               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 273 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Sloveenia 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Sloveenia 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Sloveenia 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.

               (2)Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse Sloveenia 2014. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Sloveenia 2014. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta. Kooskõlas määrusega (EL) nr 473/2013
                  5
                esitas komisjon 28. novembril 2014 arvamuse Sloveenia 2015. aasta eelarvekava kohta
                  6
               .

               (4)28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  7
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust. Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  8
                milles nimetati Sloveeniat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)18. detsembril 2014 kiitis Euroopa Ülemkogu heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja kasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Sloveenia 2015. aasta riigiaruande
                  9
               . Riigiaruandes hinnati riigi edusamme 8. juulil 2014. vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Sloveenia puhul hõlmab riigiaruanne ka määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel koostatud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Sloveenias esineb makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Täpsemalt on tasakaalustamine pooleli ning otsustavad poliitikameetmed, eksporditegevuse paranemine ja majanduskasvu paremad tingimused on riske, eriti välistasakaalu jätkusuutlikkusega seotud riske, möödunud aastaga võrreldes vähendanud. Äriühingute nõrk juhtimine, riigiomandi suur osakaal, ettevõtete suur finantsvõimendus ja valitsemissektori võla kasv ohustavad siiski finantsstabiilsust ja majanduskasvu ning neile tuleks pöörata väga teravat tähelepanu. See tähendab, et tasakaalustamatust ei peeta enam ülemääraseks, kuid sellel tuleb siiski tähelepanelikult silma peal hoida.

               (7)30. aprillil 2015 esitas Sloveenia nii oma 2015. aasta riikliku reformikava kui ka 2015. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (8)Sloveenia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt kavatseb valitsus kooskõlas nõukogu kehtestatud tähtajaga korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi 2015. aastaks ja saavutada keskpika perioodi eesmärgi – struktuurse eelarvetasakaalu – 2020. aastaks, s.t üks aasta pärast programmiperioodi lõppu. Valitsus kavatseb järk-järgult vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 2015. aastal 2,9 %-ni SKPst ja 2019. aastal 0,9 %-ni SKPst. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jõudma haripunkti 2015. aastal, mil see on 81,6 %, ja hakkama seejärel vähenema. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal võib eeldada ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegset ja kestvat korrigeerimist 2015. aastaks. Samal ajal jääb eelarve konsolideerimine allapoole nõukogu soovitatud taset, lähtudes eelarve struktuursest tasakaalust ja kaalutlusõiguse alusel võetud meetmetest. Eeldusel, et ülemäärane eelarvepuudujääk korrigeeritakse õigeaegselt, nagu planeeritud, hakatakse alates 2016. aastast Sloveenia suhtes kohaldama pakti ennetuslikku osa. Meetmeid, mis toetavad kavandatud eelarvepuudujäägi saavutamist alates 2016. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Seetõttu näib, et komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal on oht, et 2016. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgi poole liikumiseks nõutavast korrektsioonist oluliselt kõrvale ning et on vaja täiendavaid meetmeid. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Sloveenia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Seoses eelarve-eeskirjadega kiitis parlament 2013. aastal heaks põhiseadusliku aluse valitsemissektori struktuurse eelarvetasakaalu/ülejäägi reegli kehtestamiseks. Vajalikku rakendusakti ei ole siiski veel vastu võetud. Riigi rahanduse seaduse muudatused peaksid andma eelarve-eeskirjade seaduse aluseks olevatele menetlusküsimustele vajaliku õigusliku aluse.

               (9)Sloveenia on võtnud meetmeid, et leevendada survet pensionisüsteemi jätkusuutlikkusele keskpikas perspektiivis, kuid peamisi parameetreid tuleb veel kohandada, et tagada süsteemi jätkusuutlikkus pärast aastat 2020. 2013. aasta pensionireformi mõju on olnud positiivne ja õigusakt, millega luuakse demograafiafond, võetakse tõenäoliselt vastu juunis 2015. Siiski on pensionide pikaajalise jätkusuutlikkuse tagamiseks vaja täiendavaid reforme. Pikaajalise hoolduse reformi alal ei ole saavutatud mingit edu. 2013. aasta lõpul võttis valitsus vastu pikaajalise hoolduse reformi projekti, kuid reformi rakendusaktide vastuvõtmine on lükkunud 2015. aasta lõppu, et enne oleks võimalik teha ära otsused tervisekindlustusreformi alal, sealhulgas üldise tervishoiu ja pikaajalise hoolduse rahastamisallikate küsimuses. Vananemisega seotud kulutusi pikaajalisele hooldusele saab hoida kontrolli all, kui hüvitised suunatakse kõige enam abi vajavatele isikutele ning orienteerutakse institutsionaalselt hoolduselt ümber koduhooldusele.

               (10)Jaanuaris 2015 sõlmiti ühiskondlik kokkulepe, mis nägi ette, et avaliku sektori palgakasv jääb erasektori palgakasvust maha. Miinimumpalga koostiselemendid ja indekseerimine selle lepingu reguleerimisalasse ei kuulu. Ehkki miinimumpalk on keskmise palgaga võrreldes ikka veel suhteliselt kõrge, on selle kasv viimastel aastatel olnud piiratud. 2013. aasta tööturureformi hindamine on näidanud, et tööturu piirangud on vähenenud, kuid esineb veel struktuurseid probleeme seoses pikaajalise töötusega ning eakamate ja madala kvalifikatsiooniga töötajate madala tööhõivemääraga. Sloveenia on juba võtnud mõningaid meetmeid, et vähendada oskuste mittevastavust tööturu nõuetele; teisi meetmeid on planeeritud kuni aastani 2020.

               (11)Pangandussektorit on aidanud stabiliseerida Abanka ja Banka Celje rekapitaliseerimine aastal 2014. Valminud on terviklik pankade tegevuskava, mis esitati peaministri büroosse jaanuaris 2015. Sloveenia Pank on taganud 2013. aastal varade kvaliteedi läbivaatamisel avastatud puuduste järelkontrolli ja alustab uuesti kontrollkäikudega 2015. aasta esimeses kvartalis, et kontrollida, kas pangad on soovitused rakendanud. Suuremad pangad on oma viivislaenudega tegelevaid ja restruktureerimisüksusi reorganiseerinud ja tugevdanud. Siiski on pangandussektori parema tervise huvides vaja suurendada pikaajalist kasumlikkust ja vähendada ettevõtlussektoris viivislaene. Koostatud on äriühingute restruktureerimise üldplaan ja loodud äriühingute restruktureerimise keskrakkerühm. Ettevõtlussektori finantsvõimenduse edasine vähendamine, sealhulgas pankade varahaldusettevõtja abil ja rakendades täielikult uusi maksejõuetusõigusakte, aitaks taastada erainvesteeringute tagasitulekuks vajalikke tingimusi. Pankade laenuandmine on jätkuvalt languses, mõjutades peamiselt VKEsid. Pangandussektori hiljutise rekapitaliseerimise täielikke tulemusi on oodata alles 2016. aastal. Pankade vaoshoitud laenuandmine ja kõrged intressimäärad suruvad alla VKEde rahastamisvõimet. Kuigi tagasi lükatud laenutaotluste osakaal on viimase kuue aasta jooksul vähenenud, on oluliselt kasvanud nende VKEde arv, kelle arvates on pankade valmisolek anda laene halvenenud, ning on üks ELi kõrgemaid.

               (12)Erastamisprogrammi rakendamine edeneb, kuigi selles esineb viivitusi. Viie suurima riigi omandis panga restruktureerimine ja kahe väiksema kodumaise panga lõpetamine kulgeb kavakohaselt. Sloveenia riiklik valdusettevõtja, kes vastutab riigivarade haldamise ja võõrandamise eest, on nüüd täielikult tööle hakanud. Varahaldusstrateegia kavandit ei ole Sloveenia parlament seni veel heaks kiitnud, sellele peaks järgnema mitmete täpselt valitud riigi omandis olevate varade võõrandamise ajakava. Detsembris 2014 võttis Sloveenia riiklik valdusettevõtja vastu uue ettevõtte üldjuhtimise koodeksi ja jaanuaris 2015 nimetati ametisse järelevalveametnik.

               (13)Kohtute tõhususe paranemine jätkus ka 2014. aastal, kuigi aeglasemas tempos. Mõningast edu on küll saavutatud kohtumenetluste kestuse lühendamisel esimese astme tsiviil- ja ärivaidlustes, kaasa arvatud maksejõuetusõigusaktide reguleerimisalasse kuuluvate kohtuasjade puhul, kuid menetluste pikkus ja kuhjunud lahendamata juhtumite arv on endiselt märkimisväärne.

               (14)Ettevõtlusvaenulik keskkond on peamine tegur, miks investeeringute tase on Sloveenia ettevõtluses madal, ning seaduste arvukus ja õigusnormide sage muutmine raskendavad ettevõtte juhtimist ja kohaliku õiguse järgimist. Reguleeritud kutsealade arv on vähenenud 323-lt 242-le, kuid on endiselt suur. Umbes 25 % ühtses dokumendis sisalduvatest halduskoormuse vähendamise meetmetest on rakendatud. Konkurentsikaitse ametile on tagatud piisav eelarveautonoomia ja institutsiooniline sõltumatus.

               (15)Uus valitsus kordas oma pühendumust korruptsioonivastasele võitlusele ja võttis jaanuaris 2015 vastu uue kaheaastase programmi, mis sisaldas 11 mitmeaastast meedet. Teatavat edu on saavutatud läbipaistvuse ja aruandekohustuse alal. Ettevalmistamisel on ulatuslik avaliku sektori reform. Mingit edu ei ole saavutatud tulemushindamise aruannete ega kvaliteedikontrolli menetluste alal.

               (16)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Sloveenia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Sloveeniale esitatud soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Sloveenia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (17)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (18)Komisjon on Euroopa poolaasta raames analüüsinud ka euroala kui terviku majanduspoliitikat. Sellele analüüsile tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääring on euro. Sloveenia peaks samuti tagama käesolevate soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

               SOOVITAB Sloveenial võtta ajavahemikus 2015–2016 järgmisi meetmeid.

               1.Tagada 2015. aastal ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiv korrigeerimine ja saavutada 2016. aastal eelarve kohandamine 0,6 % SKP-st keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas. Võtta vastu eelarve-eeskirjade seadus ja vaadata läbi riigi rahanduse seadus. Minna edasi pensionisüsteemi pikaajalise reformiga. Võtta 2015. aasta lõpuks vastu tervishoiu ja pikaajalise hoolduse reform.

               2.Vaadata sotsiaalpartneritega konsulteerides ja riigi tavasid järgides läbi miinimumpalga kehtestamise mehhanism, eriti lisatasude osa selles, pidades silmas selle mõju palgavaesusele, töökohtade loomisele ja konkurentsivõimele. Kasvatada vanemaealiste ja madala kvalifikatsiooniga töötajate tööalast konkurentsivõimet. Võtta meetmeid pikaajalise töötuse probleemi lahendamiseks ja pakkuda piisavaid stiimuleid tööea pikendamiseks.

               3.Langetada viivislaenude osakaalu pankades, kehtestades konkreetsed sihtnäitajad. Parandada pankade krediidiriski järelevalve suutlikkust. Jätkata ettevõtete restruktureerimisega ja säilitada pankade varahaldusettevõttes tugev äriühingu üldjuhtimine. Võtta meetmeid, et parandada VKEde ja mikroettevõtete juurdepääsu rahastamisele. Võtta vastu Sloveenia riikliku valdusettevõtja strateegia, mis sisaldaks varade selget klassifikatsiooni, viia ellu varahalduse aastaplaan ja rakendada tulemuslikkuse kriteeriume.

               4.Tagada, et tsiviilmenetluste tõhususe parandamiseks vastuvõetud reformid aitaksid lühendada menetluste kestust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2015) 273

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069

                     (5)
                  ELT L 140, 27.5.2013, lk 11.

                     (6)
                  C(2014) 8813 final

                     (7)
                  COM(2014) 902.

                     (8)
                  COM(2014) 904

                     (9)
                  SWD(2015) 43 final/2


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 261 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Horvaatia 2015. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2015. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Horvaatia 2015. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2015. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel. Strateegia keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)13. juulil 2010 võttis nõukogu komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta. Neid kahte dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks ning liikmesriikidel paluti neid oma majandus- ja tööhõivepoliitikas arvesse võtta.

               (3)Nõukogu võttis 8. juulil 2014 vastu soovituse, milles käsitleti Horvaatia 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitas arvamuse Horvaatia 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta.

               (4)28. novembril 2014 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2015) algust Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Horvaatiat liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)Euroopa Ülemkogu kiitis 18. detsembril 2014 heaks prioriteedid investeeringute suurendamise, struktuurireformide kiirendamise ning vastutustundliku ja kasvu soodustava eelarve konsolideerimise tagamiseks.

               (6)26. veebruaril 2015 avaldas komisjon Horvaatia 2015. aasta riigiaruande
                  7
               . Riigiaruandes hinnati Horvaatia edusamme 8. juulil 2014 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel. Riigiaruanne hõlmab ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjaliku analüüsi tulemusi. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Horvaatias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab otsustavaid poliitikameetmeid ja erijärelevalvet. Eriti olukorras, kus majanduskasv on tagasihoidlik, ettevõtete restruktureerimine viibib ja tööhõive tulemusnäitajad on viletsad, on nõrga konkurentsivõime, suurte väliskohustuste ja valitsemissektori kasvava võla ning sellele lisanduva avaliku sektori nõrga juhtimisega seotud riskid märkimisväärselt suurenenud.

               (7)Pärast riigiaruande avaldamist 2015. aasta märtsis alustasid Horvaatia ametiasutused komisjoni talitustega dialoogi ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse probleemi lahendamiseks kõige vajalikumate reformide üle. Ametiasutused lähenesid dialoogile konstruktiivselt ja tegid teatavaks mitu olulist meedet, sealhulgas maksutaoliste lõivude vähendamine 2016. ja 2017. aastal, keskvalitsuse haldusasutuste riigiametite ja piirkondlike üksuste süsteemi ratsionaliseerimine, kohalike omavalitsusüksuste vabatahtlike ühinemiste stimuleerimine, õigusliku ebakindluse vähendamine ja riigikontrolli tugevdamine. Mitmes muus valdkonnas, nagu näiteks ettevõtjate halduskoormuse vähendamine ja riigiettevõtete juhtimise parandamine, kirjeldati reformikavasid üksikasjalikumalt. Kuid tulemuslikkuse tase jääb mitmes valdkonnas allapoole ootusi, seda eriti ennetähtaegselt pensionile jäämist reguleerivate normide karmistamise ja kulude analüüsi järelduste avaldamise ja rakendamise osas, ehkki selle puudujäägi osaliseks kompenseerimiseks esitati mõned lisameetmed.

               (8)Horvaatia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. 2015. aasta lähenemisprogrammi kohaselt kavatseb valitsus korrigeerida ülemäärase eelarvepuudujäägi 2017. aastaks, mis ei ole kooskõlas nõukogu soovitatud tähtajaga (2016. aasta). Valitsus kavatseb järk-järgult vähendada valitsemissektori nominaalset eelarvepuudujääki 2015. aastal 5,0 %ni SKPst, 2016. aastal 3,9 %ni SKPst ja 2017. aastaks 2,7 %ni SKPst. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutama 2017. aastal tipptaseme 92,5 % SKPst ja üldiselt stabiliseeruma 92,4 %ni SKPst 2018. aastal. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium tundub olevat suhteliselt soodne – ehkki majanduskasv on samal tasemel, on eelarve konsolideerimiseks tehtud püüdlused lähenemisprogrammis suuremad kui komisjoni prognoosis. Alates 2015. aastast kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide toetamiseks võetavaid meetmeid on vaid osaliselt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi põhjal ei eeldata ülemäärase eelarvepuudujäägi õigeaegset ja kestvat korrigeerimist 2016. aastaks. Võetud kaalutlusõiguslike meetmete summa põhjal oli eelarve konsolideerimise määr 2014. aastal kooskõlas nõukogu soovitusega. Sama kehtib aastatel 2014 ja 2015 ka kumulatiivselt, hoolimata 2015. aastaks prognoositud puudujäägist. (Kohandatud) muutused struktuurses eelarvepositsioonis on aastatel 2014–2015 siiski allpool soovitatud väärtust. 2016. aastal on eelarve konsolideerimise määr allpool nõukogu soovitatud taset. Seetõttu on vaja võtta täiendavaid struktuurimeetmeid. Nõukogu on lähenemisprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2015. aasta kevadprognoosi arvesse võttes seisukohal, et on oht, et Horvaatia ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid.

               (9)Horvaatia esitas 23. aprillil 2015 oma 2015. aasta riikliku reformikava ja 2015. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste programmide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)Horvaatia vaatab praegu läbi oma kulusid, et saavutada tõhusus eelkõige palkade, sotsiaalkindlustuse ja toetuste osas ja pakkuda piisavat eelarvepoliitilist manööverdamisruumi majanduskasvu soodustavate kulutuste ja investeeringute tegemiseks. Omandi korduvast maksustamisest saadava tulu osakaal SKPst on Horvaatias üks ELi madalamaid. Viimase aasta jooksul on astutud samme maksukuulekuse parandamiseks, kaasa arvatud meetmed käibemaksupettuse probleemi lahendamiseks, ja nüüd on vaja tegutseda. Horvaatia eelarveraamistikku on hiljutiste reformidega toetatud, kuid probleemid ei ole kadunud. Kulude tõhusa kontrolli ja eelarvepiirangute järjekindla kohaldamisega seotud puudused mõjutavad negatiivselt eelarvepoliitikat ja audititulemusi. Kiiresti kasvav valitsemissektori võlg nõuab palju aktiivsemat lähenemist valitsemissektori võla haldamisele.

               (11)Pensionisüsteemi mõjutab ennetähtaegselt pensionile jäänute suur arv, teatavate elukutsete puhul kehtiv liiga helde ennetähtaegselt pensionile jäämise süsteem ja arvukad eripensionid. Ennetähtaegselt pensionilejäämist hõlbustab sellega seonduv pensioni võrdlemisi väike vähenemine, mida teatavate elukutsete esindajate puhul üldse ei kohaldata. Erinevus ennetähtaegselt pensionile jäämise alamea ja seadusjärgse pensioniea vahel on võrreldes ELi keskmisega –vähem kui kolm aastat – samuti suur. Lisaks on süsteem väga killustatud, mis avaldab survet kulutustele tavapensionidele. Selle tulemusena on pensionisüsteemi kulude ja tulude suhe hoolimata võrreldavatest kuludest väiksem kui enamikus liikmesriikides. Tervishoiusektoris põhjustavad korduvad võlgnevused jätkuvalt eelarveriske. Algatatud on meetmed haiglate rahastamise ratsionaliseerimiseks, kuid nende rakendamisega seonduvad riskid. Eelarve suurendamine 10 % võrra katab rahastamisvajadused vaid osaliselt ning selleks, et tagada võlgnevuste täielik kõrvaldamine 2017. aastaks, on vaja täiendavaid tõhusaid kokkuhoiumeetmeid.

               (12)Kriisijärgse perioodi piiratud palgakohandused teravdasid negatiivset mõju tööhõivele. 2014. aastal läbiviidud palkade kindlaksmääramise ja palgakorralduse tavade laiaulatuslik analüüs osutas, et süsteemis puudub makromajandusliku keskkonna muutustega kohanemiseks vajalik paindlikkus. Konkreetsed puudused on seotud suurte palgaerinevustega era- ja avaliku sektori, kaasa arvatud riigiettevõtete vahel, kollektiivlepingute laiendamisega osapooltele, kes pole lepingule alla kirjutanud, ning aegunud lepingute lõpetamisega seonduvate probleemidega. Analüüsile peavad järgnema konkreetsed poliitikameetmed. Samuti on oluline jälgida 2013.–2014. aasta tööturureformi tulemusi.

               (13)Tööjõudu mõjutab negatiivselt kiiresti vananev elanikkond koos madala aktiivsuse määraga, seda eriti noorte ja üle 50aastaste töötajate hulgas. Hoolimata sellest, et aktiivse tööturupoliitika ulatust ja sellele tehtavaid kulutusi on suurendatud, ei jõuta piisaval määral pikaaegsete töötuteni, eakamate töötajateni ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorteni. Kõrgema haridustasemega inimeste osakaal on üks Euroopa madalamaid. Oskuste nõudlusele mittevastavus ning puudused haridus- ja koolitussüsteemis heidutavad inimesi kõrgema hariduse omandamisel. Varimajanduse ulatus on jätkuvalt probleem ja sellest tuleneb deklareerimata töö sage esinemine. Meetmed, mille deklareerimata tööga võitlemise komisjon 2014. aasta lõpus kindlaks määras, tuleb nüüd ellu rakendada. Praegu on olemas üle 80 eri sotsiaalhüvitise ja -programmi. Hüvitiste ühendamine on alanud, kuid 2015. aastal tuleb hüvitiste katvuse ja piisavuse parandamiseks võtta täiendavaid reformimeetmeid.

               (14)Pädevuste jaotus riikliku ja kohaliku tasandi vahel on keerukas ja killustatud ning see kahjustab riigi rahanduse juhtimist ja avaliku sektori kulutuste tõhusust. Poliitikaga seotud ülesannete praegune jaotus ja haldusalased puudused kohalikes ametiasutustes mõjutavad otseselt mitut valdkonda, sealhulgas maksukogumist, sotsiaalhüvitiste maksmist, Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide juhtimist, riigihankeid ja avalike teenuste osutamist. Lühiajalise meetmena on ametiasutustel kavas luua mehhanismid, mis aitavad kaasa kohalike omavalitsusüksuste vabatahtlikule ühinemisele või nende tegevuse omavahelisele koordineerimisele. Keskvalitsuse tasandil on 2014. aastal läbiviidud analüüsi põhjal otsustatud riigiametite süsteem varem reformida ja ratsionaliseerida.

               (15)Horvaatia ettevõtluskeskkonda mõjutavad olulised institutsioonilised puudused, sealhulgas regulatiivne ebastabiilsus, õigusloome kvaliteedi kontrolli nõrkus, suured nõuete täitmisega seotud kulud, teenuseosutajaid mõjutav diskrimineerimine ja liigsed tõkked, suur halduskoormus, rohked maksutaolised lõivud, haldusasutuste töö vähene läbipaistvus ja prognoositavus, seda eriti kohalikul tasandil, ebaühtlaselt välja arendatud elektroonilise side kanalid ja pikad kohtumenetlused, seda eriti kaubanduskohtutes, kus on vajalik kohtuasjade haldamise süsteemi ajakohastamine. Uus korruptsioonivastane strateegia on laialivalguv ja samuti ei ole see piisavalt üksikasjalik. Selle probleemiga tuleks tegeleda strateegia rakendamise tegevuskavas.

               (16)Avaliku sektori ettevõtete järelevalve seoses kohalikul tasandil asutatud ettevõtetega ja peamiste avaliku sektori ettevõtete tütarettevõtetega on puudulik. Ametiasutused kavatsevad vähendada strateegiliste ettevõtete arvu ja kiirendada erastamiskava. Tööd tuleb jätkata halduse kvaliteedi nimel, kaasa arvatud järelevalve tugevdamiseks ja ühtlustamiseks eri riigiettevõtetes. Juhatuse liikmete ametissenimetamine ei ole piisavalt läbipaistev ja pädevusnõuded on suhteliselt nõrgad, mis takistab avaliku omandi usaldusväärset haldamist.

               (17)Tõhusa ja läbipaistva ettevõtete varajase päästmise ja maksejõuetuse raamistiku loomine on esmatähtis eeltingimus selleks, et leevendada märkimisväärset survet finantsvõimenduse vähendamiseks, millega Horvaatia ettevõtted silmitsi seisavad, ning et edendada varajase restruktureerimise ja nn teise võimaluse kultuuri. Maksejõuetuse-eelsete õigusaktide hindamine osutab, et praeguse õigusraamistiku tõhusus maksejõuetuse-eelsete olukordade puhul on ELi madalaimate hulgas. Algatatud on maksejõuetuse raamistiku reform, mille vastuvõtmine parlamendis on kavandatud 2015. aasta esimeses pooles. Horvaatia rekonstruktsiooni- ja arengupangal võiks olla Horvaatia majanduse elavdamises oluline osa. Horvaatia rekonstruktsiooni- ja arengupank on otseselt avatud krediidiriskile, mis võib riigi rahandust mõjutada. Oluline on kohaldada panga suhtes usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet ja tugevat üldjuhtimist. Samuti on võimalik veelgi parandada panga juhtkonna vastutuse korralduse ülesehitust ja läbipaistvust. Pärast valuutariski ja vääringust tuleneva krediidiriski tekkimist on vaja pikaajalist lahendust, mis oleks proportsionaalne ja erapooletu, millel oleks tugev õiguslik alus ja mis keskenduks kõige rohkem hädas olevate laenuvõtjate abistamisele.

               (18)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Horvaatia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2015. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Horvaatiale esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Horvaatia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust tugevdada Euroopa Liidu üldist majandusjuhtimist ja andes tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6.

               (19)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu Horvaatia lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  8
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (20)Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–6,

               SOOVITAB Horvaatial võtta aastatel 2015–2016 järgmisi meetmeid:

               1.Kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2016. aastaks püsivalt, võttes selleks vajalikke meetmeid 2015. aastal ja tugevdades 2016. aastaks eelarvestrateegiat. Avaldada kulude analüüsi järeldused ja neid rakendada. Parandada kontrolli kulude üle kesk- ja kohalikul tasandil, eelkõige luues eelarvepiiranguid rikkuvate üksuste jaoks sanktsioonide süsteemi. Võtta vastu eelarvepoliitilise vastutuse seadus ja tugevdada riigikontrolli suutlikkust ja osatähtsust. Kehtestada korduv omandimaks ja parandada käibemaksukuulekust. Tõhustada valitsemissektori võla haldamist, eelkõige avaldades kord aastas võla haldamise strateegia ja tagades piisavad ressursid.

               2.Vähendada ennetähtaegselt pensionile jäämist, suurendades enneaegse tööturult lahkumisega kaasnevat pensionivähendust. Parandada pensionikulude piisavust ja tõhusust, muutes raskete või ohtlike elukutsete määratlust rangemaks. Võidelda eelarveriskidega tervishoiusektoris.

               3.Vähendada sotsiaalpartneritega konsulteerides ja kooskõlas riiklike tavadega puudusi palgakorralduse raamistikus, et soodustada palkade vastavusseviimist tööviljakuse ja makromajanduslike tingimustega. Parandada töötute või tööturult eemalejäänute stiimuleid palgalisele tööle asumiseks. Viia 2014. aasta analüüsi põhjal läbi sotsiaalkindlustussüsteemi reform ja koondada täiendavalt sotsiaalhüvitisi, parandades hüvitiste suunamist ja kõrvaldades hüvitiste kattumise.

               4.Vähendada killustatuse ja kattuvuse ulatust kesk- ja kohaliku omavalitsuse tasandite vahel, luues uue, pädevuste funktsionaalse jaotamise mudeli ja ratsionaliseerides riigiametite süsteemi. Suurendada riigiettevõtete tegevuse läbipaistvust ja ettevõtete aruandekohustusi, eelkõige seoses juhatuseliikmete ametissenimetamise ja pädevusnõuetega. Kiirendada riigiettevõtete vähemusosalusega aktsiate noteerimist ja erastamist.

               5.Vähendada oluliselt maksulaadseid lõivusid ja kõrvaldada teenuseosutajatele seatud liigsed takistused. Määrata kindlaks ja rakendada meetmed kohtusüsteemi, eriti kaubanduskohtute tõhususe ja kvaliteedi parandamiseks.

               6.Tugevdada ettevõtetele suunatud maksejõuetuseelset ja maksejõuetusraamistikku, et hõlbustada võla restruktureerimist ja luua füüsiliste isikute maksejõuetusmenetlus. Suurendada finantssektori suutlikkust tegeleda suurte ettevõtetele antud viivislaenudega ja välisvaluutas hüpoteeklaenudega ning mõnes asutuses levinud nõrkade juhtimistavadega, et sektor saaks aidata majandusel taastuda.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2015) 261.

                     (4)
                  P8_TA(2015)0067, P8_TA(2015)0068, P8_TA(2015)0069.

                     (5)
                  COM(2014) 902.

                     (6)
                  COM(2014) 904.

                     (7)
                  SWD (2015) 30 (final).

                     (8)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 513 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Läti 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Läti 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Läti 2017. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Lätit ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis kõnealuse soovituse heaks 9.–10. märtsil 2017 ja nõukogu võttis selle vastu 21. märtsil 2017
                  6
               .

               (2)Kuna Läti rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Läti tagama talle esitatud soovitustes 1 ja 2 kajastuva euroala soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (3)2017. aasta aruanne Läti kohta
                  7
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Läti edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (4)20. aprillil 2017 esitas Läti oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 2017. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, analüüsiti neid korraga.

               (5)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  8
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  9
               .

               (6)Läti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Oma 2017. aasta stabiilsusprogrammis kavandab valitsus halvendada valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni, viies selle 2016. aasta tasakaalult ulatusliku maksureformi tulemusena 2017. ja 2018. aastaks puudujääki vastavalt 0,8 % ja 1,6 % SKPst, millele järgneb 2020. aastal puudujäägi vähenemine 0,5 %-ni SKPst. Stabiilsusprogrammi hinnangu kohaselt halveneb struktuurne eelarvepositsioon 2016. aasta 0,2 %-lt SKPst 2018. aastaks -1,7 %-le SKPst ja paraneb 2020. aastaks -0,8 %-ni SKPst. See areng on kooskõlas keskpika perioodi eesmärgiga, milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 1 % SKPst, ja lubatud kõrvalekalletega, mis põhinevad pensionireformil ja tervishoiusektori struktuurireformi klauslil. Hinnangu kohaselt kasvab ümberarvutatud
                  10
                struktuurne eelarvepositsioon 2017. aasta -1,9 %-lt SKPst 2018. aastaks -2,3 %-le SKPst ja langeb 2020. aastaks -0,2 %-ni SKPst. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse püsima ligikaudu 40 % juures SKPst. Programmi prognoosid SKP kasvu kohta on 2017. aastaks üldjoontes kooskõlas komisjoni prognoosiga, kuid paistavad 2018. aasta kohta märkimisväärselt optimistlikud.

               (7)12. juulil 2016 soovitas nõukogu Lätil tagada, et tema 2017. aasta kõrvalekaldumine keskpika perioodi eelarve-eesmärgist piirduks ulatusega, mis on lubatud seoses süsteemse pensionireformi ja tervishoiusektori ulatusliku struktuurireformiga. Võttes arvesse neid lubatud piire, lubataks struktuursel eelarvepositsioonil 2017. aastal halveneda maksimaalselt 1,0 % ulatuses SKPst. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist lähtuvalt eeldatakse, et Läti täidab 2017. aastal selle nõude. 2018. aastal peaks Läti saavutama oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi, võttes arvesse talle lubatud kõrvalekaldeid, mis on seotud 2016. aastal süsteemse pensionireformi rakendamisega ja 2017. aastal struktuurireformiga, sest ajutisi kõrvalekaldeid võimaldatakse kolme aasta pikkuseks perioodiks. See tugineb komisjoni 2017. aasta kevadprognoosis aluseks võetud eeldusele, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  11
                nominaalne kasvumäär on 2018. aastal maksimaalselt 6,0 %, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni halvenemisele 0,3 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, riskiks Läti kalduda sellest nõudest olulisel määral kõrvale. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et 2018. aastal on vaja täiendavaid meetmeid, et täita stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (8)Sissetulekud jaotuvad Lätis ebavõrdselt. Kõige rikkama 20 % ja kõige vaesema 20 % hulka kuuluvate leibkondade sissetulekute suhe oli 2015. aastal 6,5, mis oli üks ELi kõrgemaid, ehkki 2016. aastal vähenes see näitaja pisut. Erinevus sissetuleku ebavõrdsuses enne ja pärast maksude ja sotsiaalsiirete mahaarvamist on üks väiksemaid ELis. Läti maksusüsteem on vähem progressiivne kui teistes ELi liikmesriikides, mis soodustab suurt ebavõrdsust ja palgavaesust. Madalapalgaliste maksukiil on endiselt üks ELi suuremaid, samas kui majanduskasvu vähem pärssivate maksude tulupotentsiaal on alakasutatud. Maksutulu vähene osa SKPs piirab avalike teenuste jätkusuutlikuks osutamiseks vajalikke ressursse. Ehkki maksudest kõrvalehoidumise vastases võitluses on tehtud mõningaid edusamme, on maksukuulekus endiselt tõsine probleem. Stabiilsusprogrammis kuulutati välja maksureform. Selle olulisemate meetmete hulgas on üksikisiku üldise tulumaksumäära vähendamine 23 %-lt 20 %-le, sissetuleku põhjal diferentseeritud tulumaksuvaba miinimumi kasv, äriühingu tulumaksu 0 % määra kehtestamine reinvesteeritud kasumile ja kapitalimaksu määrade ühtlustamine 20 % tasemel. Reform lähtub riigipõhisest soovitusest, kuivõrd sellega vähendatakse madalapalgaliste maksukiilu. Kuid ses osas, mis puudutab maksukoormuse nihutamist allikatele, mis ei pärsi nii tugevalt majanduskasvu, ja seatud poliitilist eesmärki suurendada maksutulu osa SKPs, jääb maksureform piiratuks.

               (9)Elementaarsete sotsiaalsete turvavõrkude nõrkus soodustab ulatuslikku vaesust ja ebavõrdsust, sealhulgas puuetega inimeste ja eakate hulgas. Puuetega inimeste vaesuse määr on üks Euroopa suuremaid. Sotsiaalabi vähene piisavus, mis ei ole 2009. aastast saadik paranenud, ja pensionide vähene piisavus ei paku tõhusat kaitset vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse eest. Puuduv miinimumsissetulekutaseme reform, mis kuulutati küll 2014. aastal välja, kuid on endiselt rakendamata, avaldab negatiivset mõju kõige vaesematele leibkondadele, kuigi ettevalmistamisel on keskpika perioodi plaanid miinimumsissetuleku toetuse kohta.

               (10)Väheneva tööjõu tingimustes on tööhõive kasv olnud nõrk, samas kui töötus on üksnes üsna aeglaselt vähenenud. Töö saamise väljavaated on paremad majanduskeskustes ja kõrge kvalifikatsiooniga töötajate puhul, samas kui töötus on rohkem levinud madala kvalifikatsiooniga ja maapiirkondades elavate töötajate hulgas. Nendes tingimustes aitab probleeme lahendada tööjõu oskuste täiendamine. Ent ehkki kutsehariduse atraktiivsus on kasvanud, on õppekavade reform, millega taheti viia haridus vastavusse tänapäeva oskusvajadustega, üsna vähe edasi liikunud. Kehtestatud on töökohal toimuva väljaõppe õigusraamistik ning sotsiaalpartnerid ja äriühingud on lubanud selles aktiivselt osaleda. Peale selle osalevad töötud aktiivsetes tööturumeetmetes vähem kui enamikus teistes ELi liikmesriikides, ent on võetud meetmeid, et seda olukorda parandada, ja need tasuvad end ära. Elukestvas õppes osalemine on endiselt vähene.

               (11)Kuigi Läti ametiasutused on edukalt algatanud tervishoiusüsteemi vastavad reformid, piiravad tervishoiuteenuste kättesaadavust suured tasud, mida patsiendid ise peavad maksma, pikad ootejärjekorrad, avalike kulutuste madal tase ja teenuste ebatõhus jaotumine. Avalike kulutuste kvoodipõhisus põhjustab ravi hilinemist ja patsiendid peavad kas kaua ootama või tasuma teenuse eest ise, mistõttu osa elanikkonna tervishoiuvajadused jäävad täitmata. On astutud esimesi samme, et reformida kvaliteedi tagamise süsteemi, ja sellega tuleks edasi liikuda, et parandada tulemusi patsientide ja elanikkonna jaoks. Tervishoiusüsteemi tõhususe suurendamisel on saavutatud teatavat edu, kuid vaja on veel haiglasektori ulatuslikumat ratsionaliseerimist, paremat juurdepääsu ambulatoorsele ja esmatasandi arstiabile ning tõhusamat seost eelarve-eraldiste ning teenuse kvaliteedi ja kulude vahel.

               (12)Läti ametiasutustel on tavaks kasutada tervishoiusektoris tehtavate ostude jaoks regulaarselt hankemenetlusi, kuid tõhusust saab veelgi suurendada, kui kasutada regulaarselt e-hankeid ja tsentraliseeritud hankeid, mis muudab avalikud kulutused läbipaistvamaks ja tõhusamaks.

               (13)Reguleerimise kvaliteedi puudujäägid ning avaliku halduse vähene tõhusus ja tulemuslikkus avaldavad negatiivset mõju ettevõtluskeskkonnale. Aastal 2016 kuulutas valitsus välja ulatusliku reformikava õhema ja professionaalsema avaliku sektori saavutamiseks, püüdes parandada tõhusust töötajate arvu vähendamise ja tugifunktsioonide tsentraliseerimise teel, tugevdada töö tasustamist tulemuste järgi ja suurendada läbipaistvust. See kava piirdub aga üksnes keskvalitsustasandiga, samas kui tõhusust saab olulisel määral suurendada ka kohalike omavalitsuste tasandil.

               (14)Läti ettevõtluskeskkonda pärsib jätkuvalt korruptsioon ning huvide konfliktide ärahoidmise süsteem on endiselt jäik ja formalistlik ega näe ette piisavat kontrolli. Ehkki maksejõuetussüsteemi reform on suuremas osas lõpule viidud, tuleb selle sisulist rakendamist hoolega jälgida, et tegelda restruktureerimisjuhtumite vähesuse ja madala varade tagastamise määraga.

               (15)Viimasel kolmel aastal on võetud ette ulatuslikud reformid kõrghariduses ja avaliku sektori teadusuuringutes, et konsolideerida teadusasutusi ning parandada nende väljundite kvaliteeti ja asjakohasust. Läti avaliku sektori teadusuuringute rahastamise üldjuhtimine ja organisatsiooniline struktuur on siiski endiselt ebapiisav ning rahastamisfunktsioonid on killustunud paljude eri asutuste vahel. Avaliku sektori teadusuuringute ebapiisav rahastamine toob kaasa väga madala teadusalase tulemuslikkuse, kvalifitseeritud töötajate puuduse nii avalikus kui ka erasektoris ja vähese koostöö avaliku ja erasektori vahel. Läti ettevõtete teadus- ja arendustegevuse intensiivsus on üks ELi madalamaid.

               (16)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Läti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Lätile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Läti eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (17)Kõnealust hindamist arvesse võttes on nõukogu stabiilsusprogrammiga tutvunud ja tema arvamus
                  12
                kajastub eelkõige soovituses 1,

               SOOVITAB Lätil võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Ajada eelarvepoliitikat, mis on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti ennetava osa nõuetega, mis tähendab, et 2018. aastal saavutatakse keskpika perioodi eelarve-eesmärk, võttes arvesse lubatud ajutisi kõrvalekaldeid, mis on seotud süsteemse pensionireformi rakendamise ja struktuurireformidega. Vähendada madalapalgaliste maksustamist, nihutades maksukoormuse muudele allikatele, mis ei pärsi nii tugevalt majanduskasvu, ja parandades maksukuulekust.

               2.Suurendada sotsiaalse turvavõrgu piisavust ja täiustada tööjõu oskusi, kiirendades kutsehariduse õppekavade reformi. Suurendada tervishoiu kulutõhusust ja kättesaadavust, sealhulgas vähendades patsientide endi makstavaid tasusid ja pikki ootejärjekordi.

               3.Suurendada tõhusust ja aruandekohustust avalikus sektoris, eelkõige lihtsustades haldusmenetlusi ja tugevdades huvide konfliktide ärahoidmise korda, muu hulgas ka pankrotihaldurite puhul.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2017) 513 final.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  ELT C 92, 24.3.2017, lk 1.

                     (7)
                  SWD(2017) 79 final.

                     (8)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320)) artikkel 23.

                     (9)
                  COM(2014) 494 final.

                     (10)
                  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, mille komisjon on arvutanud ümber ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades, pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist.

                     (11)
                  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (12)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 527 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2017. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Ühendkuningriigi 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Ühendkuningriigi 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  2
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  4
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  5
                milles ei nimetatud Ühendkuningriiki ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2017. aasta aruanne Ühendkuningriigi kohta
                  6
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Ühendkuningriigi edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel ning varasematel aastatel esitatud soovituste järelmeetmeid.

               (3)21. aprillil 2017 esitas Ühendkuningriik oma 2017. aasta riikliku reformikava ja 27. aprillil 2017 esitas ta oma 2017. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  7
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised selle sätte rakendamiseks
                  8
               .

               (5)Ühendkuningriigi suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti paranduslikku osa. Kui Ühendkuningriik korrigeerib 2016.–2017. aastal püsivalt oma ülemäärase eelarvepuudujäägi, hakatakse tema suhtes alates 2017.–2018. aastast kohaldama stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareegliga seotud üleminekukorda. Kooskõlas nõukogu 19. juuni 2015. aasta soovitusega loodab valitsus oma 2017. aasta lähenemisprogrammis kõrvaldada ülemäärase eelarvepuudujäägi (valitsemissektori eelarvepuudujäägiga 2,7 % SKPst) eelarveaastaks 2016–2017. Eeldatakse, et eelarveaastal 2017–2018 kasvab valitsemissektori eelarvepuudujääk 2,8 %-le SKPst ja eelarveaastal 2018–2019 langeb 1,9 %-le SKPst. Lähenemisprogramm ei sisalda keskpika perioodi eelarve-eesmärki. Vastavalt lähenemisprogrammile eeldatakse, et valitsemissektori koguvõla ja SKP suhe stabiliseerub eelarveaastast 2016–2017 eelarveaastani 2018–2019 umbes 87,5 % tasemel ning eelarveaastal 2020–2021 langeb 84,8 % tasemele SKPst. Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on soodne. Ehkki kavandatud puudujäägieesmärgi toetamiseks vajalikke meetmeid on piisavalt kirjeldatud, ohustavad makromajanduslike väljavaadete langusriskid puudujäägi kavandatud vähendamist.

               (6)19. juunil 2015 soovitas nõukogu Ühendkuningriigil kõrvaldada ülemäärane puudujääk eelarveaastaks 2016–2017 ja saavutada eelarveaastal 2017–2018, pärast ülemäärase puudujäägi kõrvaldamist, eelarve kohandus keskpika perioodi minimaalse eelarve-eesmärgi suunas mahus 0,6 % SKPst. Tuginedes komisjoni 2017. aasta kevadprognoosile, prognoositakse, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk on jõudnud 2016.–2017. eelarveaastal 2,7 %-ni SKPst, mis on kooskõlas nõukogu soovitatud eesmärgiga. 2017.–2018. aastal oht kalduda mõningal määral kõrvale ennetava osa nõuetest.

               (7)Võttes arvesse Ühendkuningriigi eelarveolukorda ja eelkõige riigi võlataset, eeldatakse, et ta liigub asjakohasele keskpika perioodi eelarve-eesmärgile veelgi lähemale. Stabiilsuse ja kasvu pakti raames kokku lepitud eelarvekohanduste maatriksi kohaselt tähendab selline kohandus, et valitsemissektori esmaste netokulude
                  9
                nominaalne kasvumäär ei tohi ületada 1,8 %. See vastaks struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst aastas. Kui poliitikat ei muudeta, on oht sellest nõudest eelarveaastaid 2017–2018 ja 2018–2019 koos vaadelduna mõnevõrra kõrvale kalduda. Samal ajal prognoositakse esmapilgul, et Ühendkuningriik ei täida eelarveaastal 2017–2018 üleminekuaja võlareeglit, kuid eelarveaastal 2018–2019 täidab. Üldiselt on nõukogu seisukohal, et Ühendkuningriik peab olema valmis võtma alates 2017.–2018. eelarveaastast stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmiseks täiendavaid meetmeid. Kuid vastavalt määrusele (EÜ) nr 1466/97 tuleks eelarvekavade ja -tulemuste hindamisel arvesse võtta liikmesriigi eelarvetasakaalu tsükliliste tingimuste valguses. Nagu on märgitud koos käesolevate riigipõhiste soovitustega avaldatud komisjoni teatises, tuleb edaspidisel hindamisel nõuetekohaselt arvesse võtta sellise eelarvepoliitika seisundi saavutamist, mis aitab kaasa nii käimasoleva majanduse elavnemise tugevdamisele kui ka Ühendkuningriigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele. Sellega seoses kavatseb komisjon kasutada kohaldatavat kaalutlusruumi, pidades silmas Ühendkuningriigi tsüklilist olukorda.

               (8)Erainvesteeringud on olnud järjekindlalt allpool ELi keskmist ja avaliku sektori investeeringud veidi allpool. Tootlikkus on märkimisväärselt allpool G7 keskmist ja see on jäänud alates 2008. aastast muutumatuks. Valitsus paneb suurt poliitilist rõhku investeeringute suurendamisele, et suurendada tootlikkuse kasvu. Eelkõige on Ühendkuningriigil vaja kõrvaldada olulised puudused taristuvõrgustike suutlikkuses ja kvaliteedis. Võttes arvesse kiiresti kasvavat nõudlust, on maanteed on väga ülekoormatud ja raudteede läbilaskevõime kohati järjest kehvem. Samuti kasvab vajadus täiendavate investeeringute järele energia tootmisvõimsuse ja varustuskindluse suurendamisse. Riiklikus taristukavas on sätestatud kõrgelennuline plaan parandada Ühendkuningriigi majanduslikku taristut ja 2016. aastal tehti hulk otsuseid investeerida suurtesse transpordi- ja energeetikaprojektidesse. Siiski püsib kahtlus piisavate era- ja avaliku sektori investeeringute tagamise võimalikkuses taristu puudujääkide aegsaks ja kulutõhusaks kõrvaldamiseks. Ühendkuningriigi oluliseks probleemiks on eluasemepakkumise suurendamine. Krooniline eluasemenappus aitab kaasa eluaseme hinnatõusule ja toob kaasa majandus- ja sotsiaalkulude märkimisväärse kasvu, eriti majanduskasvu keskuste ümbruses. Reformitud planeerimissüsteem ja täiendatud eluasemepoliitika aitavad veidi paremini kaasa eluasemeehituse suurendamisele. Sellegipoolest on eluasemepakkumise valdkonnas endiselt rida piiranguid, sh maaturu ja elamuehituse range ja keeruline reguleerimine, ning uute eluasemete pakkumine ei käi ikka veel sammu nõudluse kasvuga.

               (9)Tööturu üldnäitajad on jätkuvalt positiivsed, pikaajaline ja noorte töötus on üldiselt madalad. Kuid mitteaktiivsuse, osalise tööajaga ja madalapalgalise tööhõive tase vajab vähendamist. Seoses tootlikkuse nõrga kasvuga jääb sissetulekute kasv tagasihoidlikuks. Püsivad probleemid oskuste pakkumise, ärakasutamise ja arendamisega. On toimunud märgatavaid muutusi poliitikas, mis keskenduvad tehnikahariduse ja õpipoisiõppe reformide kaudu oskustele ja nende arendamisele. Kvaliteetne õpipoisiõppe peab keskenduma nii kvalifikatsiooni tasemele kui ka selle teemavaldkonnale. Muud strateegilise tähtsusega ja rahastatavad oskuste suurendamise viisid, (eriti üle 25aastastele suunatud) laiendavad riigile, ärivaldkonnale ning karjääriarendusest huvitatud üksikisikutele kättesaadavat oskustevalikut. Probleeme on ka seoses lastehoiu ja sotsiaalhoolduse pakkumisega, mis suurendavad naiste osaajatöö osatähtsust. Lastehoiu reformimine on olnud seni pidev, kuid aeglane. Hüppeline muutus on tõenäoline, kui kahe järgmise aasta jooksul rakendatakse täiel määral mõningaid algatusi. Alla kolme aasta vanuste laste osalus ametlikus lastehoius on suhteliselt väike. Ehkki hiljutised meetmed on mõningal määral parandanud 3- ja 4aastaste laste hoiu kättesaadavust ja taskukohasust, ei aita need lahendada alla kolme aasta vanuste laste hoiu probleemi. Varem väljakuulutatud reformide ja kärbete tulemusena, eelkõige töökohapoolse toetuse valdkonnas, võivad sotsiaalpoliitilised tulemused, sh laste vaesus, sattuda keskpikas perspektiivis surve alla, eriti suurema inflatsiooni tingimustes. Muret tekitab töötavates leibkondades vaesuses elavate laste arv.

               (10)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Ühendkuningriigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning eelnevatel aastatel Ühendkuningriigile esitatud riigipõhiste soovituste järelmeetmeid. Arvesse on võetud nende asjakohasust Ühendkuningriigi eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast ning vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist.

               (11)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  10
                selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

               SOOVITAB Ühendkuningriigil võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Ajada eelarvepoliitikat kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti parandusliku osa nõuetega, mis tähendab olulist eelarvekohandust 2018. aastal. Poliitikameetmete rakendamisel tuleb püüda saavutada selline eelarvepoliitika seisund, mis aitab kaasa nii käimasolevale majanduse elavnemisele kui ka Ühendkuningriigi rahanduse jätkusuutlikkuse tagamisele.

               2.Võtta uusi meetmeid, et suurendada eluasemepakkumist muu hulgas planeerimisnõuete ja nende rakendamise reformimise kaudu.

               3.Kõrvaldada oskuste nõudlusele mittevastavuse probleemid ja tagada oskuste arendamine, muu hulgas parandades õpipoisiõppe kvaliteeti ning tagades muid jätkuhariduse programmist rahastatava arendamise võimalusi.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  COM(2017) xxx.

                     (3)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (4)
                  COM(2016) 725 final.

                     (5)
                  COM(2016) 728 final.

                     (6)
                  SWD(2017) 93 final.

                     (7)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006) artikkel 23 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

                     (8)

                        COM(2014) 494 final.

                     (9)
                  Valitsemissektori netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis korvatakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud 4 aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (10)
                  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 502 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Bulgaaria 2017. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Bulgaaria 2017. aasta riiklikku reformikava

                  ja esitatakse nõukogu arvamus Bulgaaria 2017. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone
                  4
               ,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)16. novembril 2016 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
                  5
                mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2017) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 9.–10. märtsil 2017 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. 16. novembril 2016 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,
                  6
                milles nimetati Bulgaariat ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (2)2017. aasta aruanne Bulgaaria kohta
                  7
                avaldati 22. veebruaril 2017. Selles hinnati Bulgaaria edusamme nõukogu poolt 12. juulil 2016 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 22. veebruaril 2017
                  8
               . Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Bulgaarias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Ennekõike esineb Bulgaarias jätkuvalt tasakaalustamatus, mis on seotud veel säilinud nõrkustega finantssektoris ja ettevõtete suure võlakoormusega suure pikaajalise tööpuuduse tingimustes.

               (3)Bulgaaria ei esitanud tähtajaks ei oma 2017. aasta riikliku reformikava ega ka 2017. aasta lähenemisprogrammi.

               (4)Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi on võetud arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest 2014.–2020. aastal rahastatavates riiklikes programmides. Nagu on nähtud ette kõnealuseid fonde reguleeriva õigusaktiga,
                  9
                võib komisjon liikmesriigilt nõuda, et see vaataks läbi oma asjaomased Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondidest rahastatavad programmid ja muudaks neid, kui see on vajalik riigipõhiste soovituste rakendamise toetamiseks. Komisjon on esitanud täiendavad suunised nende normide kohaldamiseks
                  10
               .

               (5)Bulgaaria suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Valitsus ei esitanud 2017. aasta lähenemisprogrammi määrusega (EÜ) nr 1466/97 kindlaksmääratud tähtajaks.

               (6)12. juulil 2016 esitas nõukogu Bulgaariale soovituse saavutada 2017. aastal eelarve kohandamine 0,5 % ulatuses SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suhtes. Arvandmete põhjal tundub, et Bulgaaria on 2016. aastal oma keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutanud. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist lähtuvalt prognoositakse, et struktuurne eelarvepositsioon halveneb eeldusel, et poliitikat ei muudeta, ja muutub 2016. aasta ülejäägist (0,1 % SKPst) 2017. ja 2018. aastal puudujäägiks, vastavalt 0,4 % SKPst ja 0,3 % SKPst. Sellest halvenemisest hoolimata prognoositakse, et struktuurne eelarvepositsioon on mõlemal aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgist parem. Üldiselt on nõukogu prognooside põhjal seisukohal, et Bulgaaria täidab 2017. ja 2018. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti nõuded.

               (7)Jätkuvad jõupingutused maksukogumise parandamiseks. Olukord on küll paranenud, ent maksukuulekusega on ikka veel probleeme. Endiselt on palju varimajandust ja deklareerimata tööd. Märkimisväärselt suur on maksudega seotud halduskoormus. Tundub, et bürokraatia vähendamiseks võetud meetmetel on seni olnud piiratud tulemused ja puuduvad tõendid märgatavate edusammude kohta maksukohustuste vabatahtliku täitmise valdkonnas. Neil asjaoludel näib, et niihästi järelevalve rakendamise kui ka maksukuulekuse parandamise pandiks on kehtivate õigusnormide täitmise tagamine. Tundub, et 2015.–2017. aasta ühtse riikliku strateegia juurde kuuluv tegevuskava maksukogumise parandamiseks, varimajandusega võitlemiseks ja nõuete täitmise kulude vähendamiseks on tulus vahend, millest on eriti palju kasu maksude valdkonnas töötavate erinevate haldusorganite omavahelise koordinatsiooni ja tõhususe hindamisel ja parandamisel. Erimeetmete mõju järelanalüüs võib aidata kaasa tulevaste maksukuulekuse meetmete nõuetekohasele hindamisele, kavandamisele ja suunamisele. Nende meetmetega asendatakse praegune strateegia, mis aegub 2017. aasta lõpus.

               (8)Euroopa asjaomaste asutustega konsulteerides ja nendega koostöös korraldasid ametiasutused pangandus-ja kindlustussektori varade kvaliteedi läbivaatamise ja stressitestid ning erapensionifondide varade ülevaatuse. Ehkki tulemused kinnitasid kõigi sektorite usaldusväärsust tervikuna, leiti siin-seal haavatavaid kohti, sealhulgas mõnedes süsteemselt olulistes institutsioonides. Kuna järelmeetmeid ei ole veel täies ulatuses rakendatud, ei ole haavatavuse põhjuseid kõrvaldatud. Lisaks sellele ei käsitlenud need kolm hindamist täies mahus selliseid probleeme nagu näiteks mittelikviidsete finantsinstrumentide ja varade hindamine või siis seotud osapoolte riskipositsioonid. Nende probleemide lahendamiseks võiksid järelevalveasutused võtta konservatiivsema hoiaku. Kindlustussektori lahendamata probleemide hulka kuuluvad samuti teatavate edasikindlustuslepingute haldamine, mõningad kindlustuslepingutest tulenevad nõuded ja grupitasandi järelevalve.

               (9)Selleks et vältida sarnase tasakaalustamatuse taastekkimise võimalust tulevikus, tuleb lõpule viia pangandusjärelevalvemeetmed ja teha täiendavaid jõupingutusi järelevalveks muudes sektorites kui pangandus. Ametiasutuste jaoks on jätkuvalt kõige suuremaks probleemiks tegelemine raskesti hinnatavate varade ja ebaseadusliku äritegevusega, sealhulgas laenud seotud osapooltele. Bulgaaria keskpank on algatanud pangandusjärelevalve restruktureerimise ja arendamise kava, mis põhineb ka Maailmapanga ja Rahvusvahelise Valuutafondi järeldustel. Kava on praegu rakendamisel, ent on võimalus, et finantssektori hindamisprogrammi järeldusi arvestades tuleb seda muuta. Kindlustussektori ja pensionifondide hindamisel tuvastatud järelevalvealased vajakajäämised annavad märku sellest, et finantsjärelevalvekomisjon peab välja töötama ja rakendama tervikliku kava järelevalve tugevdamiseks, sealhulgas omaenese seesmise juhtimise ja töö parandamisega. Täieliku usaldatavuse tagamiseks peaks kava tuginema kõnealuse valdkonna parimatele rahvusvahelistele tavadele ning see tuleks ette valmistada ja rakendada tihedas koostöös Euroopa asutustega, võttes vajadust mööda arvesse kolmandatest isikutest teenuseosutajate tagasisidet.

               (10)Ettevõtlussektori võlakoormus on jätkuvalt suur (muude riikide omast oluliselt suurem) ja see koormab ettevõtete bilanssi ning võib keskpikas perspektiivis piirata krediidinõudlust ja investeerimist. Äriühingute viivislaenude jätkuvalt suure hulga vähendamiseks peaksid ametiasutused tegema realiseerimisprotsessi pankade jaoks hõlpsamaks, tuginedes ulatuslikule vahendite kogumile. Näiteks maksejõuetusraamistiku reformi kiirendamine looks parema õiguskeskkonna nn halbade laenudega tegelemiseks ja annaks võimalused kohustuste kohtuväliseks restruktureerimiseks. Lisaks maksejõuetusraamistikule võiksid vahendite hulka kuuluda järelevalvejuhised eriti suure hulga viivislaenudega pankadele. See suurendaks varade kvaliteedi kohta käivate andmete läbipaistvust ja aitaks süvendada viivislaenude järelturgu.

               (11)Hiljutised arengud tööturul on olnud positiivsed, ent struktuursed probleemid püsivad. Tööjõud üha kahaneb, kuna elanikkond vananeb ja toimub väljaränne. Majanduses toimuvatest struktuursetest muutustest tulenevalt peab ilmtingimata ära kasutama jõude seisva tööjõupotentsiaali. Praegusel hetkel iseloomustab tööturgu pikaajaline töötus ja mitteaktiivsus, noorte piiratud kaasatus tööturule ning oskuste nappus ja tööturule mittevastavus. Ehkki töötuse määr langes 2016. aastal tunduvalt allapoole ELi keskmist, on pikaajalise töötuse ning mittetöötavate ja mitteõppivate noorte osakaal ja madala kvalifikatsiooniga inimeste madal tööhõive määr endiselt suur probleem. Nende probleemidega tegeledes ei pühendata aktiivses tööturupoliitikas piisavalt tähelepanu ebasoodsas olukorras rühmadele ja nende vajadustele ning see pärsib nende tööalast konkurentsivõimet. Lisaks sellele võib puudulik lõimitus tööhõive- ja sotsiaalteenuste vahel piirata sotsiaaltoetuse saajate osalemist tööturul.

               (12)Endiselt tuleb lahendada õpitulemuste parandamise ning kvaliteetse ja kaasava tavahariduse andmise tõhustamise probleem, mis võib mõjutada vaesumist. Laste vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse risk on küll veidi vähenenud, ent see püsib ELi suurimate hulgas ning on tihedalt seotud vanemate haridustasemega. PISA 2015. aasta põhioskuste mõõtmistulemuste põhjal on kehvade matemaatika ja loodusteaduste alaste teadmiste ning halva lugemisoskusega õpilaste osakaal üks kõrgemaid ELis. Kavas olevat metoodikat koolide paremaks rahastamiseks ei ole veel välja töötatud. Selle eesmärk on jõuda halvema õppeedukusega koole toetades võrdsemate tulemusteni. Madalama sotsiaalmajandusliku seisundiga perede, eriti roma perede lastel ei ole teistega samu võimalusi hariduse saamiseks juba varasest lapsepõlvest peale. Reformimisel on kutseharidus ja -õpe, ent selle kvaliteet ning koostöö ärivaldkonna ja sotsiaalsete partneritega pole küllaldane. Endiselt on juurutamisel duaalne haridussüsteem. Kõrghariduse vallas üritatakse tulemustepõhise rahastamise kaudu tõsta kvaliteeti ja suurendada vastavust tööturu vajadustele.

               (13)Jätkuvalt on tervishoiusüsteemi peamisteks probleemideks piiratud kättesaadavus, tervishoiutöötajate väljaränne ja kehvad tervisenäitajad. Vähene kaetus tervisekindlustusega, sealhulgas ambulatoorsete raviteenuste vähene riiklik kaetus ja suured summad, mis tuleb maksta omast taskust, raskendavad mõnede inimeste jaoks juurdepääsu tervishoiuteenusele. Hiljuti võetud meetmed, nagu riiklikul tervisekaval põhinev valikuline haiglateenuste lepingute sõlmimine, võivad nende täieliku rakendamise korral parandada tervishoiuteenuste kättesaadavust ja võrdsust.

               (14)Ehkki Bulgaaria miinimumpalk on endiselt ELi madalaim, on see 2011. aastast märkimisväärselt tõusnud. Objektiivse mehhanismi loomisel tehtud edusammud on piiratud hoolimata sellest, et tööandjad ja ametiühingud on kriteeriumides kokku leppinnud. Majanduslike ja sotsiaalsete kriteeriumide, tööturul valitsevate tingimuste ja nende rakendamise institutsionaalsete asjaoludega arvestava läbipaistva mehhanismi puudumine võib ohtu seada õige tasakaalu tööhõive toetamise, konkurentsivõime ja töötajate sissetuleku säilitamise vahel. 2017. aastal minimaalsete sotsiaalkindlustuslävendite üle peetud ja nurjunud läbirääkimistel valitsesid sotsiaalpartnerite vahel teatavad pinged, ent sellest hoolimata jätkub riigis sotsiaaldialoog.

               (15)Suureks majanduslikuks ja sotsiaalseks probleemiks on jätkuvalt vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste suur osakaal. Bulgaaria on endiselt ELi kõige vaesem liikmesriik. Vaesus avaldab ebaproportsionaalselt suurt mõju ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele, nagu romad, lapsed, eakad ja maapiirkondade elanikud Pärast aastatepikkusi pidevaid edusamme on vaesusriskiga eakate määr märkimisväärselt vähenenud. Eriti kõrge on vaesuse või sotsiaalse tõrjutuse risk vanemaealiste naiste puhul, kuna reeglina on nad teinud sissemakseid pensioniskeemi lühema aja jooksul. Ehkki laste suhteline vaesusolukord on paranenud, esineb vaesust selles grupis endiselt palju. Uue tegevuskava vastuvõtmise varal jätkub endises tempos laste deinstitutsionaliseerimine. Ent sellealane edasiminek on endiselt kesine täiskasvanute ja puuetega isikute osas. Suur ja üha kasvav probleem on sissetulekute ebavõrdsus. Kõige rikkama ja kõige vaesema 20 % hulka kuuluvate leibkondade sissetulekute suhe kasvas 6,1-lt 2012. aastal 7,1-le 2015. aastal ja on nüüd ELi kõige kõrgemate hulgas. Bulgaarias on sissetulekute ebavõrdsus enne ja pärast maksude ja sotsiaalsete siirete mahaarvamist üks väiksemaid ELis. Sotsiaalkaitsesüsteem, sealhulgas üldise miinimumsissetuleku kava, mis tähendab igakuist sotsiaalabitoetust ja küttetoetust, ei taga asjakohasel tasemel toetust. Tulenevalt väga rangetest taotlemisnõuetest on sotsiaaltoetust saavate inimeste arv väike. Miinimumsissetulek on jätkuvalt madal, seda pole pärast 2009. aastat ajakohastatud ja sellel puudub läbipaistev kohandamismehhanism.

               (16)Kehtestatud on meetmed riigihangete süsteemi parandamiseks, ent pole veel selge, milline on nende konkreetne lisandväärtus. Tagada tuleb uue riskipõhise eelkontrollisüsteemi asjakohane ja tõhus rakendamine. Endiselt tuleb tegeleda kaebuste esitamise süsteemi läbivaatamise raames tehtud soovituste jõustamisega, kuna tõhusad õiguskaitsevahendid on oluliste projektide elluviimise pant. Riigihangete ameti haldussuutlikkus tuleb selle hindamise järel viia vastavusse ameti täidetavate ülesannetega. Samuti tuleks suurendada hankijate haldussuutlikkust, sealhulgas kasutades toetust, mida riigihangete amet ja kesksed hankijad osutavad kesksetele valitsusasutustele, omavalitsusüksustele ja tervishoiusektorile. Lõpule tuleb viia töö e-riigihangete süsteemi juurutamisel, et suurendada riigihangete läbipaistvust. Jätkuvalt on oluliseks probleemiks avalike pakkumiste erapooletuse kindlustamine ja huvide võimalike konfliktide vältimine. Hoolimata hiljutistest reformidest avaliku halduse ajakohastamiseks on avalike asutuste töö tõhusus ja tulemuslikkus endiselt piiratud. Õigusraamistiku loomise eesmärgil viidi 2016. aastal lõpule mitu õigusaktide muudatust, ent nende tõhus ja süstemaatiline jõustamine ja rakendamine on problemaatiline.

               (17)2016. aastal viis Bulgaaria läbi olulisi reforme, et lahendada kohtusüsteemi sõltumatuse ja kvaliteediga seotud jätkuvaid probleeme. Aga kuna need reformid on hiljutised, on liiga vara nende mõju hinnata. Mitmes valdkonnas tuleb astuda edasisi samme. Jätkuvalt on Bulgaarias oluliseks probleemiks korruptsioon, mis mõjutab investeeringuid nii üleriigilisel kui ka kohalikul tasandil. 2015. aastal esitles valitsus julget korruptsioonivastase võitluse strateegiat, ent selle rakendamine on veel algfaasis. Bulgaaria korruptsioonivastast poliitikat õõnestab jätkuvalt ametiasutuste nõrkus ja killustatus, vähene edu süüdistuse esitamisel kõrgetasemeliste juhtumite puhul ja parlamendi kõhklev toetus reformidele. Soovitused kohtureformi ning korruptsiooni ja organiseeritud kuritegevuse vastase võitluse valdkonnas esitatakse Bulgaariale koostöö- ja jälgimiskorra raames. Seepärast Bulgaaria riigipõhised soovitused neid valdkondi ei hõlma.

               (18)Komisjon on Euroopa poolaasta raames Bulgaaria majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2017. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka varasematel aastatel Bulgaariale esitatud soovituste järelmeetmeid.

               (19)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu seisukohal, et Bulgaaria täidab stabiilsuse ja kasvu pakti.

               (20)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja hindamist, kajastuvad nõukogu poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud soovitused allpool esitatud soovitustes 2 ja 3,

               SOOVITAB Bulgaarial võtta 2017. ja 2018. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Parandada veelgi maksukogumist ja maksukuulekust, sealhulgas ulatuslike meetmetega, mis võetakse pärast 2017. aastat. Rakendada tõhusamalt meetmeid varimajanduse, ennekõike ebaseadusliku töötamise vähendamiseks.

               2.Võtta finantssektori hindamise järelmeetmeid, ennekõike seoses edasikindlustuslepingute, raskesti hinnatavate varade ja seotud osapoolte riskipositsioonidega. Parandada tihendas koostöös Euroopa asutustega järelevalvet pankade ja muude kui pankade üle. Hõlbustada äriühingute viivislaenude (mida on jätkuvalt palju) hulga vähendamist, tuginedes ulatuslikule vahendite kogumile, mis hõlmaks maksejõuetusraamistiku reformi kiirendamist ja viivislaenude toimiva järelturu edendamist.

               3.Muuta aktiivne tööturupoliitika sihipärasemaks ning lõimida omavahel paremini ebasoodsas olukorras rühmade tööhõive- ja sotsiaalteenused. Laiendada kvaliteetse hariduse pakkumist, eriti romade seas. Laiendada kaetust tervisekindlustusega, vähendada inimeste endi kanda jäävaid makseid ja tegeleda tervishoiutöötajate nappusega. Töötada koostöös sotsiaalpartneritega välja läbipaistev mehhanism miinimumpalga kehtestamiseks. Suurendada miinimumsissetuleku katvust ja piisavust.

               4.Tagada 2014.-2020. aasta riikliku riigihangete strateegia tõhus rakendamine.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)
                  COM(2017) 502 final.

                     (4)
                  P8_ TA(2017)0038, P8_ TA(2017)0039 ja P8_ TA(2017)0040.

                     (5)
                  COM(2016) 725 final.

                     (6)
                  COM(2016) 728 final.

                     (7)
                  SWD(2017) 68 final/3.

                     (8)
                  COM(2017) 90 final.

                     (9)
                  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määruse (EL) nr 1303/2013 (millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320)) artikkel 23.

                     (10)
                  COM(2014) 494 final.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 268 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            mis esitatakse eesmärgiga korrigeerida märkimisväärne kõrvalekalle, mis tuvastati Rumeenias keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavas
            {SWD(2017) 174 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               mis esitatakse eesmärgiga korrigeerida märkimisväärne kõrvalekalle, mis tuvastati Rumeenias keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise kohandamiskavas

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 10 lõike 2 teist lõiku,

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 121 kohaselt peavad liikmesriigid selleks, et vältida valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi teket, edendama majanduspoliitika kooskõlastamise ja mitmepoolse järelevalve kaudu keskpikas perspektiivis riigi rahanduse usaldusväärsust.

               (2)Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks.

               (3)12. juulil 2016 esitas nõukogu Rumeeniale soovituse piirata 2016. aastal kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgist ja saavutada 2017. aastal aastane eelarvekohandus 0,5 % SKPst, v.a juhul, kui keskpika perioodi eelarve-eesmärgini jõutakse väiksema jõupingutusega
                  2
               .

               (4)Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosist ja Eurostati kontrollitud 2016. aasta arvandmetest nähtub, et 2016. aastal struktuurne eelarvepositsioon halvenes ja ei olnud enam –0,6 % SKPst, mis oli parem keskpika perioodi eelarve-eesmärgiks olnud –1 %st SKPst, vaid –2,6 % SKPst, osutades märkimisväärsele kõrvalekaldele keskpika perioodi eelarve-eesmärgist (kõrvalekalle 1,6 % SKPst). Valitsemissektori kulutuste kasv, milles ei ole arvestatud vabalt valitud tulumeetmeid ja ühekordseid meetmeid, ületas selgelt kulude piirmäära, osutades samuti märkimisväärsele kõrvalekaldele (kõrvalekalle –2,0 % SKPst). Näitajate erinevust selgitab peamiselt asjaolu, et nende arvutamiseks kasutatud aastased võimalikud SKP nominaalsed kasvumäärad olid erinevad. Sellest erinevusest hoolimata annavad mõlemad näitajad kinnitust sellest, et 2016. aastal kalduti stabiilsuse ja kasvu pakti ennetusliku osa nõuetest märkimisväärselt kõrvale.

               (5)Pärast üldist hindamist leidis komisjon 16. mail 2017, et Rumeenia puhul esineb keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamisel märkimisväärne kõrvalekalle, ning esitas kooskõlas Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 121 lõikega 4 ja määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 10 lõike 2 esimese lõiguga Rumeeniale hoiatuse.

               (6)Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 10 lõike 2 teise lõiguga tuleb nõukogul ühe kuu jooksul pärast hoiatuse tegemist saata asjaomasele liikmesriigile soovitused, et riik saaks võtta vajalikud poliitikameetmed. Määruses on ette nähtud, et soovituses seatakse liikmesriigile kõrvalekaldega tegelemiseks mitte rohkem kui viie kuu pikkune tähtaeg. Seda arvestades tundub Rumeeniale kõrvalekaldega tegelemise tähtajaks määratud 15. oktoober 2017 asjakohane. Selle aja jooksul peaks Rumeenia teatama meetmetest, mis ta on võtnud kõnealuste soovituste täitmiseks.

               (7)2016. aastal jäi Rumeenia struktuurse eelarvepositsiooni puhul keskpika perioodi eelarve-eesmärgist hinnanguliselt puudu 1,6 % SKPst. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt vastab SKP lõhe 2017. aastal Rumeenias tavapärastele majandustingimustele. Rumeenia üldine valitsemissektori võlg jääb alla künnise, milleks on 60 % SKPst. Määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt ning majanduse üldist olukorda ja võimalikke jätkusuutlikkusega seotud probleeme arvestava kohandamiste tabeli alusel nõutud minimaalsed struktuursed jõupingutused on kokku 0,5 % SKPst. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt halveneb 2017. aastal struktuurne eelarvepositsioon veel 1,3 % SKPst. Seega on 2017. aastal, et saavutada minimaalne struktuurne paranemine 0,5 % SKPst, vaja vastu võtta meetmed, mis on komisjoni praeguse 2017. aasta kevadprognoosi lähteväärtusega võrreldes kokku 1,8 % SKPst. Stabiilsuse ja kasvu paktis kohandamiseks nõutavate struktuurse konsolideerimise jõupingutuste märkimisväärset ulatust arvestades on asjakohane, et nõudele saavutada minimaalselt 0,5 % SKPst ei lisandu muid kohandamismäärasid.

               (8)2017. aastal struktuurse eelarvepositsiooni nõutav parandamine 0,5 % SKPst on kooskõlas valitsemissektori esmaste netokulude nominaalse kasvumääraga, mis 2017. aastal ei ületa 3,3 %.

               (9)Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on valitsemissektori eelarvepuudujääk 2017. aastal 3,5 % SKPst, mis on suurem kui aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 3 % SKPst. Nõutav struktuuriline kohandamine tundub ühtlasi olevat sobiv, et tagada 2017. aastal Rumeenia vastavus valitsemissektori eelarvepuudujäägi künnisele, milleks on 3 % SKPst.

               (10)Käesolevat soovitust sobib avalikustada.

               (11)Selleks et saavutada soovitatud eelarve-eesmärke, on oluline, et Rumeenia võtab vastu ja rakendab järjekindlalt vajalikke meetmeid ning jälgib tähelepanelikult jooksvate kulude arengut,

               SOOVITAB JÄRGMIST:

               (1)Rumeenia peaks võtma vajalikud meetmed, millega tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär ei ületa 2017. aastal 3,3 %, mis vastab struktuursele kohandusele vähemalt 0,5 % SKPst aastas, asudes seega riigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi täitmiseks sobiva kohandamiskava elluviimisele.

               (2)Rumeenia peaks kasutama kogu juhusliku kasumi puudujäägi vähendamiseks. Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama valitsemissektori struktuurse eelarvepositsiooni püsiva paranemise majanduskasvu soodustaval viisil.

               (3)Rumeenia peaks 15. oktoobriks 2017 teatama komisjonile meetmetest, mis ta on võtnud kõnealuste soovituste täitmiseks.

               Käesolev soovitus on adresseeritud Rumeeniale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)
                  ELT C 299, 18.8.2016, lk 73.