title: Nõukogu soovitus, 18. juuni 2021, milles esitatakse nõukogu arvamus Poola 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               29.7.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 304/98

      NÕUKOGU SOOVITUS
      18. juuni 2021
      milles esitatakse nõukogu arvamus Poola 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2021/C 304/21)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas kõnealuses teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskmises perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.

                  (2)

                  20. juulil 2020 võttis nõukogu vastu soovituse (3) („nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus“). Nõukogu soovitas Poolal võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Samuti soovitas nõukogu Poolal järgida juhul, kui majandustingimused võimaldavad, eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid.

                  (3)

                  Taasterahastu „NextGenerationEU“, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu abil tagatakse kestlik, kaasav ja õiglane taastumine. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, (4) millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu, jõustus 19. veebruaril 2021. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, samuti tugevdab see liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. See aitab ka saavutada lähiajal riigi rahanduses taas soodsama seisundi ja tugevdada kestlikku riigi rahandust ning keskmises ja pikas perspektiivis majanduskasvu ja töökohtade loomist.

                  (4)

                  3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga hõlbustada eelarvepoliitika koordineerimist ning liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogrammide koostamist. Üldine eelarvepoliitika peaks liikmesriikide eelarveid ning taaste- ja vastupidavusrahastut arvesse võttes jääma 2021. ja 2022. aastal toetavaks. Pidades aga silmas majandustegevuse eeldatavat järkjärgulist normaliseerumist 2021. aasta teisel poolel, peaks liikmesriikide eelarvepoliitika muutuma 2022. aastal diferentseeritumaks. Liikmesriikide eelarvepoliitikas tuleks arvesse võtta taastumise seisu, riigi rahanduse kestlikkust ning vajadust vähendada majanduslikke, sotsiaalseid ja territoriaalseid erinevusi. Arvestades vajadust toetada liidus kestlikku taastumist, peaksid väikeste kestlikkusriskidega liikmesriigid koostama eelarve nii, et 2022. aastal säiliks toetav eelarvepoliitika, võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu mõju. Kõrge võlatasemega liikmesriigid peaksid järgima konservatiivset eelarvepoliitikat, säilitades samal ajal riiklikult rahastatavad investeeringud ning kasutades taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi täiendavate kvaliteetsete investeerimisprojektide ja struktuurireformide rahastamiseks. 2022. aasta järgsel perioodil tuleks eelarvepoliitikas võtta jätkuvalt arvesse taastumise tugevust, majandusliku ebakindluse taset ja riigi rahanduse kestlikkusega seotud kaalutlusi. Kui eelarvepoliitika suunatakse ümber keskmises perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, muu hulgas sobival ajal toetusmeetmete järkjärgulise kaotamise kaudu, aitab see tagada keskpikal perioodil riigi rahanduse kestlikkuse.

                  (5)

                  Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises võttis komisjon ka seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on liidu või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Oma 2021. aasta kevadprognoosile tuginedes leidis komisjon 2. juunil 2021, et tingimused üldise vabastusklausli kohaldamise jätkamiseks 2022. aastal ja kohaldamise lõpetamiseks 2023. aastal on täidetud. Ka pärast üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamist võetakse arvesse iga riigi olukorda.

                  (6)

                  30. aprillil 2021 esitas Poola oma 2021. aasta lähenemisprogrammi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikliga 8.

                  (7)

                  Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli Poola valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 7,0 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning valitsemissektori võlg suurenes 57,5 %ni SKPst. Esmase eelarvepositsiooni aastamuutus oli -6,4 % SKPst, võttes arvesse ka kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 4,3 % ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Muutus valitsemissektori võla suhtes SKPsse tulenes ka sellest, et COVID-19 pandeemiast põhjustatud kriisi ohjamiseks emiteeris Poola arengufond võlakirju (4,3 % SKPst), millest osa on juba võetud arvesse 2020. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägis. Lisaks andis Poola ettevõtetele ja kodumajapidamistele likviidsustoetust (nt garantiid ja maksude tasumise edasilükkamine, millel ei ole otsest ja kohest mõju eelarvele), mille hinnanguline maht on 10,5 % SKPst; komisjoni hinnangu kohaselt oli riigigarantiide tegelik kasutuselevõtt 2020. aastal alla ½ % SKPst.

                  (8)

                  2. juunil 2021 esitas komisjon aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Kõnealuses aruandes käsitletakse Poola eelarveseisundit, kuna riigi valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2020. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust ehk 3 % SKPst. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei olnud täidetud.

                  (9)

                  Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on üldiselt ettevaatlik, eriti 2022. aasta puhul. 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt on SKP reaalkasv 2021. aastal 3,8 % ja 2022. aastal 4,3 %, mis tähendab komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga võrreldes aeglasemat taastumist ehk erinevus on 2021. aastal 0,2 protsendipunkti ja 2022. aastal 1,1 protsendipunkti. See tuleneb peamiselt asjaolust, et 2021. aasta lähenemisprogrammis esitatud keskne stsenaarium ei sisalda taaste- ja vastupidavusrahastu mõju Poola majandusele.

                  (10)

                  Valitsuse 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 7,0 %-lt SKPst 2021. aastal 6,9 %-le SKPst ning võla suhtarv tõuseb 2021. aastal 60,0 %-le SKPst. 2021. aasta lähenemisprogrammi põhjal on esmase eelarvepositsiooni muutus 2021. aastal võrreldes kriisieelse tasemega (2019) -6,4 % SKPst, mis kajastab kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 2,5 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosist suuremad. Erinevus tuleneb peamiselt 2021. aasta lähenemisprogrammis kavandatud suurematest kulutustest, muu hulgas COVID-19 pandeemia ohjamiseks võetud meetmetele.

                  (11)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Poola võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada COVID-19 pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud isikutele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Poola 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Eelarvemeetmed, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, on ajutised või kompenseerivad tasakaalustavaid meetmeid.

                  (12)

                  2021. aasta lähenemisprogrammis ei sisaldu veel taaste- ja vastupidavusrahastust saadud toetused.

                  (13)

                  Määruses (EÜ) nr 1466/97 sätestatud kindlaks määratud eelarvekohanduse näitajaid tuleb vaadelda praeguses kontekstis. Esiteks on SKP lõhe hinnangud märkimisväärselt ebakindlad. Teiseks tuleb olla valmis eelarvepoliitikat kiiresti kohandama vastavalt COVID-19 pandeemia arengule, suunates selle terviseriskide vähenedes erakorraliselt abilt sihipärasematele meetmetele. Kolmandaks iseloomustavad praegust olukorda märkimisväärsed majandustegevust toetavad poliitikameetmed. Võttes arvesse liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid, ei kajasta kindlaks määratud näitajad täielikku impulssi, mille majandus eelarvepoliitikast saab. Sellest lähtuvalt ei näi struktuurne eelarvepositsioon olevat praeguses olukorras sobiv näitaja. Kulude kasvu eesmärki tuleb samuti kohandada (5) ja täiendada lisateabega, et täielikult kajastada eelarvepoliitika suundumust.

                  (14)

                  Nii nagu 2021. aasta eelarvekavade hindamisel kasutatud lähenemisviisi puhul, on ajutised erakorralised meetmed kulude koondnäitajast välja jäetud. Kõnealused kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed toetavad tervisesüsteeme ning kompenseerivad töötajatele ja ettevõtetele liikumispiirangute ja tarneahela häirete tõttu saamata jäänud tulu; nende meetmete kaotamine avaliku sektori asutuste poolt sõltub rahvatervise ja majandusolukorra normaliseerumisest. Selleks et praeguses olukorras hinnata üldist eelarvepoliitikat, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid. Sellest tulenevalt mõõdetakse üldist eelarvepoliitikat esmaste kulude – k.a taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavad kulud – muutusega (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed ja kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed). Üldisest eelarvepoliitikast kaugemale vaadates on analüüsi eesmärk hinnata seda, kas riiklik eelarvepoliitika on konservatiivne ja eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist, mis on kooskõlas rohe- ja digipöördega. Sel põhjusel pööratakse erilist tähelepanu riiklikult rahastatavate jooksvate esmaste kulude ja investeeringute arengule.

                  (15)

                  Poola 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb tema valitsemissektori eelarvepuudujääk 2022. aastal 4,2 %-le SKPst, mis on peamiselt tingitud 2020. ja 2021. aastal vastu võetud ajutiste toetusmeetmete lõpetamisest. Valitsemissektori võla suhtarv langeb kavakohaselt 2022. aastal 59,2 %-le SKPst. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosist suuremad ja tuginevad eeldusele, et kulutused muu hulgas vahetarbimisele ja sotsiaalsiiretele, sealhulgas COVID-19 pandeemia ohjamise meetmetele, on suuremad. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt ning eespool nimetatud väljakutseid kajastava konkreetse metoodika alusel on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida 2022. aastal avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) hinnanguliselt +0,1 % SKPst (6). Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 0,1 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema ekspansiivne panus 0,3 protsendipunkti SKPst (7). Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema pärssiv panus 0,2 protsendipunkti SKPst.

                  (16)

                  Liikmesriikide eelarvemeetmete kvaliteet näib olevat eriti oluline. Eelarve struktuurireformid, mille eesmärk on parandada riiklike eelarvete struktuuri, võivad toetada potentsiaalset majanduskasvu, tekitada väga vajalikku eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja aidata tagada pikemas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkust, muu hulgas kliimamuutusi ja terviseprobleeme silmas pidades. Tulude poolel on COVID-19 kriis suurendanud selliste reformide tähtsust, mille eesmärk on saavutada tõhusamad ja õiglasemad avaliku sektori tulusüsteemid. Kulude poolel on seetõttu aga veelgi olulisem suurendada kestlike ja majanduskasvu soodustavate investeeringute taset ja kvaliteeti viisil, mis on kooskõlas kasvupotentsiaali ja majandusliku ja sotsiaalse vastupanuvõime edendamise ning rohe- ja digipöörde eesmärkidega. Riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad võimaldavad parandada riiklike eelarvete struktuuri.

                  (17)

                  2021. aasta lähenemisprogrammi keskpika perioodi eelarvekavade kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2023. aasta 3,2 %-lt SKPst 2024. aastal 2,5 %-le SKPst. Valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb seega 2024. aastal kavakohaselt alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. 2021. aasta lähenemisprogramm ei sisalda teavet, mida on vaja 2023. ja 2024. aasta üldise eelarvepoliitika hindamiseks. Praeguse hinnangu kohaselt on kümne aasta keskmine nominaalne potentsiaalne majanduskasv 5¾ % (8). See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad Poola potentsiaalset majanduskasvu hoogustada.

                  (18)

                  Valitsemissektori võla suhtarv peaks langema 2023. aasta 58,7 %-lt SKPst 2024. aastal 57,9 %-le SKPst. Poolat ohustavad keskpikas perspektiivis väiksed riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid, nagu nähtub viimasest võla jätkusuutlikkuse analüüsist.

                  (19)

                  Kuna ebakindlus on endiselt väga suur, peaksid eelarvepoliitika suunised jääma valdavalt kvalitatiivseks. Täpsemaid kvantitatiivseid suuniseid perioodi hilisemateks aastateks tuleks anda 2022. aastal, juhul kui ebakindlus on selleks ajaks piisavalt vähenenud.

                  (20)

                  Nõukogu on hinnanud 2021. aasta lähenemisprogrammi ja järelmeetmeid, mida Poola on võtnud seoses nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega,

            SOOVITAB POOLAL TEHA JÄRGMIST:

         1.

            Säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud.

         2.

            Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkus. Samal ajal edendada investeeringuid, et suurendada kasvupotentsiaali.

         3.

            Pöörata nii eelarve tulude kui ka kulude poolel erilist tähelepanu riigi rahanduse struktuurile ja eelarvemeetmete kvaliteedile, et tagada majanduse kestlik ja kaasav taastumine. Seada prioriteediks kestlikud ja majanduskasvu soodustavad investeeringud, eelkõige investeeringud, mis toetavad rohe- ja digipööret. Seada esikohale eelarve struktuurireformid, mis aitavad rahastada avaliku poliitika prioriteete ja aitavad kaasa riigi rahanduse pikaajalisele kestlikkusele, sealhulgas asjakohasel juhul tugevdades kõigi jaoks tervise- ja sotsiaalkaitsesüsteemide katvust, piisavust ja kestlikkust.

         Luxembourg, 18. juuni 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. LEÃO

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (3)  Nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus, milles käsitletakse Poola 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Poola 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta (ELT C 282, 26.8.2020, lk 135).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

         (5)  Eelkõige ei võimalda kulude kasvu eesmärgi raames kasutatud nelja aasta investeeringute tasandamine nõuetekohaselt hinnata riigi rahastatud investeeringutest tulenevat eelarvetoetust majanduse taastumiseks.

         (6)  Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.

         (7)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema pärssiv panus 0,2 protsendipunkti SKPst.

         (8)  Komisjoni hinnang ühiselt kokkulepitud metoodika alusel.


title: Nõukogu soovitus, 18. juuni 2021, milles esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 304/102

      NÕUKOGU SOOVITUS
      18. juuni 2021
      milles esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2021/C 304/22)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas kõnealuses teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskpikas perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.

                  (2)

                  20. juulil 2020 võttis nõukogu vastu soovituse (3) („nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus“). Nõukogu soovitas Portugalil võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Samuti soovitas nõukogu Portugalil, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid.

                  (3)

                  Euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu 2021. aasta soovituse kohaselt peaks eelarvepoliitika jääma kõigis euroala liikmesriikides kogu 2021. aasta jooksul toetavaks ning poliitikameetmed peaksid olema kohandatud iga riigi oludele ning olema õigeaegsed, ajutised ja sihipärased. Kui epidemioloogilised ja majanduslikud tingimused seda võimaldavad, tuleks erakorraliste meetmete rakendamine järk-järgult lõpetada, võideldes samal ajal kriisi sotsiaalsete ja tööturuga seotud mõjudega. Liikmesriigid peaksid järgima sellist eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis konservatiivne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Liikmesriigid peaksid jätkama reforme, mis suurendavad kõigi jaoks tervise- ja sotsiaalkaitsesüsteemide ulatust, piisavust ja kestlikkust.

                  (4)

                  18. novembril 2020 võttis komisjon vastu oma arvamused euroala liikmesriikide 2021. aasta eelarvekavade kohta, tuginedes eelarvemeetmete kvalitatiivsele hindamisele. Komisjon oli seisukohal, et Portugali eelarvekava on nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovituses esitatud eelarvepoliitika soovitustega üldiselt kooskõlas ning et enamik eelarvekavas sisalduvatest meetmetest toetab märkimisväärse ebakindluse tingimustes majandustegevust.

                  (5)

                  Taasterahastu „NextGenerationEU“, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu abil tagatakse kestlik, kaasav ja õiglane taastumine. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241, (4) millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu, jõustus 19. veebruaril 2021. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, samuti tugevdab see liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. See aitab ka saavutada lähiajal riigi rahanduses taas soodsama seisundi ja tugevdada kestlikku riigi rahandust ning keskmises ja pikas perspektiivis majanduskasvu ja töökohtade loomist.

                  (6)

                  3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramme. Üldine eelarvepoliitika peaks liikmesriikide eelarveid ning taaste- ja vastupidavusrahastut arvesse võttes jääma 2021. ja 2022. aastal toetavaks. Pidades aga silmas majandustegevuse eeldatavat järkjärgulist normaliseerumist 2021. aasta teisel poolel, peaks liikmesriikide eelarvepoliitika muutuma 2022. aastal diferentseeritumaks. Liikmesriikide eelarvepoliitikas tuleks arvesse võtta taastumise seisu, riigi rahanduse kestlikkust ning vajadust vähendada majanduslikke, sotsiaalseid ja territoriaalseid erinevusi. Arvestades vajadust toetada liidus kestlikku taastumist, peaksid väikeste kestlikkusriskidega liikmesriigid koostama eelarve nii, et 2022. aastal säiliks toetav eelarvepoliitika, võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu mõju. Kõrge võlatasemega liikmesriigid peaksid järgima konservatiivset eelarvepoliitikat, säilitades samal ajal riiklikult rahastatavad investeeringud ning kasutades taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi täiendavate kvaliteetsete investeerimisprojektide ja struktuurireformide rahastamiseks. 2022. aasta järgsel perioodil tuleks eelarvepoliitikas võtta jätkuvalt arvesse taastumise tugevust, majandusliku ebakindluse taset ja riigi rahanduse kestlikkusega seotud kaalutlusi. Kui eelarvepoliitika suunatakse ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, muu hulgas sobival ajal toetusmeetmete järkjärgulise kaotamise kaudu, aitab see tagada keskpikal perioodil riigi rahanduse kestlikkuse.

                  (7)

                  Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises võttis komisjon ka seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on liidu või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Oma 2021. aasta kevadprognoosile tuginedes leidis komisjon 2. juunil 2021, et tingimused üldise vabastusklausli kohaldamise jätkamiseks 2022. aastal ja selle kohaldamise lõpetamiseks 2023. aastal on täidetud. Ka pärast üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamist võetakse arvesse iga riigi olukorda.

                  (8)

                  Portugal esitas 30. aprillil 2021 oma 2021. aasta stabiilsusprogrammi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikliga 4.

                  (9)

                  Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli Portugali valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 5,7 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning valitsemissektori võlg suurenes 133,6 %ni SKPst. Esmase eelarvepositsiooni aastamuutus oli –6 % SKPst, võttes arvesse ka kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus ligi 3 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Lisaks andis Portugal ettevõtetele ja kodumajapidamistele likviidsustoetust (nt garantiid ja maksude tasumise edasilükkamine, millel ei ole otsest ja kohest mõju eelarvele), mille hinnanguline maht on ligi 4 % SKPst. Komisjoni hinnangu kohaselt oli riigigarantiide tegelik kasutuselevõtt 2020. aastal laias laastus võrdne 3½ %ga SKPst.

                  (10)

                  2. juunil 2021 esitas komisjon aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Kõnealuses aruandes käsitletakse Portugali eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2020. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust ehk 3 % SKPst ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust ehk 60 % SKPst ega vähenenud rahuldavas tempos. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei olnud täidetud ja võlakriteerium samuti mitte.

                  (11)

                  Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2021. ja 2022. aasta puhul realistlik. 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks SKP reaalkasv suurenema 2021. aastal 4 % ja 2022. aastal 4,9 %. See on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga kooskõlas. Eriti rängalt said COVID-19 kriisis kannatada kontaktimahukad sektorid. Kuna Portugali majandus sõltub väga palju välisturistidest ning turismi taastumisega seotud ebakindlus on jätkuvalt suur, jäävad makromajanduslikke väljavaateid ohustavad langusriskid püsima.

                  (12)

                  Valitsuse 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 5,7 %-lt SKPst 2021. aastal 4,5 %-le SKPst ning võla suhtarv langeb 2021. aastal 128 %-le SKPst. 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on esmase eelarvepositsiooni muutus 2021. aastal võrreldes kriisieelse tasemega (2019) –5 % SKPst, mis kajastab kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 3 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga kooskõlas.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Portugal võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada COVID-19 pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud isikutele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Portugali 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Mõni meede, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, ei näi olevat ajutine või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. 2023. aastal, mis jääb komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiperioodist väljapoole, on kõnealuste mitteajutiste meetmete kumulatiivne järelejäänud mõju hinnanguliselt 1 % SKPst ja need meetmed on peamiselt jooksvad kulud. Kõnealused mitteajutised meetmed hõlmavad ka investeeringuid mahus ligikaudu 1/10 % SKPst, mis peaksid toetama keskpika perioodi potentsiaalset majanduskasvu ja seega kestlikkust.

                  (14)

                  2021. aasta stabiilsusprogrammis eeldatakse investeeringuid ja reforme, mida rahastatakse taaste- ja vastupidavusrahastust saadavate toetustega, mis ulatuvad 2021. aastal 0,3 %ni SKPst, 2022. aastal 1,3 %ni SKPst, 2023. aastal 1,5 %ni SKPst, 2024. aastal 1,3 %ni SKPst ja 2025. aastal 1,1 %ni SKPst. Peale selle eeldatakse 2021. aasta stabiilsusprogrammis, et taaste- ja vastupidavusrahastu raames saadud laenude maht on 2021. aastal 0,7 % SKPst, 2022. aastal 0,2 % SKPst ja ajavahemikul 2023–2025 igal aastal 0,1 % SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosis on neid toetusi eelarveprognoosides arvesse võetud.

                  (15)

                  Määruses (EÜ) nr 1466/97 sätestatud kindlaks määratud eelarvekohanduse näitajaid tuleb vaadelda praeguses kontekstis. Esiteks on SKP lõhe hinnangud märkimisväärselt ebakindlad. Teiseks tuleb olla valmis eelarvepoliitikat kiiresti kohandama vastavalt COVID-19 pandeemia arengule, suunates selle terviseriskide vähenedes erakorraliselt abilt sihipärasematele meetmetele. Kolmandaks iseloomustavad praegust olukorda märkimisväärsed majandustegevust toetavad poliitikameetmed. Võttes arvesse liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid, ei kajasta kindlaks määratud näitajad täielikku impulssi, mille majandus eelarvepoliitikast saab. Sellest lähtuvalt ei näi struktuurne eelarvepositsioon olevat praeguses olukorras sobiv näitaja. Kulude kasvu eesmärki tuleb samuti kohandada (5) ja täiendada lisateabega, et täielikult kajastada eelarvepoliitika suundumust.

                  (16)

                  Nii nagu 2021. aasta eelarvekavade hindamisel kasutatud lähenemisviisi puhul, on ajutised erakorralised meetmed kulude koondnäitajast välja jäetud. Kõnealused kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed toetavad tervisesüsteeme ning kompenseerivad töötajatele ja ettevõtetele liikumispiirangute ja tarneahela häirete tõttu saamata jäänud tulu; nende meetmete kaotamine avaliku sektori asutuste poolt sõltub rahvatervise ja majandusolukorra normaliseerumisest. Selleks et praeguses olukorras hinnata üldist eelarvepoliitikat, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid. Sellest tulenevalt mõõdetakse üldist eelarvepoliitikat esmaste kulude – k.a taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavad kulud – muutusega (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed ja kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed). Üldisest eelarvepoliitikast kaugemale vaadates on analüüsi eesmärk hinnata seda, kas riiklik eelarvepoliitika on konservatiivne ja eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist, mis on kooskõlas rohe- ja digipöördega. Sel põhjusel pööratakse erilist tähelepanu riiklikult rahastatavate jooksvate esmaste kulude ja investeeringute arengule.

                  (17)

                  Portugali 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt väheneb tema valitsemissektori eelarvepuudujääk 2022. aastal 3,2 %-le SKPst, mis on peamiselt tingitud 2020. ja 2021. aastal vastu võetud ajutiste toetusmeetmete lõpetamisest ning majanduse oodatavast taastumisest. Valitsemissektori võla suhtarv langeb 2022. aastal 123 %-le SKPst. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga kooskõlas. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt ning eespool nimetatud väljakutseid kajastava konkreetse metoodika alusel on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida 2022. aastal avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) hinnanguliselt -1,1 % SKPst (6). Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 0,1 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema ekspansiivne panus 0,2 protsendipunkti SKPst (7). Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed) peaks olema ekspansiivne panus 0,7 protsendipunkti SKPst.

                  (18)

                  Liikmesriikide eelarvemeetmete kvaliteet näib olevat eriti oluline. Eelarve struktuurireformid, mille eesmärk on parandada riiklike eelarvete struktuuri, võivad toetada potentsiaalset majanduskasvu, tekitada väga vajalikku eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja aidata tagada pikemas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkust, muu hulgas kliimamuutusi ja terviseprobleeme silmas pidades. Tulude poolel on COVID-19 kriis suurendanud selliste reformide tähtsust, mille eesmärk on saavutada tõhusamad ja õiglasemad avaliku sektori tulusüsteemid. Kulude poolel on seetõttu aga veelgi olulisem suurendada kestlike ja majanduskasvu soodustavate investeeringute taset ja kvaliteeti viisil, mis on kooskõlas kasvupotentsiaali ja majandusliku ja sotsiaalse vastupidavuse ning rohe- ja digipöörde edendamise eesmärkidega. Riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad võimaldavad parandada riiklike eelarvete struktuuri.

                  (19)

                  2021. aasta stabiilsusprogrammi keskpika perioodi eelarvekavade kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2023. aasta 2,2 %-lt SKPst 2024. aastal 1,6 %-le SKPst. Valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb seega 2023. aastal kavakohaselt alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) 2023. ja 2024. aastal hinnanguliselt keskmiselt 0,3 % SKPst. Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks jääma samaks. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema ekspansiivne panus 0,1 protsendipunkti SKPst (8). Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema pärssiv panus 0,3 protsendipunkti SKPst. Praeguse hinnangu kohaselt on kümne aasta keskmine nominaalne potentsiaalne majanduskasv 3 % (9). See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad Portugali potentsiaalset majanduskasvu hoogustada.

                  (20)

                  Valitsemissektori võla suhtarv peaks langema 2023. aasta 120,7 %-lt SKPst 2024. aastal 117,1 %-le SKPst. Suure võla suhtarvu põhjal, mis peaks prognooside kohaselt aja jooksul järk-järgult vähenema, järeldatakse, et keskpikas perspektiivis ohustavad Portugali suured riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid, nagu nähtub viimasest võla jätkusuutlikkuse analüüsist.

                  (21)

                  Kuna ebakindlus on endiselt väga suur, peaksid eelarvepoliitika suunised jääma valdavalt kvalitatiivseks. Täpsemaid kvantitatiivseid suuniseid perioodi hilisemateks aastateks tuleks anda 2022. aastal, juhul kui ebakindlus on selleks ajaks piisavalt vähenenud.

                  (22)

                  Nõukogu on hinnanud 2021. aasta stabiilsusprogrammi ja järelmeetmeid, mida Portugal on võtnud seoses nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega,

            SOOVITAB PORTUGALIL TEHA JÄRGMIST:

         1.

            Kasutada 2022. aastal taaste- ja vastupidavusrahastut lisainvesteeringute rahastamiseks, et toetada majanduse taastumist, järgides samal ajal konservatiivset eelarvepoliitikat. Säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud. Piirata riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasvu.

         2.

            Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkus. Samal ajal edendada investeeringuid, et suurendada kasvupotentsiaali.

         3.

            Pöörata nii riigi eelarve tulude kui ka kulude poolel erilist tähelepanu riigi rahanduse struktuurile ja eelarvemeetmete kvaliteedile, et tagada majanduse kestlik ja kaasav taastumine. Seada prioriteediks kestlikud ja majanduskasvu soodustavad investeeringud, eelkõige investeeringud, mis toetavad rohe- ja digipööret. Seada esikohale eelarve struktuurireformid, mis aitavad rahastada avaliku poliitika prioriteete ja aitavad kaasa riigi rahanduse pikaajalisele kestlikkusele, sealhulgas asjakohasel juhul tugevdades kõigi jaoks tervise- ja sotsiaalkaitsesüsteemide katvust, piisavust ja kestlikkust.

         Luxembourg, 18. juuni 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. LEÃO

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (3)  Nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus, milles käsitletakse Portugali 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 282, 26.8.2020, lk 142).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

         (5)  Eelkõige ei võimalda kulude kasvu eesmärgi raames kasutatud nelja aasta investeeringute tasandamine nõuetekohaselt hinnata riigi rahastatud investeeringutest tulenevat eelarvetoetust majanduse taastumiseks.

         (6)  Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.

         (7)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema ekspansiivne panus 0,1 protsendipunkti SKPst.

         (8)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema pärssiv panus 0,2 protsendipunkti SKPst.

         (9)  Komisjoni hinnang ühiselt kokkulepitud metoodika alusel.


title: Nõukogu soovitus, 18. juuni 2021, milles esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               29.7.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 304/107

      NÕUKOGU SOOVITUS
      18. juuni 2021
      milles esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta
      (2021/C 304/23)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas nimetatud teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskmises perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.

                  (2)

                  3. aprillil 2020 võttis komisjon eelarvepuudujäägi kriteeriumi täitmata jätmise tõttu 2019. aastal vastu otsuse (EL) 2020/509 ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Rumeenias (3). See põhines valitsuse ajakohastatud eelarve-eesmärkidel, samas kui hiljem avaldatud valitsemissektori eelarvepuudujääk 4,3 % SKPst kinnitas rikkumist. Aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse ehk 3 % SKPst ületamine tulenes eelarve tasakaalustamatuse pidevast suurenemisest, mis sai alguse tugeva majanduskasvu perioodil 2016. aastal rakendama hakatud ekspansiivsest eelarvepoliitikast. 3. aprillil 2020 esitas nõukogu ka soovituse (4) Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks hiljemalt aastaks 2022.

                  (3)

                  20. juulil 2020 võttis nõukogu vastu soovituse (5) („nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus“). Nõukogu soovitas Rumeenial järgida nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitusega kooskõlas olevat eelarvepoliitikat, võttes samas kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale ning toetada majandust ja tagada selle taastumine.

                  (4)

                  Taasterahastu „NextGenerationEU“, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu abil tagatakse kestlik, kaasav ja õiglane taastumine. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241 (6), millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu, jõustus 19. veebruaril 2021. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, samuti tugevdab see liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. See aitab ka saavutada lähiajal riigi rahanduses taas soodsama seisundi ja tugevdada kestlikku riigi rahandust ning keskmises ja pikas perspektiivis majanduskasvu ja töökohtade loomist.

                  (5)

                  3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramme. Selles teatises oli esitatud komisjoni seisukoht, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on liidu või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Oma 2021. aasta kevadprognoosile tuginedes leidis komisjon 2. juunil 2021, et tingimused üldise vabastusklausli kohaldamise jätkamiseks 2022. aastal ja kohaldamise lõpetamiseks 2023. aastal on täidetud. Ka pärast üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamist võetakse arvesse iga riigi olukorda.

                  (6)

                  Rumeenia esitas oma 2021. aasta lähenemisprogrammi 5. mail 2021, mis oli hiljem kui määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 8 kohane tähtaeg.

                  (7)

                  Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli Rumeenia valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 9,2 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning valitsemissektori võlg suurenes 47,3 %ni SKPst. Esmase eelarvepositsiooni aastamuutus oli -3,6 % SKPst, võttes arvesse ka kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 1,5 % ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Lisaks andis Rumeenia ettevõtetele ja kodumajapidamistele likviidsustoetust (nt garantiid ja maksude tasumise edasilükkamine, millel ei ole otsest ja kohest mõju eelarvele), mille hinnanguline maht on 4 % SKPst; komisjoni hinnangu kohaselt oli riigigarantiide tegelik kasutuselevõtt 2020. aastal laias laastus võrdne ½ %ga SKPst.

                  (8)

                  Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2021. ja 2022. aasta puhul realistlik. 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt peaks SKP reaalkasv olema 2021. aastal 5,0 % ja 2022. aastal 4,8 %. Mõlemal aastal peaks peamiseks mootoriks olema sisenõudlus ning tarbimine ja investeeringud peaksid kasvama jõuliselt. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosis on Rumeenia majanduskasv 2021. aasta lähenemisprogrammiga võrreldes pisut suurem ehk 2021. aastal 5,1 % ja 2022. aastal 4,9 %, tuginedes samuti sisenõudlusele.

                  (9)

                  Valitsuse 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 9,2 %-lt SKPst 2021. aastal 8 %-le SKPst ning võla suhtarv tõuseb 2021. aastal 50,8 %-le SKPst. 2021. aasta lähenemisprogrammi põhjal on esmase eelarvepositsiooni muutus 2021. aastal võrreldes kriisieelse tasemega (2019) 3,3 % SKPst, mis kajastab kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 1,5 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga kooskõlas.

                  (10)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Rumeenia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada COVID-19 pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud isikutele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Rumeenia 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Meetmed, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, on ajutised või kompenseerivad tasakaalustavaid meetmeid. Samal ajal mõjutavad jätkuvalt eelarvet ekspansiivsed meetmed, mis võeti vastu enne COVID-19 pandeemiat. Need meetmed hõlmasid eelkõige pensionide ja muude sotsiaalkulutuste tõstmist ja maksukärpeid.

                  (11)

                  2021. aasta lähenemisprogrammis eeldatakse investeeringuid ja reforme, mida rahastatakse taaste- ja vastupidavusrahastust saadavate toetustega mahus 0,1 % SKPst 2021. aastal, 0,6 % SKPst 2022. aastal, 1,2 % SKPst 2023. aastal, 1,2 % SKPst 2024. aastal, 0,9 % SKPst 2025. aastal ja 0,9 % SKPst 2026. aastal. Peale selle eeldatakse 2021. aasta lähenemisprogrammis, et taaste- ja vastupidavusrahastu raames saadud laenude maht on 2,3 % SKPst 2025. aastal ja 2,5 % SKPst 2026. aastal. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosis on eelarveprognoosides arvesse võetud ainult toetusi, sest 2021. aasta lähenemisprogrammis eeldatakse, et laenud algavad alles pärast komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga hõlmatud perioodi lõppu.

                  (12)

                  Selleks et praeguses olukorras hinnata üldist eelarvepoliitikat, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid. Sellest tulenevalt mõõdetakse üldist eelarvepoliitikat esmaste kulude – k.a taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavad kulud – muutusega (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed ja kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed). Üldisest eelarvepoliitikast kaugemale vaadates on analüüsi eesmärk hinnata seda, kas riiklik eelarvepoliitika on konservatiivne ja eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist, mis on kooskõlas rohe- ja digipöördega. Sel põhjusel pööratakse erilist tähelepanu riiklikult rahastatavate jooksvate esmaste kulude ja investeeringute arengule.

                  (13)

                  Rumeenia 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb tema valitsemissektori eelarvepuudujääk 2022. aastal 6,2 %-le SKPst, mis on peamiselt tingitud 2020. ja 2021. aastal vastu võetud ajutiste toetusmeetmete lõpetamisest. Valitsemissektori võla suhtarv tõuseb kavakohaselt 2022. aastal 52,9 %-le SKPst. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosist soodsamad. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt ning eespool nimetatud väljakutseid kajastava konkreetse metoodika alusel on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida 2022. aastal avaldavad kogunõudlusele nii riigi kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) hinnanguliselt -0,5 % SKPst (7). Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 0,4 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema ekspansiivne panus 0,1 protsendipunkti SKPst (8). Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema neutraalne panus.

                  (14)

                  2021. aasta lähenemisprogrammi keskpika perioodi eelarvekavade kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2023. aasta 4,4 %-lt SKPst 2024. aastal 2,9 %-le SKPst. Valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb seega 2024. aastal kavakohaselt alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) 2023. ja 2024. aastal hinnanguliselt keskmiselt 0,6 % SKPst. Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 0,2 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaks andma pärssiva panuse 0,1 protsendipunkti SKPst (9). Riiklikult rahastatavad esmased jooksvad kulud (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks andma pärssiva panuse 0,8 protsendipunkti SKPst. Praeguse hinnangu kohaselt on kümne aasta keskmine nominaalne potentsiaalne majanduskasv 5¾ % (10). See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad Rumeenia potentsiaalset majanduskasvu hoogustada.

                  (15)

                  Valitsemissektori võla suhtarv peaks tõusma 2023. aastal 53,3 %-le SKPst ja langema 2024. aastal 52,4 %-le SKPst. Võttes arvesse keskpikas perspektiivis eriti kiiresti kasvavat võlga, mis tuleneb peamiselt 2022. aastaks prognoositud suurest eelarvepuudujäägist, ning ebasoodsaid rahastamistingimusi võrreldes muude liikmesriikidega, järeldatakse, et keskpikas perspektiivis ohustavad Rumeeniat suured riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid, nagu nähtub viimasest võla jätkusuutlikkuse analüüsist.

                  (16)

                  2. juunil 2021 andis komisjon soovituse nõukogu soovituse kohta Rumeenia ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimiseks aastaks 2024. Selle soovituse kohaselt peaks Rumeenia saavutama valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärgi 8,0 % SKPst 2021. aastal, 6,2 % SKPst 2022. aastal, 4,4 % SKPst 2023. aastal ja 2,9 % SKPst 2024. aastal, mis vastab valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale 3,4 % 2021. aastal, 1,3 % 2022. aastal, 0,9 % 2023. aastal ja 0,0 % 2024. aastal. See vastab iga-aastasele struktuursele kohandusele 0,7 % SKPst 2021. aastal, 1,8 % SKPst 2022. aastal, 1,7 % SKPst 2023. aastal ja 1,5 % SKPst 2024. aastal.

                  (17)

                  Nõukogu on hinnanud 2021. aasta lähenemisprogrammi ja järelmeetmeid, mida Rumeenia on võtnud seoses nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega,

            SOOVITAB RUMEENIAL TEHA JÄRGMIST:

         1.

            Järgida eelarvepoliitikat, mis on kooskõlas nõukogu 18. juuni 2021. aasta soovitusega Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks (11).

         Luxembourg, 18. juuni 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. LEÃO

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (3)  Nõukogu 3. aprilli 2020. aasta otsus (EL) 2020/509 ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Rumeenias (ELT L 110, 8.4.2020, lk 58).

         (4)  Nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitus Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks (ELT C 116, 8.4.2020, lk 1).

         (5)  Nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus, milles käsitletakse Rumeenia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rumeenia 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta (ELT C 282, 26.8.2020, lk 149).

         (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

         (7)  Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.

         (8)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema neutraalne panus.

         (9)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema neutraalne panus.

         (10)  Komisjoni hinnang ühiselt kokkulepitud metoodika alusel.

         (11)  Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk ….


title: Nõukogu soovitus, 18. juuni 2021, Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks

text:
               29.7.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 304/111

      NÕUKOGU SOOVITUS
      18. juuni 2021
      Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
      (2021/C 304/24)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 126 lõiget 7,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 126 peavad liikmesriigid hoiduma valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

                  (2)

                  Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hinnastabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva kestliku majanduskasvu tagamiseks.

                  (3)

                  Järgides komisjoni soovitust, otsustas nõukogu otsusega (EL) 2020/509 (1)3. aprillil 2020 kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 6, et Rumeenial on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja esitas soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2022. aastaks (2) (edaspidi „3. aprilli 2020. aasta soovitus“) vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (3) artiklile 3.

                  (4)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 (4) artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas kõnealuses teatises oma seisukoha, et arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud tõsist majanduslangust, on stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused täidetud. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga.

                  (5)

                  15. septembril 2020 esitas Rumeenia aruande 3. aprilli 2020. aasta soovituse täitmiseks võetud meetmete kohta. Aruandes tõdeti, et 2020. aastal on riigi rahanduse olukord oluliselt halvenenud, peamiselt COVID-19 pandeemia tõttu.

                  (6)

                  18. novembril 2020 võttis komisjon vastu teatise Rumeenia eelarveseisundi kohta. Arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud erakordse ebakindluse jätkumist ning pandeemia enneolematut makromajanduslikku ja eelarvemõju, leidis komisjon, et praegu ei ole võimalik teha otsust Rumeenia suhtes algatatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse edasiste meetmete kohta. Eelkõige erakorraline ebakindlus, mis mõjutab ka usaldusväärse eelarvepoliitika kujundamist, ei võimaldanud komisjonil praeguses etapis aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu soovituse kohta soovitust esitada. Komisjon märkis, et ta hindab Rumeenia eelarveseisundit 2021. aasta kevadel uuesti, tuginedes 2020. aasta eelarve täitmise andmetele, 2021. aasta eelarvele ja komisjoni 2021. aasta kevadisele majandusprognoosile, ning teeb vajaduse korral ettepaneku võtta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames uusi meetmeid, võttes arvesse stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamist ka 2021. aastal.

                  (7)

                  3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramme. Selles teatises oli komisjoni seisukoht, et otsuse tegemisel stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on liidu või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). 2. juunil 2021 võttis komisjon vastu teatise „Majanduspoliitika koordineerimine 2021. aastal: ületada COVID-19, toetada taastumist ja ajakohastada majandust“. Kõnealuse teatise kohaselt jätkatakse 2022. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamist ja selle kohaldamine lõpetatakse tõenäoliselt 2023. aastal.

                  (8)

                  Komisjoni võla kestlikkust käsitleva 2020. aasta uuringu uue versiooni kohaselt, milles võetakse arvesse komisjoni 2021. aasta kevadist majandusprognoosi, ohustavad Rumeeniat keskpikas ja pikas perspektiivis suured riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid. Neid riske tuleb käsitleda asjakohases keskpika perioodi eelarvekavas, mida toetavad struktuurimeetmed.

                  (9)

                  Võttes arvesse COVID-19 pandeemiast tulenevat majandustegevuse suurt vähenemist ja seega vajadust sellise eelarvepoliitika järele, mis toetaks 2021. ja 2022. aastal majanduse taastumist, ei ole nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitus enam asjakohane Rumeenia eelarvesuuniste alus.

                  (10)

                  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 5 viimasele lausele, kui euroalal või kogu liidus esineb tõsine majanduslangus, võib nõukogu komisjoni soovituse alusel otsustada võtta vastu aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohase muudetud soovituse, tingimusel et keskmises perspektiivis ei ohusta see riigi rahanduse kestlikkust.

                  (11)

                  Vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on nõukogu kohustatud esitama asjaomasele liikmesriigile soovituse ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks kindlaksmääratud tähtajaks. Soovituses tuleb asjaomasele liikmesriigile kehtestada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks vajalike tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg, mida võib kärpida kolme kuuni, kui see on põhjendatud olukorra tõsidusega. Lisaks sellele peab nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi kohaselt tagavad struktuurse eelarvepositsiooni (tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.

                  (12)

                  Rumeenia reaalne SKP vähenes 2020. aastal 3,9 %. Komisjoni 2021. aasta kevadise majandusprognoosi kohaselt taastub SKP reaalkasv 2021. aastal 5,1 % tasemel ja on 2022. aastal 4,9 %. Vaktsiinide kasutuselevõtu edenedes ja sotsiaalse distantseerumise meetmete järkjärgulisel lõpetamisel peaks eratarbimine taastuma, ühtlasi prognoositakse ka tugeva palgakasvu püsimist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2021/241 (5) osutatud riikliku taaste- ja vastupidavuskava projektide järkjärguline käivitamine peaks andma uut hoogu investeeringute kasvule. Netoeksport, st eksport miinus import, peaks prognoosiperioodil jääma negatiivseks. Seda seetõttu, et importi peaks kiirendama eratarbimise taastumine, aga ka suurenevad investeeringud. Välisnõudluse taastumine peaks eksporti toetama, kuid see jääb impordist vähem dünaamiliseks. Kasvuväljavaateid ohustavad tasakaalustatud riskid. Ühest küljest võib usaldusväärne keskpika perspektiivi eelarvestrateegia aidata hajutada muret riigi rahanduse kestlikkuse pärast, eriti kui see seotakse ambitsioonikate reformidega (sealhulgas need, mis sisalduvad taaste- ja vastupidavuskavas). See aitaks vähendada Rumeenia makromajanduslikku tasakaalustamatust, leevendada finantsstabiilsuse riske ja aidata kaasa kestlikule majanduskasvule, sealhulgas parandada investeerimiskliimat. Teisest küljest võib ebakindlus avaliku sektori poliitikakujunduses ning viivitused või ebatõhusus taaste- ja vastupidavuskava rakendamisel usaldust vähendada.

                  (13)

                  Rumeenia parlament võttis 2. märtsil 2021 vastu Rumeenia 2021. aasta eelarve ja keskpika perioodi eelarvestrateegia. Kõnealust eelarvestrateegiat ning taaste- ja määrusega (EL) 2021/241 loodud vastupidavusrahastust (edaspidi „rahastu“) antavat tagastamatut toetust ja laenude profiili käsitlevat teavet võeti arvesse Rumeenia 2021. aasta lähenemisprogrammis (edaspidi „lähenemisprogramm“), mis esitati komisjonile 5. mail 2021. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk vähenema 2020. aasta 9,2 %-lt SKPst 2024. aastaks alla 3 % SKPst, seda järgmiselt: 2021. aastal on eelarvepuudujääk 8,0 % SKPst, 2022. aastal 6,2 % SKPst, 2023. aastal 4,4 % SKPst ja 2024. aastal 2,9 % SKPst. Lähenemisprogrammis sätestatud eelarvekohandus põhineb peamiselt kuludel. Kulusid on kavas kärpida (protsendina SKPst) eelkõige avaliku sektori palkade (2022–2024 kärbe 1,4 protsendipunkti) ja sotsiaalsiirete (2022–2024 kärbe 0,9 protsendipunkti) osas.

                  (14)

                  Komisjoni 2021. aasta kevadise majandusprognoosi kohaselt, mida pikendati 2024. aastani, on valitsemissektori eelarvepuudujääk 2021. aastal 8,0 % SKPst, 2022. aastal 7,1 % SKPst ning 2023. ja 2024. aastal 6,8 % SKPst. Prognoosis võetakse arvesse kulusid, mida rahastatakse rahastust antava tagastamatu toetuse ja laenudena, nagu märgitud lähenemisprogrammis ja Rumeenia esitatud lisateabes. Komisjoni prognoositud valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi vähenemine tuleneb peamiselt vastuseks COVID-19 pandeemiale võetud erakorraliste meetmete järkjärgulisest lõppemisest, prognoositavast majanduse taastumisest tulenevast suuremast tulust ning rahastust eeldatavasti rahastatavate investeeringute ja reformide täiendavast positiivsest mõjust. Lisaks on Rumeenia valitsus otsustanud külmutada avaliku sektori palgad 2021. ja 2022. aastal, lükata edasi 2021. aasta pensionitõusu ja suurendada pensione 2022. aastal mõõdukalt, mis parandab majandusväljavaadet võrreldes komisjoni 2020. aasta sügisese majandusprognoosiga. Kõnealuse meetmed on juba vastu võetud. Lisaks kavatseb Rumeenia valitsus võtta vastu uue pensioniseaduse, mis hoiaks pensionikulud (protsendina SKPst) üldjoontes stabiilsena. Komisjoni 2021. aasta kevadise majandusprognoosi lähenemisprogrammist suurem eelarvepuudujääk tuleneb asjaolust, et kavandatud konsolideerimist ei toeta täielikult rakendatud või usutavalt väljakuulutatud meetmed, mistõttu ei saanud neid selles prognoosis arvesse võtta. Komisjon prognoosib, et struktuurne eelarvepuudujääk väheneb 2021. aastal 0,7 protsendipunkti ja 2022. aastal 0,5 protsendipunkti SKPst ning suureneb 2023. aastal 0,1 protsendipunkti ja 2024. aastal 0,4 protsendipunkti SKPst.

                  (15)

                  Valitsemissektori võlg moodustas 2018. aasta lõpus 34,7 % SKPst, 2019. aasta lõpus 35,3 % SKPst ja 2020. aasta lõpus 47,3 % SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadise majandusprognoosi kohaselt suureneb see 2021. aasta lõpuks 49,7 %-ni SKPst, 2022. aasta lõpuks 52,7 %-ni SKPst ja 2024. aasta lõpuks 59,5 %-ni SKPst, lähenedes seega esimest korda aluslepingus sätestatud kontrollväärtusele 60 % SKPst, kui lisaks juba rakendatud või usutavalt väljakuulutatud meetmetele ei võeta muid parandusmeetmeid.

                  (16)

                  Pärast komisjoni 2021. aasta kevadise majandusprognoosi ajakohastatud võla keskpika kuni pika perioodi kestlikkuse analüüs kinnitab, et kestlikkusega seotud riskid on keskmises perspektiivis suured. Kümneaastase alusprognoosi kohaselt suureneb valitsemissektori võla suhe SKPsse jätkuvalt kogu prognoosiperioodi jooksul ning läheneb 90 %-le SKPst. Võla kestlikkust ohustab suur eelarvepuudujääk, elanike vananemisega seotud kulud ja võlapositsiooni haavatavus makromajanduslike eelarvešokkide suhtes. Pensionitõus, mille kohta võeti seadus vastu 2019. aasta suvel ja mille kohaldamine on praegu edasi lükatud 2022. aasta lõpuni, on peamine võla kestlikkusega seotud riskide allikas. Võlastruktuur, kus suure osa moodustab välisvaluutas nomineeritud võlg ja märkimisväärse osa mitteresidentide võlg, suurendab veelgi võla kestlikkusega seotud riske, kuigi Rumeenia keskpanga sekkumised järelturul on aidanud hoida valitsemissektori laenukasutuse kulutused 2020. aastal soodsal tasemel. Lisaks on riske, mis on seotud tingimuslike kohustustega, mis tulenevad COVID-19 kriisi ajal ettevõtetele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele antud riigigarantiidest (1,4 % SKPst). Prognooside kohaselt suurenevad ka brutorahastamisvajadused. Seevastu prognoositakse, et taasterahastu „NextGenerationEU“ raames tehtavatel reformidel ja investeeringutel on tulemusliku rakendamise korral järgmistel aastatel positiivne mõju SKP kasvule, toetades seega võla kestlikkust.

                  (17)

                  Määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4 alusel peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldama puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral. Kohandamiskava tuleks kindlaks määrata kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1467/97, võttes arvesse asjaomase liikmesriigi majanduse olukorda ja eelarvepositsiooni.

                  (18)

                  Praeguse seisuga on sellised eriasjaolud Rumeenias olemas. Rumeeniale täiendava aasta andmine, mis oleks kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 4 sätestatud reegliga, nõuaks väga järsku eelarvekohandust ja vähendaks märkimisväärselt SKPd, seades seega ohtu majanduse COVID-19 pandeemia järgse taastumise. Kohandamiskava, mille alusel tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk kõrvaldada 2024. aastaks, mis eeldaks samuti iga-aastast märkimisväärset kohandamist, tähendaks järkjärgulisemat jõupingutust ning tagaks hea tasakaalu eelarve konsolideerimise ja majanduse taastumise toetamise vahel. Uues kohandamiskavas võetakse arvesse ka muutunud eelarveolukorda, sealhulgas 2020. aasta eelarvesuundumusi ja Rumeenia valitsuse kehtestatud uut eelarvestrateegiat. Reformidel, sealhulgas sellistel, mis parandavad riigi rahanduse juhtimist, oleks oluline roll ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiva korrigeerimise tagamisel. Neid kaalutlusi arvesse võttes ja kooskõlas komisjoni 3. märtsi 2021. aasta teatises esitatud eelarvepoliitiliste suunistega on põhjendatud seada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtajaks 2024. aasta.

                  (19)

                  Selleks tähtajaks usaldusväärse ja kestliku kohandamiskava rakendamiseks peaks Rumeenia valitsemissektori eelarve puudujääk olema 2021. aastal 8,0 %, 2022. aastal 6,2 %, 2023. aastal 4,4 % ja 2024. aastal 2,9 % SKPst, mis oleks kooskõlas valitsuse enda eeskmärkidega. See vastab komisjoni 2021. aasta kevadise majandusprognoosi kohaselt valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale 3,4 % 2021. aastal, 1,3 % 2022. aastal, 0,9 % 2023. aastal ja 0,0 % 2024. aastal (6). Selline valitsemissektori esmaste netokulude kasvumäär on põhinäitaja eelarve konsolideerimise hindamisel, kui on vaja hoolikat analüüsi. Vastav struktuurse eelarvepositsiooni aastane kohandamine on 2021. aastal 0,7 % SKPst, 2022. aastal 1,8 % SKPst, 2023. aastal 1,7 % SKPst ja 2024. aastal 1,5 % SKPst.

                  (20)

                  Selleks et praegu hinnata üldise eelarvepoliitika võimalikku mõju SKP-le, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama eelarvepoliitika mõõdikuna liidu eelarvest (rahastust ja muudest liidu vahenditest) tehtavaid suuri makseid (7). Selle põhjal on liidu vahenditel Rumeenia majandusele lähiaastatel eeldatavasti märkimisväärne positiivne mõju. Konkreetselt annavad rahastust toetatavad investeeringud ja reformid Rumeeniale võimaluse parandada keskpikas perspektiivis oma eelarvepositsiooni, toetades samal ajal jätkuvalt majanduskasvu ja töökohtade loomist.

                  (21)

                  Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiva korrigeerimise, olles samal ajal suunatud riigi rahanduse kvaliteedi parandamisele ja majanduse kasvupotentsiaali tugevdamisele. Eelarvelist ja laiemat majanduslikku laadi reformid, sealhulgas pensionisüsteemi, maksuhalduse, avaliku sektori palkade ja riigiettevõtete juhtimise reformid, peaksid toetama eelarve konsolideerimist ja muutma selle kestlikuks.

                  (22)

                  Alates 2016. aastast on Rumeenia teinud süstemaatiliselt ja korduvalt erandeid oma riiklikest eelarvereeglitest ja riiklikus eelarveraamistikus sätestatud keskpika perioodi eelarvestrateegia vastuvõtmise ajakavast. Edaspidi toetab Rumeenia eelarve kohandamist riikliku eelarveraamistiku täielik rakendamine,

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

         1.

            Rumeenia peaks kõrvaldama ülemäärase eelarvepuudujäägi hiljemalt 2024. aastaks.

         2.

            Rumeenia peaks saavutama valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgi 8,0 % SKPst 2021. aastal, 6,2 % SKPst 2022. aastal, 4,4 % SKPst 2023. aastal ja 2,9 % SKPst 2024. aastal, mis vastab valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale 3,4 % 2021. aastal, 1,3 % 2022. aastal, 0,9 % 2023. aastal ja 0,0 % 2024. aastal. See vastab struktuurse eelarvepositsiooni järgmistele kohandustele: 2021. aastal 0,7 % SKPst, 2022. aastal 1,8 % SKPst, 2023. aastal 1,7 % SKPst ja 2024. aastal 1,5 % SKPst.

         3.

            Rumeenia peaks täielikult rakendama juba 2021. aastaks vastu võetud meetmed. Ta peaks täpsustama ja rakendama lisameetmeid, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2024. aastaks. Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama kestliku korrigeerimise majanduskasvu soodustaval viisil. Juhuslikke tulusid tuleks kasutada valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamiseks.

         4.

            Nõukogu kehtestab Rumeeniale tõhusate meetmete võtmise ja eesmärkide saavutamiseks määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase konsolideerimisstrateegia esitamise tähtpäevaks 15. oktoobri 2021. Pärast seda peaks Rumeenia esitama vähemalt iga kuue kuu järel aruande käesoleva soovituse rakendamisel tehtud edusammudest, kuni ülemäärane eelarvepuudujääk on kõrvaldatud. Lisaks peaks Rumeenia tagama oma riikliku eelarveraamistiku täieliku ja tõhusa rakendamise. Keskpika perioodi eelarvestrateegia edu tagamiseks on samuti oluline toetada eelarve konsolideerimist ulatuslike reformidega.

         Käesolev soovitus on adresseeritud Rumeeniale.
         Luxembourg, 18. juuni 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. LEÃO

         (1)  Nõukogu 3. aprilli 2020. aasta otsus (EL) 2020/509 ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Rumeenias (ELT L 110, 8.4.2020, lk 58).

         (2)  Nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitus Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks (ELT C 116, 8.4.2020, lk 1).

         (3)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (4)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1).

         (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

         (6)  Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

         (7)  Üldist eelarvepoliitikat mõõdetakse, võrreldes esmaste kulude muutust (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed, kuid s.h rahastust antavate toetuste ja muude liidu tagastamatute toetustega rahastatavate kulude muutused) kümne aasta keskmise potentsiaalse kasvumääraga. See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad hoogustada Rumeenia potentsiaalset majanduskasvu. Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.


title: Nõukogu soovitus, 18. juuni 2021, milles esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               29.7.2021

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 304/116

      NÕUKOGU SOOVITUS
      18. juuni 2021
      milles esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta
      (2021/C 304/25)
      EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
      võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
      pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (2) artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud üldine vabastusklausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas nimetatud teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 pandeemia põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust COVID-19 kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda iga liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma teatises „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal.

                  (2)

                  20. juulil 2020 võttis nõukogu vastu soovituse (3) („nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus“). Nõukogu soovitas Sloveenial võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida COVID-19 pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Samuti soovitas nõukogu Sloveenial, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid.

                  (3)

                  Euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu 2021. aasta soovituse kohaselt peaks eelarvepoliitika jääma kõigis euroala liikmesriikides kogu 2021. aasta jooksul toetavaks ning poliitikameetmed peaksid olema kohandatud iga riigi oludele ning olema õigeaegsed, ajutised ja sihipärased. Kui epidemioloogilised ja majanduslikud tingimused seda võimaldavad, tuleks erakorraliste meetmete rakendamine järk-järgult lõpetada, võideldes samal ajal kriisi sotsiaalsete ja tööturuga seotud mõjudega. Liikmesriigid peaksid järgima sellist eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis konservatiivne eelarvepositsioon ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Liikmesriigid peaksid jätkama reforme, mis suurendavad kõigi jaoks tervise- ja sotsiaalkaitsesüsteemide katvust, piisavust ja kestlikkust.

                  (4)

                  18. novembril 2020 võttis komisjon vastu oma arvamused euroala liikmesriikide 2021. aasta eelarvekavade kohta, tuginedes eelarvemeetmete kvalitatiivsele hindamisele. Komisjon oli seisukohal, et Sloveenia eelarvekava on nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovituses esitatud eelarvepoliitika soovitustega üldiselt kooskõlas ning et enamik eelarvekavas sisalduvatest meetmetest toetab märkimisväärse ebakindluse tingimustes majandustegevust.

                  (5)

                  Taasterahastu „NextGenerationEU“, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu abil tagatakse kestlik, kaasav ja õiglane taastumine. Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2021/241 (4), millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu, jõustus 19. veebruaril 2021. Taaste- ja vastupidavusrahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb liidu rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda ja teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, samuti tugevdab see liikmesriikide majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. See aitab saavutada lähiajal riigi rahanduses taas soodsama seisundi ja tugevdada kestlikku riigi rahandust ning keskmises ja pikas perspektiivis majanduskasvu ja töökohtade loomist.

                  (6)

                  3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramm. Üldine eelarvepoliitika peaks liikmesriikide eelarveid ning taaste- ja vastupidavusrahastut arvesse võttes jääma 2021. ja 2022. aastal toetavaks. Pidades aga silmas majandustegevuse eeldatavat järkjärgulist normaliseerumist 2021. aasta teisel poolel, peaks liikmesriikide eelarvepoliitika muutuma 2022. aastal diferentseeritumaks. Liikmesriikide eelarvepoliitikas tuleks arvesse võtta taastumise seisu, riigi rahanduse kestlikkust ning vajadust vähendada majanduslikke, sotsiaalseid ja territoriaalseid erinevusi. Arvestades vajadust toetada ELis kestlikku taastumist, peaksid väikeste kestlikkusriskidega liikmesriigid koostama eelarve nii, et 2022. aastal säiliks toetav eelarvepoliitika, võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu mõju. Kõrge võlatasemega liikmesriigid peaksid järgima konservatiivset eelarvepoliitikat, säilitades samal ajal riiklikult rahastatavad investeeringud ning kasutades taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi täiendavate kvaliteetsete investeerimisprojektide ja struktuurireformide rahastamiseks. 2022. aasta järgsel perioodil tuleks eelarvepoliitikas võtta jätkuvalt arvesse taastumise tugevust, majandusliku ebakindluse taset ja riigi rahanduse kestlikkusega seotud kaalutlusi. Kui eelarvepoliitika suunatakse ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, muu hulgas sobival ajal toetusmeetmete järkjärgulise kaotamise kaudu, aitab see tagada keskpikal perioodil riigi rahanduse kestlikkuse.

                  (7)

                  Oma 3. märtsi 2021. aasta teatises võttis komisjoni ka seisukoha, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on liidu või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Oma 2021. aasta kevadprognoosile tuginedes leidis komisjon 2. juunil 2021, et tingimused üldise vabastusklausli kohaldamise jätkamiseks 2022. aastal ja kohaldamise lõpetamiseks 2023. aastal on täidetud. Ka pärast üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamist võetakse arvesse iga riigi olukorda.

                  (8)

                  Sloveenia esitas 30. aprillil 2021 oma 2021. aasta stabiilsusprogrammi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikliga 4.

                  (9)

                  Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli Sloveenia valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 8,4 % sisemajanduse koguproduktist (SKP) ning valitsemissektori võlg suurenes 80,8 %ni SKPst. Esmase eelarvepositsiooni aastamuutus oli -8,9 % SKPst, võttes arvesse ka kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 5,2 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Lisaks andis Sloveenia ettevõtetele ja kodumajapidamistele likviidsustoetust (nt garantiid ja maksude tasumise edasilükkamine, millel ei ole otsest ja kohest mõju eelarvele), mille hinnanguline maht on 5,5 % SKPst; komisjoni hinnangu kohaselt oli riigigarantiide tegelik kasutuselevõtt 2020. aastal alla ½ % SKPst.

                  (10)

                  2. juunil 2021 esitas komisjon aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Kõnealuses aruandes käsitletakse Sloveenia eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2020. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust ehk 3 % SKPst ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust ehk 60 % SKPst ega vähenenud rahuldavas tempos. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ja võlakriteerium ei olnud täidetud.

                  (11)

                  Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2021. ja 2022. aasta puhul ettevaatlik. 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks SKP reaalkasv olema 2021. aastal 4,6 % ja 2022. aastal 4,4 %. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt on SKP reaalkasv 2021. aastal 4,9 % ja 2022. aastal 5,1 %. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks eratarbimine taastuma 2021. aasta stabiilsusprogrammiga võrreldes pisut kiiremini kriisist tingitud rahuldamata nõudluse vabanemise ja prognoositud suurema tööhõive- ja palgakasvu tõttu. Komisjoni kevadprognoosis eeldatakse ka suuremat investeeringute kasvu 2022. aastal ning suuremat eksporti 2021. ja 2022. aastal.

                  (12)

                  Valitsuse 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suureneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 8,4 %-lt SKPst 2021. aastal 8,6 %-le SKPst ning võla suhtarv langeb 2021. aastal 80,4 %-le SKPst. 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on esmase eelarvepositsiooni muutus 2021. aastal võrreldes kriisieelse tasemega (2019) -9,2 % SKPst 2021. aastal, mis kajastab kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 2,6 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Need prognoosid on kooskõlas komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga, mille kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk ulatuma 8,5 %-ni SKPst ja võla suhtarv 79,0 %-ni SKPst. Kuigi mõlema prognoosi kohaselt suurenevad märkimisväärselt esmased kulud, mida ei saa seletada kriisiga seotud ajutiste erakorraliste meetmetega, on need oma struktuuri poolest erinevad. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt on avaliku sektori investeeringute kasv väiksem ELi vahendite väiksema kasutamise tõttu 2021. aastal ja riiklikult rahastatavate investeerimisprojektide aeglasema käivitamise tõttu. Suuremat nominaalset kasvu on oodata ka mõnes jooksvate kulude kategoorias. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt on võla suhtarv madalam tänu soodsamale nominaalse SKP dünaamikale.

                  (13)

                  Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Sloveenia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervisesüsteemi suutlikkust, ohjeldada COVID-19 pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud isikutele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Sloveenia 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Eelarvemeetmed, mille valitsus aastatel 2020–2021 kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, on valdavalt ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega.

                  (14)

                  2021. aasta stabiilsusprogrammis eeldatakse investeeringuid ja reforme, mida rahastatakse taaste- ja vastupidavusrahastust saadavate toetustega mahus 0,6 % SKPst 2021. aastal, 1,2 % SKPst 2022. aastal ja 0,7 % SKPst 2023. aastal. Stabiilsusprogrammis prognoositakse lisakulusid mahus 0,2 % SKPst 2024. aastal ning ligikaudu 0,3 % SKPst 2025. ja 2026. aastal. Peale selle eeldatakse 2021. aasta stabiilsusprogrammis, et taaste- ja vastupidavusrahastu raames saadud laenude maht on 2022. aastal 0,1 % SKPst ning et see ulatub 2025. aastal 0,4 %-ni SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosis ei ole neid toetusi eelarveprognoosides täielikult arvesse võetud, sest see teave ei olnud kõnealuse prognoosi tegemise tähtpäevaks kättesaadav. Selle asemel eeldatakse komisjoni 2021. aasta kevadprognoosis toetustest rahastatavaid kulusid 2021. aastal mahus 0,2 % SKPst ja 2022. aastal 0,6 % SKPst, tuginedes valitsuse poolt 28. aprillil 2021 vastu võetud taaste- ja vastupidavuskavas esitatud teabele.

                  (15)

                  Määruses (EÜ) nr 1466/97 sätestatud kindlaks määratud eelarvekohanduse näitajaid tuleb vaadelda praeguses kontekstis. Esiteks on SKP lõhe hinnangud märkimisväärselt ebakindlad. Teiseks tuleb olla valmis eelarvepoliitikat kiiresti kohandama vastavalt COVID-19 pandeemia arengule, suunates selle terviseriskide vähenedes erakorraliselt abilt sihipärasematele meetmetele. Kolmandaks iseloomustavad praegust olukorda märkimisväärsed majandustegevust toetavad poliitikameetmed. Võttes arvesse liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid, ei kajasta kindlaks määratud näitajad täielikku impulssi, mille majandus eelarvepoliitikast saab. Sellest lähtuvalt ei näi struktuurne eelarvepositsioon olevat praeguses olukorras sobiv näitaja. Kulude kasvu eesmärki tuleb samuti kohandada (5) ja täiendada lisateabega, et täielikult kajastada eelarvepoliitika suundumust.

                  (16)

                  Nii nagu 2021. aasta eelarvekavade hindamisel kasutatud lähenemisviisi puhul, on ajutised erakorralised meetmed kulude koondnäitajast välja jäetud. Kõnealused kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed toetavad tervisesüsteeme ning kompenseerivad töötajatele ja ettevõtetele liikumispiirangute ja tarneahela häirete tõttu saamata jäänud tulu; nende meetmete kaotamine avaliku sektori asutuste poolt sõltub rahvatervise ja majandusolukorra normaliseerumisest. Selleks et praeguses olukorras hinnata üldist eelarvepoliitikat, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama liidu eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid. Sellest tulenevalt mõõdetakse üldist eelarvepoliitikat esmaste kulude – k.a taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavad kulud – muutusega (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed ja kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed). Üldisest eelarvepoliitikast kaugemale vaadates on analüüsi eesmärk hinnata seda, kas riiklik eelarvepoliitika on konservatiivne ja eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist, mis on kooskõlas rohe- ja digipöördega. Sel põhjusel pööratakse erilist tähelepanu riiklikult rahastatavate jooksvate esmaste kulude ja investeeringute arengule.

                  (17)

                  Sloveenia 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt väheneb tema valitsemissektori eelarvepuudujääk 2022. aastal 5,7 %-le SKPst, mis on peamiselt tingitud majanduse taastumisest ning 2020. ja 2021. aastal vastu võetud ajutiste toetusmeetmete lõpetamisest. Valitsemissektori võla suhtarv langeb kavakohaselt 2022. aastal 79,6 %-le SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoos näeb ette väiksema eelarvepuudujäägi (4,7 % SKPst) ja võla suhtarvu (76,7 % SKPst). Mõlema prognoosi kohaselt on esmaste kulude (välja arvatud kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed) tase jätkuvalt kõrge. Erinevus eelarvepuudujäägi prognoosides on suuresti seletatav sellega, et komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on soodsam, mistõttu on kogukulude osa SKPs väiksem. Kummaski prognoosis ei ole võetud arvesse mitme meetme, sealhulgas valitsuse poolt hiljuti vastu võetud ulatusliku maksureformi paketi mõju. Vastavalt 2021. aasta stabiilsusprogrammis esitatud teabele, võib kõnealustel meetmetel, kui parlament need vastu võtab, olla puudujääki suurendav mõju, mis on 2022. aastal vähemalt 0,7 % SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt ning eespool nimetatud väljakutseid kajastava konkreetse metoodika alusel on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida 2022. aastal avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) hinnanguliselt -0,1 % SKPst (6). Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks vähenema 0,3 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema neutraalne panus (7). Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed) peaks olema pärssiv panus 0,2 protsendipunkti SKPst.

                  (18)

                  Liikmesriikide eelarvemeetmete kvaliteet näib olevat eriti oluline. Eelarve struktuurireformid, mille eesmärk on parandada riiklike eelarvete struktuuri, võivad toetada potentsiaalset majanduskasvu, tekitada väga vajalikku eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja aidata tagada pikemas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkust, muu hulgas kliimamuutusi ja terviseprobleeme silmas pidades. Tulude poolel on COVID-19 kriis suurendanud selliste reformide tähtsust, mille eesmärk on saavutada tõhusamad ja õiglasemad avaliku sektori tulusüsteemid. Kulude poolel on seetõttu aga veelgi olulisem suurendada kestlike ja majanduskasvu soodustavate investeeringute taset ja kvaliteeti viisil, mis on kooskõlas kasvupotentsiaali, majandusliku ja sotsiaalse vastupidavuse edendamise ning rohe- ja digipöörde eesmärkidega. Riiklikud taaste- ja vastupidavuskavad võimaldavad parandada riiklike eelarvete struktuuri.

                  (19)

                  2021. aasta stabiilsusprogrammi keskpika perioodi eelarvekavade kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2023. aasta 3,8 %-lt SKPst 2024. aastal 2,8 %-le SKPst. Valitsemissektori eelarvepuudujääk jääb seega 2024. aastal kavakohaselt alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka liidu eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) 2023. ja 2024. aastal hinnanguliselt keskmiselt 1,5 % SKPst. Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude liidu vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks vähenema 0,6 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavad investeeringud peaks andma pärssiva panuse 0,4 protsendipunkti SKPst (8). Riiklikult rahastatavad esmased jooksvad kulud (millest on maha arvatud kaalutlusõiguse alusel võetud tulumeetmed) peaks andma pärssiva panuse 0,6 protsendipunkti SKPst. Praeguse hinnangu kohaselt on kümne aasta keskmine nominaalne potentsiaalne majanduskasv 4¼ % (9). See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad Sloveenia potentsiaalset majanduskasvu hoogustada.

                  (20)

                  Valitsemissektori võla suhtarv peaks langema 2023. aasta 79,0 %-lt SKPst 2024. aastal 78,0 %-le SKPst. Sloveeniat ohustavad keskpikas perspektiivis keskmised riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid, nagu nähtub viimasest võla kestlikkuse analüüsist.

                  (21)

                  Kuna ebakindlus on endiselt väga suur, peaksid eelarvepoliitika suunised jääma valdavalt kvalitatiivseks. Täpsemaid kvantitatiivseid suuniseid perioodi hilisemateks aastateks tuleks anda 2022. aastal, juhul kui ebakindlus on selleks ajaks piisavalt vähenenud.

                  (22)

                  Nõukogu on hinnanud 2021. aasta stabiilsusprogrammi ja järelmeetmeid, mida Sloveenia on võtnud seoses nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega,

            SOOVITAB SLOVEENIAL TEHA JÄRGMIST:

         1.

            Säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud.

         2.

            Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkus. Samal ajal edendada investeeringuid, et suurendada kasvupotentsiaali.

         3.

            Pöörata nii eelarve tulude kui ka kulude poolel erilist tähelepanu riigi rahanduse struktuurile ja eelarvemeetmete kvaliteedile, et tagada majanduse kestlik ja kaasav taastumine. Seada prioriteediks kestlikud ja majanduskasvu soodustavad investeeringud, eelkõige investeeringud, mis toetavad rohe- ja digipööret. Seada esikohale eelarve struktuurireformid, mis aitavad rahastada avaliku poliitika prioriteete ja aitavad kaasa riigi rahanduse pikaajalisele kestlikkusele, sealhulgas asjakohasel juhul tugevdades kõigi jaoks tervise- ja sotsiaalkaitsesüsteemide katvust, piisavust ja kestlikkust.

         Luxembourg, 18. juuni 2021

               Nõukogu nimel

               eesistuja

            J. LEÃO

         (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

         (2)  Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

         (3)  Nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus, milles käsitletakse Sloveenia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 282, 26.8.2020, lk 157).

         (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. veebruari 2021. aasta määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu (ELT L 57, 18.2.2021, lk 17).

         (5)  Eelkõige ei võimalda kulude kasvu eesmärgi raames kasutatud nelja aasta investeeringute tasandamine nõuetekohaselt hinnata riigi rahastatud investeeringutest tulenevat eelarvetoetust majanduse taastumiseks.

         (6)  Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.

         (7)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema neutraalne panus.

         (8)  Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema neutraalne panus.

         (9)  Komisjoni hinnang ühiselt kokkulepitud metoodika alusel.