOOVITUS,
   17. september 2013,
   SOLVITi toimimise põhimõtete kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2013/461/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               ELi toimimise lepingu artiklis 26 määratletakse siseturg sisepiirideta alana, mille ulatuses tagatakse kaupade, isikute, teenuste ja kapitali vaba liikumine. Euroopa Liidu lepingu artikli 4 lõike 3 kohaselt peavad liikmesriigid kasutama kõiki asjakohaseid meetmeid, et täielikult täita liidu õigusaktidest tulenevaid kohustusi.

               (2)

               Siseturg pakub palju võimalusi eraisikutele, kes soovivad elada ja töötada teises liikmesriigis, ja ettevõtjatele, kes soovivad laiendada oma turgu. Ehkki siseturg toimib üldiselt hästi, tekib mõnikord probleeme, kui ametiasutused ei järgi liidu õigust.

               (3)

               7. detsembri 2001. aasta soovituse 2001/893/EÜ (siseturu probleemide lahendamise võrgustiku SOLVIT kasutamise põhimõtete kohta) (1) avaldamise järel moodustati SOLVIT kui liikmesriikide ametiasutuste juurde loodud keskuste võrgustik, mis aitab kiiresti ja mitteametlikult lahendada probleeme seoses üksikisikute ja ettevõtjate õiguste kasutamisega siseturul.

               (4)

               SOLVIT on mitteametlik ja pragmaatiline võrgustik, mille lahendused on kooskõlas liidu õigusega ja mis kasutab probleemide lahendamiseks kaht liikmesriiki hõlmavat läbipaistvat protsessi. Ehkki komisjon tavaliselt juhtumite lahendamises ei osale, on ta SOLVITi keskustega tihedas kontaktis, pakub korrapäraselt õigusalast koolitust ning mõne keerulisema juhtumi puhul ka mitteametlikku nõu. Ta jälgib ka elektroonilise andmebaasi kaudu SOLVITi juhtumite lahendamise protsessi ja selle tulemusi ning võib sekkuda, kui leiab, et SOLVITi keskuste pakutud lahendused ei ole kooskõlas liidu õigusega. SOLVITi tegevuse hindamise tulemused näitavad, et võrgustik mitte ainult ei aita kaasa üksikjuhtumite lahendamise seaduslikkuse tagamisele, vaid on aidanud ka parandada liidu õiguse järgimist liikmesriikide ametiasutuste poolt.

               (5)

               SOLVIT on alates oma tegevuse alustamisest märkimisväärselt edasi arenenud ja käsitleb praegu kümme korda rohkem juhtumeid kui kümme aastat tagasi. Võrreldes esialgu ettenähtuga on laienenud ka käsitlevate juhtumite sisuline ulatus. Suur enamus juhtumitest lahendatakse rahuldava tulemusega keskmiselt üheksa nädala jooksul. See on toonud kaasa väga positiivse tagasiside SOLVITit kasutanud üksikisikutelt ja ettevõtjatelt.

               (6)

               SOLVITi edu juures tuleb siiski märkida, et tema teenuste laiema ulatusega kaasneb ka rohkem probleeme. Võrgustiku põhjaliku hindamise käigus 2010. aastal selgus, et mitte kõiki SOLVITi keskusi ei rahastata ühtemoodi hästi ja mitte kõik keskused ei ole võrdselt nähtavad. Samuti erineb lahendatavate juhtumite arv ja pakutavate teenuste tase ning SOLVITi olemasolust on teadlikud liiga vähesed inimesed ja ettevõtjad.

               (7)

               Nende järelduste põhjal on selge, et on vaja võtta meetmeid SOLVITi tugevdamiseks ja tema nähtavuse suurendamiseks nii internetis kui ka mujal, nagu on rõhutatud komisjoni talituste töödokumendis „Ühtse turu probleemide tõhusa lahendamise edendamine”, ühtse turu paremat juhtimist käsitlevas teatises (2) ja ELi kodakondsust käsitlevas aruandes (3). Selleks tuleks soovitus 2001/893/EÜ asendada uuega. Käesoleva uue soovituse eesmärk on selgitada SOLVITi ülesandeid, tuginedes parimale tavale. Selles sätestatakse nii liikmesriikide kui ka komisjoni jaoks eesmärgid ja standardid, mille abil tagada, et ettevõtjad ja kodanikud saaksid tõhusat abi olukorras, kus on eiratud liidu õigust. Samuti on selle eesmärk tagada, et SOLVITi keskused kohaldaksid samu eeskirju ja osutaksid kogu võrgustiku ulatuses sama tüüpi teenuseid.

               (8)

               Selleks et tagada volituste ühetaoline tõlgendamine kogu võrgustikus, määratakse käesolevas soovituses kindlaks konkreetset tüüpi juhtumid, mida SOLVIT peaks käsitlema. Soovituses 2001/893/EÜ on öeldud, et SOLVIT tegeleb ühtse turu eeskirjade „väärkohaldamise” juhtumitega. Selline määratlus on põhjustanud vastuolusid. Esiteks toob väärkohaldamise mõiste väidetavalt kaasa olukorra, kus SOLVITi keskused ei saa käsitleda juhtumeid, mille puhul siseriiklikud eeskirjad on vastuolus liidu õigusega (nn struktuurilised juhtumid), ning teiseks olukorra, kus SOLVIT saab tegutseda ainult juhul, kui asjaomased liidu õigusaktid käsitlevad siseturgu.

               (9)

               SOLVITi juhtumid on nüüd määratletud kui piiriülesed probleemid, mis tulenevad siseturgu käsitlevate liidu õigusaktide võimalikust rikkumisest riigiasutuse poolt, niivõrd kui sellise rikkumise suhtes ei kohaldata kohtumenetlust liikmesriigi või ELi tasandil.

               (10)

               Rikkumise mõistet kasutatakse täpsustamaks, et SOLVITi keskused käsitlevad SOLVITi juhtumitena kõiki juhtumeid, mille korral riigiasutused eiravad liidu siseturu valdkonna õigust, olenemata probleemi algpõhjusest. Suur enamik SOLVITi käsitletavatest juhtumitest on seotud olukorraga, kus riigiasutus kohaldab valesti liidu siseturu valdkonna õigust. Samas on SOLVITi keskused näidanud, et nad on suutelised pakkuma tõhusat abi ka struktuuriliste probleemide korral. Kuigi struktuurilised juhtumid moodustavad ainult väikese osa SOLVITi üldisest töövaldkonnast, on selliste juhtumite käsitlemine SOLVITis tähtis tagamaks, et need probleemid ei jääks märkamatuks. Niimoodi tagatakse, et struktuurilisi probleeme käsitletakse tõhusalt asjakohasel tasandil.

               (11)

               Käesolevas soovituses kinnitatakse, et SOLVIT tegeleb juhtumitega, mis kujutavad endast riigiasutustega seotud piiriüleseid probleeme. Piiriülesuse kriteerium tähendab, et SOLVITi juhtumit käsitlevad kahe liikmesriigi SOLVITi keskused, ning see tagab tulemuste läbipaistvuse ja kvaliteedi. Riigiasutuse kriteerium on seotud asjaoluga, et SOLVIT on liikmesriigi ametiasutuse osa ja tegutseb ainult mitteametlikult.

               (12)

               Käesolevas soovituses püütakse ka selgitada, missuguseid teenuseid võivad üksikisikud ja ettevõtjad SOLVITilt oodata. Selles nähakse ette abitaotlejate teavitamise kord ja neile pakutava abi miinimumtase. Samuti antakse ülevaade menetluse eri etappidest ning tähtaegadest, millest tuleb SOLVITi juhtumi lahendamisel kinni pidada, ja sellest, kuidas käitutakse juhul, kui juhtumit ei ole võimalik lahendada.

               (13)

               Lisaks sellele nähakse soovituses ette miinimumstandardid, millele SOLVITi keskused peaksid vastama seoses oma korralduse ja õigusliku pädevusega ning seoses suhetega, mis neil on muude võrgustikega. Samuti selgitatakse komisjoni rolli SOLVITi võrgustikus.

               (14)

               Komisjon korraldas hiljuti SOLVITi elektroonilise andmebaasi ümber, liites selle eraldi moodulina siseturu infosüsteemiga. Selle tehnilise integratsiooni tagajärjel kohaldatakse nüüd ka SOLVITi suhtes eeskirju, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 25. oktoobri 2012. aasta määruses (EL) nr 1024/2012, mis käsitleb siseturu infosüsteemi kaudu tehtavat halduskoostööd ning millega tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2008/49/EÜ (IMI määrus) (4), milles käsitletakse isikuandmete ja konfidentsiaalse teabe töötlemist. Käesolevas soovituses täpsustatakse kooskõlas IMI määrusega isikuandmete töötlemise teatavaid aspekte juhtumite menetlemisel SOLVITis.

               (15)

               Soovituse eesmärk ei ole kindlaks määrata, kuidas komisjon käsitleb otse talle laekunud kaebusi, ega mõjutada mingil viisil komisjoni rolli aluslepingute täitmise järelevalvajana. Samuti ei ole selle eesmärk täpsustada süsteemi EU PILOT ja selle riiklike koordinaatorite rolli. Neid küsimusi käsitletakse korrapäraselt ajakohastatavates erisuunistes,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   I.   EESMÄRK JA MÕISTED

   A.   Eesmärk

   Käesolevas soovituses sätestatakse SOLVITi toimimise põhimõtted. SOLVITi eesmärk on leida kiired, tõhusad ja mitteametlikud lahendused probleemidele, mis tekivad siis, kui riigiasutused keelavad üksikisikutel ja ettevõtjatel kasutada siseturul nende ELi õigusi. Võrgustik aitab kaasa ühtse turu paremale toimimisele, soodustades ja edendades liidu õiguse paremat järgimist. Kirjeldatud eesmärgi saavutamiseks peaksid liikmesriikide SOLVITi keskused tegema koostööd käesolevas soovituses sätestatud põhimõtete alusel.
   B.   Mõisted

   Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:
   1)   „abitaotleja”– füüsiline või juriidiline isik, kellel on tekkinud piiriülene probleem ja kes annab selle SOLVITile lahendada kas otse või vahendaja kaudu, või organisatsioon, kes annab konkreetse probleemi SOLVITile lahendada oma liikme(te) nimel;
   2)   „piiriülene probleem”– probleem, mis on ühe liikmesriigi abitaotlejal tekkinud seoses sellega, et teise liikmesriigi ametiasutus rikub tõenäoliselt liidu siseturu valdkonna õigust, sealhulgas probleem, mille on abitaotlejale tekitanud tema enda riigi ametiasutused, kui abitaotleja on kasutanud vaba liikumise õigust või kui ta on püüdnud seda teha;
   3)   „liidu siseturu valdkonna õigus”– liidu õigusaktid, eeskirjad või põhimõtted, milles käsitletakse siseturu toimimist ELi toimimise lepingu artikli 26 lõike 2 tähenduses, sealhulgas eeskirjad, mille eesmärk ei ole reguleerida siseturgu, kuid mis mõjutavad kaupade, teenuste, isikute või kapitali vaba liikumist liikmesriikide vahel;
   4)   „riigiasutus”– liikmesriigi avaliku halduse osa kas kesk-, piirkondlikul või kohalikul tasandil või mis tahes organ, olenemata õiguslikust vormist, kellele on siseriikliku õigusaktiga antud vastutus avaliku teenuse osutamise eest riigi kontrolli all ja kellel on selleks erivolitused, mis ulatuvad kaugemale volitustest, mis tulenevad üksikisikutevahelistele suhetele kohaldatavatest tavapärastest eeskirjadest;
   5)   „kohtumenetlus”– ametlik menetlus vaidluse lahendamiseks kohtus või kohtulaadses asutuses. Mõiste ei hõlma halduskaebusi probleemi põhjustanud asutuse peale;
   6)   „struktuuriline probleem”– rikkumine, mille põhjuseks on asjaolu, et riiklik eeskiri on vastuolus liidu õigusega;
   7)   „kohalik keskus”– selle liikmesriigi SOLVITi keskus, millel on abitaotlejaga kõige tugevam side näiteks kodakondsuse, elukoha või asukoha alusel, või selle liikmesriigi SOLVITi keskus, kus abitaotleja on omandanud õigused, millega tema probleem on seotud;
   8)   „juhtiv keskus”– selle liikmesriigi SOLVITi keskus, kus on väidetavalt rikutud liidu siseturu valdkonna õigust;
   9)   „SOLVITi andmebaas”– veebipõhine rakendus, mis on loodud siseturu infosüsteemi (IMI) sees eesmärgiga toetada SOLVITi juhtumite käsitlemist.
   II.   SOLVITI VOLITUSED

   SOLVITi võrgustikus käsitletakse piiriüleseid probleeme, mis tulenevad liidu siseturu valdkonna õiguse võimalikust rikkumisest riigiasutuse poolt, niivõrd kui sellise rikkumise suhtes ei kohaldata kohtumenetlust liikmesriigi või liidu tasandil. Võrgustik aitab kaasa ühtse turu paremale toimimisele, soodustades ja edendades liidu õiguse paremat järgimist.
   III.   SOLVITI PAKUTAVAD TEENUSED

   Liikmesriigid peaksid tagama, et abitaotlejatele osutatakse vähemalt järgmisi teenuseid.

               1)

               SOLVITi keskused peaksid olema kättesaadavad telefoni või e-posti teel ning andma neile laekunud teadetele kiire vastuse.

               2)

               Abitaotlejatele tuleks anda ühe nädala jooksul esimene vastus, milles märgitakse, kas SOLVIT saab nende juhtumiga tegeleda või mitte, juhul kui esitatud teabe alusel on võimalik sellist otsust teha. Vajaduse korral tuleks abitaotlejatelt esimeses vastuses paluda ka esitada kõik dokumendid, mida on vaja nende toimiku menetlemiseks. Ühe kuu jooksul pärast esimese vastuse saatmist ja tingimusel, et toimik on täielik, tuleks abitaotlejatele saata kinnitus selle kohta, kas juhtiv keskus on nende toimiku vastu võtnud ja kas nende juhtum avatakse SOLVITi juhtumina.

               3)

               Kui probleemi ei saa käsitleda SOLVITi juhtumina, tuleks abitaotlejatele seda põhjendada ja neile tuleks anda nõu muude võimalike meetmete kohta, mida nad võivad võtta probleemi lahendamiseks, sealhulgas edastada võimaluse korral probleem muule asjakohasele teabe- või probleemide lahendamise võrgustikule või asjaomasele riiklikule pädevale asutusele.

               4)

               Kümne nädala jooksul pärast juhtumi avamise kuupäeva tuleks abitaotlejale esitada probleemi lahendus, mis võib hõlmata selgitusi kohaldatava liidu õiguse kohta. Erakorralistel asjaoludel ja eelkõige juhul, kui lahendus on kohe valmimas või kui tegemist on struktuurilise probleemiga, võib hoida juhtumi avatuna ka pärast tähtaega kuni kümne nädala jooksul, tingimusel et abitaotlejale on sellest teatatud.

               5)

               Abitaotlejaid tuleks teavitada SOLVITi mitteametlikust laadist ning kohaldatavatest menetlustest ja tähtaegadest. Samuti tuleks neid teavitada muudest võimalikest õiguskaitsevahenditest ning hoiatada, et juhtumi menetlemine SOLVITis ei pikenda siseriiklikke edasikaebamise tähtaegu ning et SOLVITi pakutavad lahendused on mitteametlikud ja neid ei saa edasi kaevata. Taotlejatele tuleks ka mainida, et SOLVITi teenused on tasuta. Samuti tuleks neid korrapäraselt teavitada nende juhtumi menetlemise seisust.

               6)

               Arvestades, et SOLVITi menetlused on mitteametlikud, ei ole abitaotlejatel keelatud algatada riikliku tasandi ametlikku menetlust, mille tulemusena SOLVITi juhtum lõpetatakse.

               7)

               Kui on leitud edukas lahendus, tuleks abitaotlejale anda nõu meetmete kohta, mida võtta, et pakutud lahendusest kasu saada.

               8)

               Niipea, kui ilmneb, et SOLVIT ei ole võimeline juhtumit lahendama, tuleks juhtum sulgeda ja abitaotlejale sellest viivitamata teatada. Sellisel juhul peaks SOLVIT andma abitaotlejale nõu muude õiguskaitsevõimaluste kohta, mis on olemas riiklikul või liidu tasandil. Kui SOLVITi keskus soovitab abitaotlejal esitada kaebus komisjonile, peaks ta ühtlasi soovitama lisada ka viide eelnevale menetlusele SOLVITis (selleks tuleks kaebusesse märkida menetluse viitenumber ja lisada menetluse lühikokkuvõte). Lahendamata juhtumitest tuleks komisjonile andmebaasi kaudu korrapäraselt teatada.

               9)

               Pärast juhtumi sulgemist tuleks paluda abitaotlejatelt tagasisidet nende juhtumi käsitlemise kohta SOLVITis.

         IV.   SOLVITI KESKUSTE KORRALDUS

               1)

               SOLVITi keskus peaks olema igas liikmesriigis.

               2)

               Selleks et SOLVITi keskused saaksid täita käesolevas soovituses sätestatud ülesandeid, peaksid liikmesriigid tagama, et:

                           a)

                           SOLVITi keskustes oleks piisaval hulgal kvalifitseeritud töötajaid, kes suudaksid vajaduse korral suhelda rohkem kui ühes Euroopa Liidu keeles, et tagada kiire ja läbipaistev suhtlus teiste SOLVITi keskustega;

                           b)

                           SOLVITi keskuste käsutuses oleksid piisavate õigusalaste teadmiste või liidu õiguse kohaldamise kogemustega eksperdid, kes suudaksid anda juhtumitele sõltumatu õigusliku hinnangu;

                           c)

                           SOLVITi keskused moodustaksid osa riigiasutusest ning et neil oleksid piisavad volitused koordineerida liidu õiguse nõuetekohast rakendamist oma riigi ametiasutustes;

                           d)

                           SOLVITi keskused oleksid võimelised looma riigi ametiasutuste vahel võrgustiku, mis aitaks neil saada konkreetsetes õigusküsimustes eksperdiabi ja toetust praktiliste lahenduste leidmiseks juhtumite käsitlemisel.

         V.   SOLVITI MENETLUS

   A.   SOLVITi juhtumite käsitlemise põhimõtted

               1)

               Kõiki SOLVITi juhtumeid tuleks käsitleda kahes SOLVITi keskuses – kohalikus ja juhtivas keskuses.

               2)

               Kohalik ja juhtiv keskus peaksid tegema koostööd avatud ja läbipaistval viisil, et leida abitaotlejate jaoks kiireid ja tõhusaid lahendusi.

               3)

               Kohalik ja juhtiv keskus peaksid kokku leppima, millises keeles nad teineteisega suhtlevad, pidades silmas eesmärki lahendada probleemid võimalikult kiiresti ja tõhusalt mitteametlike kontaktide kaudu ning tagada oma tegevuse läbipaistvus ja nõuetekohane aruandlus.

               4)

               Kõik laekunud probleemid, juhtumi lahendamisse kaasatud SOLVITi keskuste hinnangud, võetud meetmed ja saadud tulemused tuleks selgelt ja üksikasjalikult registreerida SOLVITi andmebaasis. Kui juhtum kujutab endast struktuurilist probleemi, tuleks see andmebaasis vastavalt tähistada, et komisjonil oleks võimalik selliseid juhtumeid korrapäraselt jälgida.

               5)

               Kõik pakutavad lahendused peavad olema alati täielikus kooskõlas liidu õigusega.

               6)

               SOLVITi keskused peaksid järgima juhtumite käsitlemise üksikasjalikke eeskirju, mis on sätestatud SOLVITi juhtumite menetlemise käsiraamatus. Komisjon vaatab koos SOLVITi keskustega käsiraamatu korrapäraselt läbi.

         B.   Kohalik keskus

               1)

               Kohalik keskus peaks registreerima kõik laekunud õiguslikud probleemid, olenemata sellest, kas neid saab käsitada SOLVITi juhtumina või mitte.

               2)

               Kui kohalik keskus on otsustanud kaebust SOLVITi juhtumina menetleda, peaks ta enne seda, kui ta edastab juhtumi juhtivale keskusele, koostama selle kohta tervikliku toimiku ja analüüsima põhjalikult probleemi õiguslikku külge.

               3)

               Kui kohalik keskus saab juhtivalt keskuselt lahendusettepaneku ning selgituse kohaldatava liidu õiguse kohta, peaks ta kontrollima, kas lahendus on kooskõlas liidu õigusega.

               4)

               Kohalik keskus peaks andma abitaotlejale menetluse eri etappide kohta õigeaegselt asjakohast teavet.

         C.   Juhtiv keskus

               1)

               Juhtiv keskus peaks kinnitama juhtumi menetlusse võtmist ühe nädala jooksul pärast seda, kui kohalik keskus on selle talle edastanud.

               2)

               Juhtiv keskus peaks püüdma leida abitaotlejate jaoks lahendusi ja selgitama kohaldatavat liidu õigust, ning teavitama kohalikku keskust korrapäraselt oma töö edenemisest.

               3)

               Kui abitaotleja probleem on struktuurilist laadi, peaks juhtiv keskus võimalikult kiiresti hindama, kas probleemi on võimalik lahendada SOLVITi menetluse raames. Kui ta leiab, et see ei ole võimalik, peaks ta juhtumi lahendamata juhtumina sulgema ja teavitama sellest asjaomaseid riiklikke ametiasutusi, kes vastutavad liidu õiguse nõuetekohase rakendamise eest selles liikmesriigis, et tagada liidu õiguse rikkumise kiire lõpetamine. Andmebaasi kaudu tuleks teavitada ka komisjoni.

         VI.   KOMISJONI ROLL

               1)

               Komisjon abistab ja toetab SOLVITi tegevust,

                           a)

                           korraldades koostöös liikmesriikide SOLVITi keskustega korrapäraselt koolitusi ja võrgustiku üritusi;

                           b)

                           koostades koostöös liikmesriikide SOLVITi keskustega SOLVITi juhtumite menetlemise käsiraamatu ja ajakohastades seda ühiselt;

                           c)

                           abistades juhtumite käsitlemisel, kui SOLVITi keskused seda taotlevad. Keerulistel juhtudel võib komisjon anda mitteametlikku õigusalast nõu. Komisjoni talitused peaksid vastama mitteametliku õigusalase nõu taotlustele kahe nädala jooksul. Selline nõuanne on mitteametlik ja seda ei saa käsitada komisjoni suhtes siduvana;

                           d)

                           hallates ja ajakohastades SOLVITi andmebaasi ja avalikku kasutajaliidest ning pakkudes SOLVITi keskustele erikoolitust ja asjakohast materjali, et hõlbustada andmebaasi ja liidese kasutamist;

                           e)

                           valvates SOLVITi keskuste töö kvaliteedi ja tulemuslikkuse järele ning jälgides nende menetletavaid juhtumeid. Struktuurilise probleemi korral jälgib komisjon tähelepanelikult juhtumi menetlemist ning annab vajaduse korral nõu ja abi tagamaks, et selline probleem võimalikult kiiresti laheneks. Komisjon otsustab, kas lahendamata struktuuriliste probleemidega tuleks edasi tegeleda;

                           f)

                           tagades asjakohase andmevahetuse SOLVITi ning süsteemide CHAP (5) ja EU PILOT (6) vahel, et tagada lahendamata SOLVITi juhtumite edasine menetlemine, jälgida struktuurilisi juhtumeid ja vältida kaebuste dubleeritud käsitlemist;

                           g)

                           teavitades SOLVITi keskusi nende taotluse korral sellest, missuguseid järelmeetmeid komisjon on lahendamata juhtumite suhtes võtnud, juhul kui kaebus on esitatud komisjonile.

               2)

               Kui see on asjakohane ja kui kaebuse esitaja on nõus, võib komisjon edastada talle saadetud kaebuse SOLVITile, et leida probleemile kiire ja mitteametlik lahendus.

         VII.   KVALITEEDIKONTROLL JA ARUANDLUS

               1)

               SOLVITi keskused peaksid korrapäraselt kontrollima selliste juhtumite menetlemise kvaliteeti, mida nad menetlevad vastavalt juhtumite menetlemise käsiraamatule kas kohaliku või juhtiva keskusena.

               2)

               Komisjoni talitused kontrollivad korrapäraselt kõigi juhtumite menetlemise üldist kvaliteeti ja annavad võimalikest probleemidest teada asjaomastele SOLVITi keskustele, kes peaksid võtma meetmeid tuvastatud puuduste kõrvaldamiseks.

               3)

               Komisjon annab SOLVITi töö kvaliteedi ja tulemuslikkuse kohta korrapäraselt aru. Ta annab ka aru SOLVITile laekunud probleemide laadi ja SOLVITi menetletavate juhtumite kohta, eesmärgiga selgitada välja suundumused ja teha kindlaks siseturul levinud probleemid. Samas aruandlusraamistikus annab komisjon eraldi aru struktuuriliste juhtumite kohta.

         VIII.   VÕRGUSTIKU NÄHTAVUS

               1)

               Komisjon soodustab SOLVITi tundmist ja kasutamist Euroopa sidusrühmade organisatsioonide ja liidu institutsioonide seas ning parandab elektroonilist juurdepääsu SOLVITile ja SOLVITi nähtavust võrgus.

               2)

               Liikmesriigid peaksid tagama, et eelkõige kõigil asjaomastel riiklikel veebisaitidel pakutaks juurdepääsu SOLVITit käsitlevale kasutajasõbralikule teabele ja et SOLVITi teenused oleksid kättesaadavad.

               3)

               Samuti peaksid liikmesriigid võtma meetmeid oma riigi sidusrühmade teadlikkuse suurendamiseks SOLVITist ja selle tegevusest. Komisjon toetab selliseid meetmeid.

         IX.   KOOSTÖÖ MUUDE VÕRGUSTIKE JA KONTAKTPUNKTIDEGA

               1)

               Selleks et anda abitaotlejatele tõhusat abi, peaksid SOLVITi keskused tegema koostööd teiste Euroopa ja riiklike teabe- ja abivõrgustikega. Nende hulka kuuluvad näiteks „Teie Euroopa”, „Europe Direct”, „Teie Euroopa Nõuanne”, Euroopa ettevõtlusvõrgustik, Euroopa tarbijakeskuste võrgustik, Euroopa tööturuasutuste võrgustik EURES, finantsvaidluste lahendamise võrgustik FIN-NET ja Euroopa ombudsmanide võrgustik. SOLVITi keskused peaksid seadma sisse ka head töösuhted sotsiaalkindlustussüsteemide koordineerimise halduskomisjoni riiklike liikmetega, et tagada sotsiaalkindlustuse juhtumite asjatundlik käsitlemine.

               2)

               SOLVITi keskused peaksid olema korrapäraselt ühenduses ja tegema tihedat koostööd süsteemi EU PILOT riiklike kontaktpunktidega, et tagada nõuetekohane teabevahetus laekunud juhtumite ja kaebuste kohta.

               3)

               Komisjon hõlbustab sellist koostööd ühisürituste korraldamise ja tehniliste sidevahendite sisseseadmisega punktis 1 osutatud võrgustike ja kontaktpunktide vahelise suhtluse hõlbustamiseks (7).

         X.   ISIKUANDMETE KAITSE JA KONFIDENTSIAALSUS

   Isikuandmete töötlemist käesoleva soovituse eesmärkidel, sealhulgas eelkõige läbipaistvusnõudeid ja andmesubjektide õigusi reguleeritakse IMI määrusega. Kooskõlas kõnealuse määrusega kohaldatakse järgmiseid põhimõtteid.

               1)

               Abitaotlejatel peaks olema võimalik esitada oma kaebused SOLVITile siseturu infosüsteemiga ühendatud avaliku kasutajaliidese kaudu, mille annab nende käsutusse komisjon. Abitaotlejatel ei ole juurdepääsu SOLVITi andmebaasile.

               2)

               Juurdepääs SOLVITi andmebaasile peaks olema kohalikel ja juhtivatel keskustel, kellel peaks olema võimalik menetleda konkreetset juhtumit kõnealuse andmebaasi kaudu. Neil peaks olema juurdepääs ka abitaotleja isikuandmetele.

               3)

               Konkreetse juhtumiga mitteseotud SOLVITi keskustel ja komisjonil peaks olema juhtumile ainult lugemisõigusega juurdepääs ja neile tuleks kuvada juhtumiga seoses ainult anonüümset teavet.

               4)

               Kohalik keskus peaks üldiselt avalikustama juhtivale keskusele abitaotleja identiteedi, et hõlbustada probleemi lahendamist. Abitaotlejat tuleks sellest teavitada protsessi alguses ja talle tuleks anda võimalus esitada vastuväide, mille esitamise korral ei tohi abitaotleja identiteeti avalikustada.

               5)

               Abitaotleja esitatud teavet peaksid juhtiv keskus ja kaebusega seotud riigiasutused kasutama ainult juhtumi lahendamise eesmärgil. Juhtumiga tegelevad ametnikud peaksid isikuandmeid töötlema üksnes sel eesmärgil, milleks need edastati. Samuti tuleks võtta asjakohaseid meetmeid, et kaitsta tundlikku äriteavet, mis ei hõlma isikuandmeid.

               6)

               Juhtumi võib mõnele muule probleemide lahendamise võrgustikule või organisatsioonile edasi anda ainult abitaotleja nõusolekul.

               7)

               Komisjoni töötajatel peaks olema juurdepääs abitaotlejate isikuandmetele ainult juhul, kui see on vajalik selleks, et:

                           a)

                           vältida komisjonile või muule institutsioonile eri menetluste raames esitatud sama probleemi paralleelset käsitlemist;

                           b)

                           anda vastavalt VI jaotisele mitteametlikku õigusalast nõu;

                           c)

                           otsustada SOLVITis käsitletud juhtumite võimalike järelmeetmete üle;

                           d)

                           lahendada SOLVITi andmebaasi mõjutavaid tehnilisi probleeme.

               8)

               SOLVITi juhtumiga seotud isikuandmed tuleks siseturu infosüsteemis blokeerida 18 kuud pärast SOLVITi juhtumi sulgemist. SOLVITi juhtumite anonüümseks muudetud kirjeldused peaksid jääma SOLVITi andmebaasi alles ja neid võib kasutada statistika, aruandluse ja poliitika kujundamise eesmärgil.

         XI.   MUUD SÄTTED

   Käesoleva soovitusega asendatakse soovitus 2001/893/EÜ. Kõiki viiteid soovitusele 2001/893/EÜ tuleks käsitada viidetena käesolevale soovitusele.
   XII.   KOHALDAMISE KUUPÄEV JA ADRESSAADID

   Käesolevat soovitust kohaldatakse alates 1. oktoobrist 2013.
   Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 17. september 2013

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Michel BARNIER

      (1)  EÜT L 331, 15.12.2001, lk 79.

      (2)  COM(2012) 259 final.

      (3)  COM(2013) 269 final.

      (4)  ELT L 316, 14.11.2012, lk 1.

      (5)  Complaint handling/Accueil des plaignants – komisjoni kaebuste registreerimise süsteem.

      (6)  KOM(2007) 502 (lõplik).

      (7)  Käesoleva soovituse vastuvõtmise ajaks on sellised tehnilised vahendid sisse seatud suhtluseks nõuandeteenistusega „Teie Euroopa Nõuanne” ja väljatöötamisel on vahendid suhtluseks teabetalitusega „Europe Direct”.