title: Soovitus: Nõukogu otsus, millega antakse Rumeeniale vastastikust abi

text:
Tähtis õiguslik teade

|

52009PC0199(01)

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 21.4.2009KOM(2009) 199 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale vastastikust abiEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale vastastikust abiningEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiSELETUSKIRISISSEJUHATUSViimastel aastatel on Rumeenias olnud väga suur majanduskasv, alates 2002. aastast on kasv olnud keskmiselt 6,5 % ja 2008. aastal oli see isegi 7,1 %. Majanduskasvu on peamiselt toetanud sisenõudlus (tarbimine ja investeeringud), mida soodustasid välisrahastamisel põhinev finantsvahenduse suur kasv ja suur palgakasv. Välislaenude suur osakaal on tinginud välisvõla kiire kasvu (53 % SKPst 2008. aasta lõpus) ning laiaulatuslik laenamine välisvaluutas on muutnud majapidamiste ja ettevõtjate bilansi tundlikuks vahetuskursi järskude muutuste suhtes. Sisenõudluse survet on veelgi tugevdanud protsükliline eelarvepoliitika, kusjuures valitsemissektori netolaenuvõtmine tõusis 1,2 %-lt SKPst 2005. aastal 5,4 %-le SKPst 2008. aastal, hoolimata järjestikustest nõukogu arvamustest ja komisjoni 2008. aasta juunis antud poliitilisest nõuandest tugevdada eelarvet ja tõhustada eelarve haldamist.Majanduskasvu ülemaailmne aeglustumine ja suurenenud riskikartlikkus sisemise haavatavuse suhtes on tinginud Rumeeniasse tulevate kapitalivoogude märkimisväärse vähenemise. Surve vahetuskursile on suurenenud, mistõttu vääringu väärtus on alates 2007. aasta augustist vähenenud kokku üle 30 %. Võrreldes eelmise aasta sama perioodiga vähenes sisenõudlus 2008. aasta neljandas kvartalis üle 4 %, mis oli peamiselt tingitud eratarbimise vähenemisest, kusjuures kasvunäitajad olid esimeses kolmes kvartalis kahekohalised. Peale selle on välist konkurentsivõimet ja tootlikkust vähendanud struktuurireformide aeglane elluviimine pärast ELiga ühinemist. Valitsusel on ka suuri probleeme võlakirjaturul, kus peaaegu täielikult lühikeste tähtaegade tõttu on keskmine tootlus suurenenud ligikaudu 300 baaspunkti aasta tagusega võrreldes.Seetõttu taotlesid Rumeenia ametiasutused[1] EÜ-lt 6. märtsil 2009 maksebilansitoetust, nad esitasid ka samasuguse palve Rahvusvahelisele Valuutafondile ja Maailmapangale. Majanduskriis ei ole praegu raske, kuid ametiasutused leiavad, et rahalise välisabi taotlemine praegusel hetkel on põhjendatav Rumeenia välisvaluutareservide suurendamise vajadusega, lähtudes stsenaariumist, mille kohaselt kahel järgmisel aastal muutub välisrahastamise saamine avaliku ja erasektori jaoks oluliselt raskemaks. Samuti aitab programm suurendada usaldust sellesse, et Rumeenia suudab täita oma väliskohustused.Komisjon teatas 9. märtsil koos eesistujariigiga, et EL on koos Rahvusvahelise Valuutafondiga valmis pakkuma kooskõlastatud rahastamispaketti, et toetada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust. Samas rõhutati, et rahaline abi sõltub Rumeenia ametiasutuste kindlast kohustusest rakendada toetavat poliitilist programmi.Pärast nõupidamist komisjoni ja Rahvusvahelise Valuutafondiga saadavad Rumeenia ametiasutused komisjonile ja Rahvusvahelisele Valuutafondile eellepingu, milles nad toovad esile oma majanduse kohandamise programmi põhielemendid. Nõukogu poolt Rumeeniale antava finantsabi eeltingimus on kõnealuse eellepingu saamine. Majanduse kohandamise programmi peamine eesmärk on pehmendada erakapitali sisevoolu järsku vähenemist, rakendades samal ajal poliitilisi meetmeid välise ja eelarve tasakaalustamatuse vähendamiseks ning finantssektori tugevdamiseks. Seda programmi arvestades võtsid Rumeenia üheksa suurima välisomanduses oleva panga emaettevõtjad koos kohustuseks säilitada oma üldine tegevus Rumeenias ja tagada vajadusel täiendava kapitali olemasolu.MAKROMAJANDUSLIK ARENG JA VÄLJAVAADESKP kasvas kiiresti mitme aasta jooksul, alates 2002. aastast oli see aastate lõikes 6,5 %, enne kui kasv aeglustus järsku 2008. aasta neljandas kvartalis 2,9 %-le. See oli peamiselt tingitud sellest, et võrreldes eelmise aasta sama perioodiga vähenes eratarbimine ligikaudu 4 % ning samal ajal praktiliselt peatati pangalaenude andmine. Kapitali kogumahutus põhivarasse vähenes võrreldes eelmise aasta sama perioodiga üle 30 % tasemelt esimeses kvartalis veidi alla 3 %-le neljandas kvartalis. Pakkumise poolel oli majanduskasvu aeglustumine tingitud tööstussektori kahanemisest ligikaudu 8 % võrreldes 5,5 %-lise kasvuga 2008. aasta esimeses kvartalis. Mahud vähenesid järsult ka ehitus- ja teenindussektoris.Sisenõudluse järsk langus neljandas kvartalis tingis ka impordikasvu aeglustumise, kusjuures võrreldes eelmise aasta sama perioodiga muutusid kasvunäitajad aasta lõpus negatiivseks (-18 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga) ning 2009. aasta jaanuaris aeglustus kasv veelgi (-28% võrreldes eelmise aasta sama perioodiga, arvestatuna Rumeenia leudes). Ekspordinäitajad halvenesid samuti märkimisväärselt (-8 % 2008. aasta detsembris võrreldes eelmise aasta sama perioodiga ja -13 % 2009. aasta jaanuaris). Üldiselt vähenes jooksevkonto puudujääk veidi 2008. aastal, kuid see oli endiselt suur: 12,3 % SKPst võrreldes 13,5 %ga SKPst 2007. aastal. Rahastamise seisukohast katsid välismaised otseinvesteeringud 2008. aastal ligikaudu 54 % jooksevkonto puudujäägist. Ülejäänud osa rahastati peamiselt (suures osas erasektori) välisvõla abil, mis suurenes 2008. aasta lõpus ligikaudu 53 %-le SKPst.-  Kiire majanduskasvu ajal tekitas tööjõupuudus, mis oli tingitud suurest väljarändest ja väheste oskustega tööjõu üsna suurest osakaalust, palga-hinna spiraali koos tootlikkuse kasvust kiirema palgakasvuga. Palgakasv oli väga kiire 2008. aasta kahes esimeses kvartalis (nominaalpalk kasvas ligikaudu 25 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga), kuid see on aeglustunud ja 2009. aasta jaanuaris oli kasv 13 % võrreldes eelmise aasta sama perioodiga. Kaupade ja toiduainete hindade vähenemisest hoolimata suurenes tarbijahinnaindeksi inflatsioon uuesti 2008. aasta detsembris 6,3 %-lt 6,9 %-le 2009. aasta veebruaris, samal ajal kui tegelik nominaalne vahetuskurss odavnes 8 %.Arvestades majandustegevuse järsku aeglustumist 2008. aasta neljandas kvartalis ja seda, et maailmamajanduse väljavaated halvenevad tõenäoliselt veelgi, prognoositakse, et SKP kasv muutub 2009. aastal negatiivseks ja on ligikaudu -4 %, mis on tingitud tarbimise ja investeeringute vähenemisest, mida tasakaalustab osaliselt maksebilansi puudujäägi korrigeerimine.RIIGI RAHANDUSRumeenia eelarvepoliitika oli nõudluse kiire kasvu ajal 2005.–2008. aastal protsükliline ja valitsemissektori eelarve puudujääk suurenes 1,2 %-lt SKPst 2005. aastal 5,4 %-le SKPst 2008. aastal, samal ajal kui SKT keskmine reaalkasv oli 6,5 %, hoolimata järjestikustest nõuannetest, mis on esitatud Rumeenia lähenemisprogrammi käsitlevas nõukogu 2008. aasta veebruari arvamuses, ja komisjoni 2008. aasta poliitilisest nõuandest. See oli suures osas üldiselt tingitud eelarve halvast kavandamisest ja täitmisest. Ootamatut tulu kasutati tavaliselt eelarve korrigeerimiseks aasta jooksul ja halbadeks aegadeks ei jäetud manööverdamisruumi. Avaliku halduse nõrkus tingis ka kapitalikulude kavade korduva alatäitmise ja osa investeeringuteks ette nähtud vahendeid kanti üle jooksvateks kuludeks, nt palkadeks ja sotsiaaltoetusteks. Avaliku sektori palgatõus soodustas erasektori palgatõusu, kusjuures palgatase oli avalikus sektoris kõrgem. Aastatel 2005–2008 kahekordistusid avaliku sektori nominaalsed palgakulud. Lisaks kuhjuvad suured kulutused aasta viimastele nädalatele, mis mõjutab oluliselt eelarve usaldusväärsust ja prognoositavust. Komisjoni 2008. aasta juunis antud poliitilisest nõust hoolimata ei ole tehtud edusamme siduva keskpika perioodi eelarveraamistiku rakendamisel.Eelarve, mille uus valitsus esitas 2009. aastal ja mille Rumeenia parlament kiitis heaks veebruari lõpus, sisaldab mitmeid meetmeid, et vähendada 2008. aasta puudujääki 5,4 %-lt SKPst 2,0 %-le SKPst 2009. aastal, kusjuures prognoositav SKP reaalkasv on 2,5 %. Meetmed hõlmavad töötajate värbamise peatamist ja mitmete boonuste vähendamist avalikus sektoris, kaupade soetamiseks ja teenuste saamiseks tehtavate kulutuste vähendamist, avaliku sektori palgatõusu piiramist ning pensionide sidumist pigem inflatsiooni kui palkade arenguga. Samas kavatseb valitsus avaliku sektori investeeringuid märkimisväärset suurendada. Eelarve vastuvõtmise aja oli siiski juba selge, et eesmärgiks seatud puudujäägi vähendamine ei ole realistlik, eriti arvestades selle aluseks olevat liiga optimistlikku makromajanduslikku stsenaariumi ja eelarveprognoose. Kuna puudub kulupoliitika põhjalik reform, võib olla kulusid hõlmavate meetmete rakendamine ohus.FINANTSTURUDRumeenia finantssüsteemis domineerib pangandussektor, mis on viimasel paaril aastal väga kiiresti arenenud. Rumeenia pangandussektori netovara oli 2008. aasta lõpus kokku ligikaudu 315 miljardit Rumeenia leud (62 % SKPst). Pangad on suures osas välisomanduses. 2008. aasta detsembris kontrollisid väliskapitali enamusosalusega krediidiasutused (sh välispankade filiaalid) ligikaudu 88 % kõigi Rumeenias tegutsevate krediidiasutuste kogu netovarast. Austria, Kreeka, Prantsusmaa ja Itaalia pangad on Rumeenias kõige rohkem esindatud.Viimasel paaril aastal soodustas Rumeenia pangandussektor laenude kiiret kasvamist, kusjuures laenude ja hoiuste suhe suurenes 2008. aastal 122 %-le. Kuigi laenukasvu lähtetase oli madal, muutsid peamiselt välisvaluutas nomineeritud laenud (moodustasid 2009. aasta jaanuaris ligikaudu 59 % kõigist erasektorile antud kodumaistest laenudest) Rumeenia pangandussektori väga sõltuvaks välisrahastamisest. Laenutehingud vähenesid 2008. aasta teisel poolel märkimisväärselt, aastane laenukasv vähenes üle 60 %-lt 2008. aasta juunis 36,5 %-le 2008. aasta detsembris.Kuigi praegu on pangandussektor üsna tugev ja hästi kapitaliseeritud (kapitali adekvaatsuse määr oli 2008. aasta lõpus 12,3 %), võib Rumeenia finantsstabiilsus surve alla sattuda. Halvenev makromajanduslik väljavaade osutab sellele, et problemaatiliste laenude osakaal suureneb lähikuudel tõenäoliselt kiiresti. Peale selle sõltub Rumeenia erasektor väga palju välisvaluutas nomineeritud laenudest, leu täiendav odavnemine mõjutaks oluliselt majapidamiste ja ettevõtjate finantsolukorda.MAKSEBILANSS JA VÄLISRAHASTAMISE VAJADUSRumeenia viimaste aastate majandusbuumi iseloomustas suur väline tasakaalustamatus ja suundumus, et kuhjunud väliskohustusi ei suudeta täita. Jooksevkonto puudujääk suurenes 5,8 %-lt SKPst 2004. aastal 13,5 %-le SKPst 2007. aastal ja 2008. aastal oli see üle 12 % SKPst. Sellest tulenevalt oli netovälisvõlg 2008. aasta lõpus 55 % SKPst.Rumeenia finantsturud on olnud pideva surve all alates 2008. aasta oktoobri algusest. Välise rahastamise vähendamine, Rumeenia majanduse nõrgad põhialused ja riigi madal reiting mõjutavad oluliselt vääringut, pankadevahelist turgu ning aktsia- ja võlakirjaturgu. Prognoositakse, et välisrahastamine on mõnda aega jätkuvalt olulise surve all, kuna pidevat, kuid vähenevat jooksevkonto puudujääki koos vajadusega pikendada märkimisväärseid lühi- ja pikaajalisi välisvaluutas nomineeritud laene ei ole tõenäoliselt võimalik täielikult tasakaalustada otseste välisinvesteeringute ning muude finants- ja kapitalikonto voogudega 2009.–2011. aastal.Eespool toodut arvestades on komisjon arvamusel, et Rumeenia maksebilanss on tõsises ohus. Seega soovitab komisjon nõukogul vastu võtta vastastikuse abi andmise otsus. Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Rumeenias vaja rahalisi vahendeid kokku 20 miljardit eurot. Selle summa puhul on võetud arvesse prognoositavat jooksevkonto puudujääki, saabuvate laenutähtaegade ainult osalist pikendamist, kapitali mõningast väljavoolu ja usaldusväärse tasemega ametliku välisvaluutareservi loomist. Eeldatakse, et vastastikuse abi andmise korral pikendavad välispangad oma tegevust Rumeenias 100 % ulatuses, mis on kooskõlas peamiste välispankade kohustusega jätkata tegevust Rumeenias (nagu nad kinnitasid 26. märtsi 2009. aasta ühisavalduses), samal ajal prognoositakse, et ettevõtjate välisvõlgu emaettevõtjatele ja Rumeenia pankade välisvõlgu pikendatakse 50 % ulatuses 2009. aastal. Eeldatakse, et 2010. ja 2011. aastal pikendatakse kõikide väliskohustuste saabuvaid tähtaegu 100 % ulatuses kooskõlas finantsturu prognoositava stabiliseerumise ja Rumeenia peamiste eksporditurgude elavnemisega. Peale eesmärgiks seatud piisavalt suure välisvaluutareservi (üle 100 % lühiajalistest välisvõlgadest järelejäänud tähtajaga) on kapitali muid väljavooge, nt mitteresidentide hoiuste väljavool, kaubanduskrediidi vähenemine ja portfelliinvesteeringute väljavool, käsitlevad prognoosid konservatiivsed, et arvutused sisaldaksid täiendavat manööverdamisruumi. Prognooside aluseks on eeldus, et SKP kasv on 2009. aastal -4 % ja 2010. aastal ligikaudu 0 %. Jooksevkonto prognoositav puudujääk on 2009. aastal 7,5 % SKPst ja 2010. aastal 6,5 % SKPst.ELI ABI MAKSEBILANSI TOETAMISEKS RAHVUSVAHELISTE JÕPINGUTUSTE RAAMESRumeenia maksebilansi rasket olukorda silmas pidades ja tingimusel, et Rumeenia ametiasutused võtavad kohustuse rakendada laiaulatuslikku eelarve-, finants- ja struktuuripoliitikat hõlmavat kohandamise kava, soovitab komisjon pärast 17. märtsi 2009. aasta nõupidamisi majandus- ja rahanduskomiteega nõukogul anda asutamislepingu artikliga 119 ettenähtud vastastikust abi.Peale selle soovitab komisjon pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega, et pärast seda, kui nõukogu on komisjoni soovitusel vastu võtnud eespool osutatud otsuse vastastikuse abi andmise kohta Rumeeniale, võtaks nõukogu vastu otsuse keskmise tähtajaga kuni 5 miljardi euro suuruse rahalise abi andmise kohta Rumeeniale ELi liikmesriikide toetamise süsteemi alusel (mis on ette nähtud nõukogu 18. veebruari 2002. aasta otsusega (EÜ) nr 332/2002) eesmärgiga aidata Rumeenial parandada oma maksebilansi jätkusuutlikkust.Tundub, et Rumeeniale on kohane anda keskmise tähtajaga rahalist abi liikmesriikide maksebilansi toetamise süsteemi alusel (arvestades määrust nr 332/2002) praeguses olukorras, kus kapitalisissevool on vähenenud ning eelarve ja väline tasakaalustamatus on suur. Kohene eesmärk on hõlbustada maksebilansi puudujäägi nõuetekohast kohandamist ja aidata seega vähendada vahetuskursile avaldatavat liigset survet, mis võiks vastasel juhul mõjutada oluliselt ettevõtjate ja majapidamiste finantsolukorda, millega kaasneks järsk majanduslangus ja olukorra pingestumine pangandussektoris.Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Rumeenias vaja rahalisi vahendeid kokku 20 miljardit eurot. ELi abi Rumeeniale antakse koos Rahvusvahelise Valuutafondi 11,40 miljardi SDRi suuruse valmisolekulaenuga (ligikaudu 12,95 miljardit eurot, mis on 1085 % Rumeenia kvoodist). Täiendavat mitmepoolset 2 miljardi euro suurust toetust antakse järgmiselt: lisaks tavapärastele laenutehingutele eraldab Maailmapank 1 miljard eurot ja Euroopa Investeerimispank ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank eraldavad täiendavalt 1 miljard eurot.Rumeenias asutatud üheksa suurima välisomanduses oleva panga emaettevõtjad võtsid 26. märtsil 2009 kooskõlastatult kohustuseks säilitada oma üldine tegevus Rumeenias programmiperioodi vältel ja nad nõustusid toetama oma Rumeenia tütarettevõtjaid, et säilitada nende praegune hea finantsolukord ajal, mil turg on ebastabiilne ja majanduskasv on aeglustunud. Seda kohustust kinnitatakse vastavuskirjadega, mille peamised pangad saadavad eraldi Rumeenia Pangale, kes hoolikalt jälgib kohustuste täitmist koos päritolumaa järelevalveasutustega. ELi finantsabi andmisega toetatakse Rumeenia ametiasutuste tõsiseid püüdeid rakendada ulatuslikku majandusprogrammi. See programm lepiti Rumeenia ametiasutustega kokku.Komisjon koostöös majandus- ja rahanduskomiteega kontrollib kohapeal käies ja ametiasutuste esitatud aruannete abil korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud. Programmi rakendamise ajal annab komisjon täiendavalt poliitilist nõu ja pakub tehnilist abi konkreetsetes valdkondades. Kõnealuse programmi põhielemendid on järgmised.a. Eelarve tugevdamineValitsusel on kohustus teha täiendavaid jõupingutusi ja kohandada eelarvet 1,1 % SKPst lisaks 2009. aasta veebruaris vastuvõetud 2009. aasta eelarves sisalduvatele meetmetele, mis moodustavad 3 % SKPst. Lähtudes läbivaadatud prognoosist, mille kohaselt SKP väheneb 2009. aastal 4 %, ja täiendavatest eelarvemeetmetest, on ametiasutused seadnud valitsemissektori eelarve puudujäägi eesmärgiks 5,1 % SKPst, mis osutab märkimisväärsele struktuursele kohandamisele võrreldes 2008. aasta eelarvetulemustega. Rumeenia parlament kiidab 2009. aasta teises kvartalis heaks 2009. aasta paranduseelarve, mis põhineb ajakohastatud majandusväljavaadetel ja täiendavatel meetmetel.Eelarve tugevdamisel keskendutakse kulude poolele. Valitsemissektori esmaseid kulutusi vähendatakse täiendavalt 0,85 protsendipunkti SKPst võrreldes 2009. aasta eelarvega. See saavutatakse nii, et i) kärbitakse avaliku sektori palgakulusid (ligikaudu 4–4,5 % võrreldes 2008. aasta tasemega), milleks loobutakse 2009. aastaks avalikus sektoris kavandatud palgatõusust (kokku 5 %) või vähendatakse vastavalt veelgi töötajate arvu ja avaliku sektori tööhõivet, sh asendatakse üksnes üks seitsmest lahkuvast töötajast; ii) vähendatakse täiendavalt kaupade soetamiseks ja teenuste saamiseks ning riigiosalusega äriühingute toetamiseks tehtavaid kulutusi; iii) vähendatakse mõningal määral kapitalikulutusi sellistele artiklitele nagu sõidukid ja kontoriseadmed ning kehtestatakse realistlik ajagraafik ELi toetatavatele investeerimisprojektidele. Sellest hoolimata prognoositakse avaliku sektori investeeringute olulist suurenemist 2009. aastal võrreldes 2008. aastaga (2009. aastal ligikaudu 6,5 % SKPst võrreldes 5,75 %ga SKPst 2008. aastal). Eeldatakse, et tulude poolele laekub täiendavalt 0,25 % SKPst tänu meetmetele, mille eesmärk on kõrvaldada teatavad maksuvähendused ja -soodustused (eriti seoses ametiautodega ja kulumi arvestamisega ümberhinnatud varalt). Valitsus on võtnud kohustuse jätkata eelarve kulupõhist tugevdamist ning 2010. aastaks puudujääki veelgi vähendada 4,1 %-le SKPst ja 2011. aastaks alla 3 % tasemele SKPst.Programmi elluviimise ajal annab komisjon Rumeenia ametiasutustele pidevalt suuniseid ja nõu, et tagada puudujäägi jätkusuutlik korrigeerimine.b. Eelarve haldamise reformSelleks et eelarvepuudujäägi vähendamine oleks jätkusuutlik, võetakse meetmeid eelarvestrateegia ja -menetluse tõhustamiseks. Põhielement on eelarvepoliitilist vastutust käsitlev õigusakt, millega muu hulgas on ette nähtud menetlus eelarve mitmeaastase kavandamise parandamiseks ja aasta jooksul eelarve muutmise piirangud ning eelarveeeskirjad eesmärgiga parandada eelarve täitmist ning saavutada stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täielik järgimine. Selle õigusaktiga on ka ette nähtud, et luuakse eelarvenõukogu, kes viib läbi sõltumatuid ekspertkontrolle.Selleks et eelarve oleks prognoositavam ja läbipaistvam, struktureeritakse ümber avaliku sektori hüvitiste süsteem, sealhulgas ühtlustatakse ja lihtsustatakse palgaskaalat ja reformitakse boonuste süsteemi. Selle eesmärk on lahendada avaliku sektori hüvitiste süsteemi suured probleemid: boonused moodustavad liiga suure osa koguhüvitistest, puudub ühtlustatud palgaskaala ja on palju õigusakte, millega reguleeritakse palku hüvitiste süsteemi erinevates osades.Selleks et parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, reformitakse pensionisüsteemi põhiparameetreid. Muudatused hõlmavad liikumist selles suunas, et riigipensionid indekseeritakse tarbijahindadega ja piiratakse pensionide suvakohase suurendamise ulatust ning järk-järgult tõstetakse pensioniiga praegu kavandatust veelgi kõrgemale (eriti naiste puhul), võttes arvesse eluea arengut. Lisaks saavad praegu pensionimaksetega mitte hõlmatud avaliku sektori töötajad järk-järgult võimaluse selliseid makseid teha. Programmiga on ette nähtud teise pensionisamba rakendamise jätkamine koos maksete korrapärase suurendamisega, nagu algselt kavandati.c. Rahandus- ja finantssektori poliitikaRahapoliitika peaks olema jätkuvalt suunatud hinnastabiilsuse hoidmisele ja Rumeenia Panga poolt eesmärgiks seatud inflatsioonitaseme (praegu 3,5 %±1 protsent 2009. aasta lõpus) saavutamisele. Rumeenia Pank viib erinevatest stsenaariumidest lähtuvalt üksikute pankade bilansi ja laenuportfellide peal läbi stressitestid, järgides hindamist käsitlevaid ELi suuniseid, mida kasutatakse, et hinnata omavahendite võimalikku vajalikku suurendamist, et maksevõime suhtarv jääks üle 10 % kogu programmiperioodi vältel. Pärast stressitestide läbiviimist nõutakse, et emapangad tagaksid 2009. aasta septembri lõpuks kooskõlas kohustusega nõuetekohaselt toetada oma tütarettevõtjaid (nagu on kinnitatud 26. märtsi 2009. aasta ühisavalduses) piisavad vahendid, et katta stressitestides osutatud võimalikud puudujäägid.Lisaks on programmiga ette nähtud pangandust ja likvideerimist käsitlevate õigusaktide muutmine, et pangakriiside korral oleks võimalik õigeaegselt ja tõhusalt reageerida. Muudatuste põhieesmärk on suurendada erihalduses olevate pankade haldurite pädevust. Peale pangaga seotud probleemide lahendamise on muid meetmed, mille eesmärk on suurendada Rumeenia Panga pädevust ja mis võimaldaksid nõuda, et olulised aktsionärid suurendaksid oma aktisakapitali ja toetaksid panka rahaliselt ning keelaksid või piiraksid kasumi jaotamist. Finantsjärelevalvet tõhustatakse kooskõlas ELi asjaomaste õigusaktidega. Lisaks kehtestatakse üksikasjalikumad aruandlusnõuded likviidsuse suhtes ja sobival ajal tuleks minimaalset sätestatud kapitali adekvaatsuse määra suurendada 8 %-lt 10 %-le. Peale selle muudetakse hoiuste tagamise süsteemi käivitamist, et lihtsustada ja kiirendada väljamaksete tegemist. Muudetud õigusaktide kohaselt käivitatakse hoiuste tagamise süsteem Rumeenia Panga otsusel 21 päeva jooksul. Selleks et tagada piisav likviidsus, on Rumeenia Pank võtnud kohustuseks laiendada tagatisena kasutatavate varade hulka.d. StruktuurireformidMajandusprogramm hõlmab ka struktuurireformi käsitlevaid meetmeid kooskõlas poliitiliste valdkondadega, mis on esitatud Lissaboni strateegia raames nõukogu poolt antud riigipõhistes soovitustes. Reformid hõlmavad poliitikasuundi, mille eesmärk on tõhustada avalikku haldust, parandada riiklike kulutuste kvaliteeti, tagada ELi vahendite usaldusväärne kasutamine ja nende kiirem rakendamine, parandada ettevõtluskeskkonda ning vähendada mitteametlikku töötamist. Komisjon aitab struktuurifondide abil suurendada ka kohalikku suutlikkust, kusjuures konkreetne osa fondist on eraldatud tehniliseks abiks.Kõnealune programm kajastub majanduspoliitilistes tingimustes, mis on esitatud komisjoni soovituses nõukogu otsuse kohta. Asjaolu et ELi laenu välja maksmine sõltub üksikasjalike majanduspoliitiliste tingimuste täitmisest, sätestatakse Rumeenia ametiasutustega sõlmitavas vastastikuse mõistmise memorandumis. Programm peaks ka täielikult kajastuma Rumeenia lähenemisprogrammi ajakohastatud versioonis.Kavandatav otsus aeguks kolm aastat pärast jõustumist. Vajaliku paindlikkuse tagamiseks praeguses turuolukorras tehakse ettepanek võimaldada laenu rahastava laenuoperatsiooni puhul kasutada intressimäära vahetustehinguid. Selleks et kaitsta ELi eelarvet, peab potentsiaalse vahetustehingu osapoolte krediidikvaliteet olema väga kõrge.Kooskõlas komisjoni 8. aprilli 2009. aasta ettepanekuga nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem, võivad komisjon, sealhulgas Euroopa Pettustevastane Amet, ning Euroopa Kontrollikoda saata oma ametnikke või nõuetekohaselt volitatud esindajaid tegema tehnilisi kontrolle või finantsauditeid, mida nad peavad vajalikuks seoses kõnealuse abi haldamisega. Uuritakse võimalikke ja konkreetseid pettuse- ja korruptsioonijuhtumeid või muud ebaseaduslikku tegevust ELi maksebilansiabi haldamisel, mis on vastuolus ELi finantshuvidega, ja sellised juhtumid lahendatakse nõuetekohaselt. Kõikidest sellistest juhtumitest ja meetmetest, mis liikmesiriikide pädevad ametiasutused on seoses sellega võtnud, teatatakse komisjonile viivitamata. Vastastikuse mõistmise memorandumisse ja laenulepingusse juba lisatakse uued tehnilised sätted, mis sisalduvad komisjoni ettepanekus nõukogu määruse kohta, millega muudetakse määrust (EÜ) nr 332/2002.Peale programmi majanduspoliitiliste tingimuste jälgib komisjon ka jätkuvalt edusamme, mida tehakse kohtusüsteemi reformimisel ja korruptsioonivastase võitluse alase koostöö- ja kontrollimehhanismi raames. Kõnealuse mehhanismi kestus ei sõltu abiprogrammi kestusest. 2009. aasta veebruari vahearuandes järeldati, et Rumeenia ametiasutused peaksid tegema uuesti edusamme kohtureformide ning korruptsioonivastase võitluse valdkonnas, et heastada viimastel kuudel toimunud teatavat tagasiminekut. See tähendab eelkõige õigussüsteemi uuendamiseks vajalike õigusaktide vastuvõtmist ja samuti peab Rumeenia kõrgemal tasemel esinevat korruptsiooni käsitlevate juhtumite kiirema käsitlemise kaudu tõestama, et õigussüsteem on suuteline rakendama seadusi sõltumatult ja tõhusalt.Lisaks programmi majanduspoliitilistele tingimustele jälgib komisjon jätkuvalt ka ühinemise eel ja järel saadud ELi toetuste nõuetekohast kasutamist, milleks hinnatakse muu hulgas nõuetele vastavust ja korraldatakse korrapäraseid kontrolle.Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale vastastikust abiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 119,võttes arvesse soovitust, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:1.  Olukord Rumeenia kapitali- ja finantsturgudel on muutunud hiljuti pingeliseks, mis kajastab majanduskasvu ülemaailmset vähenemist ja suurenevat muret Rumeenia majanduse olukorra pärast, arvestades riigi suurt maksebilansi puudujääki ja kiiresti suurenevat eelarvepuudujääki. Vahetuskursile avalduv surve on samuti suurenenud ja see kujutab endast märkimisväärset riski pangandussektori üldisele stabiilsusele.2.  Seoses sellega on valitsus ja Rumeenia Pank töötanud makromajanduslike poliitikasuundade kinnistamiseks ja finantsturgude pingete vähendamiseks välja laiaulatusliku strateegia, mis on esitatud eellepingus, mille komisjon sai […]. Majandusprogrammi nurgakiviks on eelarvepuudujäägi vähendamine 5,4 %-lt SKPst 2008. aastal 5,1 %-le SKPst 2009. aastal ja alla 3 % SKPst 2011. aastal. Selleks et eelarvepuudujäägi vähendamine oleks jätkusuutlik, võetakse meetmeid eelarvestrateegia ja -menetluse tõhustamiseks. See majandusprogramm ja eriti eelarveesmärgid peavad kajastuma valitsemissektori eelarves ja lähenemisprogrammis.3.  Nõukogu vaatab Rumeenias rakendatavad majanduspoliitika põhimõtted korrapäraselt läbi, eelkõige seoses Rumeenia lähenemisprogrammi ajakohastatud versioonide ja riikliku reformikava rakendamise iga-aastase läbivaatamisega ning Rumeenias tehtavate edusammude korrapärase läbivaatamisega lähenemisaruande ja iga-aastase arenguaruande raames.4.  Prognoositakse, et välisrahastamine on jätkuvalt märkimisväärse surve all, kuna pidevat, kuid vähenevat jooksevkonto puudujääki koos vajadusega pikendada märkimisväärseid lühi- ja pikaajalisi välisvaluutas nomineeritud laene ei ole tõenäoliselt võimalik täielikult tasakaalustada otseste välisinvesteeringute ning muude finants- ja kapitalikonto voogudega 2009.–2011. aastal. Hinnanguliselt on kuni 2011. aasta esimese kvartalini Rumeenias vaja rahalisi välisvahendeid ligikaudu 20 miljardit eurot. Eeldatakse, et vastastikuse abi andmise korral pikendavad välispangad oma tegevust Rumeenias 100 % ulatuses, mis on kooskõlas peamiste välispankade kohustusega jätkata tegevust Rumeenias (nagu nad kinnitasid 26. märtsi 2009. aasta ühisavalduses), samal ajal prognoositakse, et ettevõtjate välisvõlgu emaettevõtjatele ja Rumeenia pankade välisvõlgu pikendatakse 50 % ulatuses 2009. aastal. Eeldatakse, et 2010. ja 2011. aastal pikendatakse kõikide väliskohustuste saabuvaid tähtaegu 100 % ulatuses kooskõlas finantsturu prognoositava stabiliseerumise ja Rumeenia peamiste eksporditurgude elavnemisega. Peale eesmärgiks seatud piisavalt suure välisvaluutareservi (üle 100 % lühiajalistest välisvõlgadest järelejäänud tähtajaga) on kapitali muid selliseid väljavooge nagu mitteresidentide hoiuste väljavool, kaubanduskrediidi vähenemine ja portfelliinvesteeringute väljavool käsitlevad prognoosid konservatiivsed, et arvutused sisaldaksid täiendavat manööverdamisruumi.5.  Rumeenia ametiasutused on taotlenud märkimisväärset finantsabi ELilt ning teistelt rahvusvahelistelt finantsinstitutsioonidelt, et toetada maksebilansi jätkusuutlikkust ja viia välisvaluutareservid usaldusväärsele tasemele.6.  Rumeenia maksebilanssi ähvardab tõsine oht, mis õigustab ühenduse kiireloomulise vastastikuse abi andmist,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Ühendus annab Rumeeniale vastastikust abi.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaEttepanek:NÕUKOGU OTSUS,millega antakse Rumeeniale ühenduse keskmise tähtajaga rahalist abiEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrust (EÜ) nr 332/2002,[2] millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem, eriti selle artikli 3 lõiget 2,võttes arvesse ettepanekut, mille komisjon esitas pärast nõupidamist majandus- ja rahanduskomiteega,ning arvestades järgmist:7.  Otsusega […] on nõukogu otsustatud anda Rumeeniale vastastikust abi.8.  Vaatamata jooksevkonto seisu eeldatavale paranemisele hindasid komisjon, Rahvusvaheline Valuutafond ja Rumeenia ametiasutused 2009. aasta märtsis, et kuni 2011. aastani on vaja rahalisi välisvahendeid 20 miljardi euro ulatuses, kuna finantsturu hiljutuse arengu tõttu võib kapitali- ja finantskonto seis oluliselt halveneda.9.  On asjakohane anda Rumeeniale ühenduse abi kuni 5 miljardit eurot kooskõlas määrusega (EÜ) nr 332/2002, millega liikmesriikide maksebilansi toetamiseks luuakse keskmise tähtajaga rahalise abi süsteem. Kõnealust abi tuleks anda koos Rahvusvahelise Valuutafondi 11,40 miljardi SDR (ligikaudu 12,95 miljardi euro) suuruse valmisolekulaenuga, mis kiidetakse eeldatavasti heaks 6. mail 2009. Samuti on Maailmapank nõustunud andma Rumeeniale 1 miljardi euro suuruse laenu ning Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank eraldavad kokku 1 miljard eurot täiendava toetusena.10.  Ühenduse abi andmist peaks korraldama komisjon. Rumeenia ametiasutustega pärast majandus- ja rahanduskomiteega peetud läbirääkimisi kokkulepitud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused tuleks sätestada vastastikuse mõistmise memorandumis. Üksikasjalikud finantstingimused peaks komisjon sätestama laenulepingus.11.  Komisjon kontrollib kohapeal käies ja Rumeenia ametiasutuste esitatud aruannete abil korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud.12.  Programmi rakendamise ajal annab komisjon täiendavalt poliitilist nõu ja pakub tehnilist abi konkreetsetes valdkondades.13.  Euroopa Kontrollikojal on õigus teha finantskontrolle ja -auditeid, mida ta peab vajalikuks seoses kõnealuse abi haldamisega. Komisjonil ja sealhulgas Euroopa Pettustevastasel Ametil on õigus saata oma ametnikke või nõuetekohaselt volitatud esindajaid tegema tehnilisi kontrolle või finantsauditeid, mida nad peavad vajalikuks seoses ühenduse keskmise tähtajaga rahalise abi haldamisega.14.  Peale programmi majanduspoliitiliste tingimuste jälgib komisjon ka jätkuvalt edusamme, mida tehakse kohtusüsteemi reformimisel ja korruptsioonivastase võitluse alase koostöö- ja kontrollimehhanismi raames. Kõnealuse mehhanismi kestus ei sõltu abiprogrammi kestusest. Lisaks programmi majanduspoliitilistele tingimustele jälgib komisjon jätkuvalt ka ühinemise eel ja järel saadud ELi toetuste nõuetekohast kasutamist, milleks hinnatakse muu hulgas nõuetele vastavust ja korraldatakse korrapäraseid kontrolle.15.  Kõnealust abi tuleks anda eesmärgiga toetada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust ja seeläbi aidata kaasa valitsuse majanduspoliitilise programmi edukale rakendamisele,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 116.  Ühendus annab Rumeeniale keskmise tähtajaga laenu kuni 5 miljardit eurot maksimaalse keskmise tagasimaksetähtajaga seitse aastat.17.  Ühenduse finantsabi antakse kolme aasta jooksul alates esimesest päevast pärast käesoleva otsuse jõustumist.Artikkel 218.  Komisjon haldab abi viisil, mis on kooskõlas Rumeenia kohustuste ja nõukogu soovitustega, eriti riigipõhiste soovitustega seoses riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi rakendamisega.19.  Komisjon lepib pärast majandus- ja rahanduskomiteega konsulteerimist Rumeenia ametiasutustega kokku finantsabiga seotud konkreetsed majanduspoliitilised tingimused, mis on ette nähtud artikli 3 lõikega 5. Kõnealused tingimused sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis, mis on kooskõlas lõikes 1 osutatud kohustuste ja soovitustega. Üksikasjalikud finantstingimused sätestab komisjon laenulepingus.20.  Komisjon kontrollib koostöös majandus- ja rahanduskomiteega korrapäraselt, et abiga seotud majanduspoliitilised tingimused oleksid täidetud. Selleks annavad Rumeenia ametiasutused kogu vajaliku teabe komisjoni käsutusse ning teevad komisjoniga täielikku koostööd. Komisjon teavitab majandus- ja rahanduskomiteed laenude võimalikust refinantseerimisest või finantstingimuste ümberkorraldamisest.4. Rumeenia peab olema valmis vastu võtma ja rakendama eelarvet tugevdavaid täiendavaid meetmeid, et tagada makromajanduslik finantsstabiilsus, kui sellised meetmed on abiprogrammi ajal vajalikud. Rumeenia ametiasutused peavad enne selliste täiendavate meetmete võtmist komisjoniga nõu.Artikkel 321.  Komisjon teeb ühenduse finantsabi Rumeeniale kättesaadavaks kuni viie osamaksena, mille suurus sätestatakse vastastikuse mõistmise memorandumis.22.  Esimese osamakse tegemise tingimuseks on laenulepingu ja vastastikuse mõistmise memorandumi jõustumine.23.  Kui see on vajalik laenu rahastamiseks, on lubatud intressimäära vahetustehingute arukas sõlmimine kõrgeima krediidikvaliteedi astmega osapooltega.24.  Komisjon teeb otsuse edasiste osamaksete tegemise kohta pärast majandus- ja rahanduskomitee arvamuse saamist.25.  Edasiste osamaksete tegemise tingimuseks on see, et Rumeenia valitsus rakendab rahuldavalt Rumeenia lähenemisprogrammile lisatavat uut majanduspoliitilist programmi ja riiklikku reformikava, eriti täidab vastastikuse mõistmise memorandumis sätestatud konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi. Need tingimused hõlmavad muu hulgas järgmist.26.  Keskpika perioodi selge eelarveprogrammi vastuvõtmine, et vähendada valitsemissektori eelarve puudujääki kuni asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuseni 3 % SKPst aastaks 2011.27.  2009. aasta eelarve täitmine (2009. aasta teiseks kvartaliks), millega on eesmärgiks seatud, et valitsemissektori eelarve puudujääk ei ületa 5,1 % SKPst ESA 95 tingimuste kohaselt.28.  Avaliku sektori palgakulude nominaalne vähendamine võrreldes 2008. aasta eelarvetulemustega, milleks loobutakse avaliku sektori 2009. aastaks kavandatud palgatõusust (nominaalselt kokku 5 %) või vähendatakse vastavalt veelgi töötajate arvu ja avaliku sektori tööhõivet, sh asendatakse üksnes üks seitsmest lahkuvast töötajast.29.  Vähendatakse täiendavalt kaupade soetamiseks ja teenuste saamiseks ning riigiosalusega äriühingute toetamiseks tehtavaid kulutusi.30.  Tõhustatakse eelarve haldamist, milleks võetakse vastu ja rakendatakse siduv keskpika perioodi eelarveraamistik, kehtestatakse aasta jooksul eelarve muutmise piirangud (sh eelarveeeskirjad) ja luuakse eelarvenõukogu, kes viib läbi sõltumatuid ekspertkontrolle.31.  Reformitakse avaliku sektori hüvitiste süsteemi, sealhulgas ühtlustatakse ja lihtsustatakse palgaskaalat ja reformitakse boonuste süsteemi.32.  Reformitakse pensionisüsteemi põhiparameetreid nii, et liigutakse selles suunas, et pensionid indekseeritakse pigem tarbijahindadega kui palkadega, järk-järgult tõstetakse pensioniiga praegu kavandatust veelgi kõrgemale (eriti naiste puhul), järk-järgult kehtestatakse pensionimaksed selliste avaliku sektori töötajate rühmade jaoks, kes praegu ei ole hõlmatud kõnealuste maksetega.33.  Muudetakse pangandust ja likvideerimist käsitlevaid õigusakte, et pangakriiside korral oleks võimalik õigeaegselt ja tõhusalt reageerida. Muudatuste põhieesmärk on suurendada erihalduses olevate pankade haldurite pädevust. Peale pädevuse lahendada pangaga seotud probleeme tuleks Rumeenia Panga pädevust suurendada selliste sätetega, mis võimaldavad tal nõuda, et olulised aktsionärid suurendaksid oma aktisakapitali ja toetaksid panka rahaliselt, samuti kasumi jaotamise keelamist või piiramist. Finantsjärelevalvet tõhustatakse kooskõlas ELi asjaomaste õigusaktidega. Lisaks kehtestatakse üksikasjalikumad aruandlusnõuded likviidsuse suhtes ja sobival ajal tuleks sätestatud minimaalset kapitali adekvaatsuse määra suurendada 8 %-lt 10 %-le. Peale selle tuleks muuta hoiuste tagamise süsteemi käivitamist, et lihtsustada ja kiirendada väljamaksete tegemist. Muudetud õigusaktide kohaselt käivitatakse hoiuste tagamise süsteem Rumeenia Panga otsusel 21 päeva jooksul. Selleks et tagada piisav likviidsus, on Rumeenia Pank võtnud kohustuse laiendada tagatisena kasutatavate varade hulka.34.  Tuleb võtta struktuurireformi käsitlevaid meetmeid Lissaboni strateegia raames antud riigipõhistes soovitustes sätestatud valdkondades. Need hõlmavad meetmeid, mille eesmärk on tõhustada avalikku haldust, parandada riiklike kulutuste kvaliteeti, tagada ELi vahendite usaldusväärne kasutamine ja nende kiirem rakendamine, vähendada haldus-, fiskaal- ja õiguslikku koormust ettevõtjate jaoks, vähendada mitteametlikku töötamist ja seega laiendada maksubaasi.35.  Selleks et tagada programmiga seotud tingimuste tõrgeteta täitmine ja vähendada tasakaalustamatust jätkusuutlikult, annab komisjon jätkuvalt nõu ja suuniseid eelarve, finantsturgude ja struktuurireformide kohta.36.  Rumeenia avab Rumeenia Pangas erikonto ühenduse keskmise tähtajaga rahalise abi haldamise jaoks.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Rumeeniale.Artikkel 5Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas .Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaSELGITUS EELARVEMÕJU KOHTA(vrd sise-eeskirjade artikkel 16)POLIITIKAVALDKOND: JAOTIS 01 – MAJANDUS- JA RAHANDUSVALDKONDTEGEVUSVALDKOND: FINANTSTEHINGUD JA FINANTSINSTRUMENDIDMEETME NIMETUS: ELi KESKMISE TÄHTAJAGA FINANTSABI RUMEENIALE1. ETTEPANEKU NIMETUS: ASJAOMANE ELARVERUBRIIK JA JAOTIS01 04 01 01 Euroopa Ühenduse tagatis maksebilansi toetuseks võetud ühenduse laenudele2. ÕIGUSLIK ALUS:EÜ asutamislepingu artiklid 119 ja 308; nõukogu 18. veebruari 2002. aasta määrus nr 332/2002.3. EELARVEAASTA ÜLDANDMED (EURODES)Sellesse punkti kirjendatakse Euroopa Liidu poolt antud tagatis. See võimaldab komisjonil tagada võla (põhiosa, intresside ja muude kulude) tagasimaksmist juhul, kui võlgnik (Rumeenia) jätab täitmata oma lepingulised kohustused.Eelarvetagatist kajastavat eelarvekirjet („p.m.”) rakendatakse ainult tagatise kasutamise korral. Eeldatakse, et tavaliselt eelarvetagatist ei kasutata.3a – Jooksev aastaEi kohaldataKulukohustuste assigneeringud |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta |Ümberpaigutused |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3b – ÜlekandmineEi kohaldataKulukohustuste assigneeringud |Ülekandmine |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa |3c – Järgnev eelarveaastaEi kohaldataKulukohustuste assigneeringud |Esialgne assigneering eelarveaasta kohta | p.m. |Ümberpaigutused |Täiendav assigneering |Koguassigneering |Muu tööprogrammi jaoks reserveeritud assigneeringud |Saldo |Kavandatud meetme jaoks ettenähtud summa | p.m. |4. MEETME KIRJELDUSKavandatav keskmise tähtajaga finantsabi Rumeeniale hõlmab 5 miljardi euro suurust ühenduse laenu (rahastatakse rahvusvahelistelt kapitaliturgudelt kaasatud ühenduse laenudest). Abi antakse rahvusvahelise rahastamispaketi raames, mis hõlmab eelkõige Rahvusvahelise Valuutafondi laenu suurusega 11,40 miljardit SDRi (ligikaudu 12,95 miljardit eurot), mida toetab valmisolekulaenu leping. Maailmapank on eraldanud kokku 1 miljard eurot ning Euroopa Investeerimispank ja Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupank eraldavad kokku 1 miljard eurot. Rumeeniale antava ühenduse keskmise tähtajaga finantsabi eesmärk on toetada Rumeenia maksebilansi jätkusuutlikkust, mis on tõsises ohus, ja seeläbi toetada valitsuse uut majandusprogrammi, mille eesmärk on muu hulgas taastada investorite usaldus ja leevendada finantsturge hiljuti vaevanud raskusi. Samal ajal toetatakse kõnealuse abiga finantsstabiilsust, mis ulatub oluliste rahvusvaheliste (sh pankadevaheliste) sidemete kaudu üle abisaajariigi piiride. Käesolevaga toetatav uus majanduspakett hõlmab puudujäägi vähendamise kiirendamist 2009.–2011. aastal, et vähendada valitsuse vajadust rahaliste vahendite järele. Komisjoni poolt koostöös majandus- ja rahanduskomiteega hallatav abi võimaldab tagada, et EL on aktiivselt kaasatud Rumeenia majanduspoliitika kujundamisesse ning et kõnealune poliitika on kooskõlas Rumeenia kohustustega ELis ja nõukogu soovitustega, eriti seoses riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi rakendamisega.Rumeenias asutatud üheksa suurima välisomanduses oleva panga emaettevõtjad võtsid 26. märtsil 2009 ühiselt kohustuseks säilitada oma üldine tegevus Rumeenias programmiperioodi vältel ja nad nõustusid toetama oma Rumeenia tütarettevõtjaid, et säilitada nende praegune hea finantsolukord ajal, mil turg on ebastabiilne ja majanduskasv on aeglustunud. Koos ühenduse, Rahvusvahelise Valuutafondi, Maailmapanga, Euroopa Investeerimispanga ning Euroopa Rekonstruktsiooni- ja Arengupanga antava abiga rõhutatakse selles avalduses Rumeenia ametiasutustele antava abi laiaulatuslikkust.Rumeeniale laenu andmise eesmärgil kapitaliturgudelt või finantsinstitutsioonidelt võetud ühenduse laenud on kaetud ühenduse tagatisega. Laen võetakse kapitaliturgudelt või finantsinstitutsioonidelt. Rumeeniale antavate laenude põhisumma on 5 miljardit eurot.Euroopa Liidu poolt antud tagatise struktuur võimaldab komisjonil tagada võla tagasimaksmise juhul, kui Rumeenia ei suuda täita oma lepingulisi kohustusi.Oma kohustuste täitmiseks võib komisjon võla ajutise tagasimaksmise eesmärgil kasutada oma sularahavarusid. Sellisel juhul kohaldatakse nõukogu 22. mai 2000. aasta määruse (EÜ, Euratom) nr 1150/2000 (millega rakendatakse ühenduste omavahendite süsteemi käsitlev otsus 2000/597/EÜ, Euratom; EÜT L 130, 31.5.2000, lk 1) artiklit 12.5. KASUTATAV ARVUTUSMEETODEi kohaldata.6. MAKSEGRAAFIK (EURODES)Ei kohaldata.Rubriik | Assigneeringud | Maksed |aasta n | aasta n+1 | aasta n+2 | aasta n+3 | jj |aasta n |aasta n+1 |aasta n |aasta n+1 |Kokku |[1] Kooskõlas 29. septembril 2008 majandus- ja rahanduskomitees vastuvõetud dokumendiga „Terms of Reference on non-Community loans to EU Member States” saatis rahandusminister Gheorghe Pogea kirja volinik Joaquin Almuniale. Majandus- ja rahanduskomitee liige Stefan Nanu saatis samasuguse kirja majandus- ja rahanduskomitee sekretärile Odile Renaud Bassole ning komisjoni esindajale majandus- ja rahanduskomitees Marco Butile.[2] EÜT L 53, 23.2.2002, lk 1.


title: 2014/63/EL: Komisjoni soovitus, 6. veebruar 2014 , Diabrotica virgifera virgifera Le Conte’i tõrje kohta liidu piirkondades, kus selle esinemine on kinnitust leidnud

text:
               7.2.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 38/46

      KOMISJONI SOOVITUS,
   6. veebruar 2014,

      Diabrotica virgifera virgifera Le Conte’i tõrje kohta liidu piirkondades, kus selle esinemine on kinnitust leidnud
   (2014/63/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

                  Diabrotica virgifera virgifera Le Conte (edaspidi „Diabrotica”) on võõrliiki kuuluv maisi putukkahjur. Selle leviku- ja kohandumisala hõlmab rohkem kui poolt liidu maisikasvatuspiirkonnast.

               (2)

               Liidus Diabrotica leviku tõkestamiseks võetud meetmed, mis rakendati vastavalt komisjoni otsusele 2003/766/EÜ, (1) ei osutunud edukaks. Lisaks näitab komisjoni tehtud mõjuhinnang, et seda kahjurit ei ole võimalik liidu territooriumilt hävitada ega takistada selle edasist levikut piirkondadesse, mis on praegu kõnealusest kahjulikust organismist vabad. Seepärast on komisjon otsustanud rakendusdirektiiviga 2014/19/EL (2) ja rakendusotsusega 2014/62/EL (3) tühistada Diabrotica tunnustamise reguleeritud kahjuliku organismina, mis on karantiinis, jättes selle välja nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (4) I lisast ning tunnistades kehtetuks otsuse 2003/766/EÜ.

               (3)

               Otsuse 2003/766/EÜ kohaselt oli külvikorrasüsteem kohustuslik ainult Diabrotica üksikpuhangute likvideerimiseks. Teaduslikud uuringud on siiski näidanud, et külvikorrasüsteem on kõige tõhusam viis Diabrotica leviku aeglustamiseks ja selle mõju vähendamiseks. Lisaks külvikorrasüsteemi tõhususele Diabrotica tõrjumisel, on sellel ka mitmeid keskkonnamõjuga seotud eeliseid. Need hõlmavad mulla viljakuse ja struktuuri parandamist või säilitamist ning kahjurite ja umbrohu tsüklite katkestamist, mille kaudu on võimalik vähendada põllumajandustootjate sõltuvust keemilistest vahenditest (väetistest ja taimekaitsevahenditest). Sellest tulenevalt on külvikorrasüsteemil positiivne mõju ka vee- ja õhukvaliteedile ning bioloogilisele mitmekesisusele. Muude kõnealust kahjurit käsitlevate uuringute põhjal selgus siiski, et kahjuri edasise leviku korral võib suureneda sõltuvus insektitsiididest, sest teatavatel juhtudel võib olla keeruline leida maisile külvikorratsüklis majanduslikult tulusat alternatiivset põllukultuuri.

               (4)

               Seepärast peaksid liikmesriigid ette nägema Diabrotica tõhusa ja säästva tõrje rakendamise ka pärast seda, kui tühistatakse Diabrotica staatus reguleeritud kahjuliku organismina, mis on karantiinis. Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/128/EÜ (5) artikliga 14 on ette nähtud, et liikmesriigid kehtestavad asjakohased stiimulid, et innustada professionaalseid kasutajaid vabatahtlikult rakendama igale põllukultuurile või sektorile kohandatud integreeritud taimekaitse alaseid suuniseid, mille peaksid koostama ametiasutused või konkreetseid professionaalseid kasutajaid esindavad organisatsioonid vastavalt integreeritud taimekaitse üldistele põhimõtetele, mille kohaselt mängib kahjurite esinemise ärahoidmine olulist rolli taimekaitsevahenditega sekkumise vajaduse vähendamisel. Lisaks tuleks keemilistele meetoditele eelistada säästvaid bioloogilisi, mehaanilisi ja muid keemiavabu meetodeid, kui need võimaldavad piisavat taimekaitset.

               (5)

               Vastavalt nendele integreeritud taimekaitse üldistele põhimõtetele peaksid põllukultuurile või sektorile kohandatud suunised hõlmama külvikorrasüsteemi rakendamist, Diabrotica populatsiooni asjakohast seiret ning muid asjakohaseid meetmeid kahjulike organismide levimise ärahoidmiseks, nagu hügieenimeetmed, mis seisnevad näiteks põllumajandusmasinate puhastamises.

               (6)

               Selleks et edendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1107/2009 (6) artikli 55 järgimist olukordades, kus Diabrotica tõrjeks kasutatakse insektitsiide, peaksid põllukultuurile või sektorile kohandatud integreeritud taimekaitse alased suunised olema kooskõlas taimekaitsevahendite nõuetekohase kasutuse eeskirjadega, mis on sätestatud nimetatud artiklis.

               (7)

               Taimekaitsevahendite professionaalsete kasutajate käsutuses peaksid olema Diabrotica seireks vajalik teave ja vahendid, samuti nõustamisteenused, mis käsitlevad integreeritud taimekaitset, sealhulgas Diabrotica leviku ärahoidmise ja tõrje erimeetodeid. Seire tulemused peaksid aitama põllumajandustootjatel otsustada, kas ja millal on siiski vaja rakendada taimekaitsemeetmeid. Piirkonna jaoks tuleb kindlaks määrata kindlad ja teaduslikult põhjendatud Diabrotica populatsiooni piirmäärad, sest need on otsuste tegemisel olulised elemendid.

               (8)

               Liikmesriigid, kes tagavad kooskõlas direktiivi 2009/128/EÜ artikliga 5, et kõik professionaalsed kasutajad saavad asjaomase väljaõppe konkreetsetel teemadel, peaksid seega asjaomasele väljaõppeprogrammile lisama kõik käesoleva soovituse sätted.

               (9)

               Edendada tuleks Diabrotica säästva tõrje jaoks vajalike vahenditega seotud teadusuuringuid ja tehnoloogiaarendust, et tagada kõnealuse kahjuliku organismi vastu võetavate meetmete suurem kulutõhusus ja keskkonnasõbralikkus,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriigid peaksid võtma arvesse direktiivi 2009/128/EÜ III lisas sätestatud integreeritud taimekaitse üldisi põhimõtteid Diabrotica virgifera virgifera Le Conte’i (edaspidi „Diabrotica”) tõrje korraldamisel liidu piirkondades, kus selle esinemine on kinnitust leidnud. Käesolevas soovituses käsitatakse „tõrjena” kahjuri populatsioonitiheduse viimist tasemele, kus kahjur ei põhjusta tõsist majanduslikku kahju, et tagada majanduslikult jätkusuutlik maisitootmine.

               2.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et ametiasutuste või konkreetseid professionaalseid kasutajaid esindavate organisatsioonide koostatud põllukultuurile või sektorile kohandatud integreeritud taimekaitse alased suunised, mis käsitlevad Diabroticat ja on suunatud maisikasvatajatele ja professionaalsetele taimekaitsevahendite kasutajatele, on kooskõlas taimekaitsevahendite nõuetekohase kasutuse eeskirjadega, mis on sätestatud määruse (EÜ) nr 1107/2009 artiklis 55.

               3.

               Keemilistele meetoditele tuleks eelistada säästvaid bioloogilisi, mehaanilisi ja muid keemiavabu meetodeid, kui need võimaldavad rahuldavat taimekaitset. Seepärast tuleks tagada, et professionaalsed kasutajad rakendavad Diabrotica tõrje käigus järgmisi meetmeid või toetada nende rakendamist:

                           a)

                           külvikorrasüsteem;

                           b)

                           biotõrjevahendite kasutamine;

                           c)

                           maisi külvikuupäeva kohandamine, et see ei langeks kokku vastsete koorumise ajaga;

                           d)

                           põllumajandusmasinate puhastamine, isekasvavate maisitaimede kõrvaldamine ja muud hügieenimeetmed.

                     Eelistada tuleks külvikorrasüsteemi, võttes arvesse selle tõhusust Diabrotica tõrje korral ning kõnealuse meetme positiivset keskkonnamõju ja sellest pikemas perspektiivis saadavat agronoomilist kasu.

               4.

               Kõigi punktis 3 sätestatud meetmetega peaks kaasnema Diabrotica esinemise seire, mis aitaks kindlaks määrata kaitsemeetmete vajalikkuse ja õige ajastuse. Liikmesriigid peaksid tagama Diabrotica populatsiooni tõhusa seire asjakohaste meetodite ja vahendite abil. Piirkondlikult tuleks kehtestada teaduslikult põhjendatud Diabrotica populatsiooni piirmäärad, sest need mängivad olulist rolli mis tahes tõrjemeetmete võtmist käsitlevate otsuste tegemisel.

               5.

               Liikmesriigid peaksid direktiivi 2009/128/EÜ artikli 14 lõike 2 kohaselt tagama, et taimekaitsevahendite professionaalsete kasutajate käsutuses on Diabrotica seireks vajalik teave ja vahendid.

               6.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et direktiivi 2009/128/EÜ artikli 14 lõikes 2 ette nähtud integreeritud taimekaitse alaste nõustamisteenuste raames pakutakse kõikidele taimekaitsevahendite professionaalsetele kasutajatele konkreetseid nõuandeid ka Diabrotica tõrje kohta. Samuti peaksid liikmesriigid kehtestama asjakohased stiimulid, et innustada professionaalseid kasutajaid rakendama põllukultuurile või sektorile kohandatud suuniseid, millele on osutatud punktis 2.

               7.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et kõigil taimekaitsevahendite professionaalsetel kasutajatel on võimalus saada väljaõpet, mis käsitleb Diabrotica säästvat tõrjet. Käesoleva soovituse sätted tuleks kaasata väljaõppesse, mille tagavad liikmesriigid kooskõlas direktiivi 2009/128/EÜ artikliga 5.

               8.

               Liikmesriigid peaksid edendama teadusuuringuid ja tehnoloogiaarendust Diabrotica säästvate tõrjevahendite väljatöötamiseks.

      Brüssel, 6. veebruar 2014

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Tonio BORG

      (1)  Komisjoni otsus 2003/766/EÜ, 24. oktoober 2003, erakorraliste meetmete kohta Diabrotica virgifera Le Conte’i leviku takistamiseks ühenduses (ELT L 275, 25.10.2003, lk 49).

      (2)  Komisjoni 6. veebruari 2014. aasta rakendusdirektiiv 2014/19/EL, millega muudetakse nõukogu direktiivi 2000/29/EÜ (taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta) I lisa. Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 30.

      (3)  Komisjoni 6. veebruari 2014. aasta rakendusotsus 2014/62/EL, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2003/766/EÜ erakorraliste meetmete kohta Diabrotica virgifera Le Conte’i leviku takistamiseks ühenduses. Vt käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 45.

      (4)  Nõukogu direktiiv 2000/29/EÜ, 8. mai 2000, taimedele või taimsetele saadustele kahjulike organismide ühendusse sissetoomise ja seal levimise vastu võetavate kaitsemeetmete kohta (EÜT L 169, 10.7.2000, lk 1).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/128/EÜ, 21. oktoober 2009, millega kehtestatakse ühenduse tegevusraamistik pestitsiidide säästva kasutamise saavutamiseks (ELT L 309, 24.11.2009, lk 71).

      (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1107/2009, 21. oktoober 2009, taimekaitsevahendite turulelaskmise ja nõukogu direktiivide 79/117/EMÜ ja 91/414/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 309, 24.11.2009, lk 1).


title: Komisjoni soovitus, 12. juuli 2004, siseturgu mõjutavate direktiivide siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmise kohta (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               16.4.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 98/47

         KOMISJONI SOOVITUS,
   12. juuli 2004,
   siseturgu mõjutavate direktiivide siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmise kohta
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2005/309/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Liikmesriigid võivad direktiivide ülevõtmisel siseriiklikesse õigusaktidesse valida ise ülevõtmise vormi ja viisi, kuid direktiivid on siduvad neis sisalduva saavutatava eesmärgi ja tähtaja osas.

               (2)

               Mitmel tippkohtumisel, eriti 2001. aastal märtsis Stockholmis, 2002. aasta märtsis Barcelonas ning 2003. ja 2004. aasta märtsis Brüsselis peetud tippkohtumistel on Euroopa Ülemkogu tunnustanud nõuetekohaselt toimiva siseturu (1) olulisust Euroopa majanduse konkurentsivõimele ning korduvalt soovitanud liikmesriikidel omistada suurt tähtsust siseturgu mõjutavate direktiivide ülevõtmisele siseriiklikesse õigusaktidesse.

               (3)

               Euroopa Parlament, (2) majandus- ja sotsiaalkomitee (3) ning regioonide komitee (4) on korduvalt väljendanud muret seoses liikmesriikide puudulike tulemustega siseturu direktiivide nõuetekohasel ja õigeaegsel ülevõtmisel. Samuti on 16. detsembri 2003. aasta institutsioonidevahelises tõhusamat seadusloomet käsitlevas kokkuleppes (5) rõhutatud, et liikmesriikidel tuleb järgida asutamislepingu artiklit 10 ning on kutsutud liikmesriike üles tagama ühenduse õigusaktide nõuetekohane ja kiire ülevõtmine siseriiklikesse õigusaktidesse ettenähtud tähtaegade jooksul.

               (4)

               Vaatamata kõnealustele üleskutsetele ning tõsiasjale, et õigeaegne ja nõuetekohane ülevõtmine on juriidiline kohustus, juhtub pidevalt, et liikmesriigid ei võta siseturu direktiive nõuetekohaselt üle nende endi kokkulepitud tähtaegade jooksul. Enamik liikmesriikidest ei täida isegi Euroopa Ülemkogu ülevõtmisele püstitatud vahe-eesmärke ning mitmed siseturu direktiivid on endiselt siseriiklikesse õigusaktidesse üle võtmata kõikides liikmesriikides, kuigi ülevõtmise tähtaeg on juba ammu möödas.

               (5)

               Siseturu direktiivide hilinenud või mittenõuetekohane ülevõtmine jätab ettevõtted ja kodanikud ilma teatavatest õigustest ja on seeläbi neile kahjulik.

               (6)

               Samuti takistab hilinenud või mittenõuetekohane ülevõtmine ettevõtetel ja tarbijatel täielikult kasu saamast nõuetekohaselt toimiva siseturu majanduslikest eelistest ning kahjustab Euroopa majanduse konkurentsivõimet tervikuna, pärssides võimet hoida kõrge sotsiaalse ühtekuuluvuse juures ühenduse majanduskasvu.

               (7)

               Kahekümne viie või rohkema liikmesriigiga Euroopa Liidus on suur oht, et direktiivide hilinenud või mittenõuetekohane ülevõtmine põhjustab siseturu killustumise ja seeläbi siseturu majanduslike eeliste kahanemise.

               (8)

               Komisjoni prioriteediks on endiselt rangete õiguslike meetmete võtmine liikmesriikide suhtes, kes ülevõtmisega hilinevad või ei tee seda nõuetekohaselt, ning õhutada liikmesriikidevahelist võrdlusmomenti avaldades korrapäraselt liikmesriikide siseturu tulemustabelit ülevõtmise olukorra kohta. Kuigi kõnealuseid meetmeid on saatnud teatav edu, esineb ülevõtmises endiselt puudusi ning see nõuab komisjonilt ja liikmesriikidelt ennetavamat lähenemisviisi.

               (9)

               2002. aasta teatises Euroopa Ühenduse õigusaktide rakendamise parema järelevalve kohta (6) kirjeldas komisjon abimeetmeid, mida ta võib pakkuda ja mida juba pakub liikmesriikidele direktiivide ülevõtmisel siseriiklikesse õigusaktidesse.

               (10)

               Siiski peavad liikmesriigid olema need, kes tagavad direktiivide õige ja nõuetekohase ülevõtmise.

               (11)

               Asutamislepingu artikliga 10 nõutakse liikmesriikidelt kõigi asjakohaste, nii üldiste kui konkreetsete meetmete võtmist, et täita kas asutamislepingust või ühenduse institutsioonide õigusaktidest tulenevaid kohustusi.

               (12)

               Euroopa Ühenduste Kohus on olnud järjekindlalt seisukohal, et liikmesriigid ei tohi õigustada direktiivides ettenähtud kohustuste ja ajapiirangute täitmatajätmist siseriiklikes õigussüsteemides olemasolevate sätete, tavade või asjaoludega.

               (13)

               Kui liikmesriigid ei suuda korduvalt direktiive nõuetekohaselt ja õigeaegselt üle võtta, tuleb vaadata riigi menetlused ja tavad uuesti läbi, et tagada kõnealuse juriidilise kohustuse järjekindel täitmine.

               (14)

               Mõnel liikmesriigil on püsivalt palju paremad ülevõtmise tulemused kui teistel, mis kajastab tõhusamate struktuuride, menetluste ja tavade olemasolu või vastuvõtmist. Ometi pole ühegi liikmesriigi menetlus laitmatu ning seega peaksid kõik mõtlema, kuidas olukorda parandada. Kooskõlas institutsioonidevaheline kokkulepega tõhusama seadusloome kohta peaksid liikmesriigid koostama ja avaldama nii nende endi kui ühenduse huvides vastavustabelid, mis näitavad võimalikult detailselt vastavust direktiivide ja ülevõtmismeetmete vahel.

               (15)

               Komisjon kuulutas oma teatises “Siseturu strateegia 2003–2006”, (7) et väljastab soovituse, milles on kirjas teatav arv häid tavasid, mida liikmesriigid peaksid järgima siseturu direktiivide parema ja kiirema ülevõtmise tagamiseks.

               (16)

               Liikmesriigid on ilmutanud huvi õppida üksteise tavadest ning siseturu nõuandekomitee on neile andnud nõu heade ülevõtmistavade osas ja erinevate siseriiklike riigiõiguslike, seadusandlike ning halduseeskirjade ja -tavade suhtes, kuivõrd need võiksid mõjutada ülevõtmist.

               (17)

               Kindlaks on määratud teatav arv häid tavasid, mis aitavad liikmesriikidel siseturu direktiive õigeaegselt ja nõuetekohaselt siseriiklikesse õigusaktidesse üle võtta.

               (18)

               Iga liikmesriik peab valima menetlused ja tavad, mis tagavad kõige paremini siseturu direktiivide nõuetekohase ja õigeaegse ülevõtmise ning kasutama selliseid menetlusi ja tavasid, mis on kõnealuse liikmesriigi olukorras kõige tõhusamad, sest ühes liikmesriigis tõhusalt toimivad menetlused ja tavad ei pruugi toimida sama tõhusalt teises liikmesriigis.

               (19)

               Pidades silmas siseturu direktiivide hilinenud ülevõtmisest tingitud õiguslikku ebakindlust ja selgusetust, tuleks ettevõtteid ja kodanikke teavitada direktiivide mitteõigeaegsest ülevõtmisest ning täpsustada sellistel juhtudel kõnealuste ettevõtete ja kodanike õigused.

               (20)

               Kui rahvusparlamentidele esitatakse eelnõud rakendussätete kohta, peaks kõnealuste eelnõudega kaasas olema deklaratsioon nende vastavuse kohta ühenduse õigusaktidega teavitades seadusandjat sellest, kas asjakohane direktiiv võetakse nende abil üle täielikult või osaliselt.

               (21)

               Teatades komisjonile siseriiklike rakendussätetest tuleks ühtlasi teavitada, kas asjakohane direktiiv võetakse siseriiklikesse õigusaktidesse üle täielikult või osaliselt ning kas need on kooskõlas ühenduse õigusaktidega, ilma et see piiraks komisjoni rolli ja kohustusi asutamislepingu täitmise tagajana.

               (22)

               Kui liikmesriigid otsustavad viia läbi direktiivi ülevõtmise laiema seadusandliku tegevuse osana, võib see viia ülevõtmise tähtaja ületamiseni, samuti võib direktiivi ülevõtmiseks vajalikele tingimustele ja nõuetele lisatingimuste ja -nõuete kehtestamine takistada asjakohase direktiivi eesmärkide saavutamist,

         SOOVITAB KÄESOLEVAGA LIIKMESRIIKIDEL:

               1.

               Võtta korraldavaid või muid vajalikke meetmeid, et kõrvaldada kiiresti ja tõhusalt kõnealuste siseturu direktiivide nõuetekohase ja õigeaegse ülevõtmisega seotud juriidilise kohustuse jätkuvate rikkumiste sügavamad põhjused.

               2.

               Vaadata läbi lisas loetletud parimad tavad ning võtta vastu arvestades oma siseriiklike institutsiooniliste traditsioonidega need, mille tulemusena paraneb või võib paraneda siseturu direktiivide ülevõtmise kiirus või kvaliteet.

               3.

               Avaldada õigeaegselt nende siseturu direktiivide nimekiri, mida ei ole täielikult siseriiklikesse õigusaktidesse õigeaegselt üle võetud, ning teavitada ettevõtteid ja kodanikke ülevõtmata direktiividest tulenevatest õigustest, mis võivad neile teatavatel asjaoludel laieneda ja seda vaatamata asjaolule, et direktiivi pole veel üle võetud; kõnealune teave peaks olema kättesaadav vähemalt valitsuse veebisaidil.

               4.

               Tagada, et esitades rahvusparlamentidele siseriikliku eelnõu rakendussätete kohta, oleks nendega kaasas deklaratsioon kõnealuste sätete vastavuse kohta ühenduse õigusaktidega ning teave, kas nende rakendussätetega võetakse konkreetne direktiiv üle täielikult või osaliselt.

               5.

               Anda komisjonile siseriiklike rakendussätete teatavakstegemisel teada, et nendele teadaolevatel andmetel on kõnealused rakendusmeetmed kooskõlas ühenduse õigusaktidega ning kas kõnealuste sätetega võetakse asjakohane direktiiv üle täielikult või osaliselt.

               6.

               Hoiduda selliste tingimuste või nõuete lisamisest siseriiklikesse rakendussätetesse, mida ei ole vaja asjakohase direktiivi ülevõtmiseks, kui sellised tingimused või nõuded võivad takistada kõnealuse direktiivi eesmärkide saavutamist.

               7.

               Tagada direktiivi ülevõtmise läbiviimisel laiema seadusandliku tegevuse osana siseriiklikul tasandil ülevõtmise tähtajast kinnipidamine.

      Brüssel, 12. juuli 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Frederik BOLKESTEIN

      (1)  Siseturg hõlmab ka kolme EFTA riiki: Islandit, Liechtensteini ja Norrat, sest nad on ühinenud Euroopa Majanduspiirkonna lepinguga.

      (2)  Harbouri aruanne, A5 0026/2003 (ELT C 234, 30.9.2003, lk 55); Milleri aruanne, A5 0116/2004.

      (3)  EÜT C 221, 7.8.2001, lk 25; EÜT C 241, 7.10.2002, lk 180; ELT C 234, 30.9.2003, lk 55.

      (4)  ELT C 128, 29.5.2003, lk 48.

      (5)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

      (6)  KOM(2002) 725 (lõplik), 11.12.2002.

      (7)  KOM(2003) 238 (lõplik), 7.5.2003.
   LISA
   LIIKMESRIIKIDE TAVAD, MIS HÕLBUSTAVAD SISETURGU MÕJUTAVATE DIREKTIIVIDE NÕUETEKOHAST JA ÕIGEAEGSET ÜLEVÕTMIST SISERIIKLIKESSE ÕIGUSAKTIDESSE
   1.   Muuta nõuetekohane ja õigeaegne ülevõtmine püsivaks poliitiliseks ja tegevuse prioriteediks

               1.1.

               Üks valitsuse kõrge ametnik, minister või riigisekretär, määratakse vastutama kõikide siseturu direktiivide siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmise järelevalve ja liikmesriigi sellesisuliste tulemuste parandamise eest. Kõnealusele valitsuse liikmele pakub selles ülesandes olulist tuge valitsusjuht ning ministritele ja valitsusasutusele on selge, et valitsus peab nõuetekohast ja õigeaegset ülevõtmist esmatähtsaks.

               1.2.

               Kõikidele ministritele esitatakse korrapäraselt (näiteks kord kuus) aruanne ülevõtmise olukorra kohta kõikides ministeeriumides või valitsusorganites. Sellesisulisi tulemusi arutatakse korrapäraselt ministrite kohtumistel.

               1.3.

               Nõuetekohase ja õigeaegse ülevõtmise tagamiseks eraldatakse piisavad ressursid.

         2.   Püsiva järelevalve ja kooskõlastamise tagamine siseturu direktiivide ülevõtmisel poliitilisel ja haldustasandil

               2.1.

               Üks ministeerium või valitsusorgan vastutab ülevõtmise järelevalve eest tervikuna. Kõnealune ministeerium või organ kooskõlastab ülevõtmise selle eest vastutavate ministeeriumide ning autonoomsete, piirkondlike ja kohalike valitsusorganitega ning talle saadetakse ülevõtmise kava. Kõnealune ministeerium või organ tagab, et ülevõtmise olukorda arutatakse korrapäraselt (näiteks kord kuus) ministeeriumide juhtkonnaga. Kõnealune ministeerium või organ esitab korrapäraselt (näiteks kord kuus) aruande ülevõtmise järelevalve eest vastutavale ministrile või riigisekretärile. Kõnealune ministeerium või organ tegutseb ka siseriikliku koordinaatorina komisjoniga suhtlemisel seoses ülevõtmise olukorraga liikmesriigis.

               2.2.

               Iga ülevõtmist läbiviiv ministeerium ning autonoomne, piirkondlik ja kohalik valitsusorgan määrab ametnikud, kes vastutavad asjaomases ministeeriumis või organis ülevõtmise järelevalve eest ning on kõnealuses asutuses kontaktisikuks. Kõnealuste ametnike vahel seatakse sisse siseriiklik võrk.

               2.3.

               Väljastatakse suunised ülevõtmise läbiviimise kohta, millega tagatakse ülevõtmisel ühine lähenemisviis kõikides ametiasutustes.

               2.4.

               Ülevõtmise kohta peetakse keskset siseriiklikku andmebaasi. Kõnealusele andmebaasile on ligipääs kõigil ülevõtmisse kaasatud ministeeriumidel ning autonoomsetel, piirkondlikel ja kohalikel valitsusorganitele. Andmebaasis on iga direktiivi kohta järgmine teave: viited direktiivile ja selle objekt; ülevõtmise eest vastutav ministeerium või teine valitsusorgan ning asjaomase ministeeriumi või valitsusorgani vastutavad isikud; ülevõtmisse kaasatud teiste ministeeriumide ja valitsusorganite ning vastutavate isikute nimekiri; ülevõtmiseks vajalikud ressursid; ülevõtmise tähtaeg; direktiivi ülevõtmiseks vajalikud meetmed; ülevõtmise ajakava (sealhulgas parlamendi arutelud); ülevõtmise hetkeolukord; võimalikud raskused ülevõtmisel; ning kas hilinenud või mittenõuetekohase ülevõtmise korral on algatatud menetlusi rikkumiste suhtes. Iga hetk on võimalik koostada ülevaade ülevõtmise olukorrast nii liikmesriigi kohta tervikuna kui ministeeriumide lõikes eraldi.

               2.5.

               Vastutavale ministeeriumile või teisele valitsusorganile saadetakse enne ülevõtmise tähtaega meeldetuletus (näiteks kolm kuud ja uuesti üks kuu enne tähtaega).

               2.6.

               Kui tähtaeg on möödas, saadetakse viivitamata meeldetuletus nii ametiasutuse kui ministrite tasandil ning teavitatakse sellest rahvusparlamenti.

               2.7.

               Liikmesriigid küsivad komisjonilt ennetavalt ja õigeaegselt nõu ja abi ülevõtmise küsimustes. Vastutavate ametnike kindlakstegemiseks kasutatakse komisjoni kontaktisikute andmebaasi.

         3.   Tagada, et ettevalmistusi ülevõtmiseks hakatakse tegema aegsasti ning et nende eesmärgiks on nõuetekohane ja õigeaegne ülevõtmine

               3.1.

               Direktiiviga seotud läbirääkimiste eest vastutav ministeerium või teine valitsusorgan valmistab läbirääkimiste ajal, igal juhul enne direktiivi vastuvõtmist, ette ülevõtmise kava. Kava sisaldab iga direktiivi kohta järgmist teavet: viited direktiivile ja selle objekt; ülevõtmise eest vastutav ministeerium või teine valitsusorgan ning asjaomase ministeeriumi või valitsusorgani vastutavad isikud; ülevõtmisse kaasatud teiste ministeeriumide ja valitsusorganite ning vastutavate isikute nimekiri; ülevõtmiseks vajalikud ressursid; ülevõtmise tähtaeg; olemasolevate siseriiklike õigusaktide ja esildatud direktiivi sätete võrdlus; direktiivi ülevõtmiseks vajalikud meetmed; ning ülevõtmise ajakava (sealhulgas parlamendi arutelud). Kõnealune kava saadetakse ülevõtmise järelevalve eest tervikuna vastutavale ministeeriumile või valitsusorganile lühikese aja (näiteks nelja nädala) jooksul pärast direktiivi avaldamist Euroopa Liidu Teatajas et tagada ülevõtmise andmebaasi ajakohastamine.

               3.2.

               Seadusaktide väljatöötamisega alustatakse enne direktiivi avaldamist Euroopa Liidu Teatajas või niipea, kui see on Euroopa Liidu Teatajas avaldatud.

               3.3.

               Ülevõtmise eest vastutav ministeerium või teine valitsusorgan valmistab ette vastavustabeli, millega nähakse ette, kuidas direktiivi iga säte võetakse üle siseriiklikesse õigusaktidesse. Kõnealune tabel on kaasas kõikide siseriiklike eelnõudega rakendussätete kohta nende saatmisel parlamenti või valitsusele, et hõlbustada arutelusid, samuti kõikide teatistega, mis saadetakse komisjonile siseriiklike rakendussätete kohta.

               3.4.

               Välditakse direktiivi ülevõtmiseks tarbetute lisasätete kehtestamist. Kõnealuste sätete lisamise korral põhjendab vastutav ministeerium või teine valitsusorgan nende vajalikkust ning kinnitab, et see ei too ülevõtmisel kaasa viivitusi.

               3.5.

               Vastavalt võimalustele kaasatakse direktiivide läbirääkimiste eest vastutavad liikmesriikide ametnikud ka direktiivide siseriiklikesse õigusaktidesse ülevõtmise protsessi. Kui see ei ole võimalik, teevad kõnealused ametnikud tihedat koostööd ülevõtmise eest vastutavate isikutega. Igal juhul hoiavad direktiivide osas läbirääkimisi pidavad ametnikud kõnealuste läbirääkimiste ajal neid ametnikke, kes tegelevad direktiivi ülevõtmisega, kursis olukorraga, et tagada kõigi võimalike ülevõtmisel tekkivate probleemide tõstatamine ja lahendamine enne direktiivi vastuvõtmist.

               3.6.

               Kõiki direktiivi ülevõtmisega seotud autonoomseid, piirkondlikke või kohalikke valitsusorganeid hoitakse kursis läbirääkimiste käiguga.

               3.7.

               Siseriiklikest rakendussätetest teavitatakse komisjoni elektrooniliselt.

         4.   Tihe koostöö siseturu direktiivide ülevõtmisse kaasatud rahvusparlamendi, piirkondlike ja kohalike autonoomsete parlamentidega, et tagada nõuetekohane ja õigeaegne ülevõtmine

               4.1.

               Parlamentidele saadetakse ettepanekud direktiivide kohta niipea, kui komisjon need esitab ning kõnealuseid parlamente teavitatakse arengutest direktiividega seotud läbirääkimistel.

               4.2.

               Parlamendid saavad korrapäraselt (näiteks iga kolme kuu tagant) aruandeid ülevõtmise edusammude kohta; direktiivide kohta, mille ülevõtmine on hilinenud ning menetluste kohta, mille on algatatud komisjon seoses hilinenud või mittenõuetekohase ülevõtmisega.

               4.3.

               Parlamentidele edastatakse koos siseriiklike õigusaktide eelnõudega ülevõtmise ajakava, selgelt osutatud tähtaeg, kõik ettevalmistatud vastavustabelid ja valitsuse deklaratsioon selle kohta, et siseriiklik rakendusmeede on kooskõlas ühenduse õigusaktidega.

               4.4.

               Parlamendid saavad varakult (näiteks kolm kuud enne ülevõtmise tähtaega) valitsuselt hoiatuse ülevõtmise tähtaja lähenemise kohta. Samuti teavitatakse neid tähtaja möödumisest.

               4.5.

               Valitsus ergutab parlamente tulema direktiivide õigeaegsel ülevõtmisel toime ettenähtud aja piires.

         5.   Võtta kiired, selged ja tõhusad meetmed direktiivide osas, mille ülevõtmisega on hilinetud

               5.1.

               Võetakse kõik vajalikud meetmed, et tagada kõigi õigeaegselt ülevõtmata direktiivide ülevõtmine esimesel võimalusel pärast ülevõtmise tähtaja möödumist.

               5.2.

               Kui ühe või mitme direktiivi ülevõtmisega on hilinetud, ergutatakse parlamente leidma esimesel võimalusel selliste direktiivide ülevõtmiseks vajalik lisaaeg ja kõrvaldama kõik menetlustega seotud viivituste põhjused.

               5.3.

               Liikmesriigid avaldavad õigeaegselt ülevõtmata direktiivide nimekirja ning teatavad ettevõtetele ja kodanikele, et neile võivad laieneda teatavatel asjaoludel mitteülevõtmisele vaatamata ülevõtmata direktiividest tulenevad õigused.

               5.4.

               Kui direktiive ei suudeta endiselt õigeaegselt üle võtta, uurivad liikmesriigid, kui palju on võimalik seadusandliku menetlust direktiivide ülevõtmiseks parlamendis lühendada. Kaalutakse vastuvõtmist ühe lugemisega või kiirendatud korras.

               5.5.

               Kui direktiive ei suudeta endiselt õigeaegselt üle võtta ning kui see on lubatud liikmesriigi põhiseaduse või siseriikliku õiguskorraga, kaalutakse ülevõtmiseks kasutada valitsuse määrusi, kui see ülevõtmist kiirendab.


title: Nõukogu soovitus, 8. märts 2016, euroala majanduspoliitika kohta

text:
               11.3.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 96/1

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. märts 2016,
   euroala majanduspoliitika kohta
   (2016/C 96/01)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 136 koostoimes artikli 121 lõikega 2,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjoni 2015. aasta sügisprognoosi kohaselt jätkub euroala majanduse elavnemine mõõdukas tempos. Euroala majanduskasvu toetamiseks ja kiirendamiseks tuleb võtta pidevalt poliitikameetmeid, et toetada tasakaalustatud kohandamist era- ja avalikus sektoris, parandada kohanemisvõimet ning suurendada majanduse konkurentsivõimet ja kasvupotentsiaali keskmises ja pikas perspektiivis. Kasvutempot pärsivad viimase majandus- ja finantskriisi järelmõjud, sealhulgas käimasolev maksebilansi tasakaalustamine, avaliku ja erasektori kõrge võlatase, kõrge töötuse määr ning liikmesriikide töö- ja tooteturgude struktuuri püsiv jäikus. Investeerimine on nende tegurite tõttu endiselt nõrk, kuid olukorda mõjutavad ka muud vajakajäämised, nagu ebasoodne ettevõtluskeskkond, ebatõhus avalik haldus ja rahastamisele juurdepääsu tõkked.

               (2)

               Tootlikkust parandavate ja kasvupotentsiaali suurendavate ambitsioonikate struktuurireformide rakendamist tuleb tõhustada kooskõlas komisjoni 2016. aasta majanduskasvu analüüsis kõikidele liikmesriikidele seatud poliitikaprioriteetidega. Kui struktuurireformid toimuvad liikmesriikides korraga, võivad need eelkõige tänu kaubandus- ja finantskanalite kaudu ülekanduvale positiivsele mõjule tuua kasu kogu euroalale. Tööturgude paindlikumaks muutmiseks läbiviidavate reformide teatavast edenemisest hoolimata on erinevused euroalal endiselt suured, eelkõige pikaajalise ja noorte tööpuuduse määra osas. Need liikmesriigid, kes viisid enne kriisi ellu laiaulatuslikke tööturu- ja sotsiaalkaitsereforme, on suutnud majanduslanguse tingimustes paremini tööhõivet toetada ja sotsiaalset õiglust säilitada. Sellised reformid hõlmavad paindlikke ja usaldusväärseid töölepinguid, laiahaardelisi elukestva õppe strateegiaid, tõhusaid aktiivseid tööturumeetmeid ning piisavaid ja jätkusuutlikke sotsiaalkaitsesüsteeme. Tulemusi võib aidata parandada ka tööjõu maksukiilu vähendamine, eriti väikese sissetulekuga töötajate puhul, ja õiglaste maksusüsteemide tagamine.

               (3)

               Reformide asjakohane kavandamine ja kiire rakendamine võivad aidata toime tulla euroalal olemasoleva tasakaalustamatusega ja vältida uute tasakaalustamatuste tekkimist. Parimate tulemuste suunas ühtlustamisele võivad kaasa aidata eurorühma temaatilised arutelud, mille puhul pööratakse suuremat tähelepanu võrdlusuuringutele, parimate tavade järgimisele ja vastastikuse surve avaldamisele. Seepärast peaks eurorühm veelgi tõhustama temaatilisi arutelusid, mis käsitlevad majandus- ja rahaliidu toimimise seisukohast oluliste valdkondade reforme; samuti tuleks korrapäraselt kontrollida, kuidas euroala liikmesriigid reforme rakendavad, ja hinnata, kuidas edeneb makromajandusliku tasakaalustamatuse menetluse raames tasakaalustamatuse korrigeerimine.

               (4)

               Eelarvepoliitika on majandus- ja rahaliidu esmatähtis ühine huvi. Liikmesriikide vastutustundlik eelarvepoliitika, mille puhul peetakse kinni ühistest eelarve-eeskirjadest, on äärmiselt oluline, et toetada võla jätkusuutlikkust ning võimaldada eelarvestabilisaatoritel toimida ja pehmendada riigispetsiifilisi vapustusi. Lisaks on oluline saavutada kogu euroalal tervikuna selline asjakohane eelarvepoliitika, milles on tasakaalus pikaajaline eelarveline jätkusuutlikkus ja lühiajaline makromajanduslik stabiliseerimine, ning vältida protsüklilist eelarvepoliitikat. Eelarvepoliitiliste meetmete vajadus sõltub iga liikmesriigi olukorrast seoses stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmisega ning liikmesriigid peaksid samuti arvestama stabiliseerimisega seotud vajadusi ja euroala riikide vahel võimalikku ülekanduvat mõju. See eeldab, et euroala riikide eelarvepoliitika koordineerimist tuleb tugevdada, järgides täielikult stabiilsuse ja kasvu pakti. Selles kontekstis ning võttes arvesse üldist makromajanduslikku olukorda ja majanduskasvu ohustavaid tegureid, näib 2016. aastal euroalal eeldatav üldine neutraalne eelarvepoliitika asjakohane. Arvestades, et SKP lõhe peaks prognoosi kohaselt järk-järgult vähenema, tuleks 2017. aastal riikide eelarvepoliitikas vältida protsüklilisust ja eelarvepuhvrite taastamiseks vähendada valitsemissektori võlga. Seda tuleks 2016. aasta kevadel ajakohastatud stabiilsusprogrammide koostamisel silmas pidada, võttes arvesse viimaseid majanduse ja eelarvega seotud suundumusi. Eelarvestrateegiate sisu ei soodusta veel piisavalt majanduskasvu. Nagu on rõhutatud 14. juulil 2015 vastu võetud nõukogu soovituses, (3) peaksid euroala liikmesriigid pidama riigi rahanduse kvaliteedi ja jätkusuutlikkuse parandamise üle temaatilisi arutelusid.

               (5)

               Pangandusliit peab hakkama täiel määral toimima. Esiteks pidid kõik liikmesriigid täielikult ja viivitamata üle võtma Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/59/EL (4) („pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiiv”). Teiseks töötatakse üleminekuperioodil, mis on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) nr 806/2014, (5) välja ühtse kriisilahendusfondi fiskaalselt neutraalne ühine kaitsemeede mis hakkab täielikult toimima üleminekuperioodi lõpuks, kui ühtse kriisilahendusfondi vahendid on täielikult ühiskasutusse võetud. Edusammud vaadatakse läbi varsti pärast ühtse kriisilahendusfondi jõustumist. Ühine kaitsemeede on fiskaalselt neutraalne ka keskpikal perioodil ning tagab võrdväärse kohtlemise kõigis osalevates liikmesriikides ning kulude puudumise pangandusliidus mitteosalevatele liikmesriikidele. Pärast ühtse kriisilahendusfondi jõustumist ja kui osalevad liikmesriigid on ratifitseerinud valitsustevahelise lepingu ning täielikult võtnud üle pankade finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse direktiivi, teevad liikmesriigid kokkuvõtte üleminekulaenude sisseviimise kohta ja kaaluvad edasisi samme ning ajastust ühise kaitsemeetmega tehtava töö suhtes, et tagada selle täielik toimimine üleminekuperioodi lõpuks. Liikmesriigid kaaluvad 2016. aastal täiendavalt pangandusliidu tugevdamiseks vajalikke meetmeid. Lisaks andis komisjon pangandusliidu edasiseks arendamiseks 24. novembril 2015 välja teatise „Pangandusliidu loomise lõpuleviimine”.

               (6)

               Finantsturgude tingimused püsivad euroalal üldiselt soodsad, võttes arvesse rahapoliitika toetavat kurssi. Erasektori majanduse endiselt nõrgad põhinäitajad ja suur finantsvõimendus pärsivad aga jätkuvalt pangalaenude nõudlust ja seeläbi majanduskasvu. Pankade bilanssi survestab endiselt viivislaenude suur maht, mis takistab laenutegevust. Liidu liikmesriikide erinevad ja kohati puudulikud maksejõuetussüsteemid aeglustavad erasektori võla vähendamist ja pärsivad investeerimist.

               (7)

               Kuigi majandus- ja rahaliidu ülesehituse tugevdamisel on viimasel ajal edusamme tehtud, tuleb jätkata tööd selle lõplikuks väljakujundamiseks. 22. juunil 2015 esitatud aruandes „Euroopa majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimine”, mille koostas Euroopa Komisjoni president tihedas koostöös Euroopa Ülemkogu eesistuja, Euroopa Keskpanga presidendi, eurorühma esimehe ja Euroopa Parlamendi presidendiga, on esitatud kava majandus- ja rahaliidu väljakujundamiseks 2025. aastaks. 21. oktoobril 2015 võttis komisjon koos Euroopa Parlamendi, nõukogu ja Euroopa Keskpangaga vastu teatise „Majandus- ja rahaliidu lõpuleviimiseks võetavate meetmete kohta”, milles on esitatud esimesed viie juhi aruande järelmeetmeid käsitlevad ettepanekud. Euroala liikmesriigid peaksid võtma ühisvastutuse ning rakendama õigeaegselt, avatud ja läbipaistval viisil majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimise lühiajalised ja keskmise tähtajaga meetmed. Et edendada euroalal lähenemist, hõlmavad ettepanekud Euroopa poolaasta euroala mõõtme tugevdamise meetmeid; selleks tuleks muu hulgas avaldada euroala käsitlevad soovitused varem, et tuvastada varakult ühised probleemid ja koguda teavet Euroopa poolaasta hilisemas etapis vastu võetavate, euroala liikmesriikidele suunatud riigipõhiste soovituste koostamiseks. Euroala liikmesriigid peaksid samuti töötama avatud ja läbipaistval viisil täiendavate pikemaajaliste algatustega majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimiseks,

         SOOVITAB euroala liikmesriikidel iseseisvalt ja ühiselt võtta eurorühma raames aastatel 2016-2017 järgmisi meetmeid.

               1.

               Kohaldada poliitikat, mis toetab majanduse elavdamist, edendab lähenemist, hõlbustab makromajandusliku tasakaalustamatuse korrigeerimist ja parandab kohanemisvõimet. Selleks on vaja liikmesriikidel, eriti neil, kellel on suur erasektori ja välisvõlg, rakendada reforme, mis suurendavad tootlikkust, edendavad töökohtade loomist ning parandavad konkurentsivõimet ja ettevõtluskeskkonda. Suure jooksevkonto ülejäägiga liikmesriikidel on vaja rakendada esmajärjekorras selliseid meetmeid, sh struktuurireforme, mis aitavad tugevdada nende sisenõudlust ja kasvupotentsiaali.

               2.

               Viia ellu reformid, mis ühendavad endas järgmisi komponente: i) paindlikud ja usaldusväärsed töölepingud, mis edendavad tööturustaatuste vahelist sujuvat liikumist ja hoiavad ära tööturu lõhestumise; ii) igakülgsed elukestva õppe strateegiad; iii) tõhus poliitika, millega aidata töötutel tööturule tagasi pöörduda, iv) piisavad ja jätkusuutlikud sotsiaalkaitsesüsteemid, mis panustavad tulemuslikult ja tõhusalt nii sotsiaalse kaasatuse kui ka tööturule integreerimise edendamisse inimese kogu eluea vältel, ning v) avatud ja konkurentsivõimelised toote- ja teenuseturud. Vähendada maksukiilu, eriti väikese sissetulekuga töötajate puhul, ja teha seda eelarveneutraalsel viisil, et soodustada töökohtade loomist.

               3.

               Teostada eelarvepoliitikat täielikus kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. 2016. aastal euroalal üldise neutraalse eelarvepoliitika eesmärk näib asjakohane, kajastamaks pikaajalise eelarvelise jätkusuutlikkuse ja lühiajalise makromajandusliku stabiliseerimise tasakaalu. 2017. aastal vähendada valitsemissektori võlga, et taastada eelarvepuhvrid, ja vältida samal ajal protsüklilisust. Eristada iga liikmesriigi poolt eelarve kohandamiseks tehtud pingutusi, võttes arvesse iga liikmesriigi olukorda seoses stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmisega ning arvestades stabiliseerimisega seotud vajadusi ja samuti euroala liikmesriikide vahel ülekanduvat mõju. Selleks tuleb stabiilsusprogrammide ja eelarvekavade kontekstis üle vaadata euroala eelarvepoliitika.

               4.

               Hõlbustada pankade viivislaenude järkjärgulist vähendamist ning täiustada ettevõtjate ja kodumajapidamiste suhtes kohaldatavaid maksejõuetusmenetlusi. Liikmesriikides, kellel on suur erasektori võlg, edendada finantsvõimenduse korrapärast vähendamist, sealhulgas hõlbustades jätkusuutmatute erasektori võlgade probleemi lahendamist.

               5.

               Teha avatult ja läbipaistvalt ning siseturgu täielikult toetades tööd majandus- ja rahaliidu loomise lõpuleviimiseks ning analüüsida edasi viie juhi aruandes sisalduvate pikemaajaliste meetmete õiguslikke, majanduslikke ja poliitilisi aspekte.

      Brüssel, 8. märts 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Nõukogu 14. juuli 2015. aasta soovitus euroalasse kuuluvate liikmesriikide majanduspoliitika üldsuuniste rakendamise kohta (ELT C 272, 18.8.2015, lk 98).

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. mai 2014. aasta direktiiv 2014/59/EL, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 190).

      (5)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määrus (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT L 225, 30.7.2014, lk 1).