title: Nõukogu soovitus,  14. november 2005 , prioriteetsete meetmete kohta koostöö tõhustamiseks arhiivinduse valdkonnas Euroopas

text:
               29.11.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 312/55

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   14. november 2005,
   prioriteetsete meetmete kohta koostöö tõhustamiseks arhiivinduse valdkonnas Euroopas
   (2005/835/EÜ)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 151 lõike 5 teist taanet,
   võttes arvesse komisjoni ettepanekut,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Nõukogu ja nõukogus kokku tulnud kultuuriministrite 14. novembri 1991. aasta resolutsiooni (arhiivikorralduse kohta) (1) ning nõukogu 17. juuni 1994. aasta järelduste (tihedama koostöö kohta arhiivinduses) (2) tulemusel on liikmesriikide vahelise koostöö tihendamisel arhiivinduses tehtud esimesi edusamme.

               (2)

               Nõukogu 6. mai 2003. aasta resolutsioonis liikmesriikide arhiivide kohta (3) rõhutati arhiivide tähtsust Euroopa ajaloo ja kultuuri mõistmiseks ning ühiskonna demokraatlikuks toimimiseks 1. mail 2004. aastal aset leidnud liidu laienemise raamistikus.

               (3)

               Ühenduse raames on riigiasutuste, rahvusarhiivide ning tööstuse ja uurimisasutuste esindajate osavõtul peetud multidistsiplinaarseid foorumeid, kus on käsitletud masinloetavate andmete haldamise, hoidmise, säilitamise ja kasutamisega seotud probleeme.

               (4)

               Nõukogu 6. mai 2003. aasta resolutsioonis rõhutati ka info- ja sidetehnoloogia rakenduste ning lahenduste edasiarendamise vajadust arhiivinduses.

               (5)

               Komisjon tõstab esile liidu institutsioonide tööd Euroopa filmiarhiivide spetsiifilises valdkonnas, sealhulgas nõukogu 24. novembri 2003. aasta resolutsiooni kinematograafiateoste hoiuleandmise kohta Euroopa Liidus (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu soovitust, kus käsitletakse filmipärandit ning sellega seotud majandusharude konkurentsivõimet ja mis võetakse vastu enne 2005. aasta lõppu.

               (6)

               6. mai 2003. aasta resolutsioonis kutsus nõukogu komisjoni üles esitama aruande arhiivinduse praeguse olukorra ja tulevase arengu kohta laienenud liidus. “Aruanne arhiivindusest laienenud Euroopa Liidus”, mille koostas rühm liikmesriikide eksperte ning mis võeti vastu 2005. aasta veebruaris, (5) on kindlaks aluseks arhiivinduse edasisele arengule Euroopas. See sisaldab nõukogu taotlusel ettepanekuid praktiliste meetmete kohta ning juhiseid arhiivindusalase koostöö tihendamiseks Euroopa tasandil,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               A.

               Liikmesriikide ja liidu institutsioonide poolt nimetatud ekspertidest koosnev Euroopa arhiivirühm peaks tagama koostöö ja koordineerituse üldistes küsimustes, mis on seotud arhiividega ning 2005. aasta veebruari “Aruandes arhiivindusest laienenud Euroopa Liidus” osutatud töö järelmeetmetega, eriti aga prioriteetsete meetmete osas, millele viidatakse käesoleva soovituse punktis B. Vajaduse korral peaks Euroopa arhiivirühm tegema koostööd ka selliste asjakohaste Euroopa võrgustikega nagu rahvusvaheline digitaliseerimisrühm (National Representatives Group on Digitisation) ning Euroopa Raamatukogu-, Informatsiooni- ja Dokumentatsiooniassotsiatsioonide Büroo (EBLIDA).

               B.

               Arhiivinduse valdkonnas järgmisi meetmeid:

                           1.

                           Euroopa arhiivide kahjustumise eest kaitsmine ja kahjustumise ennetamine:

                                       —

                                       Euroopa arhiivirühma poolt näidistegevuskava väljatöötamine dokumentide ja arhiivide kahjustumise ennetamise meetmete edendamiseks looduskatastroofide ja muude kahjujuhtumite korral,

                                       —

                                       kahjustunud dokumentide ja arhiivide säilitamise ja konserveerimise alase tegevuse edendamine Euroopa arhiivirühma poolt kogu ühenduse piires,

                                       —

                                       liikmesriikide rahvusarhiivide ja liidu institutsioonide arhiiviteenistuste poolt standardite ning spetsifikatsioonide koostamine ja propageerimine uute arhiiviotstarbeliste hoonete ehitamiseks.

                           2.

                           Elektrooniliste dokumentide ja arhiivide valdkonnas Euroopa tasandi interdistsiplinaarse koostöö edasiarendamine, sealhulgas nõukogu kultuuri edendamise tööplaani raames ja eriti digitaliseerimise koordineerimisel: (6)

                                       —

                                       koostöö tõhustamine elektrooniliste dokumentide ja arhiivide autentsuse, pikaajalise säilitamise ja kättesaadavuse kindlustamisel, eriti selliste avaliku halduse paremal korraldamisel abiks olevate elektrooniliste dokumendihalduse ja arhiivikorralduse süsteemide nagu MoReq (elektroonilise dokumendihalduse ja arhiivikorralduse süsteemi näidisnõuded) loomise suhtes kehtivate nõuete kaasajastamise ja laiendamise kaudu ning elektrooniliste dokumentide ja arhiivide DLM-foorumi (7) korraldamise jätkamise teel.

                           3.

                           Esmatähtsa ülesandena dokumendihalduse ja arhiivindusalase Interneti-portaali loomine ja käigushoidmine Euroopas:

                                       —

                                       liikmesriikide rahvusarhiivide ja liidu institutsioonide arhiiviteenistuste vahendusel sellise Interneti-portaali võimaldamine, mis pakuks lihtsamat ja piiriülest juurdepääsu liikmesriikide ja liidu institutsioonide dokumentidele ja arhiividele.
                                       See Interneti-portaal võiks asuda mõnes Euroopa Liidu serveris või mõne liikmesriigi rahvusarhiivi serveris.

                           4.

                           Heade tavade edendamine seoses dokumentide ja arhivaalide haldamist ning neile juurdepääsu käsitlevate riiklike ja Euroopa õigusaktidega; liikmesriikide rahvusarhiivid ja liidu institutsioonide arhiiviteenistused peaksid:

                                       —

                                       jälgima igas liikmesriigis kõnealuses valdkonnas kehtestatavate õigusaktide eelnõusid eesmärgiga juurutada häid tavasid, eriti seoses dokumentide ja arhivaalide haldamist ja neile juurdepääsu käsitlevate nõuetega,

                                       —

                                       koondama teabe arhiiviseaduse ja muude asjaomaste õigusaktide kohta riiklikul ja ühenduse tasandil ning hõlbustama nendega tutvumist, luues õigusaktide levikut soodustava andmebaasi. See andmebaas võiks asuda mõnes Euroopa Liidu serveris või mõne liikmesriigi rahvusarhiivi serveris. Oleks soovitatav võtta arvesse Euroopa õigusandmete projekti raames tehtud tööd, mida edendas Rahvusvahelise Arhiivinõukogu Euroopa haru EURBICA ning mida on kirjeldatud “Aruandes arhiivindusest laienenud Euroopa Liidus” (prioriteetne meede 4.2).

                           5.

                           Meetmete võtmine arhiividokumentide varguse vältimiseks:

                                       —

                                       liikmesriikide arhiiviteenistuste poolt sellise tegevuskava ja ühise juhendi väljatöötamine, mis võimaldab vahetada teavet ja parimaid kogemusi arhiividokumentide varguse vastu võitlemiseks ning varastatud dokumentide tagasisaamiseks.

               C.

               Liikmesriigid ja liidu institutsioonid peaksid ühiselt edendama prioriteetsete meetmete juurutamist, mis on kindlaks määratud 2005. aasta veebruari dokumendis “Aruanne arhiivindusest laienenud Euroopa Liidus” ning millele viidatakse käesoleva soovituse punktis B. Prioriteetsete meetmete ellurakendamisel võetakse arvesse EBNA (Euroopa Riigiarhivaaride Nõukogu) raames asutatud rühmade tööd, eriti seoses koostööga arhivaalide turvalisuse ja säilitamise valdkonnas ning Euroopa teabeportaali loomisel. Käesoleva soovituse vastuvõtmine ja nende meetmete rakendamine ei tähenda iseenesest uute vahendite eraldamist ei Euroopa Liidu ega liikmesriikide eelarvest. Võimalusel ja asjakohast menetlust järgides püüab Euroopa Liit olemasolevate programmide alusel toetada nende meetmete rakendamiseks ettenähtud projekte.

               D.

               Hiljemalt kolme aasta möödumisel käesoleva soovituse avaldamisest peaks Euroopa arhiivirühm esitama eduaruande punktis B osutatud prioriteetsete meetmete rakendamise kohta.

      Brüssel, 14. november 2005

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. JOWELL

      (1)  EÜT C 314, 5.12.1991, lk 2.

      (2)  EÜT C 235, 23.8.1994, lk 3.

      (3)  ELT C 113, 13.5.2003, lk 2.

      (4)  ELT C 295, 5.12.2003, lk 5.

      (5)  KOM(2005) 52 lõplik.

      (6)  Nõukogu järeldused kultuuri edendamise tööplaani kohta aastateks 2005–2006 (dok 13839/04).

      (7)  Dokumendi elutsükli haldus (DLM = Document Lifecycle Management).


               20.6.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 188/1

         Soovitus võtta vastu nõukogu määrus, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt
   (EKP/2014/13)
   (esitatud Euroopa Keskpanga poolt)
   (2014/C 188/01)
   SELETUSKIRI
   I.   SISSEJUHATUS

   Euroopa Liidu nõukogu võttis 23. novembril 1998. aastal vastu määruse (EÜ) nr 2533/98 (1). Kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 107 lõikega 6 on EKP varem esitanud nõukogule soovituse EKP/1998/10 (2). Seejärel esitas EKP ka soovituse EKP/2008/9, (3) mis eelnes nõukogu määruse (EÜ) nr 951/2009 (4) vastuvõtmisele. Seetõttu on kohane järgida sama korda, mis on hetkel sätestatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõikes 4, ning teha määruses (EÜ) nr 2533/98 ette pandud muudatused.
   II.   ARTIKLITE SELGITUSED

      Statistilise teabe kasutamine järelevalveülesannete täitmiseks

   Aruandluskoormuse vähendamiseks ning selleks, et koguda teavet vaid üks kord, on riikide keskpankadel (RKPd) määruse (EÜ) nr 2533/98 artikli 8 lõike 1 punkti d kohaselt õigus kasutada konfidentsiaalset statistilist teavet oma ülesannete täitmiseks järelevalve valdkonnas. Tuleks täpsustada, et EKP, kellele on nõukogu määruse (EL) nr 1024/2013 (5) alusel antud eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega, võib kasutada konfidentsiaalset statistilist teavet nimetatud ülesannete täitmiseks.
   Samas tuleks selgitada, et asjaomaste ülesannete toetamiseks võivad EKPSi liikmed ning liikmesriikide ja liidu muud asutused, mis vastutavad a) finantseerimisasutuste, turgude ja infrastruktuuride järelevalve ning b) finantssüsteemi stabiilsuse eest, edastada konfidentsiaalset statistilist teavet Euroopa Stabiilsusmehhanismile (ESM). Nendeks asutusteks võivad muu hulgas olla pädevad asutused, mis vastutavad järelevalve ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest, Euroopa järelevalveasutused, (6) Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja krediidiasutustes kriisilahenduse läbiviimiseks volitatud asutused.

      Soovitus

         „NÕUKOGU MÄÄRUS,
         millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt
         EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja, eelkõige selle artiklit 5.4,
         võttes arvesse Euroopa Keskpanga soovitust,
         võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust,
         võttes arvesse komisjoni arvamust,
         toimides Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 129 lõikes 4 ning Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja artiklis 41 sätestatud korras
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     Nõukogu määrus (EÜ) nr 2533/98 (7) on võtmekomponent õigusraamistikus, mis toetab Euroopa Keskpanga ülesannet koguda riikide keskpankade abiga statistilist teavet. EKP on järjekindlalt asjaomasele määrusele tuginenud, et koordineeritult koguda statistilist teavet, mis on vajalik Euroopa Keskpankade Süsteemi (EKPS) ülesannete (sealhulgas krediidiasutuste usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalve ning rahandussüsteemi stabiilsusega seotud pädevate asutuste poliitika tõrgeteta teostamisele kaasa aitamine vastavalt lepingu artikli 127 lõikele 5) täitmiseks, ning kogumist jälgida.

                     (2)

                     Nõukogu määrusega (EL) nr 1024/2013 (8) antakse EKP-le eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve ja finantssüsteemi stabiilsusega seotud poliitikaga liidus ja konkreetsetes liikmesriikides.

                     (3)

                     Andmeesitajate aruandluskoormuse vähendamiseks, pädevatele asutustele antud finantseerimisasutuste, turgude ja infrastruktuuride järelevalve ülesande ning finantssüsteemi stabiilsuse kaitsmise eest vastutavatele asutustele antud ülesannete kohase täitmise võimaldamiseks tuleb määrust (EÜ) nr 2533/98 muuta, et võimaldada EKPSi poolt EKPSi liikmetelt ja asjaomastelt asutustelt kogutud statistilise teabe edastamist ja kasutamist. Asjaomased asutused peaksid hõlmama ka finantseerimisasutuste, turgude ja infrastruktuuride järelevalve ning makrotasandi usaldatavusjärelevalve eest vastutavaid pädevaid asutusi, Euroopa järelevalveasutusi, (9) Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu ja krediidiasutustes kriisilahenduse läbiviimiseks volitatud asutusi,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
         Artikkel 1
         Konkreetsed muudatused
         Määruse (EÜ) nr 2533/98 artiklit 8 muudetakse järgmiselt.

                     1)

                     Punktis 1 asendatakse alapunkt d järgmise tekstiga ning lisatakse järgmine alapunkt e:

                                 „d)

                                 EKP ja riikide keskpankade puhul, kui kõnealust statistilist teavet kasutatakse usaldatavusnormatiivide järelevalve valdkonnas;

                                 e)

                                 riikide keskpankade puhul, põhikirjas käsitlemata funktsioonide täitmiseks kooskõlas põhikirja artikli 14 lõikega 4.”

                     2)

                     Punkti 4 alapunkt a asendatakse järgmisega:

                                 „a)

                                 asutamislepingus osutatud EKPSi ülesannete või EKPSi liikmetele antud usaldatavusnõuete täitmise järelevalvega seotud ülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses ja üksikasjalikkusega või”.

                     3)

                     Lisatakse järgmine punkt 4a:

                                 „4a.

                                 EKPS võib edastada konfidentsiaalset statistilist teavet liikmesriikide või liidu asutustele, mis vastutavad finantseerimisasutuste, turgude ja infrastruktuuride järelevalve või finantssüsteemi stabiilsuse eest kooskõlas liidu ja siseriikliku õigusega ning Euroopa stabiilsusmehhanismile (ESM) asjaomaste ülesannete täitmiseks vajalikus ulatuses ja üksikasjalikkusega. Mis tahes muuks järgnevaks edastuseks peab konfidentsiaalset statistilist teavet kogunud EKPSi liige andma selgesõnalise nõusoleku.”

               Artikkel 2
         Lõppsätted
         Käesolev määrus jõustub [kuupäev].

            Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.”

      Frankfurt Maini ääres, 21. märts 2014

            EKP president

         Mario DRAGHI

      (1)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 2533/98, 23. november 1998, statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt (EÜT L 318, 27.11.1998, lk 8).

      (2)  Soovitus EKP/1998/10 nõukogu määruse (EÜ) (statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt) kohta (EÜT C 246, 6.8.1998, lk 12).

      (3)  Soovitus EKP/2008/9 nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt (ELT C 251, 3.10.2008, lk 1).

      (4)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 951/2009, 9. oktoober 2009, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 2533/98 statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt (ELT L 269, 14.10.2009, lk 1).

      (5)  Nõukogu määrus (EL) nr 1024/2013, 15. oktoober 2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT L 287, 29.10.2013, lk 63).

      (6)  Euroopa järelevalveasutused on Euroopa Pangandusjärelevalve, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve.

      (7)  Nõukogu määrus (EÜ) nr 2533/98, 23. november 1998, statistilise teabe kogumise kohta Euroopa Keskpanga poolt (EÜT L 318, 27.11.1998, lk 8).

      (8)  Nõukogu määrus (EL) nr 1024/2013, 15. oktoober 2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT L 287, 29.10.2013, lk 63).

      (9)  Euroopa järelevalveasutused on Euroopa Pangandusjärelevalve, Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve ja Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve.


				|

		52012DC0302

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Bulgaaria 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0302 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Bulgaaria 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste
kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5]
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil
2011 vastu soovituse Bulgaaria 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Bulgaaria ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[6] milles nimetati Bulgaariat ühe
liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed (kooskõlas nõukogu 9.
detsembri 2011. aasta järeldustega ning tuginedes komisjoni iga-aastasele majanduskasvu
analüüsile). Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja
majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased
majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Euroopa Ülemkogu kutsus
laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 2. märtsil 2012 ka üles
esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi
ja riiklikusse reformikavasse.
(7)       Bulgaaria esitas 13. aprillil
2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava
2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi
seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr
1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Bulgaariat mõjutab
negatiivselt makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku
analüüsi[7]
käigus järeldusele, et Bulgaarias valitseb sisemine makromajanduslik
tasakaalustamatus, ent mitte ülemäärane.
(8)       Vastavalt 2012. aastal
Bulgaaria esitatud 2008.−2011. aastate eelarvepuudujäägi ja võla
arvnäitajate esimesele teatisele ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse
kohaldamise kohta, jäi valitsemissektori eelarvepuudujääk 2011. aastal
allapoole aluslepingu kontrollväärtust 3 % SKPst. Lisaks jääb komisjoni
2012. aasta kevadprognoosi kohaselt valitsemissektori eelarvepuudujääk
allapoole aluslepingu kontrollväärtust ning langeb prognoosiperioodil veelgi.
Vastavalt sellele ning kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti sätetega, võttis
komisjon 30. mail vastu soovituse nõukogu otsuse kohta, millega tühistatakse
otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta aluslepingu artikli 126
lõike 12 alusel.
(9)       Nõukogu, kelle arvamus
põhineb 2012. aasta lähenemisprogrammile antud hinnangul kooskõlas nõukogu
määrusega (EÜ) nr 1466/97, on seisukohal, et programmi eelarveprognooside
aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on optimistlik aastateks 2012−2013,
kui oodatav majanduskasv 2012. aastal on 1,4 % ja 2013. aastal 2,5 %.
Komisjoni 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt oodatakse 2012. aastal 0,5 %
ja 2013. aastal 1,9 % SKP kasvu. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi
korrigeerimist 2011. aastal on programmis kavandatud eelarvestrateegia eesmärk
saavutada tasakaalulähedane eelarveseisund nii struktuurse kui ka
valitsemissektori eelarvetasakaalu osas programmiperioodi lõpuks. Keskpika
perioodi eelarve-eesmärki struktuurse tasakaalu osas on pisut korrigeeritud,
kui varasem puudujääk oli 0,6 % SKPst, siis nüüd on see 0,5 % SKPst.
Keskpika perioodi uus eesmärk vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti
nõuetele. (Ümberarvutatud) struktuurse puudujäägi kohaselt[8] kavatseb Bulgaaria saavutada
oma keskpika perioodi eesmärgi programmiperioodi jooksul. . Suvakohaseid
tulumeetmeid arvestades, järgiks valitsemissektori kulude kasv aastatel
2012−2014 stabiilsuse ja kasvu pakti kulutuste võrdlusalust, kuid rikuks
seda 2015. aastal. Kavandatud eelarve tasakaalustamist ähvardab tõsine oht,
mille põhjuseks on (i) madalamad tulud tulenevalt optimistlikust
makromajanduslikust stsenaariumist, samuti maksulaekumisi vähem soodustav
kasvustruktuur ja (ii) avaliku sektori ebatõhusus, eelkõige tervishoius ja
hariduses, mis võib viia kulutuste märkimisväärse kasvuni. Võlasuhe on alla
60 % SKPst ja vastavalt programmile ulatub ligi 20 %-le SKPst aastal
2012 ning seejärel väheneb programmiperioodi jooksul. Maksekuulekust saaks
oluliselt parandada ning selle valdkonna edendamine võimaldaks Bulgaarial katta
suuremat majanduskasvu soodustavaid kulutusi. Orgaanilise eelarveseaduse lisana
võeti vastu nõue hoida eelarve puudujääk alla 2 % ja alandada
valitsussektori kulusid 40 %-ni SKPst, mis muudab eelarveraamistiku
siduvamaks ja parandab eelarvekavandamise prognoositavust. Siiski jääb
ülesandeks keskpika perioodi eelarveraamistiku sisu edasine parandamine ja
aruandluse tugevdamine tekkepõhiselt.
(10)     Bulgaaria valitsus on teinud
märkimisväärseid edusamme teatavate pensionireformimeetmete osas, sealhulgas
nii meeste kui ka naiste pensioniea ning armee- ja politseitöötajate
teenistusaja pikkuse puhul. Piisava pensioni kogumisega seonduvate puudujääkide
lahendamine jääb siiski keskpika perioodi peamiseks ülesandeks. Muutustega ei
nähta ette meestele ja naistele ühesuguse ametliku pensioniea kehtestamist.
Samuti ei vähenda need ennetähtaegsele vanaduspensionile jäämise võimalusi.
Peamiseks ülesandeks jääb nende isikute hõlmamine, kes ei maksa makse, samuti
invaliidsuspensioni määramise kontrolli ja kriteeriumide karmistamine.
(11)     Bulgaarias on nende inimeste
osakaal ELi kõrgeim, keda ohustab suur materiaalne puudus, eelkõige ohustab see
vanureid ja lapsi. Olukorra parandamiseks tuleb võtta igakülgseid meetmeid.
Kõigepealt tuleks muuta sotsiaaltoetused tõhusamaks. Üksnes pooled
majanduslikult aktiivsetest romadest töötavad. Hiljuti vastu võetud romasid
käsitlevas riiklikus integratsioonistrateegias on ette nähtud mitmete tõkete
kõrvaldamine, kuid selle toetamiseks on lisaks vaja üksikasjalikku tegevuskava
strateegia elluviimiseks ajavahemikus 2015−2020.
(12)     Kriis on eriti tugevalt
mõjutanud madala kvalifikatsiooniga töötajaid (kes moodustavad töötutest
peaaegu 70 %) ning märgatavalt tõstnud tööpuudust noorte hulgas. Lisaks on
2009. aastast pikaajaline töötus kasvanud tunduvalt kiiremini kui ülejäänud
ELis, mis kajastub põhiliselt vähese oskusteabe ja piirkondlike erinevustega
seotud probleemide suurenemises, kuna töökoha kaotavad eelkõige madala
kvalifikatsiooniga töötajad. Sotsiaalkindlustusmaksete alammäära süsteemi
tuleks analüüsida, et vähendada mitteametlikku töötamist ning et madala
kvalifikatsiooniga töötajaid ei tõrjutaks turult välja. Valitsuse võetud
meetmed avaliku sektori palgakulude külmutamiseks 2010.−2012. aastal on
olnud asjakohased ja piisavad ning vähendanud lõhet tööjõukulude ning
tootlikkuse vahel. Käivitus riiklik algatus, et laiaulatuslikult lahendada
noorte tööturule integreerimise probleemi. Riiklike tööturuasutuste kvaliteet
on endiselt suhteliselt madal ning tuleks läbi viia rohkem personali koolitusi,
eelkõige romade vahendajate seas. Täiendavaid meetmeid on vaja, et arendada
välja aktiveerimis-, tööotsimis-, töövahendus-, ümberõppe- ja personaalsed
teenused madala kvalifikatsiooniga töötajate jaoks.
(13)     Bulgaarias on lugemisoskuses,
matemaatikas ja loodusteadustes mahajääjate osakaal ELi kõrgeim (vastavalt
2009. aastal läbi viidud PISA-testile), mis viitab olulistele struktuurilistele
takistustele kvaliteetse hariduse tagamisel. Haridusalased saavutused on
kehvad, kuna ebasoodsas olukorras olevatel inimestel, eelkõige romadel on
piiratud juurdepääs haridusele, koolid ei ole piisavalt iseseisvad, puuduvad
stiimulid paremate tulemuste saavutamiseks, riiklik hindamissüsteem on nõrk
ning aruandlus ebapiisav. Kõrghariduse valdkonnas saab rääkida vaid piiratud
edusammudest, kuid mõned lootustandvad jõupingutused on hiljuti tehtud.
Majanduskasvu prioriteediks on kõrgkooli seaduse kavandatud muudatuste
elluviimine, mida peab toetama piisav juhtimine, investeering ja poliitiline
tahe.
(14)     Bulgaarias on teadusuuringute
ja innovatsiooni tase madal. Teadusuuringutesse ja innovatsiooni tehtavaid
investeeringuid tuleb suurendada, et saavutada 2020. aastaks seatud eesmärk
ning vajalik innovatsioonistrateegia tuleb ellu viia. Bulgaaria teadusuuringuid
ja innovatsiooni koordineeriv ametkond on killustatud. Tuleb tugevdada ülikoole
ja töötada välja strateegia, et kõrgkoolid tegeleksid innovatsiooniga.
Ülikoolide ja erasektori koostööd edendav raamistik puudub ning vahendeid
tuleks suunata konkurentsivõimet tagaval, tulemustel baseeruval ja läbipaistval
viisil. Tegevust alustavatel ettevõtjatel ning uuenduslikel väikestel ja
keskmise suurusega ettevõtjatel on jätkuvalt raskusi pangast laenu saamisega.
Avaliku sektori rahastamisvahendid ja finantstagatised uutele või uuenduslikele
ettevõtetele ei ole piisavalt tõhusad, et aidata väikestel ja keskmise
suurusega ettevõtjatel täita ELi struktuurifondide tingimusi ja tagada vajalik
kaasrahastamine pangalaenu kaudu.
(15)     Praegu ei ole Bulgaaria
haldussuutlikkus veel piisav, et nõuetekohaselt juhtida ja jätkata maantee-,
raudtee- ja veeinfrastruktuuride projekte. Haldusreform on peamiselt
keskendunud avaliku sektori töötajate arvu vähendamisele, kuid katsed
kõrvaldada muud ebatõhususe allikad on olnud piiratud. ELi vahendeid
kasutatakse endiselt vähe, kuigi kahe viimase aasta jooksul on tehtud pidevaid
edusamme. Peamiseks põhjuseks on keeruline haldusmenetlus ja ettevõtjate
raskused kaasrahastamise tagamisel. Oluliseks ülesandeks jääb ettevõtlus- ja
õigusliku keskkonna edasine parandamine ning avaliku sektori haldussuutlikkuse
tõstmine. E-valitsuse rakendamist on korduvalt edasi lükatud. Bulgaaria
maksusüsteemi iseloomustab märkimisväärne maksudest kõrvalehoidmine ja madal
haldussuutlikkus. Maksukogumise administratiivkulud on kõrged ning suur on ka
ajakulu makse maksvatele ettevõtjatele.
(16)     Uued riigihankeid käsitlevad
õigusaktid on tähtis samm eeskirjade rikkumise tõhusa järelevalve, ennetamise
ja sanktsioonide rakendamise süsteemi suunas. Neid jõupingutusi tuleks
täiendada kahel tasandil: (i) ettenähtud karistusi tuleb kohaldada tõhusalt ja
(ii) ametikohased volitused tuleks anda riigihankeametile ja riiklikule
finantsinspektsiooni ametile.
(17)     Vaatamata algatatud reformidele
on Bulgaarias ikka veel juurdepääsupiirangud võrgusektoritesse, nagu transport,
telekommunikatsioonid ja energeetika. Energiaturgude toimimine nii hulgi- kui
jaetasandil on endiselt probleemne. Suurimaks mureks on elektri- ja gaasibörsi,
toimiva tasakaalustava turu ning reguleeritud tarbijahindade puudumine.
Bulgaaria peaks tagama ka ülekandesüsteemi õigusliku sõltumatuse. Bulgaaria
sõltub suures osas ühest energiakanalist ning riiklik energiaturg toimib
puudulikult, mis muudab ta väga tundlikuks ulatuslike pakkumishäirete suhtes.
Olemasolevaid energiasõltuvuse vähendamise meetmeid tuleb parandada. Uue
gaasitaristu ehitamine on olnud siiani liiga aeglane. Kuigi 2011. aastal võeti
mõned soovitud reformid ametlikult vastu ja taastuvate energiaallikate osa
suurenes, siis nende rakendamine ei ole olnud rahuldav hangete, erahuvidest
mõjutatud riikliku poliitika ja riiklike energiaettevõtete halva juhtimise
tõttu.
(18)     Bulgaaria on võtnud laiendatud
euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Need kohustustused ja 2011. aastal
võetud kohustuste täitmine on seotud riigi rahanduse jätkusuutlikkuse
parandamise, tööhõive suurendamise, avaliku sektori konkurentsivõime
tugevdamise ja finantsstabiilsuse saavutamisega. Komisjon on hinnanud
laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste täitmist. Soovitustes on
arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.
(19)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Bulgaaria majanduspoliitikat. Hinnati
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Bulgaaria
fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka
nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust
tugevdada ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi
tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused kajastuvad allpool 1.–7. soovituses.
(20)     Võttes arvesse komisjoni
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Bulgaaria lähenemisprogrammi ning tema
arvamus[9]
kajastub eelkõige 1. soovituses.
(21)     Võttes arvesse komisjoni
põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud Bulgaaria
2012. aasta riikliku reformikava ja tema lähenemisprogrammi. Nõukogu
soovitused, mis on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel,
kajastuvad eeskätt 3. ja 5. soovituses,
SOOVITAB Bulgaarial võtta ajavahemikus
2012–2013 järgmisi meetmeid:
1.           Jätkata ranget
eelarvepoliitikat, et saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk aastaks 2012.
Selleks rakendada eelarvestrateegiat kavakohaselt, tagades kulutuste
võrdlusaluse järgimine ning olema valmis rakendama lisameetmeid juhul, kui
realiseeruvad eelarvestsenaariumi riskid. Suurendada jõupingutusi, et parandada
avaliku sektori kulutuste kvaliteeti, eelkõige hariduses ja tervishoius ning
rakendada maksekuulekuse alast laiaulatuslikku strateegiat, et suurendada
maksutulu ja tegeleda varimajanduse probleemiga. Veelgi parandada keskpika
perioodi eelarve raamistikku ja aruandlussüsteemi kvaliteeti.
2.           Võtta meetmeid, et vähendada
ohte jätkusuutlikkusele ja parandada pensionisüsteemi asjakohasust, piirates
ennetähtaegselt pensionile jäämist ning kehtestades ühesuguse ametliku
pensioniea meestele ja naistele, kes on teinud pensionimakseid kogu teenistuskäigu
jooksul. Karmistada invaliidsuspensioni määramise kontrollimist ja kriteeriume.

3.           Kiirendada riiklikku noorte
tööhõive algatuse rakendamist. Tagada, et sotsiaalkindlustusmaksete alammäärad
ei võtaks ära motivatsiooni töötada ametlikult. Suurendada jõupingutusi riiklike
tööturuasutuste suutlikkuse parandamiseks. Vaesuse leevendamiseks parandada
sotsiaaltoetuste tõhusust ja kvaliteetsetele sotsiaalteenustele juurdepääsu
laste ja eakate jaoks ning rakendada riiklik romade kaasamise strateegia.
4.           Kiirendada koole ja
kõrgharidust käsitlevate asjakohaste õigusaktide ja täiendavate meetmete
reformimist, ajakohastades õppekavu, parandades õpetajate koolitust ning
tagades ebasoodsas olukorras olevatele inimestele juurdepääsu haridusele. Parandada
tegevust alustavate ettevõtjate ning väikeste ja keskmise suurusega
ettevõtjate, eelkõige uuendusliku tegevusega seotud ettevõtjate juurdepääsu
rahastamisvõimalustele.
5.           Suurendada jõupingutusi
haldussuutlikkuse ja reformide tõhustamiseks, vähendades bürokraatiat ja
maksekuulekusega seotud kulusid ning parandades veelgi ELi vahendite
kasutamist, eelkõige maantee- ja raudteetranspordis ning veemajanduses.
Parandada kohtusüsteemi kvaliteeti ja sõltumatust ning kiirendada e-valitsuse
süsteemi kasutuselevõtmist. Tugevdada avaliku sektori haldussuutlikkust
võtmetähtsusega transpordisektorites ja reguleerivaid asutusi.
6.           Tagada riigihankeid
käsitlevate õigusaktide nõuetekohane rakendamine. Tugevdada eeskirjade
rikkumise ennetamist ja kohaldada tõhusalt sanktsioone riigihankeid käsitlevate
õigusaktide ja huvide konflikti käsitleva seaduse alusel.
7.           Võtta meetmeid turutõkete,
garanteeritud kasumi kokkulepete ja hinnakontrolli kõrvaldamiseks. Tagada
ülekande- ja jaotussüsteemi operaatorite iseseisvus, viia lõpule turukorraldus,
eelkõige energiabörside ja tasakaalustavate turgude puhul. Parandada elektri-
ja gaasiühendusi, suurendada energiatõhusust ning tõhustada suutlikkust häiretega
toimetulekuks.
Brüssel
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2012) 302 (final).
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047
[5]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta otsus 2012/238/EL
[6]               COM(2012) 68 (final).
[7]               SWD(2012) 151 (final).
[8]               Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast
ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste
poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat
kasutades.
[9]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


title: Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus, 11. detsember 2015, kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamise ja kehtestamise kohta (ESRN/2015/1)

text:
               12.3.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 97/1

         EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. detsember 2015,
   kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamise ja kehtestamise kohta
   (ESRN/2015/1)
   (2016/C 97/01)
   EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. novembri 2010. aasta määrust (EL) nr 1092/2010 finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta, (1) eelkõige selle artikli 3 lõike 2 punkte b, d ja f ning artikleid 16 kuni 18,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta direktiivi 2013/36/EL, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste ja investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ, (2) eelkõige selle artikleid 138 ja 139,
   võttes arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu 20. jaanuari 2011. aasta otsust ESRB/2011/1, millega võetakse vastu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töökord, (3) eelkõige selle artikli 15 lõike 3 punkti e ning artikleid 18 kuni 20,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               üleilmse finantskriisi üks destabiliseerivaimaid elemente oli reaalmajanduse finantsšokkide protsükliline võimendus pangandussüsteemi ja finantsturgude kaudu. Ülemäärasele krediidikasvule järgnev majanduslangus võib kaasa tuua pangandussektori suure kahjumi ja käivitada nõiaringi. Sellises olukorras piiravad krediidiasutuste poolt oma bilansi tervendamiseks võetud meetmed reaalmajandusele laenupakkumist, hoogustades majanduslangust ja veelgi nõrgendades nende bilansse.

               (2)

               Vastutsüklilise kapitalipuhvri eesmärk on avaldada protsüklilisele dünaamikale vastumõju, suurendades pangandussektori vastupidavust. Vastutsükliliste kapitalipuhvrite hoidmist kohustavad reeglid on osa uutest üleilmsetest pankade kapitali adekvaatsuse õigusnormidest (Basel III raamistik), mis on vastu võetud Baseli pangajärelevalve komitee (BCBS) poolt detsembris 2010 ja rakendatud liidus direktiiviga 2013/36/EL. Vastutsüklilise puhvri määra tõstmisega saavad määratud ametiasutused või organid kohustada pangandussektorit hoidma täiendavat kapitali ülemäärasest krediidikasvust tulenevate süsteemiüleste riskide suurenemise ajal. Kui risk realiseerub, võivad ametiasutused seada vastutsüklilise puhvri määra madalamale ja võimaldada selle täiendava kapitali kasutamist ootamatu kahjumi katmiseks. See võimaldab pangandussektoril jätkata reaalmajandusele laenuandmist ja järgida sätestatud kapitalinõudeid.

               (3)

               Piiriülene laenuandmine muudab vastutsüklilise kapitalipuhvri rahvusvaheliseks. Liikmesriikide pangandussektori kahjum võib tekkida kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonidest. Selline kahjum võib olla oluline, kui kolmas riik, mille suhtes liikmesriigi pangandussektor on võtnud olulised riskipositsioonid, siseneb majanduslangusse pärast ülemäärase krediidikasvu perioodi.

               (4)

               Basel III vastutsükliliste kapitalipuhvrite raamistiku eesmärk on seda rahvusvahelist mõõdet käsitleda. Eelkõige peavad jurisdiktsioonid raamistiku kohaselt tunnustama vastastikku vastutsüklilise puhvri määrasid. Juhul kui ühe jurisdiktsiooni ametiasutus suurendab oma riigi pangandussektori kaitseks ülemäärase krediidikasvu eest vastutsüklilise puhvri määra, peaksid muude jurisdiktsioonide ametiasutused kohaldama sama vastutsüklilise puhvri määra oma riigi pankade selle riigi suhtes võetud riskipositsioonidele. Raamistiku kohaselt arvutavad pangad oma puhvrinõude oma riskipositsioonide geograafilise asukoha põhjal. Basel III raamistik sätestab kohustuslikuks õiguslikuks kõigipoolseks vastutsüklilise puhvri määraks kuni 2,5 %, mille suhtes võib kohaldada üleminekusätteid. Kui seda kohaldatakse kõikides jurisdiktsioonides ühetaoliselt, aitab see õiguslik kõigipoolsus konkreetse jurisdiktsiooni pangandussektorit kaitsta riskide eest, mida seostatakse ülemäärase krediidikasvuga muudes jurisdiktsioonides.

               (5)

               Kuna BCBS standardid ei ole õiguslikult siduvad, on võimalik, et jurisdiktsioonid maailma eri kohtades ei rakenda vastutsüklilisi kapitalipuhvreid ühetaoliselt. Samuti on võimalik rakendamise hilinemine või mitterakendamine. Liidus sätestab direktiivi 2013/36/EL artikkel 136, kuidas määratud asutused peavad kehtestama vastutsüklilise puhvri määrad riigi riskipositsioonide suhtes. Täiendavaid juhiseid vastutsüklilise puhvri määrade kohta riigi riskipositsioonide suhtes, mis on nõutavad direktiivi 2013/36/EL artikli 135 kohaselt, annab Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ERSN/2014/1 (4). Liidus kehtib seega ühtne õigusraamistik, mis on kujundatud tegevusetusele kaldumise ületamiseks, ja vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamine riigi riskipositsioonide suhtes kord kvartalis on kohustuslik alates 2016. aastast. Samas puudub kindlus selles osas, kas ja millises ulatuses rakendavad vastutsüklilist kapitalipuhvrit kolmandad riigid, kes ei ole BCBS liikmed.

               (6)

               Määratud asutustel on õigusaktidest tulenev pädevus kaitsta oma pangandussektoreid ülemäärasest krediidikasvust tulenevate riskide eest kolmandates riikides. Eelkõige võimaldab direktiivi 2013/36/EL artikkel 139 määratud asutustel teatavatel juhtudel kehtestada vastutsüklilise puhvri määrad kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonidele, mida riigis pädevad asutused peavad kohaldama konkreetsete asutuste vastutsüklilise kapitalipuhvri määrade arvutamisel. Määratud asutus võib tegutseda olukordades, kui asjaomase kolmanda riigi asutus ei ole vastutsüklilise puhvri määra selle kolmanda riigi jaoks kehtestatud ega avaldanud või kui ta leiab, et kolmanda riigi asutuse poolt kehtestatud vastutsüklilise puhvri määr selle kolmanda riigi jaoks ei ole piisav, et kaitsta liikmesriigi riigisisest pangandussektorit võimalike kahjumite eest, mida seostatakse ülemäärase krediidikasvuga kõnealuses kolmandas riigis.

               (7)

               Vastutsüklilise puhvri määrade koordineerimata kehtestamine kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonidele võib riskipositsioonide osas sama kolmanda riigi ja sama riski puhul kaasa tuua erinevad kapitalinõuded liidus. Kolmanda riigi arengute analüüsimisel võivad määratud asutused teha erinevaid järeldusi kolmanda riigi krediidikasvu ülemäärasuse kohta ning selle kohta, kas riigisisesele pangandussüsteemile esineb oht, mida tuleb leevendada. Isegi juhul, kui määratud asutused annavad sama riskihinnangu, võivad nad teha erinevaid järeldusi riski leevendamiseks vajaliku vastutsüklilise puhvri määra kohase taseme kohta.

               (8)

               Kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamine võib koordineerimata jätmisel kaasa tuua erinevad kapitalinõuded liidus. Muude määratud asutuste või asjaomaste kolmandate riikide asutuste poolt kehtestatud vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamine on liidu õigusaktide kohaselt nõutav kuni määrani 2,5 %, mille suhtes võib kohaldada üleminekusätteid 2016 kuni 2019 kooskõlas direktiivi 2013/36/EL artikliga 160. Kuigi soovituse ESRN/2014/1 kohaselt peaksid määratud asutused üldjuhul tunnustama kohustuslikust tasemest kõrgemaid vastutsüklilise puhvri määrasid, kehtib see ainult vastutsüklilise puhvri määrade osas, mille on kehtestatud määratud asutused liidu muudes jurisdiktsioonides ja mitte asjaomaste kolmandate riikide asutused kolmandate riikide jaoks. Sellest tulenevalt võib asjaomaste kolmandate riikide asutuste poolt kehtestatud vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamine liidu jurisdiktsioonides erineda. Eelkõige võivad mõned määratud asutused valida võimaluse kasutada enne 2019. aastat üleminekusätteid ja muud määratud asutused võivad valida sellest kõrvalekaldumise. Lisaks võivad mõned määratud asutused valida võimaluse tunnustada alates 2019. aastast vastutsüklilise puhvri määrasid üle 2,5 % ning teised mitte.

               (9)

               Liidusiseselt erinevad kapitalinõuded riskipositsioonidele sama kolmanda riigi ja sama riski suhtes on üldjuhul ebasoovitavad, kuna see moonutaks liidusiseseid võrdseid tingimusi ja avaks võimaluse õigusnormide erinevuste ärakasutamiseks. See motiveeriks krediidiasutusi liidu jurisdiktsioonides, kus teatava kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele kohaldatakse madalamaid vastutsüklilise puhvri määrasid kui muudes liidus jurisdiktsioonides, suurendama turuosa sellele kolmandale riigile laenuandmise suurendamisega. Selline laenuandmise kasv võib viia selle konkreetse jurisdiktsiooni krediidiasutuste riskide kontsentreerumisele konkreetse kolmanda riigi suhtes. Tulemuseks võib olla ebavõrdsetest tingimustest ja õigusnormide erinevuste ärakasutamise motiveerimisest tulenev oht liidu finantsstabiilsusele.

               (10)

               Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) peab täitma ülesannet tagada kolmandate riikide suhtes samade vastutsüklilise puhvri määrade rakendamine kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide suhtes liiduüleselt. ESRNil on selge ühetaolisuse saavutamise pädevus direktiivi 2013/36/EL artikli 139 lõike 3 alusel. ESRN leiab, et oma pädevust saab ta parimal viisil täita, edendades vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamise ja kehtestamise ühetaolist käsitlemist kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide suhtes.

               (11)

               Käesoleva soovituse eesmärk on tagada sama vastutsüklilise puhvri määr konkreetse kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsiooni jaoks, mida üldjuhul rakendatakse liiduüleselt. See hõlmab järgmise: a) asjaomase kolmanda riigi asutuse poolt selle kolmanda riigi jaoks kehtestatud vastutsüklilise puhvri määra tunnustamine määratud asutuste poolt; b) määratud asutuste poolt vastutsüklilise puhvri määra kehtestamine kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonide jaoks; c) vastutsüklilise puhvri määra langetamine määratud asutuste poolt konkreetses kolmandas riigis riskide vähenemisel või realiseerumisel ja d) kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määrast teatamine määratud asutuste poolt.

               (12)

               Soovituse A eesmärk on tagada, et asutused üldjuhul tunnustavad sama vastutsüklilise puhvri määra, mille konkreetse kolmanda riigi asutus on selles riigis kehtestanud. Selle saavutamiseks kasutatakse liidu õigusaktis sätestatud nõuet tunnustada vastutsüklilise puhvri määrasid kuni 2,5 % täies ulatuses, võttes arvesse üleminekusätteid. Määratud asutustel soovitatakse koordineerida 2,5 % ületavate vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamine ESRNi kaudu. Sellistel juhtudel võtab ESRN vastu soovituse, et anda määratud asutustele juhiseid, kas ja millises ulatuses kolmanda riigi poolt kehtestatud kõrgemaid vastutsüklilise puhvri määrasid tunnustada. BCBS liikmeks olevate kolmandate riikide vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamist jälgib ESRNi sekretariaat; määratud asutused peaksid ESRNi teavitama, kui BCBS liikmeks mitte olev kolmas riik kehtestab 2,5 % ületava vastutsüklilise puhvri määra. Lisaks sellele soovitatakse määratud asutusel teavitada ESRNi, kui neil puudub selgus, kas konkreetset kolmanda riigi poolt võetud meedet tuleks direktiivi 2013/36/EL kohaselt tunnustada kui vastutsüklilist kapitalipuhvrit. Sellistel juhtudel võtab ESRN juhiste andmiseks vastu soovituse.

               (13)

               Soovituse B eesmärk on tagada, et kolmanda riigi riskipositsioonide suhtes vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamise pädevuses kehtestavad määratud asutused määrad samal tasemel. Määratud asutustel soovitatakse teostada oma pädevust direktiivi 2013/36/EL artikli 139 alusel. Eelkõige peaksid määratud asutused kindlaks tegema milliste kolmandate riikide suhtes on nende jurisdiktsioonil olulised riskipositsioonid. Lisaks sellele peaksid nad jälgima arenguid kolmandates riikides, millest nähtuks ülemäärane krediidikasv. Kui määratud asutused leiavad, et nende poolt jälgitavas kolmandas riigis on need märgid olemas ja nad kaaluvad vajadust kehtestada selle kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele vastutsüklilise puhvri määra, peaksid nad teavitama ESRNi. Kui ESRN leiab, et leevendav tegevus tuleb koordineerida liidus tervikuna, võtab ta määratud asutustele vastu soovituse kohase vastutsüklilise puhvri määra kehtestamise kohta kõnealuse kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele.

               (14)

               Soovituse C eesmärgiks on tagada, et konkreetse kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonide suhtes vastutsüklilise puhvri määra kehtestamisel, kui risk on vähenenud või realiseerunud, kohaldataks ühesugust madalamat vastutsüklilise puhvri määra liidus tervikuna. Selleks soovitatakse, et konkreetse kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele vastutsüklilise puhvri madalama määra kehtestamisel peaksid määratud asutused tegutsema sarnaselt vastutsüklilise puhvri määra suurendamise menetlusega. See tähendab, et juhul, kui määratud asutused on kehtestanud vastutsüklilise puhvri määra kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonidele kooskõlas ESRNi soovitusega, peaksid nad tegema koostööd ESRNiga, et määrata kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonide vastutsüklilise puhvri kohane määr, kui kõnealune kolmas riik kehtestab vastutsüklilise puhvri madalama määra. Sellisel juhul võtab ESRN vastu soovituse, et anda määratud asutustele juhiseid kõnealuse kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonide vastutsüklilise puhvri kohase määra kohta. BCBS liikmeks olevate kolmandate riikide vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamist jälgib ESRN; määratud asutused peaksid ESRNi teavitama, kui BCBS liikmeks mitte olev kolmas riik kehtestab 2,5 %st madalama vastutsüklilise puhvri määra. Täiendavalt soovitatakse, et ESRNI soovituse kohaselt kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele vastutsüklilise puhvri määra tunnustamisel või kehtestamisel peaksid nad teavitama ESRNi, kui nad leiavad, et riskid selles kolmandas riigis on vähenenud või realiseerunud.

               (15)

               Soovituse D eesmärk on tagada, et samast vastutsüklilise puhvri määrast konkreetse kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsiooni jaoks teavitatakse liidus selgelt. See peaks aitama juhtida ootusi, tagada määratud asutuste tegevuse koordineeritus ja suurendama finantsjärelevalve poliitika usaldusväärsust, demokraatlikku vastutust ja tulemuslikkust. Selle saavutamiseks peaksid määratud asutused kohaldama soovituses ESRN/2014/1 sätestatud põhimõtteid riigisiseste riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määradest teatamisel ka kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide menetluses vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamisel, kehtestamisel ja vähendamisel.

               (16)

               Direktiivi 2013/36/EL artikli 136 kohaselt peab iga liikmesriik määrama riikliku asutuse või organi, kes vastutab vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamise ja tunnustamise eest. Lisaks sellele paneb nõukogu määrus (EL) nr 1024/2013 (5) eriülesanded Euroopa Keskpangale (EKP). Eelkõige võib EKP kohaldada vastutsükliliste kapitalipuhvrite rangemaid nõudeid, kui kohaldavad ühtses järelevalvemehhanismis osalevad riiklikud määratud asutused, ja tal on sama pädevus ja kohustused, mis määratud asutustel kohaste liidu õigusaktide alusel. Selle erieesmärgi osas loetakse EKPd määratud asutuseks.

               (17)

               ESRNi soovitused avaldatakse pärast Euroopa Liidu Nõukogule ESRNi haldusnõukogu kavatsusest teatamist ja nõukogule vastamise võimaluse andmist,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   1. JAGU

      SOOVITUSED

      Soovitus A – kolmandate riikide asutuste poolt kehtestatud vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamine

               1.

               Kui asjaomane kolmanda riigi asutus kehtestab vastutsüklilise puhvri määra üle 2,5 %, soovitatakse määratud asutustel sellest viivitamata teavitada ERSNi eesmärgiga saada juhiseid ühtse tunnustamise kohta liidus, v.a juhul, kui määra kohaldatakse BCBSi liikmesriigi suhtes või ESRNi on teavitanud konkreetsest vastutsüklilise puhvri määrast muu määratud asutus. Määratud asutustel soovitatakse ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse I lisas.

               2.

               Kui määratud asutusel puudub selgus, kas konkreetset kolmanda riigi asutuse poolt vastu võetud meedet tuleks tunnustada vastutsüklilise puhvri määrana kooskõlas direktiiviga 2013/36/EL, soovitatakse määratud asutustel viivitamata teavitada ESRNi, v.a juhul, kui ESRNi on juba teavitanud muu määratud asutus Määratud asutustel soovitatakse ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse I lisas.

      Soovitus B – kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamine

               1.

               Määratud asutustel soovitatakse olulised kolmandad riigid kindlaks määrata igal aastal. See kindlaksmääramine peaks muu hulgas põhinema kvantitatiivsel teabel riigisiseselt tegutsevate asutuste poolt võetud riskipositsioonidel. Määratud asutustel soovitatakse esitada nende oluliste kolmandate riikide nimekiri ESRNile iga aasta teistes kvartalis, kasutades vormi käesoleva soovituse II lisas.

               2.

               Määratud asutustel soovitatakse jälgida ülemäärase krediidikasvu riske punkti 1 alusel kindlaksmääratud olulistes kolmandates riikides vähemalt kord aastas, v.a riikide puhul, mida jälgib ESRN kooskõlas otsusega ESRN/2015/3 (6). Määratud asutustel soovitatakse teavitada ERSNi, kui nad otsustavad olulist kolmandat riiki mitte jälgida, kuna seda jälgib ESRN kooskõlas otsusega ESRN/2015/3. Nendel juhtudel soovitatakse määratud asutustel ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse II lisas.

               3.

               Määratud asutustel soovitatakse teavitada ESRNi juhtudel, kui nad leiavad, et asjakohane kolmanda riigi asutus peaks kehtestama ja avaldama selle kolmanda riigi jaoks vastutsüklilise puhvri määra, või kui asjakohase kolmanda riigi asutuse poolt kehtestatud ja avaldatud vastutsüklilise puhvri määra selle kolmanda riigi jaoks ei peeta piisavaks riigisiseste finantseerimisasutuste kaitseks ülemäärase krediidikasvu eest selles kolmandas riigis. Määratud asutustel soovitatakse ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse I lisas.

      Soovitus C – kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri madalama määra kehtestamine

               1.

               Kui asjakohase kolmanda riigi asutuse poolt kehtestatud vastutsüklilise puhvri määra tunnustatakse ESRNi soovituse alusel ja asjaomane kolmanda riigi asutus kehtestab vastutsüklilise puhvri madalama määra, soovitatakse määratud asutustel sellest viivitamata teavitada ESRNi eesmärgiga saada juhiseid ühtse tunnustamise või uute vastutsüklilise puhvri madalamate määrade kehtestamise kohta, v.a juhul, kui kõnealust määra kohaldatakse BCBSi liikmesriigi suhtes või muu määratud asutus on juba ESRNi teavitanud vastutsüklilise puhvri uuest madalamast määrast. Määratud asutustel soovitatakse ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse I lisas.

               2.

               Kui asjakohane kolmanda riigi asutus kehtestab vastutsüklilise puhvri madalama määra ja vastutsüklilise puhvri määr selle kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele oli kehtestatud ESRNi soovituse alusel, soovitatakse määratud asutustel viivitamata teavitada ESRNi eesmärgiga saada juhiseid, kas selle kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele tuleks kohaldada vastutsüklilise puhvri madalamat määra, v.a juhul, kui kõnealune määr kehtib BCBS liikmesriigi suhtes või kui muu määratud asutus on ESRNi juba teavitanud vastutsüklilise puhvri uuest madalamast määrast. Määratud asutustel soovitatakse ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse I lisas.

               3.

               Kui vastutsüklilise puhvri määr kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele oli kehtestatud ESRNi soovituse alusel ja määratud asutus leiab, et riskid on realiseerumas või vähenemas, soovitatakse määratud asutustel viivitamata teavitada ESRNi eesmärgiga saada juhiseid, kas selle kolmanda riigi suhtes võetud riskipositsioonidele tuleks kohaldada vastutsüklilise puhvri madalamat määra, v.a juhul, kui muu määratud asutus on ESRNi juba teavitanud. Määratud asutustel soovitatakse ESRNi teavitamisel kasutada vormi käesoleva soovituse I lisas.

      Soovitus D – kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamise ja kehtestamise otsustest teatamine

   Määratud asutustel soovitatakse muuta oma strateegiaid ja teavitamisraamistikke, mis on kujundatud kooskõlas soovituse ESRN/2014/1 1. jao soovituse A 5. põhimõttega, et arvesse võtta otsuseid kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide vastutsüklilise puhvri määrade tunnustamise ja kehtestamise kohta.
   2. JAGU

      RAKENDAMINE

   1.   Tõlgendamine

   Käesolevas soovituses kasutatakse järgmisi mõisteid:

               a)

               „vastutsüklilise puhvri määr” – tähendus direktiivi 2013/36/EL artikli 128 punktis 7;

               b)

               „määratud asutus” – tähendus soovituses ESRN/2014/1;

               c)

               „riigisiseselt tegutsev asutus” – tegevusloaga asutus liikmesriigis, mille suhtes on konkreetsel määratud asutusel vastutsüklilise puhvri määra kehtestamise vastutus;

               d)

               „olulised riskipositsioonid” – riskikontsentratsioon, millest võib tuleneda jurisdiktsioonis riigisiseselt tegutsevate asutuste oluline kahjum, mis mõjutab negatiivselt selle jurisdiktsiooni finantsstabiilsust;

               e)

               „oluline kolmas riik” – kolmas riik, mille suhtes riigisiseselt tegutsevad asutused on võtnud olulisi riskipositsioone;

               f)

               „asjakohane kolmanda riigi asutus” – riiklik asutus või organ, mis vastutab vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamise eest kolmandas riigis;

               g)

               „kolmas riik” – jurisdiktsioon väljaspool Euroopa Majanduspiirkonda.

         2.   Järgimise kriteeriumid

   Adressaadid peavad teatama käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmisest või esitama piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta. Aruandes tuleb käsitleda vähemalt järgmist:

               a)

               teave tegevuse liigi ja ajakava kohta;

               b)

               hinnang, kas võetud meetmed saavutasid käesoleva soovituse eesmärgi;

               c)

               üksikasjalik põhjendus tegevusetuse või käesolevast soovitusest kõrvalekaldumise kohta, sh mis tahes viivituste kohta aruande esitamisel.

         3.   Võetavate meetmete ajakava

               1.

               Adressaadid peavad ESRNile, Euroopa Liidu Nõukogule ja komisjonile esitama aruande käesolevast soovitusest tulenevate meetmete võtmisest või esitama piisavad põhjendused nende võtmata jätmise kohta kooskõlas tähtaegadega allpool.

               2.

               Soovitus A – määratud asutused peavad asjakohases soovituses kirjeldatud olukorra esinemisel viivitamata rakendama soovituse A punktid 1 ja 2 ning esitama ESRNile aruande soovituse A punktide 1 ja 2 rakendamise kohta 31. detsembriks 2020.

               3.

               Soovitus B – määratud asutused peavad:

                           a)

                           esitama ESRNile 31. detsembriks 2016 kriteeriumide nimekirja, mis on koostatud asjakohaste kolmandate riikide olulisuse hindamiseks soovituse B punkti 1 rakendamisel;

                           b)

                           soovituses kirjeldatud olukorra esinemisel viivitamata rakendama soovituse B punkti 1 ja esitama ESRNile aruande soovituse B punkti 1 rakendamise kohta 31. detsembriks 2020;

                           c)

                           esitama ESRNile 31. detsembriks 2016 aruande ülemäärase krediidikasvu riskide jälgimise kohta olulistes kolmandates riikides soovituse B punkti 2 rakendamisel;

                           d)

                           soovituses kirjeldatud olukorra esinemisel viivitamata rakendama soovituse B punkti 3 ja esitama ESRNile aruande soovituse B punkti 3 rakendamise kohta 31. detsembriks 2020.

               4.

               Soovitus C – määratud asutused peavad asjakohases soovituses kirjeldatud olukorra esinemisel viivitamata rakendama soovituse C punktid 1, 2 ja 3 ning esitama ESRNile aruande soovituse C punktide 1, 2 ja 3 rakendamise kohta 31. detsembriks 2020.

               5.

               Soovitus D – määratud asutused peavad esitama ESRNile aruande soovituse D rakendamise kohta 31. detsembriks 2016.

               6.

               ESRNi haldusnõukogu otsustab, millal käesolev soovitus tuleb läbi vaadata või ajakohastada, võttes arvesse kolmandate riikide suhtes võetud riskipositsioonide jaoks vastutsüklilise puhvri määrade kehtestamisel ja tunnustamisel saadud kogemusi kooskõlas direktiiviga 2013/36/EL või võttes arvesse muutusi rahvusvaheliselt kokku lepitud tavades.

         4.   Jälgimine ja hindamine

               a)

               ESRNi sekretariaat:

                           i)

                           abistab adressaate, sh lihtsustab koordineeritud aruandlust asjaomaste vormide koostamise kaudu ja täpsustab vajadusel meetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                           ii)

                           kontrollib nõuete järgimist adressaatide poolt, sh abistab neid nende taotluste korral ja esitab nõuete järgimise aruandeid ESRNi haldusnõukogule.

               b)

               ESRNi haldusnõukogu hindab adressaatide tegevust ja nende poolt esitatud põhjendusi ning otsustab, kas käesolevat soovitust on järgitud ja kas adressaatide põhjendused tegevusetuse kohta on piisavad.

      Frankfurt Maini ääres, 11. detsember 2015

            ESRNi eesistuja

         Mario DRAGHI

      (1)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

      (2)  ELT L 176, 27.6.2013, lk 338.

      (3)  ELT C 58, 24.2.2011, lk 4.

      (4)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2014/1, 18. juuni 2014, mis käsitleb juhiseid vastutsükliliste kapitalipuhvrite määrade kehtestamiseks (ELT C 293, 2.9.2014, lk 1).

      (5)  Nõukogu määrus (EL) nr 1024/2013, 15. oktoober 2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT L 287, 29.10.2013, lk 63).

      (6)  Ingliskeelne versioon on avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu.

      I LISA
      ESRB TEMPLATE FOR RECOGNITION OR SETTING OF COUNTERCYCLICAL BUFFER RATES
      [NAME OF THE THIRD COUNTRY]

                     COMMUNICATING AUTHORITY

                  [NAME OF THE DESIGNATED AUTHORITY]

                     DESCRIPTION OF COUNTERCYCLICAL CAPITAL BUFFER MEASURE

                     Please describe the countercyclical capital buffer measure that is the subject matter of this communication as well as the countercyclical buffer rate that was set by the relevant third-country authority.

                     (Example: countercyclical buffer rate set at 0,625 % in THIRD COUNTRY XYZ with an implementation date of DD/MM/YYYY)

                     PURPOSE OF COMMUNICATION

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority in excess of 2,5 %, as provided in Recommendation A(1)

                              ☐

                                 Recognition of a countercyclical buffer rate set by a relevant third-country authority when it is unclear whether or not it can be recognised under the Union framework, as provided in Recommendation A(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country in the event of inaction/insufficient action by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country that is higher than the countercyclical buffer rate set by the relevant third-country authority, as provided in Recommendation B(3)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for recognition of the previous rate, as provided in Recommendation C(1)

                              ☐

                                 Setting or recognition of a countercyclical buffer rate at a lower rate by the relevant third-country authority when an ESRB recommendation had already been issued for setting a rate for exposures to that third country, as provided in Recommendation C(2)

                              ☐

                                 Setting of a countercyclical buffer rate for exposures to a third country at a rate lower than the previous rate already established by an ESRB recommendation and where there are signs of risks from excessive credit growth materialising or abating, as provided in Recommendation C(3).

                     HAS THE DESIGNATED AUTHORITY OF THE THIRD COUNTRY ASKED FOR RECOGNITION?

                              ☐

                                 YES

                              ☐

                                 NO

                              ☐

                                 DO NOT KNOW

                              ☐

                                 N/A

                     DESIRED TIMEFRAME FOR THE ESRB TO REACH A DECISION

                     OTHER RELEVANT INFORMATION

                     CONTACT DETAILS OF THE AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify/inform the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.

      II LISA
      ESRB TEMPLATE TO IDENTIFY
      MATERIAL THIRD COUNTRIES FOR
      [NAME OF THE UNION JURISDICTION]

                     NOTIFYING AUTHORITY

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES

                     METHODOLOGY USED FOR IDENTIFYING A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     Please describe the methodology used pursuant to Articles 3 and 4 of Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1] – ___%

                     […] – ___%

                     [COUNTRY …N] – ___%

                     MATERIAL THIRD COUNTRIES NOT BEING MONITORED

                     Please provide details of cases where the notifying authority decided not to monitor a material third country because the ESRB is already monitoring it pursuant to Decision ESRB/2015/3

                     [COUNTRY 1]

                     OTHER RELEVANT INFORMATION USED TO IDENTIFY A MATERIAL THIRD COUNTRY

                     CONTACT DETAILS AT THE NOTIFYING AUTHORITY

                     Please provide an e-mail address and telephone number for the relevant contact in your institution.

            The designated authority representing a Union jurisdiction should notify the ESRB by sending the completed template to notifications@esrb.europa.eu.
      This information should be provided annually during the second quarter of the year.


Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 kolmanda lõikega Kreeka ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta, 2005-2008


title: Komisjoni soovitus Nõukogule Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) ja Kasahstani Vabariigi valitsuse vahelise tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitleva koostöölepingu heakskiitmise kohta

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52006DC0617

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 24.10.2006KOM(2006) 617 lõplikKOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULEEuroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) ja Kasahstani Vabariigi valitsuse vahelise tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitleva koostöölepingu heakskiitmise kohtaKOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULEEuroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) ja Kasahstani Vabariigi valitsuse vahelise tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitleva koostöölepingu heakskiitmise kohta1. SISSEJUHATUSELi ja Kasahstani Vabariigi (edaspidi „Kasahstan”) vahel sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingu[1] artikli 18 kohaselt peaksid Euroopa Aatomienergiaühendus ja Kasahstan sõlmima lepingu tuumamaterjalidega kauplemise kohta.26. juunil 2000 võttis nõukogu vastu otsuse, millega antakse komisjonile läbirääkimissuunised[2] Euratomi ja Kasahstani vahelise tuumaenergiaalase koostöölepingu sõlmimiseks.18. jaanuaril 2001 esitas komisjon Kasahstani võimudele lepingu esimese kavandi, tehes ettepaneku alustada läbirääkimisi.Läbirääkimised kestsid 2006. aasta septembrini, mil lepinguosalised jõudsid lepingu teksti osas kokkuleppele.Lepingu eesmärk on täiustada olemasolevat tuumaohutuse ja tuumasünteesi alast koostööd, algatades tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise alase koostöö ELi ja ühe suurima võimaliku uraani tarnija Kasahstani vahel.2. LEPINGU TÄHTSUSKäesoleva lepingu sõlmimise tähtsus põhineb peamiselt ärilistel vajadustel. Kasahstanis asub ligikaudu 20% maailma teadaolevatest uraanivarudest, mis teeb temast mahu poolest suuruselt kolmanda uraanitootja maailmas. Ühtlasi on Kasahstan arendanud tuumaenergiaalast tegevust mitmes valdkonnas, peamiselt uraanitööstuse ja teadusuuringute vallas.Euratomi huvi käesoleva lepingu sõlmimise vastu põhineb asjaolul, et Kasahstanist võib saada selle üks peamisi loodusliku uraani tarnijaid. Praegu impordib Kasahstan otse Euroopa Liitu üksnes 3% uraani koguimpordist. Viimastel aastatel on aga Kasahstani uraani impordi maht tõusnud (2005. aastal see peaaegu kolmekordistus võrreldes 2004. aastaga). Lepingu esialgne kehtivusaeg on kümme aastat. Kaubanduslikus väärtuses oleks see potentsiaalselt võrdne mõnesaja miljoni euroga.Tuumaenergiaalase kauplemise hõlbustamine edendab ühenduse energiavarustuse kindluse alast poliitikat ja energiaallikate mitmekesistamist. Leping tagaks uraanikaevandamise ja -kaubandusega tegelevatele Euroopa ettevõtetele parema juurdepääsu Kasahstani turule. Praegu on vaid ühel Euroopa ettevõttel õnnestunud luua partnerlussidemed ühe uraani kaevandamisega tegeleva Kasahstani ettevõttega.Lisaks kinnitaks käesoleva lepingu sõlmimine veelkord Kasahstani Vabariigi, ühenduse ja Euroopa Liidu liikmesriikide valitsuste tuumarelva leviku tõkestamise alaseid kohustusi ning kaitsemeetmete, ekspordi kontrolli ja tuumamaterjali füüsilise kaitse korraldamise eeskirjade tugevdamise ja range kohaldamise vajadust.3. LEPINGU ÜLDINE ÜLESEHITUSLepingu eesmärk on Euratomi ja Kasahstani koostöö tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise valdkonnas. Koostöö hõlmab peamiselt tuumaohutust, juhitavat tuumasünteesi, tuumaenergiaalast teadus- ja arendustegevust, samuti tuumamaterjalidega kauplemist ja tuumakütusetsükliga seotud teenuste pakkumist (artikkel 3). Koostöö ulatust võib lepinguosaliste kokkuleppel laiendada (artikkel 8).Käesolev leping põhineb kahel tuumaohutust ja juhitavat tuumasünteesi käsitleval lepingul, mis jõustusid vastavalt juunis 2003[3] ja aprillis 2004[4] (artiklid 4 ja 5).Lepingus nähakse ette Euratomi ja Kasahstani vahelise tuumaenergiaalase teadus- ja arendustegevuse meetodid ja ulatus (artikkel 6). Koostöö hõlmab tuumaenergiaalaseid tegevusi peamiselt meditsiini ja tööstuse valdkonnas. Selle hulka kuulub ka tuumaenergia keskkonnamõju hindamine. Koostöö vormideks võivad olla teabe, ekspertide ja tuumaseadmete vahetus, samuti ühisuuringud ja -tegevused. Konkreetsetele projektidele võivad eelneda üksikasjalikumad, erinevaid tingimusi sätestavad kokkulepped. Kõnealuste tegevustega seoses tekkinud kulud kannab need tekitanud lepinguosaline.Erilist tähelepanu pööratakse tuumamaterjalidega kauplemisele (artikkel 7). Leping sisaldab mitmeid sätteid, milles määratletakse tuumamaterjalide veo tingimused, samuti konfliktolukordade lahendamise viisid. Rõhutatakse, et tuumamaterjali kasutatakse rahuotstarbeliselt ja kooskõlas kaitsemeetmeid käsitlevate lepingutega (ühenduse puhul: Euratomi kaitsemeetmed vastavalt Euratomi asutamislepingule ja IAEA kaitsemeetmete lepingule ja selle lisaprotokollidele,[5] samuti Euratomi ja IAEA kolmepoolsed lepingud liikmesriikide,[6] Prantsusmaa[7] ja Ühendkuningriigiga;[8] Kasahstani puhul: IAEA kaitsemeetmete leping[9] ja selle lisaprotokollid) ning selle vedu peab olema kooskõlas rahvusvahelise tuumamaterjali füüsilise kaitsmise konventsiooni[10] sätetega.Lisaks kinnitatakse lepinguga veelkord tuumamaterjalide vaba liikumise põhimõtteid ühenduses, tagatakse, et nendega kauplemine ja asjaomaste teenuste pakkumine lepingupoolte vahel toimub turuhindades, ning kaotatakse haldustõkked nagu impordi- ja ekspordiload, mis võivad takistada tuumamaterjalide liikumist lepinguosaliste territooriumil.Intellektuaalomandi küsimusi (artikkel 10) käsitletakse üksikasjalikult tuumaohutust ja kontrollitavat tuumasünteesi käsitlevates koostöölepingutes.Lepingupooled kohustuvad pidama regulaarseid konsultatsioone partnerlus- ja koostöölepingu raames (artikkel 11). Partnerlus- ja koostöölepingut kasutatakse ka käesoleva lepingu kohaldamise või tõlgendamisega seotud vaidluste lahendamisel.Lepingu esialgne kehtivus on 10 aastat ning lepingu olulise sätte rikkumise korral on võimalik leping täielikult või osaliselt peatada või lõpetada (artikkel 13).4. KOKKUVÕTEKomisjon on seisukohal, et Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani Vabariigi vahelise tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlev koostööleping, mis esitatakse heakskiitmiseks:-  on kooskõlas nõukogu 26. juunil 2000 välja antud läbirääkimissuunistega;-  kinnitab mõlema lepingupoole selget soovi tõkestada tuumarelva levikut ja saavutada kõrge tuumaohutuse tase, et tagada tuumaenergia rahuotstarbeline ja ohutu kasutamine;-  on kooskõlas ühenduse energiavarustuskindluse poliitikaga;-  moodustab koos lepingupoolte vahel juba sõlmitud tuumasünteesi- ja tuumaohutusealaste lepingutega tervikliku koostööpaketi tuumaenergia valdkonnas;-  tugevdab ärilisi ja poliitilisi suhteid ELi ja Kasahstani Vabariigi vahel.Seetõttu soovitab komisjon nõukogul vastavalt Euroopa Aatomienergiaühendus e asutamislepingu artikli 101 teisele lõigule heaks kiita Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani Vabariigi valitsuse vaheline tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlev koostööleping, mis on esitatud lisas.LISAEUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUSE JA KASAHSTANI VALITSUSE VAHELINE TUUMAENERGIA RAHUOTSTARBELIST KASUTAMIST KÄSITLEV KOOSTÖÖLEPINGEuroopa Aatomienergiaühendus, edaspidi „ühendus”ja Kasahstani Vabariigi valitsus, edaspidi „Kasahstani valitsus”;edaspidi vastavalt vajadusele „lepinguosaline” või „lepinguosalised”,PIDADES MEELES, et 1. juulil 1999. aastal jõustunud Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning Kasahstani Vabariigi vahel sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingus on sätestatud, et tuumamaterjalidega kauplemine toimub vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani valitsuse vahel sõlmitavale erilepingule,ARVESTADES, et lepinguosalised on sõlminud Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani Vabariigi vahelise tuumaohutust käsitleva koostöölepingu ning Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani Vabariigi vahelise juhitavat termotuumasünteesi käsitleva koostöölepingu, mis jõustusid vastavalt 1. juunil 2003 ja 13. aprillil 2004,ARVESTADES, et kõik ühenduse liikmesriigid ja Kasahstani Vabariik on tuumarelva leviku tõkestamise lepingu (edaspidi „tõkestamisleping”) osalised,ARVESTADES, et ühendus, selle liikmesriigid ja Kasahstani Vabariik soovivad tagada, et tuumaenergiaalane uurimis- ja arendustegevus ning tuumaenergia rahumeelne kasutamine on kooskõlas tõkestamislepingu eesmärkidega,ARVESTADES, et ühenduses kohaldatakse tuumaenergiaalaseid kaitsemeetmeid nii Euroopa Aatomienergiaühendus e asutamislepingu (edaspidi „Euratomi asutamisleping”) II jaotise 7. peatüki kui ka ühenduse, selle liikmesriikide ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri (edaspidi „IAEA”) vahel sõlmitud kaitsemeetmete lepingute alusel ning et Kasahstani Vabariigis kohaldatakse tuumaenergiaalaseid kaitsemeetmeid kooskõlas Kasahstani Vabariigi ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri vahel sõlmitud lepinguga kaitsemeetmete kohaldamise kohta seoses tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga, mis jõustus 11. augustil 1995 (edaspidi „kaitsemeetmete kohaldamise leping”),ARVESTADES, et ühendus, selle liikmesriigid ja Kasahstani valitsus kinnitavad veel kord, et toetavad IAEAd ja selle tugevdatud kaitsemeetmete süsteemi,ARVESTADES, et lepinguosalised hõlbustavad nii omavahelist kui ka ühenduse ja Kasahstani Vabariigi vastavatel territooriumidel tegutsevate volitatud isikute või ettevõtete vahelist tuumaenergiaalast kaubandust, lähtudes tootjate, tuumakütusetsükli tööstuse, elektrijaamade ja tarbijate vastastikustest huvidest,ARVESTADES, et arvesse võetakse kohustusi, mida ühenduse liikmesriikide ja Kasahstani Vabariigi valitsused on endale tuumatarneriikide grupi raames võtnud,ARVESTADES, et lepinguosaliste koostöö aluseid tsiviilotstarbelise tuumaenergia sektoris on asjakohane tugevdada raamlepinguga,ON KOKKU LEPPINUD JÄRGMISES:Artikkel 1MÕISTEDKäesolevas lepingus kasutatakse järgmisi mõisteid:1. tuumamaterjal – lähtematerjal või lõhustuv erimaterjal Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri põhikirja XX artiklis määratletud tähenduses;2. ühendus –a) Euratomi asutamislepinguga loodud juriidiline isik, kes on käesoleva lepingu osaline, ningb) territoorium, mille suhtes kohaldatakse Euratomi asutamislepingut;3. lepinguosaliste pädevad asutused –a) ühenduse puhul Euroopa Komisjon,b) Kasahstani valitsuse puhul Kasahstani Vabariigi energeetika ja maavarade ministeeriumi aatomienergia komisjon.Muudatuste korral teatavad lepinguosalised sellest teineteisele diplomaatiliste kanalite kaudu.Artikkel 2EESMÄRKKäesoleva lepingu eesmärk on näha ette lepinguosaliste vaheline koostööraamistik tuumaenergia rahuotstarbeliseks kasutamiseks, et tugevdada ühenduse ja Kasahstani Vabariigi vahelist üldist koostööd ühise kasu ja vastastikkuse põhimõtte alusel, ilma et see piiraks lepinguosaliste asjaomaseid pädevusi.Artikkel 3KOOSTÖÖ ULATUS1. Lepinguosalised võivad teha tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise nimel koostööd käesoleva lepingu artiklites 4–8 sätestatud viisidel järgmistes valdkondades:a) tuumaohutus (artikkel 4);b) juhitav tuumasüntees (artikkel 5);c) tuumaenergia rahuotstarbelise kasutamise alane uurimis- ja arendustegevus muudes valdkondades kui need, mis on sätestatud käesoleva artikli lõike 1 punktides a ja b (artikkel 6);d) kauplemine tuumamaterjalidega ning tuumakütusetsükliga seotud teenuste osutamine (artikkel 7);e) muud käesoleva lepinguga seotud valdkonnad (artikkel 8).2. Käesolevas artiklis osutatud lepinguosaliste vaheline koostöö võib toimuda ka ühenduse ja Kasahstani Vabariigi territooriumil tegutsevate volitatud isikute ja ettevõtete vahel.Artikkel 4TUUMAOHUTUSTuumaohutusealast koostööd tehakse kooskõlas Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani Vabariigi vahelise tuumaohutust käsitleva koostöölepinguga, mis jõustus 1. juunil 2003.Artikkel 5JUHITAV TUUMASÜNTEESJuhitava tuumasünteesi alane koostöö toimub kooskõlas Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Kasahstani Vabariigi vahelise juhitavat termotuumasünteesi käsitleva koostöölepinguga, mis jõustus 13. aprillil 2004.Artikkel 6TUUMAENERGIA RAHUOTSTARBELISE KASUTAMISE ALANE UURIMIS- JA ARENDUSTEGEVUS MUUDES VALDKONDADES1. Koostöö hõlmab ka muid kui käesoleva lepingu artiklites 4 ja 5 sätestatud tuumaenergiaalase uurimis- ja arendustegevuse valdkondi, mis pakuvad lepinguosalistele vastastikust huvi ning milles lepinguosalised on omavahel kokku leppinud, kuivõrd need tegevused on hõlmatud lepinguosaliste vastavate programmidega.2. Koostöö võib hõlmata eelkõige järgmisi valdkondi:a) tuumaenergia rakendused meditsiinis ja tööstuses, sealhulgas elektrienergia tootmine;b) tuumaenergia mõju keskkonnale;c) muud tuumaenergiaalased uurimis- ja arendustegevuse valdkonnad, milles lepinguosalised on omavahel kokku leppinud, kuivõrd need tegevused on hõlmatud lepinguosaliste vastavate programmidega.3. Koostööd tehakse eelkõige järgmisel viisil:a) tehnilise teabe vahetus aruannete, visiitide, seminaride, tehnikaalaste nõupidamiste jne abil;b) töötajate vahetus kummagi poole asjaomaste laboratooriumide ja/või asutuste vahel, sealhulgas väljaõppeks;c) proovide, materjalide, vahendite ja seadmete vahetamine katsete tegemise eesmärgil;d) tasakaalustatud osalemine ühisuuringutes ja -tegevuses.4.a) Koostöö ulatus ja konkreetsete projektide tingimused sätestatakse vajalikus ulatuses rakenduskokkulepetes, milles lepinguosaliste pädevad asutused osalevad vastavalt ühenduse ja Kasahstani Vabariigi asjakohastele õigusnormidele.b) Sellised rakenduskokkulepped võivad muu hulgas hõlmata finantssätteid, juhtimisülesannete määramist ning üksikasjalikke sätteid teabe levitamise ja intellektuaalomandi õiguste kohta.5. Koostöö tulemusena tekkinud kulud kannab need tekitanud lepinguosaline, kui lepinguosalised ei ole kokku leppinud teisiti.Artikkel 7 TUUMAMATERJALIGA KAUPLEMINE NING ASJAOMASTE TEENUSTE OSUTAMINE1. Lepinguosaliste vahel otse või kolmanda riigi kaudu veetava tuumamaterjali suhtes kohaldatakse käesolevat lepingut sellest hetkest alates, kui see jõuab ühenduse või Kasahstani Vabariigi jurisdiktsiooni alla kuuluvale territooriumile, tingimusel et tarniv lepinguosaline on vastuvõtvale lepinguosalisele sellest kirjalikult teatanud enne vedu või selle ajal lepinguosaliste pädevate asutuste halduskokkuleppes sätestatud korras.2. Käesoleva artikli lõikes 1 osutatud tuumamaterjali suhtes kohaldatakse käesoleva lepingu sätteid kunia) kooskõlas käesoleva artikli lõike 6 punktis b osutatud asjaomase lepingu tuumaenergiaalaste kaitsemeetmete lõpetamise sätetega tehakse kindlaks, et tuumamaterjal ei ole enam kaitsemeetmete seisukohast tuumaenergiana kasutatav või ei see on taaskasutamiseks kõlbmatu;b) tuumamaterjal on veetud ühenduse või Kasahstani Vabariigi jurisdiktsioonis olevalt territooriumilt välja kooskõlas käesoleva artikli lõike 6 punktiga e; võic) lepinguosalised lepivad kirjalikult kokku, et käesolevat lepingut ei peaks tuumamaterjali suhtes enam kohaldama.3. Koostöö raames korraldatakse tuumamaterjali vedu vastavalt ühenduse, selle liikmesriikide ja Kasahstani Vabariigi tuumaenergia rahuotstarbelist kasutamist käsitlevatele rahvusvahelistele kohustustele, mis on loetletud käesoleva artikli lõikes 6.4. Lepinguosaliste omavahelisel tuumamaterjalidega kauplemisel ja vastavate teenuste osutamisel kasutatakse turuhindu.5. Lepinguosalised püüavad vältida konfliktiolukordi, mis nõuavad nendevahelises tuumamaterjalidega kauplemises ärialaseid kaitsemeetmeid. Kui vastastikuses tuumamaterjalidega kauplemises peaks sellest olenemata esinema probleeme, mis võiksid tõsiselt ohustada ühenduse ja Kasahstani Vabariigi tuumatööstuse, sealhulgas uraanikaevandamise elujõulisust, võivad lepinguosalised taotleda konsultatsioonide pidamist, mis toimuvad sihtkomitee raames niipea kui võimalik. Sihtkomitee kokkukutsumise kord, konsultatsioonide kestus ja nendes osalejate tase määratakse kindlaks lepinguosaliste poolt.Kui konsultatsioonide käigus ei ole neile probleemidele võimalik leida mõlemat poolt rahuldavat lahendust, võib konsultatsioone taotlenud lepinguosaline võtta probleemide lahendamiseks või probleemide mõju leevendamiseks asjakohaseid ärilisi kaitsemeetmeid kooskõlas ühenduse ja Kasahstani õigusaktide ning asjakohaste rahvusvahelise õiguse põhimõtetega.Käesoleva artikli lõike 5 rakendamine ei piira Euratomi asutamislepingu ega sellel põhinevate teiseste õigusaktide kohaldamist.6. Tuumamaterjali veo suhtes kohaldatakse järgmisi nõudeid:a) tuumamaterjali kasutatakse rahuotstarbeliselt, mitte tuumalõhkeseadmete tootmiseks või selliste seadmete tootmiseks vajalikuks uurimis- või arendustegevuseks;b) tuumamaterjali suhtes kohaldatakse:1) ühenduses Euratomi kaitsemeetmeid kooskõlas Euratomi asutamislepinguga ning IAEA kaitsemeetmeid kooskõlas järgmiste kaitsemeetmete lepingutega, kuivõrd need on asjakohased ning võttes arvesse nende võimalikku muutmist ja asendamist, kuni tagatakse tõkestamislepinguga nõutav reguleerimisala:-  ühenduse tuumarelvavabade liikmesriikide, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri vaheline leping, mis jõustus 21. veebruaril 1977 (avaldamisviide INFCIRC/193);-  Prantsusmaa, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri vaheline leping, mis jõustus 12. septembril 1981 (avaldamisviide INFCIRC/290);-  Ühendkuningriigi, Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Rahvusvahelise Aatomienergiaagentuuri vaheline leping, mis jõustus 14. augustil 1978 (avaldamisviide INFCIRC/263);lepinguid on aja jooksul täiendatud lisaprotokollidega, mis jõustusid 30. aprillil 2004 dokumendi INFCIRC/540 alusel (riigi (riikide) ja IAEA vahelist lepingut (vahelisi lepinguid) täiendav näidisprotokoll kaitsemeetmete kohaldamiseks);2) Kasahstani Vabariigis kaitsemeetmete lepingut, mis jõustus 11. augustil 1995 (avaldamisviide INFCIRC/504) ja mida on täiendatud Kasahstani Vabariigi ja IAEA vahelise tuumarelva leviku tõkestamise lepinguga kooskõlas oleva kaitsemeetmete kohaldamise lepingu lisaprotokolliga, mis sõlmiti 6. veebruaril 2004 dokumendi INFCIRC/540 alusel (riigi (riikide) ja IAEA vahelist lepingut (vahelisi lepinguid) täiendav näidisprotokoll kaitsemeetmete kohaldamiseks), kui see kehtib;c) kui ühenduses või Kasahstani Vabariigis peatatakse või lõpetatakse mingil põhjusel mõne käesoleva artikli lõike 6 punktis b osutatud IAEAga sõlmitud lepingu kohaldamine, sõlmib asjaomane lepinguosaline IAEAga lepingu, millega tagatakse samasugune tõhusus ja kohaldamisala, nagu on ette nähtud lõike 6 punkti b alapunktis 1 või 2 osutatud kaitsemeetmete lepingus, või kui see ei ole võimalik,kohaldab ühendus, niivõrd kui see ühendust puudutab, Euratomi kaitsemeetmete süsteemil põhinevaid kaitsemeetmeid, mis tagavad samasuguse tõhususe ja kohaldamisala, nagu on ette nähtud lõike 6 punkti b alapunktis 1 osutatud kaitsemeetmete lepingutes, või kui see ei ole võimalik,lepivad lepinguosalised kokku menetluses selliste kaitsemeetmete kohaldamiseks, millega tagatakse samasugune tõhusus ja kohaldamisala, nagu on ette nähtud lõike 6 punkti b alapunktis 1 või 2 osutatud kaitsemeetmete lepingutes;d) füüsilise kaitse meetmeid kohaldatakse tasemetel, mis vastavad vähemalt IAEA dokumendis INFCIRC/254/Rev.5/1. osa (tuumamaterjali transpordi suunised) lisas C sätestatud kriteeriumidele, võttes arvesse selle võimalikku muutmist; lisaks sellele dokumendile viitavad ühenduse liikmesriigid, vajaduse korral Euroopa Komisjon ja Kasahstani Vabariik, füüsilise kaitse meetmete kohaldamisel soovitustele, mis on sätestatud IAEA parandatud dokumendis INFCIRC/225/Rev.4 (tuumamaterjali ja tuumarajatiste füüsiline kaitse), võttes arvesse selle võimalikku muutmist. Rahvusvahelise transpordi suhtes kohaldatakse rahvusvahelise tuumamaterjali füüsilise kaitsmise konventsiooni sätteid (IAEA dokument INFCIRC/274/Rev.1), võttes arvesse selle võimalikku muutmist ja vastuvõtmist lepinguosaliste ja ühenduse liikmesriikide poolt, ning IAEA radioaktiivsete ainete ohutu veo eeskirju (IAEA ohutusstandardite seeria n. ST-1, muudetud), võttes arvesse nende võimalikku muutmist ning ühenduse ja Kasahstani Vabariigi õigusaktidesse ülevõtmist;e) käesoleva artikli reguleerimisalasse kuuluvate materjalide edasiviimine väljapoole ühenduse või Kasahstani Vabariigi jurisdiktsiooni on lubatud ainult tingimustel, mis on toodud tuumamaterjali transpordi suunistes, nagu on sätestatud IAEA dokumendis INFCIRC/254/Rev.6/1. osa, võttes arvesse selle võimalikku muutmist.7. Ühenduse või Kasahstani Vabariigi territooriumil toimuva kaubanduse, tööstusliku tegevuse või tuumamaterjali veoga seotud haldussätteid ei kasutata kaubanduse piiramiseks ega tuumaenergia rahvusvahelise ja riigisisese rahuotstarbelise kasutusega seotud lepinguosaliste äriliste huvide takistamiseks.Käesoleva lepingu sätteid ei kasutata tuumamaterjali vaba liikumise takistamiseks ühenduse territooriumil.Käesoleva artikli lõike 7 rakendamine ei piira Euratomi asutamislepingu ega sellel põhinevate teiseste õigusaktide kohaldamist.8. Olenemata käesoleva lepingu võimalikust peatamisest või lõpetamisest mingil põhjusel, kohaldatakse käesoleva artikli lõiget 6 jätkuvalt seni, kuni lepinguosaliste jurisdiktsioonis oleval territooriumil on nende sätete reguleerimisalasse kuuluvat tuumamaterjali või kuni tehakse käesoleva artikli lõike 2 kohane otsus.Artikkel 8 MUUD KÄESOLEVA LEPINGUGA SEOTUD VALDKONNAD1. Lepinguosalised võivad oma vastavate pädevuste raames leppida tuumaenergia valdkonnas kokku muudes koostöötegevustes.2. Ühenduse tegevused peavad olema hõlmatud asjaomaste tegevusprogrammidega ja vastama nende jaoks sätestatud tingimustele, näiteks tuumaohutuse, tuumamaterjali ohutu transpordi, kaitsemeetmete või tuumarajatiste ohutuse teatud aspektide edendamiseks tehtava tööstuskoostöö valdkonnas.3. Käesoleva lepingu artikli 6 lõiget 4 kohaldatakse ka kõnealuse koostöö suhtes.Artikkel 9KOHALDATAV ÕIGUSKäesoleva lepingu alusel tehtav koostöö on kooskõlas ühenduses ja Kasahstani Vabariigis kohaldatavate õigusnormidega ning lepinguosaliste sõlmitud rahvusvaheliste kokkulepetega.Artikkel 10 INTELLEKTUAALOMANDKäesoleva lepingu raames tehtava koostööga seotud teavet ja intellektuaalomandi õigusi, patente ja autoriõigusi kasutatakse ja levitatakse vastavalt käesoleva lepingu artiklites 4 ja 5 osutatud tuumaohutust ja juhitavat tuumasünteesi käsitlevate koostöölepingute lisadele.Artikkel 11 KONSULTATSIOONID JA VAHEKOHUS1. Lepinguosalised peavad partnerlus- ja koostöölepingu raames korrapäraselt nõu, et jälgida käesoleva lepingu alusel tehtavat koostööd, välja arvatud juhul, kui lepinguosalised näevad ette konkreetsed nõupidamise mehhanismid.2. Käesoleva lepingu kohaldamise või tõlgendamisega seotud vaidlused võib lahendada kooskõlas partnerlus- ja koostöölepingu artikliga 88.Artikkel 12Kahepoolsed tuumaenergiaalase koostöö lepingud1. Käesoleva lepingu sätted asendavad ühenduse üksikute liikmesriikide ja Kasahstani Vabariigi vahel sõlmitud kahepoolsete lepingute sätteid, mis käsitlevad käesolevas lepingus toodud õigusi ja kohustusi.2. Ühenduse üksikute liikmesriikide ja Kasahstani Vabariigi vahel sõlmitud nimetatud kahepoolsetes lepingutes ette nähtud Kasahstani Vabariigi ja vastavate ühenduse liikmesriikide õigusi ja kohustusi, mida käesolevas lepingus ei käsitleta, rakendatakse jätkuvalt vastavate kahepoolsete lepingute alusel.Artikkel 13JÕUSTUMINE JA KEHTIVUS1. Käesolev leping jõustub kuupäeval, mille lepinguosalised pärast asjakohaste menetluste lõpuleviimist diplomaatilisi noote vahetades selle jõustumise kuupäevaks märgivad, ning kehtib kümme aastat.2. Käesolevat lepingut uuendatakse automaatselt viieaastaste ajavahemike kaupa, kui kumbki lepinguosaline ei nõua kirjalikult selle lõpetamist. Leping kaotab kehtivuse kuue kuu jooksul pärast lepinguosaliselt vastava teate saamist.3. Kui üks lepinguosaline või mõni ühenduse liikmesriik rikub mõnda käesoleva lepingu olulist sätet, võib teine lepinguosaline käesoleva lepingu alusel tehtava koostöö täielikult või osaliselt peatada või lõpetada, teatades sellest kirjalikult ette. Enne kui lepinguosalised võtavad nimetatud meetmeid, peavad nad üksteisega nõu, püüdes jõuda kokkuleppele võetavate parandusmeetmete ning ajavahemiku osas, mille jooksul need meetmed võetakse. Meetmeid võetakse üksnes juhul, kui kokkulepitud aja jooksul ei ole olnud võimalik võtta kokkulepitud meetmeid, või kui pärast lepinguosaliste määratud ajavahemiku möödumist ei suudetud kokkulepet saavutada.Artikkel 14Käesolevasse lepingusse võib lepinguosaliste vastastikusel kokkuleppel teha muudatusi, mis lisatakse lepingule protokollide kujul selle lahutamatu osana.Käesolev leping on koostatud kahes eksemplaris eesti, hispaania, hollandi, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, saksa, slovaki, sloveenia, soome, tšehhi, taani, ungari ja kasahhi keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed. {rumeenia ja bulgaaria}(koht) …………………………… (kuupäev) …………………………………EUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUSE nimel | KASAHSTANI VABARIIGI valitsuse nimel |[1] EÜT L 196, 28.7.1999[2] Otsus 91114/1/00 (C), 19.6.2000[3] ELT L89, 26.3.2004[4] ELT L 143, 7.6.2005[5] INFCIRC/540[6] Avaldamata. INFCIRC 193, 14.9.1973[7] Avaldamata. INFCIRC 290, detsember 1981[8] Avaldamata. INFCIRC 263, oktoober 1978[9] INFCIRC/504[10] IAEA dokument INFCIRC/274/Rev.1


				|

		52014PC0685

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS Horvaatia ühinemise kohta Euroopa Liidu lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud 29. mai 2000. aasta konventsiooniga Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades ning selle 16. oktoobri 2001. aasta protokolliga /* COM/2014/0685 final - 2014/0321 (NLE) */

			   	SELETUSKIRI
2012. aasta aktiga Horvaatia
ühinemistingimuste kohta[1]
lihtsustati Horvaatia ühinemist konventsioonidega (ja protokollidega), mille
liikmesriigid on sõlminud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 (varem Euroopa Liidu
lepingu artikkel K.3) alusel. Erinevalt varasemast ei ole enam vaja pidada
läbirääkimisi ega sõlmida spetsiifilisi ühinemisprotokolle (mis vajaksid
ratifitseerimist 28 riigis): ühinemisakti artikli 3 lõigetes 4 ja 5 on
sätestatud, et Horvaatia ühineb konventsioonide ja protokollidega ühinemisakti
kaudu.
Ühinemisakti artikli 3 lõigetes 4 ja 5 on
selleks sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev,
kui kõnealused konventsioonid jõustuvad Horvaatia suhtes, ning teha neis
konventsioonides kõik uue liikmesriigi ühinemise tõttu vajalikud kohandused
(mille hulka kuulub igal juhul konventsioonide vastuvõtmine horvaadi keeles, et
horvaadikeelne versioon saaks olla teiste keeleversioonidega võrdselt
autentne). Nõukogu tegutseb komisjon soovitusel, olles konsulteerinud Euroopa
Parlamendiga.
Ühinemisakti I lisas on loetletud kuus
justiits- ja siseküsimustega seotud konventsiooni ja protokolli.
Nimekirjas on Euroopa Liidu lepingu artikli 34
alusel koostatud 29. mai 2000. aasta konventsioon Euroopa Liidu liikmesriikide
vahelise vastastikuse õigusabi kohta kriminaalasjades ja Euroopa Liidu lepingu
artikli 34 alusel nõukogu koostatud Euroopa Liidu liikmesriikide vahelist
vastastikust õigusabi kriminaalasjades käsitleva konventsiooni 16. oktoobri 2001.
aasta protokoll.
Käesolev komisjoni soovitus nõukogu otsuse
kohta on mõeldud selliste kohanduste tegemiseks, mis on vajalikud Horvaatia
ühinemise tõttu eespool nimetatud konventsiooni ja protokollidega vastavalt
ühinemisakti artikli 3 lõigetele 4 ja 5.
2014/0321 (NLE)
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS
Horvaatia ühinemise kohta Euroopa Liidu
lepingu artikli 34 alusel nõukogu koostatud 29. mai 2000. aasta konventsiooniga
Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi kohta
kriminaalasjades ning selle 16. oktoobri 2001. aasta protokolliga
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut,
võttes arvesse Horvaatia ühinemisakti, eriti
selle artikli 3 lõikeid 4 ja 5,
võttes arvesse komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]
ning arvestades järgmist:
(1)       Nõukogu koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli 34 kohasele
konventsioonile Euroopa Liidu liikmesriikide vahelise vastastikuse õigusabi
kohta kriminaalasjades (edaspidi „vastastikuse õigusabi konventsioon”)
kirjutati alla 29. mail 2000. aastal Brüsselis ja see jõustus 23. augustil 2005.

(2)       Vastastikuse õigusabi
konventsiooni on täiendatud nõukogu koostatud Euroopa Liidu lepingu artikli 34
kohase vastastikuse õigusabi konventsiooni 16. oktoobri 2001. aasta
protokolliga (edaspidi „vastastikuse õigusabi protokoll”), mis jõustus 5.
oktoobril 2005.
(3)       Ühinemisakti artikli 3 lõikes
4 on sätestatud, et Horvaatia ühineb konventsioonide ja protokollidega, mis on
sõlmitud liikmesriikide vahel ning loetletud ühinemisakti I lisas. Need
jõustuvad Horvaatia suhtes nõukogu kindlaksmääratud kuupäeval. Kõnealune lisa
sisaldab vastastikuse õigusabi konventsiooni ja vastastikuse õigusabi
protokolli.
(4)       Ühinemisakti artikli 3 lõike 5
kohaselt teeb nõukogu kõik kõnealuse konventsiooni ja protokolliga ühinemise
tõttu vajalikud kohandused,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Vastastikuse õigusabi konventsioon jõustub
Horvaatia ja nende liikmesriikide vahel, kelle suhtes konventsioon sel
kuupäeval kehtib, [käesoleva otsuse vastuvõtmisele järgneva kuu esimesel
päeval ].
Vastastikuse õigusabi protokoll jõustub
Horvaatia ja nende liikmesriikide vahel, kelle suhtes protokoll sel kuupäeval
kehtib, [käesoleva otsuse vastuvõtmisele järgneva kuu esimesel päeval].
Artikkel 2
Vastastikuse õigusabi konventsiooni ja
vastastikuse õigusabi protokolli horvaadikeelne tekst, mis on lisatud
käesolevale otsusele, on autentne samadel tingimustel kui vastastikuse õigusabi
konventsiooni ja vastastikuse õigusabi protokolli tekst muudes ELi ametlikes
keeltes.
Artikkel 3
Käesolev otsus jõustub
kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 112, 24.4.2012, lk 10.
[2]               ELT C [...], [...], lk [...].
[3]               ELT C [...], [...], lk [...].