				|

		52013DC0355

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Saksamaa 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta /* COM/2013/0355 final - 2013/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Saksamaa 2013. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Saksamaa stabiilsusprogrammi (2012–2017) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta[4]; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid riigipead
ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega
loodi sidus tegevusraamistik riiklikul, ELi ja euroala tasandil, kasutades
selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikasuundi. Nad
otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige
väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide
saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       Nõukogu võttis 6. juulil 2012
vastu soovituse Saksamaa 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Saksamaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2016) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[5] ning see sündmus märkis
majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2013) algust. Samuti 28.
novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu teise
häiremehhanismi aruande[6],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida, ei
nimetatud Saksamaad.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       Saksamaa esitas 17. aprillil
2013 oma 2013. aasta stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2017 ja 12.
aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse
nende kahe programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)       Lähtudes 2013. aasta
stabiilsusprogrammile nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel antud hinnangust,
on nõukogu seisukohal, et Saksamaa riigi rahandus on üldjoontes olnud
usaldusväärne ning keskpika perioodi eelarve-eesmärk on saavutatud. Programmi
eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik.
Stabiilsusprogrammi makromajanduslikud prognoosid on üldiselt kooskõlas
komisjoni 2013. aasta kevadprognoosiga nii 2013. ja 2014. aasta majanduskasvu
tempo kui ka mustri osas ning ka komisjoni hinnanguga Saksamaa keskpika
perioodi potentsiaalse majanduskasvu määra kohta. Programmis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on tagada endiselt vastavus keskpika perioodi
eelarve-eesmärgile. Programmis kinnitatakse varasemat keskpika perioodi
eesmärki, nimelt -0,5 % SKP-st. Keskpika perioodi eesmärk vastab
stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Saksamaa saavutas 2012. aastal eelarve
struktuurse ülejäägi ja seega ka keskpika perioodi eesmärgi.
Stabiilsusprogrammi kohaselt jääb (ümberarvutatud)[7] struktuurne eelarvepositsioon
2013. ja 2014. aastal positiivseks, mis vastab üldjoontes komisjoni prognoosile
ning seega tekitab ruumi automaatsete stabilisaatorite vabaks toimimiseks.
Saksamaa täitis 2012. aastal ka kulueesmärgi. Stabiilsusprogrammis esitatud
teabe kohaselt ennustatakse, et võtmata arvesse kaalutlusõiguse alusel võetud
tulumeetmeid, ületab valitsemissektori kulude kasvumäär 2013. aastal
kulueesmärki, kuid täidab seda 2014. aastal. Programmiga kavandatakse koguvõla
vähenemist 80½ %-ni SKPst 2013. aastal ja seejärel selle jätkuvat
vähenemist. Pärast ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist 2011. aastal on Saksamaal
üleminekuperiood seoses võlakriteeriumi täitmisega ning riik on teinud 2012.
aastal märkimisväärseid edusamme võlakriteeriumi täitmise suunas. Programmi
kavakohasel rakendamisel saavutab Saksamaa võlakriteeriumi täitmise vallas
piisava edasimineku ka 2013. aastal ning võlakriteerium täidetakse
üleminekuperioodi lõpus 2014. aastal. Üldiselt näivad puudujäägi ja võlaga
seonduvad eesmärgid realistlikud.
(9)       Avaliku sektori
tervishoiukulude ja pikaajalise hoolduse kulude tõhususe parandamise vallas on
Saksamaa edasiliikumine olnud piiratud. Tervishoiusektoris ette elluviidud
varasemad reformid ja ka selle aasta pikaajalise hoolduse reform ei näi olevat
piisavad kulude oodatava tulevase kasvuga toimetulekuks. Saksamaa näib haridus-
ja teaduskulude riikliku eesmärgi täitmisel püsivat graafikus, kuid võiks
kaaluda kaugelepürgivamate jätkueesmärkide seadmist, et kõige
innovatiivsematele majandusriikidele järele jõuda.
(10)     Saksamaa ei kasuta piisaval
määral ära majanduskasvu soodustavaid tuluallikaid. Vähendatud käibemaksumäära
(praegu 7 %) kohaldatakse praegu üsna paljude kaupade ja teenuste suhtes
ja seda võiks piirata, samuti võiks läbi vaadata käibemaksuhalduse, et
suurendada tõhusust, parandada maksude kogumist ja võidelda maksupettustega.
Korduvatelt omandimaksudelt saadav tulu on Saksamaal eriti madal (2011. aastal
0,5 % SKPst, samas kui see oli 1,3 % EL 27 riikides), mis võib
jätta ruumi munitsipaalsest kinnisvaramaksust (Grundsteuer) laekuva tulu
suurendamiseks, eelkõige maksubaasi ümberhindamise kaudu.
(12)     Eelmise aasta soovitusest
saati on tehtud teatavaid edusamme seoses põhiseaduse kohase tasakaalus eelarve
reegli („võlapiduri”) rakendamisega. Siiski näib, et enamik liidumaid (Länder)
vajab konkreetseid rakenduseeskirju, et tagada võlapiduri tõhus kohaldamine
iga-aastase eelarvemenetluse raames.
(13)     Finantssektoris on tehtud
suuri kohandusi ning tugevdatud on regulatiivset ja järelevalveraamistikku.
Riigiabi käsitlevad komisjoni otsused on jätkuvalt olnud liidumaa pankade (Landesbanken)
ümberkorraldamise aluseks. Siiski näivad pangandussektoris eksisteerivat
haldustõkked turupõhisele konsolideerimisele, mis mõjutavad finantssektori
üldist tõhusust.
(14)     Saksamaa ei ole astunud samme
kõrvaldamaks märkimisväärseid takistusi, millega seisab silmitsi leibkonna
teine palgasaaja, ning edasiminek täisajaga lapsehoiuteenuste ja
pikapäevarühmadega koolide kättesaadavuse parandamise vallas on endiselt
piiratud. Saksamaa on saavutanud mõningast edu ebasoodsas olukorras olevate
inimeste haridusvõimaluste parandamisel, kuid kõik liidumaad peaksid jätkama
kaugeleulatuvate jõupingutuste tegemist, et luua koolisüsteem, mis tagaks
kõigile võrdsed võimalused. Seni on võetud väheseid poliitikameetmeid, et
vähendada madalapalgaliste töötajate suurt maksukiilu ja parandada pikaajaliste
töötute tööturule integreerimist. Saksamaa peaks rohkem pingutama, et vähendada
madalatelt palkadelt makstavaid kõrgeid makse ja sotsiaalkindlustusmakseid.
Täiendavaid pingutusi on vaja teha selleks, et tõhustada üleminekut teatavatelt
lepinguliikidelt (nt osalise tööajaga töö) jätkusuutlikumatele
lepinguvormidele, et sel viisil ära hoida tööturu killustatust. Kuigi
reaalpalgad jäävad ikkagi allapoole nende 2000. aasta tasemest, mis aitas struktuurselt
vähendada töötuse määra 8 %-lt 5,5 %-le, on need sellest ajast alates
dünaamiliselt kasvanud, mõjutamata negatiivselt konkurentsivõimet. Samal ajal
on suurenenud palgaerinevused.
(15)     Saksamaa soovib hoida
energiasüsteemi ümberkorraldamise majandusliku kogukulu minimaalsena. See ei
ole veel viinud käegakatsutavate tulemusteni ning ohud on endiselt suured ja
endiselt võidakse astuda samme, mis osutuvad ebatõhusaks. Saksamaa teeb suuri
jõupingutusi energiavõrkude laiendamise kiirendamiseks. Riikliku
energiapoliitika kooskõlastamine naaberriikide poliitikaga on aga ebapiisav.
(16)     Teenindussektori olukord ei
ole eelmise aastaga võrreldes eriti muutunud ning teatavate kutsealadega seoses
piiratakse endiselt tööturule sisenemist ja teenuste pakkumist. Saksamaa peaks
tegema senisest enam, et avada oma teenindussektor ning kaotada põhjendamatud
piirangud ja tõkked tööturule sisenemisel, et alandada hinnataset ja muuta
teenused madalama sissetulekuga rühmadele taskukohasemaks. Paljudes
oskustöösektorites, sealhulgas ehitussektoris, kehtib endiselt nõue omada
ettevõtte juhtimiseks meister-oskustöölise sertifikaati (Meisterbrief)
või samaväärset kvalifikatsiooni. Ehitussektori suhtes kohaldatakse ka äriliste
teadaannete ja loamenetlusega seonduvaid piiranguid. Paljude kutseteenuste
suhtes kehtivad ka nõuded seoses õigusliku vormi ja osalusega. Saksamaa peaks
hindama, kas samu üldise huvi eesmärke oleks võimalik saavutada vähema
reguleerimisega. Liidumaade reguleerimiskordade erinevused annavad alust
arvata, et lisapingutustega oleks võimalik kindlaks määrata kõige vähem
koormavad eeskirjad ning laiendada neid kogu riigile, vähendades niiviisi
ettevõtlusega seonduvat bürokraatiat. Raudteesektoris valitseva konkurentsi
tase on jäänud samaks. Riigihangete puhul on Saksamaa ametiasutuste poolt ELi
riigihankeõiguse alusel avaldatud hanketeadete maksumus märkimisväärselt madal.
Konkurentsipiirangute vastase seaduse läbivaatamisega seotud õigusloome
protsess ei ole veel lõpule viidud. Jaemüügisektoris piiravad planeerimismäärused
suurel määral uute ettevõtjate turuletulekut.
(17)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Saksamaa majanduspoliitikat. Hinnati
stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud
kõnealuste dokumentide asjakohasust Saksamaa fiskaal- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse
otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–4.
(18)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu Saksamaa stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema
arvamus[8]
selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.
(19)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele
tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle
vääringuks on euro. Ka Saksamaa peaks tagama kõnealuste soovituste täieliku ja
õigeaegse rakendamise,
SOOVITAB Saksamaal võtta ajavahemikus
2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Säilitada vastavalt
plaanitule usaldusväärne eelarveseisund, mis tagab programmiperioodil keskpika
perioodi eelarve-eesmärgi täitmise. Edendada majanduskasvu soosivat
eelarvepoliitikat, tehes täiendavaid jõupingutusi avaliku sektori
tervishoiukulude ja pikaajalise hoolduse kulude tõhususe parandamiseks,
lõimides paremini hooldusteenuse tagamise ja pöörates senisest enam tähelepanu
ennetamisele, rehabiliteerimisele ja iseseisvale elamisele. Parandada
maksusüsteemi tõhusust ennekõike käibemaksubaasi laiendamisega ja munitsipaalse
kinnisvaramaksu baasi ümberhindamisega. Kasutada kõigil valitsustasanditel
olemasolevaid võimalusi suuremateks ja tõhusamateks majanduskasvu elavdavateks
kuludeks haridusele ja teadusele. Viia lõpule võlapiduri ühetaoline rakendamine
kõigis liidumaades, tagades õigeaegsed ja asjakohased kontrollimenetlused ning
korrigeerimismehhanismid.
2.           Säilitada tingimused, mis
võimaldavad palgakasvul toetada sisenõudlust. Sel eesmärgil vähendada eelkõige
madalapalgaliste töötajate kõrgeid makse ja sotsiaalkindlustusmakseid ning
parandada ebasoodsas olukorras olevate inimeste haridusvõimalusi. Säilitada
eelkõige pikaajalistele töötutele suunatud asjakohased aktiveerimis- ja
integreerimismeetmed. Soodustada üleminekut mittestandardselt töösuhtelt (nt
osalise tööajaga töö) jätkusuutlikumatele töösuhetele. Võtta meetmeid eelkõige
leibkonna teise palgasaaja ja madala kvalifikatsiooniga töötajate tööstiimulite
ja tööalase konkurentsivõime parandamiseks, ka eesmärgiga parandada nende
sissetulekut. Sel eesmärgil kaotada leibkonna teise palgasaaja fiskaalsed
demotiveerivad tegurid ning parandada täisajaga lapsehoiuteenuste ja
pikapäevarühmadega koolide kättesaadavust.
3.           Parandada energiapoliitika
kooskõlastamist naaberriikidega ja hoida energiasüsteemi ümberkorraldamise
kogukulu minimaalsena, eelkõige vaadates üle energiaeesmärkide saavutamiseks
loodud energiapoliitika vahendite kulutõhususe ning jätkates jõupingutusi, et
kiirendada riigisiseste ja piiriüleste elektri- ja gaasivõrkude laiendamist.
4.           Võtta meetmeid konkurentsi
täiendavaks stimuleerimiseks teenindussektoris, sealhulgas teatavate oskustööde
– eelkõige ehitussektoris – ja kutseteenuste puhul, et tugevdada riigisiseseid
majanduskasvu allikaid. Võtta kiireloomulisi meetmeid, et tublisti tõsta
riigihankelepingute maksumust. Võtta vastu väljakuulutatud õiguslik reform ja
seda rakendada, et parandada konkurentsiõiguse jõustamist ja vähendada
konkurentsipiiranguid. Kaotada planeerimispiirangud, mis piiravad
põhjendamatult uute ettevõtjate jaemüügisektorisse sisenemist. Võtta
lisameetmeid, et kõrvaldada püsivad tõkked konkurentsile raudteeturul. Jätkata
jõupingutusi pangandussektori konsolideerimiseks, sealhulgas parandades
haldusraamistikku.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja

[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2013) 355 (final).
[3]               P7_TA(2013)0052 ja P7_TA(2013)0053.
[4]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[5]               COM(2012) 750 (final).
[6]               COM(2012) 751 (final).
[7]               Tsükliliselt kohandatud tasakaal ilma ühekordseid ja
ajutisi meetmeid arvestamata, nagu komisjoni talitused on selle programmis
esitatud teabe alusel ümber arvutanud, kasutades kokkulepitud metoodikat.
[8]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Portugali 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/92

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Portugali 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Portugali 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/21)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Portugali ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Portugali rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Portugal tagama allpool esitatud soovitustes 1–4 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               22. veebruaril 2017 avaldati 2017. aasta riigiaruanne Portugali kohta. Selles hinnati Portugali edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017. Komisjoni analüüsi põhjal võis järeldada, et Portugalil esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige põhjustavad haavatavust netoväliskohustuste suur osakaal ning era- ja valitsemissektori suur võlg ja viivislaenude suur osakaal suure, kuid siiski väheneva töötuse ja tootlikkuse aeglase kasvu taustal. Potentsiaalne majanduskasv jääb kriisieelsele ajale alla, kuna seda mõjutavad toote- ja tööturu püsivad kitsaskohad ja paindumatus koos maksebilansi tasakaalustamatusega. Jooksevkonto näitab teatavaid paranemise märke, kuigi netoväliskohustuste märkimisväärseks kohandamiseks on tarvis veel pingutada. Pärast märkimisväärseid kohandusi eelnevatel aastatel hakkas tööjõu ühikukulu tootlikkuse kasina kasvu ja palgatõusu tulemusel kerkima. Olukorras, kus võlakoormust on vaja vähendada, on eravõlg vähenenud ja valitsemissektori võlg on stabiliseerunud. Viivislaenude osakaal on endiselt suur, kasumlikkus vähene ning kapitalipuhvrid suhteliselt kasinad. Kõik see kujutab endast ohtu pankade bilansile. Tööturu tingimused on paranenud, kuid noorte ja pikaajaline töötus ning ajutiste töötajate osakaal on endiselt suur.

               (4)

               28. aprillil 2017 esitas Portugal oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Portugali 2017. aasta riiklik reformikava sisaldab kohustusi nii lühikeseks kui ka keskpikaks perioodiks. Eelkõige sisaldab see meetmeid riigi rahanduse juhtimise ja ettevõtluskeskkonna parandamiseks ning ettevõtlussektori võlaga tegelemiseks. Samuti võetakse selles kohustus uuendada riigihaldust laiapõhjaliste reformidega, suurendada sotsiaalkaitset, ajakohastada tööjõu oskuste taset ning parandada riigiettevõtete juhtimist. Selles käsitletakse ka 2017. aasta riigiaruandes ja euroala soovituses tõstatatud lahendamist vajavaid küsimusi, sealhulgas vajadust taaskäivitada investeeringud ja tagada riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Kui need meetmed ettenähtud aja jooksul täielikult ellu viidaks, aitaksid need käsitleda Portugali makromajanduslikku tasakaalustamatust ja vastata riigipõhistele soovitustele. Portugali poliitiliste kohustuste hinnangute põhjal kinnitab komisjon oma varasemat hinnangut, et praeguses etapis ei ole vaja makromajandusliku tasakaalustamatuse menetlust tõhustada. Tegevuspõhimõtete reformimise tegevuskava täitmist hakatakse spetsiifilise järelevalve teel täpsemalt jälgima.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse lõpetamist kohaldatakse Portugali suhtes praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. 2017. aasta stabiilsusprogrammiga kavatseb Portugal viia 2017. aastaks valitsemissektori eelarvepuudujäägi 1,5 %-le SKPst ja 2018. aastaks 1,0 %-le SKPst ning 2020. aastaks jõuda ülejäägini 0,4 % SKPst. Need plaanid ei hõlma võimalikke puudujääki suurendavaid pankade toetusmeetmeid. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk, milleks on struktuurne ülejääk 0,25 % SKPst, on kavas saavutada 2021. aastaks. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 127,9 %-le 2017. ja 124,2 %-le 2018. aastal ning jõudma 117,6 %-le 2020. aastal. 2017. aasta puhul on eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium usutav, kuid järgnevatel aastatel optimistlik. Meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Portugalile soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aastal oht sellest soovitatud kohandusest olulisel määral kõrvale kalduda.

               (8)

               Võttes arvesse eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Portugal veelgi lähemale keskpika perioodi eelarve-eesmärgile, milleks on struktuurne ülejääk 0,25 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames ühiselt kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär (5) ei tohi ületada 0,1 % 2018. aastal. See vastaks struktuursele kohandusele vähemalt 0,6 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Peale selle ei suuda Portugal esmapilgul järgida 2017. ja 2018. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Portugal peab olema eelkõige 2017. aastal valmis võtma stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises 2017. aasta Euroopa poolaasta kohta, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneval 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii majanduse praeguse elavnemise tugevdamisele kui ka Portugali riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Portugali tsüklilist olukorda.

               (9)

               Eelarve kindel konsolideerimine sõltub uue eelarveraamistiku seaduse õigeaegsest ja täpsest täitmisest ning valitsemissektori kulutuste läbivaatamisest ja ratsionaliseerimisest ja maksude kogumise täiustamisest. Portugal on hakanud kulutusi läbi vaatama, kasutades peamiselt tervishoiu- ja haridusministeeriume ning riigiettevõtete ja (tsentraliseeritud) avalike hangete ja kinnisvara haldamist hõlmavaid tõhustamismeetmeid. Kulutuste läbivaatamine ei ole siiski veel laiapõhjaline, sest läbivaatamisega on hõlmatud vaid keskvalitsus ning selles keskendutakse teenuste ühtlustamisega kaasnevast tõhususest tulenevale kokkuhoiule. Tervishoiusektoris on valitsus võtnud meetmeid haiguste ennetamise ja rahvatervise tegevuspõhimõtete edendamiseks. Tervishoiusektori tõhustamiseks ja kestlikuks muutmiseks on võetud meetmeid, näiteks tsentraliseeritud avalike hangete või geneeriliste ravimite laiema kasutamisega. Kuigi haiglate reform jätkub, on haiglate eelarvete planeerimine ja täitmine endiselt oluline lahendamist vajav küsimus. Hilinenud maksed (võlgnevused) kuhjuvad, osutades raamatupidamise kontrollimehhanismide ja juhtimistavade nõrkusele. Täpne ja tasakaalustatud eelarvestamine, kulude parem kontroll ja kohustuste kontrollimise seaduse õigeaegne ja tulemuslik rakendamine võivad aidata vähendada võlgnevusi ja suurendada selle sektori tõhusust ja kvaliteeti. Kõrged ja kasvavad vananemisega seotud kulud kujutavad jätkuvalt ohtu rahanduse jätkusuutlikkusele. Keskpikas perspektiivis peaksid suuremad eelarveriskid olema seotud valdavalt pensionide rahastamise kuludega. Portugali pikaajalised eelarveriskid on hinnangute kohaselt väiksed. Selle taga on suuresti pensionireformid ja eeldused, et poliitikat ei muudeta ning et pensionisüsteemi suurt sõltuvust eelarvevahendite ümberpaigutamisest vähendatakse veelgi. Riigiettevõtete restruktureerimisele nende eelarvete jätkusuutlikuks muutmisel ei ole veel täit tähelepanu omistatud. Rahandusministeeriumi järelevalveosakonna kontrollitavate riigiettevõtete võla kogusumma oli 2016. aasta teises kvartalis 32 miljardit eurot. Riigiettevõtete eelarvete jätkusuutlikkuse tagamise eesmärke sisaldav raamistik võiks aidata vähendada riigiettevõtete sõltuvust eelarvevahendite ümberpaigutamisest ja aitaks tegelda suure põhivõlaga.

               (10)

               Portugali tööturg taastus 2016. aastal jätkuvalt. Tööturu näitajad paranesid stabiilselt ja töötuse määr langes märgatavalt. Märkimisväärne osa uutest töökohtadest luuakse tähtajatute lepingutega. Ajutiste lepingute osakaal on püsivalt kõrge. Tööturu suur killustatus kahjustab töötajate karjäärivõimalusi ja sissetulekut, eriti noorte hulgas. 2017. aasta jaanuaris muutis Portugal oma tööhõive tugiprogrammi, et toetada tähtajatute lepingutega värbamist. Selle oodatav mõju killustatuse vähendamisele on piiratud, sest programmiga hõlmatakse ootuste kohaselt vähe inimesi. Kuigi tööturu hiljutised reformid on suurendanud töökohtade loomise stiimuleid, võivad mõned õigusraamistiku aspektid heidutada ettevõtjaid värbama töötajaid tähtajatute lepingutega. Eelkõige seisavad tööandjad silmitsi teadmata vallandamiskuludega, kui alaliste töötajate koondamist peetakse ebaõiglaseks. See tuleneb võimalusest ennistada tööle ebaõiglaselt koondatud töötaja ja kohtumenetluse ebatõhususest.

               (11)

               2014. aastast vähenenud töötuse kõrval väheneb ka pikaajaliste töötute absoluutarv. Siiski on rohkem kui pool töötutest olnud töötud aasta või kauem ja nende osakaal tööturu taastumisega vähenenud ei ole. Pikaajaliste ja noorte töötute suur arv suurendab ohtu, et töötud kaotavad sideme tööturuga, järk-järgult oma oskused ja tööalase konkurentsivõime ning vähendavad seega ka potentsiaalset majanduskasvu. Endiselt märkimisväärne noorte töötus väheneb tänu viimastel aastatel võetud meetmetele, sealhulgas noortegarantii raames võetud teavitusmeetmetele (6). See selgitab osaliselt, miks mittetöötavate ja mitteõppivate noorte (NEET-noorte) osakaal on liidu keskmisest väiksem. Portugal tegeleb ka aktiivsete tööturumeetmete ühtlustamisega ja noorte töötusega. Selle hulka kuuluvad tööhõivealaste stiimulite (sotsiaalmaksete vähendamine) kehtestamine aprillis 2017, et võtta noori ja pikaajalisi töötuid tööle tähtajatute lepingutega. Pikaajaliste töötute tulemuslikuks aktiveerimiseks on väga oluline, et avalikud tööturuasutused teeksid tõhusat koostööd sotsiaalteenistusega, et selle rühma vajadused paremini välja selgitada ja nendega tegeleda. Oluline samm selles suunas oleks luua lubatud tööhõive ühtsed kontaktpunktid.

               (12)

               Valitsus suurendas väljakuulutatud kava kohaselt miinimumpalka 2017. aastal juba kolmandat aastat järjest. Viimane, oodatud inflatsiooni ja keskmist tootlikkuse kasvu ületav suurendamine peaks muutma miinimumpalga siduvamaks, sest sellega oli 2016. aastal kaetud juba viiendik töötajate koguarvust. Miinimumpalga tõus aitab vähendada suurt palgavaesust ja võib mõjuda positiivselt kogunõudlusele. Sellega võivad siiski kaasneda tööhõiveriskid, eriti madala kvalifikatsiooniga töötajatele. Praeguses elavnemisfaasis need riskid materialiseerunud küll ei ole, kuid neile tuleb siiski tähelepanu pöörata. Valitsus jälgib miinimumpalga muutumise mõju kvartaliaruannetes, mis avaldatakse ja arutatakse läbi koos sotsiaalpartneritega.

               (13)

               Portugal on saavutanud märkimisväärset edu haridustulemustes, nagu nähtub OECD rahvusvahelise õpilaste hindamise programmi (PISA) viimastest tulemustest. Portugal on siiski OECD riikide hulgas ühe suurima klassi kordama jäänute määraga. See on selgelt suurendanud haridussüsteemist varakult lahkumise riski ja suurendab märkimisväärselt kulutusi haridusele. Tööjõu üldine oskuste tase on üks madalamaid Euroopas ja see kahjustab riigi innovatsioonisuutlikkust ja konkurentsivõimet. Lisaks takistab digitaaloskuste puudumine endiselt tööjõu oskuste ajakohastamist. Umbes 22 %-l Portugali tööjõust puuduvad digitaaloskused peamiselt seetõttu, et nad ei kasuta korrapäraselt internetti. See näitaja on liidu keskmisest kaks korda kõrgem. Valitsus on võtnud meetmeid täiskasvanuõppe ja digitaaloskuste edendamiseks, eelkõige „Qualifica“ programmi ja digitaaloskuste riikliku algatuse (INCoDe2030 algatus) kaudu. Tõhususe tagamiseks peavad need pakkuma kvaliteetseid võimalusi töötajate oskuste täiendamiseks ja ümberõppeks vastavalt tööturu vajadustele. Valitsus on võtnud ka rea meetmeid kõrgharidus- ja ettevõtlussektori vahelise koostöö toetamiseks, täpsemalt teadusuuringute tulemuste ja teadustegevuse valdkonnas. Sellise koostöö soodustamiseks tuleb siiski ülikoolide struktuuri muuta.

               (14)

               Ehkki olukord on paranemas, on ettevõtete viivislaenude suur osakaal koos vähese kasumlikkuse, riigi võlakohustustega seotud riskidele avatuse ja nõrkade kapitalipuhvritega endiselt pangandussektori jaoks problemaatiline. Varade kvaliteedi vähenemine iseäranis ettevõtlussektoris kahjustab pangandussektori kasumlikkust. Koos nõrkade kapitalipuhvritega takistab see omakorda krediidi ja investeeringute tootlikumat jaotust. Ehkki viivislaenude tase on vähenemas, on nende osakaal suur (19,5 % võrreldes 19,6 %-ga 2015. aasta lõpus) ning teatavates majandussektorites tõuseb see endiselt, eriti ehitus- ja kinnisvarasektoris tegutsevate ettevõtete puhul. Viivislaenude suure osakaalu vähendamiseks on võetud mõningaid meetmeid. Selleks et märkimisväärselt vähendada viisilaenude osakaalu, sealhulgas edendada järelturu teket, et pangad saaksid müüa raskustes olevate portfellide osasid, on endiselt tarvis laiapõhjalist strateegiat.

               (15)

               Krediiditingimused on järk-järgult paranenud nii nõudluse kui ka pakkumise poole peal, kuid VKEde juurdepääsu rahastamisele on endiselt vaja parandada. Nende Portugali VKEde protsent, kes ei saanud taotletud laenu täies osas, tõusis 34 %-lt 42 %-le, samas kui liidu langev keskmine jõudis 2016. aastal 30 %-le. Suure kasvupotentsiaaliga innovaatilistel ja konkurentsivõimelistel ettevõtetel oleks kasu paremast kapitalile juurdepääsust. See vähendaks nende sõltuvust võla teenindamisest ja parandaks nende juurdepääsu rahastamisele, aidates ettevõtetel kasvada ja rahvusvaheliseks saada. Laenudest ja omakapitalist rahastatud investeeringute kapitalikulude erinevus oli 2016. aastal liidus oma suuruselt viiendal kohal ning ületas tublisti liidu keskmist. Kuigi maksusüsteemi muutused on vähendanud stiimuleid võla teenindamiseks, on liiga vara näha nende mõju võla olulisele soosimisele äriühingu maksustamises. Juulis 2016 algatas valitsus peamiselt erainvesteeringute suurendamiseks programmi Capitalizar. Programmiga luuakse VKEdele uued krediidiliinid, moodustatakse erirahastud erainvesteeringutes osalemiseks ja muudetakse maksusüsteemi investeeringute soodustamiseks. Samal ajal on valitsus loonud veel ühe programmi (Programa Semente), et pakkuda rahastamist idufirmadele ja käivitamisetapis väikeettevõtjatele (seemnekapital). Selle programmiga aidatakse neil hankida omakapitali, pakkudes kuni kolmeks aastaks maksusoodustusi väikeinvestoritele, kes sellistes ettevõtetes uusi aktsiaid/osakuid soetavad. Mõlemad programmid peaksid kiire ja täieliku rakendamise korral parandama äriühingute rahastamist Portugalis.

               (16)

               Komisjon pakkus jaanuaris 2017 osana teenuseturgude takistustega tegelemiseks ettenähtud meetmete paketist kõikidele liikmesriikidele suuniseid riiklikeks reformideks, millega reguleerida suure kasvu ja töökohtade loomise potentsiaaliga kutsealasid. Reformisoovitused käsitlesid suurt hulka nõudeid ja nende aluseks on võrdlev analüüs, mis lähtub viimase kolme aasta jooksul koostöös liikmesriikidega teostatud vastastikuse hindamise käigus tehtud tööst ja asjaomastest põhimõtetest. Portugal on selles tegevuses aktiivselt osalenud. Portugal on oma riiklikus tegevuskavas selgitanud, et 2011. aastast on reguleeritud kutsealasid põhjalikult reformitud, nende regulatsiooni läbi vaadatud ja lähiaastatel ei ole kavas suuremaid muudatusi. Komisjoni pakutavad suunised täiendavad 2017. aasta Euroopa poolaasta hindamisi ja käsitlevad täpsemalt nende kutsealade suhtes kohaldatavaid nõudmisi. Mitmeski sektoris esineb teenuste pakkumisel märkimisväärseid regulatiivseid ja haldustõkkeid. Ehitust ja muid kõige suuremate piirangutega äriteenuseid (sealhulgas reguleeritud kutsealad) käsitlevad mõningad reformid lepiti kokku finantsabiprogrammiga. Paraku on need peatatud või on toimunud tagasiminek. Teatavaid kutsealasid reguleerivates seonduvates õigusaktides on neid kutsealasid konkurentsile avavad põhimõtted nõrgemad kui raamseaduse omad. Seetõttu tekib küsimus, milline võib olla nende otsene või kaudne piirav mõju konkurentsile kutsealaste teenuste turul.

               (17)

               Portugali avalikku haldust iseloomustavad endiselt vähene tõhusus ja läbipaistvuse puudulikkus. Konkurents avalikes hangetes on piiratud. Edusammudest hoolimata esineb läbipaistvuses ning avalike hangete andmete ja menetluste usaldusväärsuses puudujääke. Läbipaistvus on jätkuvalt keeruline ülesanne kontsessioonilepingute ning avaliku ja erasektori partnerluste puhul, sest avaliku sektori hankijatel puuduvad teadmised keeruliste lepingute haldamiseks. Otselepingute sõlmimine on avalike hangete puhul endiselt väga levinud. Hiljuti on alustatud riigihangete seadustiku läbivaatamist ja komisjon jälgib tähelepanelikult selle rakendamist. Halduskoormus ja ühtsete rakendustavade puudumine kogu riigis lükkavad menetluste reformimist edasi. Mõningasest edust hoolimata on kohaliku ja keskvalitsuse haldusmenetluste lihtsustamine viibinud ja avaliku halduse eri tasandite vaheline koordineerimine vähene. Portugali ametiasutused on heaks kiitnud uue lihtsustamisprogrammi SIMPLEX+. See kätkeb endas nii kodanikele kui ka ettevõtetele suunatud üsna laiapõhjaliste meetmete paketti. Need meetmed on paljulubavad ning SIMPLEX+ programmist kasu saamiseks on tarvis tagada paketi varane rakendamine. Suuremat osa paketis ettevõtetele suunatud meetmetest on nüüd rakendama asutud. Portugali kohtusüsteemi tulemuslikkus jääb endiselt liidu keskmisele alla. Tsiviil-, kaubandus- ja maksuvaidluste tõhususe näitajad on Portugalis kasinad. See mõjub kehvasti äridünaamikale ning välismaiste otseinvesteeringute juurdevoolule. Maksu- ja halduskohtute kiirus asjade lahendamisel jätab soovida ning menetlused on endiselt liiga pikad. Maksejõuetuskohtu menetluse lõpetamiseks kulub kuni 40 kuud, mis tekitab kahtlusi SIREVE raamistike tõhususes.

               (18)

               Portugal on saavutanud edu läbipaistvuse suurendamisel ja avalikus halduses esineva korruptsiooni vastases võitluses, kuid seni puudub üldstrateegia. Riigiprokuratuuri jaoks on korruptsioonivastasest võitlusest saanud tõeline prioriteet ning asjade lahendamiseks ja vahendite haldamiseks on loodud tõhusamad menetlused. Nüüd tuleb oodata, kas selle tulemusel paraneb ka kõrgetasemelise korruptsiooni eest süüdi mõistmine ning tugevamat hoiatust pakkuvate karistuste määramine. Ennetuse korras igas avalikus asutuses ette nähtud korruptsiooni ennetamise kava loomine on siiani olnud üldjoontes puhtformaalne. Kavad ei ole iga organisatsiooni eripärale kohandatud ega sisalda piisavat seiret.

               (19)

               Komisjon on Euroopa poolaasta (2017) raames Portugali majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Portugalile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Portugali eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (20)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (7) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (21)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4,

         SOOVITAB Portugalil võtta 2017.–2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.

               Tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise püsivus. Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist ja tagada Portugali riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Kasutada juhuslikke tulusid, et vähendada kiiremini valitsemissektori võla suhet SKPsse. Suurendada jõupingutusi kulude läbivaatamise laiendamiseks, et katta märkimisväärne osa valitsemissektori kuludest mitmes poliitikavaldkonnas. Tugevdada kulude kontrolli, kulutõhusust ja eelarvestamist, eelkõige tervishoiusektoris, kus tuleks keskenduda haiglate võlgnevusele, ja tagada pensionisüsteemi jätkusuutlikkus. Riigiettevõtete eelarvete jätkusuutlikkuse tagamiseks püstitada 2018. aasta eelarveks aegsasti sektoripõhised tõhususeesmärgid, parandada riigiettevõtete üldist netotulu ja vähendada riigieelarvele avalduvat koormust.

               2.

               Edendada tähtajatute lepingutega värbamist, sealhulgas vaadata läbi asjaomane õigusraamistik. Tagada pikaajaliste töötute tulemuslik aktiveerimine. Tagada koostöös sotsiaalpartneritega, et miinimumpalga muutused ei kahjustaks madala kvalifikatsiooniga isikute tööhõivet.

               3.

               Kiirendada jõupingutusi krediidiasutuste bilansside korrastamiseks viivislaenude laiapõhjalise strateegia rakendamisega, sealhulgas langenud väärtusega varade järelturu tõhustamisega. Parandada eelkõige idufirmade ning väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate juurdepääsu kapitalile.

               4.

               Rakendada halduskoormuse vähendamise tegevuskava ning hakata 2017. aasta lõpuks tegelema ehitus- ja äriteenuste sektori regulatiivsete tõketega. Tõhustada maksejõuetus- ja maksumenetlusi.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (6)  Nõukogu 22. aprilli 2013. aasta soovitus noortegarantii loomise kohta (ELT C 120, 26.4.2013, lk 1).

      (7)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 11. juuli 2017, milles käsitletakse Sloveenia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               9.8.2017

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 261/105

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   11. juuli 2017,
   milles käsitletakse Sloveenia 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2017/C 261/23)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 16. novembril 2016 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Sloveeniat ühena nendest liikmesriikidest, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta, mille Euroopa Ülemkogu kiitis heaks 9.–10. märtsil 2017. 21. märtsil 2017 võttis nõukogu vastu soovituse euroala majanduspoliitika kohta („euroala soovitus“) (3).

               (2)

               Kuna Sloveenia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riikide majandused on üksteisega tihedalt seotud, peaks Sloveenia tagama allpool esitatud soovitustes 1–3 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)

               2017. aasta aruanne Sloveenia kohta avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Sloveenia edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud riigipõhiste soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017. Komisjoni analüüsi põhjal võis järeldada, et Sloveenial esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Haavatavus tuleneb eelkõige pangandussektori puudustest, ettevõtlussektori võlakoormusest ja eelarveriskidest. Majanduskasvu taastumise taustal on järk-järgult korrigeerimisel võlataseme tasakaalustamatus. Märkimisväärselt on vähenenud ettevõtlussektori võlg ja taastunud on erainvesteeringute, sh välismaiste otseinvesteeringute maht, kuigi sissetulevate välismaiste otseinvesteeringute maht on võrreldes teiste piirkonna riikidega endiselt madal. Valitsemissektori võlg oli suurim 2015. aastal ning järgmistel aastatel on oodata selle vähenemist. Pangandussektori ümberkorraldamisel saavutatud edu langes kokku viivislaenude osakaalu kiire vähenemisega ning prognooside kohaselt see peaks veelgi jätkuma. Valitsus on võtnud asjakohaseid meetmeid pangandussektori tugevdamiseks ja ümberkorraldamiseks ning riigiettevõtete juhtimise parandamiseks. Kuid ettevõtlussektori võlakohustuste ja finantssektori allesjäänud puudustega tegelemiseks on vaja täiendavaid poliitikameetmeid, et tagada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus ja parandada ettevõtluskeskkonda.

               (4)

               Sloveenia esitas oma 2017. aasta stabiilsusprogrammi 28. aprillil 2017 ja oma 2017. aasta riikliku reformikava 3. mail 2017. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (5)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes, milles käsitletakse seda, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (6)

               Sloveenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ja võlareegliga seotud üleminekukorda. 2017. aasta stabiilsusprogrammis eeldab valitsus, et 2017. aastal väheneb valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk kuni 0,8 %-ni SKPst, jõudes 2020. aastal ülejäägini 0,4 % SKPst. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk – struktuurselt tasakaalustatud eelarvepositsioon, mis ei vasta stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele – on kavas saavutada 2020. aastal. Ümberarvutatud (5) struktuursest eelarvepositsioonist ilmneb, et keskpika perioodi eelarve-eesmärki programmiperioodi lõpuks ei saavutata. 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema 2017. aastal 77,0 %-ni SKPst ja jätkama langust, jõudes 2020. aastal 67,5 %-ni SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarve-eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud.

               (7)

               2017. aasta stabiilsusprogramm osutab sellele, et pagulaste erakorralisel sissevoolul on 2016. ja 2017. aastal märkimisväärne mõju eelarvele, ning programmis esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni arvamuse kohaselt ulatus pagulaste erakorralisest sissevoolust tulenev lubatud lisakulude summa 2016. aastal 0,07 %-ni SKPst. Kõnealune summa ei ole võrreldes 2016. aasta stabiilsusprogrammi eelarveprognoose kinnitava 2017. aasta eelarvekavaga muutunud. 2017. aastaks taotleti stabiilsusprogrammis 0,07 % SKPst, mille puhul lisanduv mõju ulatub komisjoni hinnangul kuni 0,01 % SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad nende lisakuludega arvestada, sest pagulaste sissevool ja julgeolekuga seotud meetmed on erakorralised sündmused, nende mõju Sloveenia riigi rahandusele on märkimisväärne ning jätkusuutlikkust ei seataks ohtu, kui lubataks ajutist kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2016. aastaks vähendatud, et neid täiendavaid eelarvekulusid arvesse võtta. 2017. aasta kohta antakse lõplik hinnang, mis arvestab ka lubatud lisakulusid, 2018. aasta kevadel, võttes aluseks Sloveenia ametiasutuste poolt esitatavad andmed.

               (8)

               12. juulil 2016 esitas nõukogu Sloveeniale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine vähemalt 0,6 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Lähtuvalt komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist eksisteerib oht kalduda sellest nõudest 2017. aastal mõnevõrra kõrvale.

               (9)

               Võttes arvesse Sloveenia eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et 2018. aastal liigub Sloveenia asjakohasele keskpika perioodi eelarve-eesmärgile veelgi lähemale. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude (6) nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 0,6 %. See vastaks struktuursele kohandusele 1 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on 2018. aastal oht kalduda sellest nõudest märkimisväärselt kõrvale. Prognoositakse, et Sloveenia täidab 2017. ja 2018. aastal võlareeglit. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Sloveenia peab olema valmis võtma 2017. aastal täiendavaid meetmeid ning et stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks on vaja täiendavaid meetmeid ka 2018. aastal. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises 2017. aasta Euroopa poolaasta kohta, tuleb 2018. aasta eelarvekava hindamisel ja sellele järgneval 2018. aasta eelarvetulemuste hindamisel eesmärgina nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii majanduse praeguse elavnemise tugevdamisele kui ka Sloveenia riigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses märgib nõukogu komisjoni kavatsust viia läbi üldine hindamine kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, eelkõige pidades silmas Sloveenia tsüklilist olukorda. Lisaks on konkreetselt Sloveenia puhul tegemist märkimisväärse ebakindlusega seoses tsüklilise olukorraga, sest 2008.–2013. aastal toimus erakordselt suur majanduslangus ning tehti olulisi struktuuri- ja finantssektorireforme.

               (10)

               2015. aasta juulis vastu võetud eelarve-eeskirjade seadusega kehtestati valitsemissektori keskpika perioodi eelarveraamistik. Selleks, et muuta see toimivaks, on vajalikud mõningad muudatused riigi rahanduse seaduses. Algselt kohustus valitsus võtma muudetud riigi rahanduse seaduse vastu kuue kuu jooksul pärast eelarve-eeskirjade seaduse vastuvõtmist. Kuid seda tähtaega lükati korduvalt edasi ja muudetud õigusakti ei ole veel parlamendile aruteluks esitatud. Muudetud riigi rahanduse seadus on üks õiguslikest vahenditest, millega võtta siseriiklikku õigusesse üle nõukogu direktiiv 2011/85/EL, (7) ning selle ülevõtmise pidid liikmesriigid lõpule viima 2013. aasta lõpuks. Eelarvenõukogu liikmed nimetati ametisse 21. märtsil 2017.

               (11)

               Riigi rahanduse haavatavus Sloveenias tuleneb muu hulgas valitsemissektori suurest võlast, mis 2016. aastal oli 79,7 % SKPst. Samas vananeb Sloveenia elanikkond kiiremini kui enamikus liikmesriikides. Kuna riiklikke kulutusi pensionidele, tervishoiule ja pikaajalisele hooldusele on kavas suurendada, on Sloveenia pikaajalise jätkusuutlikkuse mahajäämuse näitaja teistest liikmesriikidest kõrgem ning riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus on Sloveenias habras.

               (12)

               Valitsus on esitanud tervishoiusüsteemi reformimise ettepanekud. Reformi keskmes olev tervishoiu- ja ravikindlustusseaduse eelnõu pandi avalikule konsultatsioonile 2017. aasta veebruaris ning selle edastamine rahvusassambleele on kavas 2017. aasta suvel. Kavandatud ajastusest kinnipidamine on oluline ja peaks võimaldama õigusakti veel 2017. aastal vastu võtta. 2016. aasta detsembris esitati ettepanekud tervishoiuteenuste ja patsiendiõiguste seaduse muutmiseks ja võeti vastu uus apteekide seadus. Ülejäänud probleemid hõlmavad haiglate juhtimist ja tegevust, esmatasandi arstiabi rolli haiglaravi eelpostina, haiglate rahastamissüsteeme, tervishoiutehnoloogia hindamist ja infosüsteeme. Lisaks jäävad suuresti kasutamata meditsiinitoodete ja -teenuste tsentraliseeritud hangetest tulenevad eelised, ehkki ettevalmistamisel on uus ravimeid käsitlevate tsentraliseeritud riigihangete kord, mis võib muuta hanked läbipaistvamaks ja kulutõhusamaks. Ka pikaajalise hoolduse reformiga edasiliikumine on märkimisväärne katsumus. Praeguseni puudub Sloveenias terviklik pikaajalise hoolduse süsteem. Ettevalmistamisel on katseprojekt pikaajalise hoolduse vajaduste väljaselgitamiseks.

               (13)

               2016. aasta aprillis võttis valitsus vastu valge raamatu pensionide kohta ning algatas avaliku konsultatsiooni pensionisüsteemi tuleviku üle. Kuid konkreetsed seadusandlikud ettepanekud puuduvad endiselt. Riigi ees olevad väljakutsed on tagada pensionisüsteemide pikaajaline jätkusuutlikkus ja asjakohasus, kohandades selleks seadusjärgset pensioniiga vastavalt eluea pikenemisele ning soodustades hilisemat pensionile jäämist, suurendada täiendavate pensioniskeemide osakaalu, käsitleda asjakohaselt erinevaid elukutseid ning vähendada vaesusriski vanaduses.

               (14)

               Olukord tööturul ja sotsiaalsed suundumused on jätkuvalt paranenud. Töökohtade loomine on tõusuteel ja tööpuudus väheneb. Inimeste määr, keda ohustab vaesus või sotsiaalne tõrjutus, on vähenenud, kuid on vanemaealiste puhul siiski liidu keskmisest suurem. Paranenud olukord tööturul võimaldab eakamatele töötajatele töökohti luua, kuid nende osaluse määr on endiselt madal. Viimastel aastatel on üha enam levinud töötuskindlustussüsteemi kaudu pensionile jäämine. Pikaajalise töötuse määr on endiselt kriisieelsest tasemest kõrgem ja hõlmab üle poole kõigist töötutest. Enam kui 40 % kõigist pikaajalistest töötutest on üle 50-aastased ja peaaegu pool neist on olnud tööta kaks aastat või kauem. Ette on valmistatud eakate töötajate tööhõive määra suurendamiseks koostatud analüüs ja tegevuskava ning seda sotsiaalpartneritega arutatud. Tegevuskava õigeaegne rakendamine võib aidata eakate töötajate aktiveerimist parandada. Madala kvalifikatsiooniga töötajate tööhõive määr on endiselt madal ja tunduvalt alla kriisieelse taseme ja liidu keskmise. 2016. aasta jaanuaris vastu võetud aktiivse tööturupoliitika rakendamise kavas jätkatakse praegust lähenemisviisi ning kulud antud valdkonnas on jätkuvalt madalad. Eakad ja madala kvalifikatsiooniga töötajad on aktiivse tööturupoliitika meetmetes endiselt alaesindatud. Hoolimata 2013. aasta reformist on tööturu killustatus endiselt probleem.

               (15)

               Viivislaenude osakaal on küll endiselt suur, kuid on hakanud kindlalt vähenema. Sloveenia Pank on rakendanud mitmeid meetmeid, mis peaksid ergutama pankasid oma viivislaene jätkusuutlikult vähendama. Võla vähendamise surve on hakanud leevenema, kuid krediidivood ettevõtetele vähenevad jätkuvalt. Edusammud võla vähendamisel on ettevõtete lõikes ebaühtlased. Pangandussektori konsolideerimise ja ümberkorraldamise edenemist näitab kolme panga ühinemine 2016. aastal. Sloveenia kohustus müüma vähemalt 50 % oma osalusest suurimas riigiosalusega pangas 31. detsembriks 2017 ja veel 25 % miinus üks osak 31. detsembriks 2018. Õigusraamistiku läbivaatamine tugevdas veelgi pankade varahaldusettevõtja suutlikkust korraldada ettevõtteid ümber. Viivislaenude osakaal on VKEde hulgas endiselt suur. Probleemi lahendamiseks on Maailmapanga abiga ette valmistatud süsteemne lähenemisviis VKEde viivislaenude restruktureerimiseks. Lisaks võttis valitsus vastu seaduseelnõu keskse krediidiregistri loomiseks, et võimaldada tõhusamat riskide juhtimist ja vähendada võlaohtu.

               (16)

               Krediidivõimelise ettevõtte juurdepääs alternatiivsetele rahastamisallikatele on väga piiratud. Sloveenia ettevõtjate fond ja Slovenska izvozna in razvojna banka (SID pank) on peamiselt võtnud kasutusele uued võlainstrumendid VKEde jaoks, sealhulgas sellised meetmed nagu mikrokrediit. 2016. aastal võttis Sloveenia ettevõtjate fond kasutusele stardikapitalikava, millest said kasu ligi 50 VKEd. Teised alternatiivsed rahastamisvahendid, sh riskikapital ning omakapital koos Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisega võiksid olla olulised täiendava rahastamise allikad, kuid jäävad suures osas kasutamata.

               (17)

               2015.–2020. aasta avaliku halduse arengustrateegia rakendamine on käimas ja saavutatud on mõningast edu. Kuid mõned konkreetsed meetmed, näiteks avaliku teenistuse seaduse vastuvõtmine, on taas edasi lükkunud. Valitsuse programm halduskoormuse vähendamiseks on aastatel 2009–2015 aidanud kokku hoida hinnanguliselt 365 miljonit eurot ja 318 halduskoormuse vähendamise meetmest on ellu viidud ligi 60 %. Kuid erasektori investeeringuid takistavad endiselt keerukad ja aeganõudvad haldusmenetlused, eriti ehituses ja ruumilises planeerimises. Kohtusüsteemi tõhusus ja kvaliteet on veelgi paranenud, kuid kaubandusasjades võtab esimese kohtuistungi kindlaksmääramine ikka veel kaua aega ja nõudeid ei saa esitada elektrooniliselt. Hoolimata mõningate oluliste korruptsioonivastaste reformide vastuvõtmisest, nagu korruptsiooni suhtes nulltolerantsi kehtestamise programm, on korruptsioon endiselt probleem ning paistab mõjutavat ärialaseid otsuseid. Pärast esialgseid edusamme kutsealade reguleerimise ajakohastamisel on reformid pidurdunud. Piiravate tõkete kaotamine kutsealade reguleerimisel võib toetada nende kutsealade turgudel konkurentsi.

               (18)

               Riigi sekkumine majandusse on jätkuvalt ulatuslik, hoolimata 2013. aastal algatatud erastamiskavast. Riik on Sloveenia suurim tööandja, varahaldur ja ettevõtete võlakirjade omanik. Koos äriühingute nõrga üldjuhtimisega on riigi suur osakaal avaldanud märkimisväärset finants- ja majanduslikku mõju. Aastatel 2007–2014 ulatub see hinnanguliselt 13 miljardi euroni ehk ühe kolmandikuni SKPst ning tuleneb peamiselt finantssektori stabiliseerimismeetmetest ja riigi omandis olevate ettevõtete saamata jäänud kasumist võrreldes erasektori partneritega. Riigiettevõtete toimimine on hakanud paranema tänu uuele äriühingute üldjuhtimise süsteemile, kuid riskid jäävad. 2015. aasta lõpuks näitasid tulemused Sloveenia riikliku valdusettevõtja hallatavate ettevõtete kasumlikkuse suurenemist, kuigi haldusstrateegias seatud vahe-eesmärki ei saavutatud. 2017. aasta jaanuaris kinnitas valitsus varade haldamise kava 2017. aastaks, milles kvantifitseeriti eraldi iga riigiettevõtte tulemuslikkuse näitajad ning ajakohastati loovutatavate varade loetelu. Samal ajal on endiselt pooleli parlamendi poolt 2015. aastal esmakordselt kinnitatud varahaldusstrateegia muutmine, sest valitsus lükkas otsuse tegemise 2017. aasta teise poolaastasse. Kuigi 2017. aasta veebruari lõpus nimetati ametisse uus haldusnõukogu esimees, ei ole kogu järelevalvenõukogu koosseis veel paigas.

               (19)

               Komisjon on 2017. aasta Euroopa poolaasta raames Sloveenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2017. aasta stabiilsusprogrammi ja 2017. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Sloveeniale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Sloveenia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (20)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2017. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus (8) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (21)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1 ja 3,

         SOOVITAB Sloveenial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Jätkata 2018. aastal kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetega olulist eelarve kohandamist, võttes arvesse vajadust tugevdada majanduse praegust elavnemist ja tagada Sloveenia riigi rahanduse jätkusuutlikkus. Võtta vastu ja rakendada kavandatav tervishoiusüsteemi reform ning võtta vastu kavandatud pikaajalise hoolduse reform, millega suurendatakse kulutõhusust, kättesaadavust ja kvaliteetset hooldust. Kasutada täielikult ära tsentraliseeritud hangete potentsiaal tervishoiusektoris. Võtta vastu vajalikud meetmed pensionisüsteemi pikaajalise jätkusuutlikkuse ja asjakohasuse tagamiseks.

               2.

               Tõhustada jõupingutusi madala kvalifikatsiooniga ja eakate töötajate tööalase konkurentsivõime suurendamiseks, eelkõige suunatud elukestva õppe ja kaasamismeetmete kaudu.

               3.

               Parandada rahastamistingimusi, sealhulgas pakkudes jätkusuutlikke lahendusi viivislaenude tasumiseks ja tagades juurdepääsu alternatiivsetele rahastamisallikatele. Tagada pankade varahaldusettevõtja strateegia täielik rakendamine. Vähendada ettevõtete halduskoormust, mis tuleneb ruumilise planeerimise ja ehituslubade eeskirjadest, ning tagada riigiettevõtetes hea juhtimistava.

      Brüssel, 11. juuli 2017

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         T. TÕNISTE

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, milles ei ole arvesse võetud ühekordseid ja ajutisi meetmeid ning mille komisjon on ümber arvutanud ühiselt kokku lepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

      (7)  Nõukogu 8. novembri 2011. aasta direktiiv 2011/85/EL liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 41).

      (8)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Ungari 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/49

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Ungari 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari 2016. aasta lähenemisprogrammi kohta
   (2016/C 299/12)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Ungarit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)

               26. veebruaril 2016 avaldati 2016. aasta aruanne Ungari kohta. Selles hinnati Ungari edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi. Põhjaliku analüüsi tulemused esitas komisjon 8. märtsil 2016. Komisjon järeldab oma analüüsi põhjal, et Ungaris ei esine makromajanduslikku tasakaalustamatust. Muret valmistavad endiselt eelkõige välisvõla pikendamisega seotud suured vajadused ja viivislaenude osakaal, kuid välis- ja sisekohustustega seotud riske on vähendatud.

               (3)

               Ungari esitas 29. aprillil 2016 nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (3) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Komisjon esitas kõnealuse sätte kasutamise täiendavad üksikasjad suunistes selle kohta, kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega.

               (5)

               Lähenemisprogramm osutab sellele, et pagulaste erakorralisel sissevoolul on märkimisväärne mõju eelarvele, ning 6. mai lisas esitatakse piisavad tõendid täiendavate eelarvekulude ulatuse ja olemuse kohta. Komisjoni hinnangu kohaselt ulatus abikõlblike täiendavate kulude summa 2015. aastal 0,04 %ni SKPst ja praeguse seisuga ei ole 2016. aastal rohkem lisakulusid oodata. Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 ja artikli 6 lõike 3 sätted võimaldavad arvestada selle lisakuluga, sest pagulaste sissevool on ebatavaline sündmus, selle mõju Ungari riigi rahandusele on märkimisväärne ning võimaldades ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eesmärgi saavutamisest, ei seataks ohtu riigi rahanduse jätkusuutlikkust. Seepärast on nõutavat kohandust keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas 2015. aastaks vähendatud, et võtta arvesse kõnealuseid kulusid. Lõplik hinnang 2016. aasta kohta, sealhulgas abikõlblike summade kohta, koostatakse 2017. aasta kevadel, lähtudes Ungari ametiasutuste esitatud vaatlusandmetest.

               (6)

               Ungari suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit. Valitsus on 2016. aasta lähenemisprogrammis ette näinud, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk kasvab 2017. aastaks 2,4 %-ni SKPst ja seejärel väheneb 2020. aastaks järk-järgult 1,2 %-ni. Valitsusel on kavas struktuurset eelarvepositsiooni järk-järgult parandada, et saavutada 2019. aastaks keskpika perioodi läbivaadatud eelarve-eesmärk – struktuurne eelarvepuudujääk 1,5 % SKPst. Ümberarvutatud (4) struktuurne puudujääk jääb siiski suuremaks kui keskpika perioodi eelarve-eesmärk. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse langema järk-järgult 75,3 %-lt 2015. aastal ning alla 65 % aastaks 2020. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2017. aastani üldjoontes usutav ja pärast seda järjest soodsam. Kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast ja eriti pärast seda võetavaid meetmeid ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt varitseb suur oht, et 2016. aastal, ja kui poliitikat ei muudeta, siis ka 2016. ja 2017. aastal kokku kaldutakse nõutud kohandamisest märkimisväärselt kõrvale. Samas suudab Ungari eeldatavasti nii 2016. kui ka 2017. aastal saavutada võla vähendamise sihttaseme. Lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes näeb nõukogu ohtu, et Ungari ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid. Seetõttu tuleb mõlemal aastal võtta täiendavaid meetmeid nende sätete täitmiseks.

               (7)

               Sisemine rahaline tasakaalustamatus on vähenenud ja pangandussüsteem on muutunud vähem haavatavaks, kuid probleeme veel on. Märkimisväärseid edusamme on tehtud erasektori võla vähendamisel, mis varem oli nomineeritud peamiselt välisvaluutas. Kodumajapidamistele laenude andmine näitas taastumise märke, kuid ettevõttelaenude puhul ei ole positiivset pööret veel toimunud. Taastuma on hakanud pangandussektori kasumlikkus, millele on kaasa aidanud majanduskeskkonna paranemine ja varasem mõõdukas pankade maksustamise poliitika. Pangad on laenutegevuses siiski jätkuvalt ettevaatlikud, vaatamata sellele, et nad on hästi kapitaliseeritud ja väga likviidsed. Pankade jaoks on endiselt peamiseks väljakutseks vähendada viivislaenude ikka veel suurt osakaalu, mis takistab uute laenude andmist ja seab surve alla kasumi. Jätkuvalt on suured tingimuslike kohustustega seonduvad riskid, mis tulenevad riigi omandi suurenemisest pangandussektoris.

               (8)

               Vaatamata hiljutisele märkimisväärsele edasiminekule maksupoliitikas ja maksuhalduses, on Ungari sõltuvus sektoripõhistest maksudest endiselt üks võimalik takistus investeeringutele. Need maksud on valikulised ja põhjustavad eri sektorites moonutusi. Samal ajal kui mitmed muud sektoripõhised maksud on endiselt jõus, on oluliselt vähendatud krediidiasutuste maksu ja kehtetuks on tunnistatud toidu kontrollimise tasu astmelised määrad. Endiselt on suur madala sissetulekuga töötajate maksukiil, eriti nende puhul, kellel ei ole lapsi. Sellel võib olla negatiivne mõju selliste töötajate tööalasele konkurentsivõimele ja samuti võib see takistada investeeringuid. Maksukiilu vähendamiseks on võetud meetmeid (sh üksikisiku tulumaksu ühtse maksumäära vähendamine ühe protsendipunkti võrra ja kahe lapsega palgasaajate perekondliku maksusoodustuse suurendamine). Siiski ei ole meetmed piisavalt eesmärgipärased, et neil oleks madala sissetulekuga töötajate jaoks oluline mõju. Makse on võimalik nihutada tööjõult majanduskasvu vähem moonutavatele valdkondadele. Võetud on mitmeid meetmeid, et parandada maksukuulekust ja vähendada maksukohustuste täitmise kulusid, kuid need kulud on endiselt suured. Viimastel aastatel toimunud arengule vaatamata on Ungaril jätkuvalt probleeme maksukogumise tõhususega. Valitsus on teatanud suuremast institutsioonilisest reformist, millega alustatakse 2016. aastal ja mille eesmärk on tõhustada maksuhaldust.

               (9)

               Teatavaid edusamme on tehtud konkurentsi ja läbipaistvuse edendamiseks riigihangetes (näiteks võeti vastu uus riigihangete seadus, mille vastavust ELi õigusele ei ole veel hinnatud), samas aga takistavad erasektori äritegevust ja investeeringuid ettearvamatud regulatiivsed muudatused ja halduskoormus. Väljakuulutamiseta läbirääkimistega hankemenetluste ja ühe pakkumuse põhjal sõlmitavate lepingute suur hulk näitab seda, et riigihangetes on konkurents endiselt väike. Valitsus esitas 2016. aasta mais e-riigihangete strateegia. Selle rakendamist ning mõju tõhususe ja läbipaistvuse suurendamisele tuleb jälgida ning korruptsioonioht püsib. Uues riiklikus korruptsioonivastase võitluse tegevuskavas (2015–2018) tuleks teha muudatusi, et selle abil saaks tõhusamalt ennetada korruptsiooni avaliku sektori asutustes ja rakendada hoiatavaid karistusi. Valitsus ei ole uuendanud oma varasemat kohustust vaadata läbi rikkumisest teatajaid käsitlev 2013. aasta seadus, milles puuduvad sätted, mis võimaldaksid rikkumisest teatajatele piisavat kaitset kättemaksu eest. Kavatsused vaadata riikliku korruptsioonivastase võitluse tegevuskava raames läbi vara deklareerimise süsteem ei ole piisavalt põhjalikud ja 2015. aastal vastu võetud uute õigusaktide muudatustega lisati mõned täiendavad piirangud seoses üldsuse juurdepääsuga teabele. Valitsus on astunud samme halduskoormuse vähendamiseks, kuid Ungari piiravad eeskirjad teenustesektoris ja ebastabiilne regulatiivne keskkond valmistavad endiselt muret ettevõtjatele ja tekitavad seega ebakindlust investorite jaoks. Jaemüügisektori suhtes kehtivad asutamis- ja tegevuspiirangud kujutavad endast märkimisväärset takistust turule sisenemisel ja tegevuse laiendamisel. Juurdehindlused Ungari jaemüügisektoris on liidus suuruselt kolmandal kohal ja need on viimasel kümnendil pidevalt kasvanud, samas kui ressursijaotusliku tõhususe näitaja on liidus üks madalamaid.

               (10)

               Ungari viimased tööturusuundumused on positiivsed – tööpuuduse määr on langenud alla kriisieelse taseme. Hoogustumas on töökohtade loomine erasektoris, kuid tööpuudust on aidanud vähendada ka ühiskondliku töö programm. See programm on Ungari peamine aktiivne tööturumeede. Selle eelarvekulu kasvas viimase viie aasta jooksul enam kui neli korda. Ometi ei näi programm piisavalt parandavat osalejate taasintegreerimist avatud tööturule. 2015. aasta esimesel poolel oli programmist edukalt tavapärasele tööle lahkunute osakaal 13,1 %, kuid ligikaudu 60 % osalejatest, kes programmist kõnealusel ajavahemikul lahkusid, pöördusid sinna 180 päeva jooksul tagasi. Selles peitub eelkõige madala kvalifikatsiooniga töötajate ja vähem soodsate piirkondade elanike jaoks tõsine oht, et programmis osaledes jäävad nad sinna n-ö lõksu. Kuigi programm on suunatud pikaajaliselt töötutele, madala kvalifikatsiooniga inimestele ja vähem soodsates piirkondades elavatele töötutele, oli 2015. aastal programmis osalenutest 47 %-l keskharidus või kolmanda taseme haridus. Ühiskondlikus töös osalevate töötute osakaal on märkimisväärne ka hästitoimiva tööturuga maakondades. Riikliku tööturuasutuse hiljutine reform muudab selle tõenäoliselt ebatõhusamaks. Juhtimiskorra halduslik keerukus – praegu on vastutus riikliku tööturuasutuse eest jagatud nelja ministeeriumi vahel – võib olulisel määral kahjustada tõhusat juhtimist ja suuremat orienteeritust tulemustele. Töötushüvitiste maksimaalne kestus (kolm kuud) on kõige väiksem liidus ja oluliselt lühem kui keskmiselt töökoha leidmiseks kuluv aeg. Vaesusnäitajad on paranemas, kuid jätkuvalt kõrged, eriti kõige ebasoodsamas olukorras olevate inimeste, eelkõige romade ja laste puhul. Endiselt on probleemiks sotsiaalabi piisavus ja katvus ning hiljutised reformid võivad veelgi piirata paljude hüvitiste saamise tingimusi.

               (11)

               Ungari õpilaste keskmised tulemused põhioskuste valdkonnas olid OECD rahvusvahelise õpilaste hindamise programmi (PISA) raames 2012. aastal allpool ELi keskmist ja aastatel 2009–2012 suurenes madala õppeedukusega õpilaste osakaal. Sotsiaal-majandusliku tausta ja kooli asukoha mõju õppeedukusele on üks suuremaid liidus. Haridussüsteemi valikulisus süvendab lõhet eri liiki koolide õpilaste õppetulemustes ja see lõhe aja jooksul suureneb. Võrdse juurdepääsu puudumine kvaliteetsele tavaharidusele on eriti terav probleem romade puhul. Välja arvatud alushariduses, kus on viimastel aastatel toimunud märkimisväärne edasiminek, on kõikidel teistel haridustasemetel, st põhi- ja keskhariduses ning kolmanda taseme hariduses, endiselt suur lõhe roma ja mitteroma õpilaste koolilõpetamise määras. Haridussüsteemist varakult lahkumine on romade seas jätkuvalt suur. Ungari on võtnud kasutusele mitmesuguseid meetmeid, et madala õppeedukuse probleemiga tõhusamalt tegeleda. Kõnealuste meetmete rakendamise kohta aga ei ole esitatud olulisi üksikasju, mistõttu on nende võimalikku mõju raske hinnata. Veel ei ole välja töötatud süsteemset käsitlusviisi kaasava tavahariduse edendamiseks. Samuti ei ole veel avaldatud haridussüsteemist varakult lahkumist käsitleva strateegia väljakuulutatud rakenduskava. Endiselt on keeruline hariduse eri vormide ja astmete vaheline üleminek ning hiljutiste kutseharidusreformide rakendamine peaks olema suunatud üleminekute hõlbustamisele.

               (12)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Ungari majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigipõhises aruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Ungarile esitatud soovituste järelmeetmeid. Komisjon on hindamisel arvesse võtnud kõnealuste dokumentide asjakohasust Ungari eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (13)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

         SOOVITAB Ungaril võtta 2016.–2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Võttes arvesse märkimisväärse kõrvalekalde suurt riski, saavutada 2016. aastal eelarve kohandamine 0,3 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas ja 2017. aastal 0,6 % ulatuses SKPst, v.a juhul, kui keskpika perioodi eelarve-eesmärgini jõutakse väiksema jõupingutusega, ning võtta vajalikke struktuurimeetmeid.

               2.

               Veelgi vähendada sektoripõhiseid makse ja madalapalgaliste maksukiilu. Suurendada riigihangete läbipaistvust ja konkurentsi, kehtestades e-riigihanke, suurendades pakkumismenetluste avaldamist ja parandades veelgi korruptsioonivastase võitluse raamistikku. Parandada regulatiivset keskkonda teenuste- ja jaemüügisektoris, tegeldes piiravate eeskirjade probleemiga ja tagades prognoositavuse.

               3.

               Hõlbustada siirdumist ühiskondliku töö programmist esmasele tööturule ja tugevdada muid aktiivseid tööturumeetmeid. Suurendada sotsiaalabitoetuste ja töötushüvitiste piisavust ja katvust. Võtta meetmeid haridustulemuste parandamiseks ja suurendada ebasoodsas olukorras olevate rühmade, eriti romade osalemist kaasavas tavahariduses.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (4)  Komisjon on teinud struktuurse eelarvepositsiooni ümberarvutuse lähenemisprogrammist saadud teabe põhjal ja ühiselt kokkulepitud metoodikat järgides.

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.