Tähtis õiguslik teade

|

52005SC1793

Soovitus Nõukogu otsus millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi, et tagada ühenduse osavõtt Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni raames Singapuris 13.–31. märtsil 2006 toimuvast diplomaatilisest konverentsist kaubamärgiõiguse läbivaadatud lepingu vastuvõtmiseks  /* SEK/2005/1793 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.1.2006SEK(2005)1793 lõplikSoovitusNÕUKOGU OTSUSmillega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi, et tagada ühenduse osavõtt Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni raames Singapuris 13.–31. märtsil 2006 toimuvast diplomaatilisest konverentsist kaubamärgiõiguse läbivaadatud lepingu vastuvõtmiseks.(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. Lepingu eesmärkÜlemaailme Intellektuaalomandi Organisatsioon korraldab 13.–31. märtsil 2006 Singapuris diplomaatilise konverentsi, et välja töötada ja vastu võtta läbivaadatud kaubamärgiõiguse leping.27. oktoobril 1994 Genfis sõlmitud kaubamärgiõiguse leping (Trademark Law Treaty 1994, edaspidi „TLT 1994“) hõlmab menetlussätteid, mille eesmärk on lihtsustada kaubamärkidega seotud haldusmenetlusi. Selles ei käsitleta peamisi kaubamärkide alaseid eeskirju. See ei lähe üheski aspektis vastuollu muude rahvusvaheliste dokumentidega, eelkõige intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga (Agreement on Trade Related Aspects of Intellectual Property Rights, edaspidi „TRIPS-leping 1994“). Kaubamägiõiguse leping täiendab viimatinimetatud lepingut.Alates 1994. aastast on kaubamärkide registreerimiseks vajalikke haldusmenetlusi kasutajate huvides lihtsustatud. Siiski tuleks teatavaid menetlustega seotud aspekte täpsustada või lisada. Seepärast on kaubamärkide, tööstusdisainilahenduste ja geograafiliste tähiste alaline komitee seitsme istungjärgu jooksul tegelenud TLT 1994 läbivaatamisega eelkõige selleks, et kokku kutsuda TLT assamblee ning lisada lepingusse klauslid dokumentide elektroonilise esitamise ja muude menetluste kohta. Arutelu peeti järgmistest dokumentidest lähtudes.Läbivaadatud leping ja rakenduseeskirjad: „põhiettepanek“ (dokument TLT/DC/3,3. jaanuar 2005)Diplomaatilise konverentsi eesmärk on vastu võtta uus, läbivaadatud leping.2. Diplomaatilise konverentsi töökordDiplomaatiline konverents peab kindlaks määrama oma töökorra selleks väljatöötatud kava (TLT/R/PM/2, 3. jaanuar 2005) alusel. Kava koostamisel järgiti suures osas tööstusdisainilahenduste rahvusvahelise registreerimise Haagi kokkuleppe uue redaktsiooni vastuvõtmiseks 1999. aasta juunis ja juulis peetud diplomaatilise konverentsi kodukorda.Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni liikmesriikide delegatsioone nimetatakse lihtliikmete delegatsioonideks. Tehakse ettepanek kutsuda Euroopa Ühenduse delegatsioon osalema eriliikme delegatsiooni nimetuse all. Eriliikme delegatsioonil oleks diplomaatilisel konverentsil samasugune staatus kui lihtliikme delegatsioonil, välja arvatud õigus kuuluda volituste kontrollimise komisjoni ning hääleõigus (vt dokumendi TLT/R/PM/2 punkt 7). Võimaluse korral võetakse kõik otsused vastu ühehäälselt.3. Ühenduse huvid kavandatava lepingu puhulMuudetud leping puudutab Euroopa Ühendust seetõttu, et juhul kui ühendus peaks tulevikus lepinguga ühinema, võidakse kavandatavaid sätteid kohaldada ühenduse kaubamärgi suhtes.[1] Riikide kaubamärkide puhul ühtlustab ühendus praegu[2] neid aspekte, mis ei ole kavandatava lepinguga hõlmatud. Niisiis on liikmesriikide ülesanne teatavaks teha oma arvamused riiklike kaubamärkidega seotud küsimustes.Ühenduse kaubamärk kuulub õigustatult ühenduse pädevusse.Ühenduse kaubamärk ei asenda riikide kaubamärke, vaid kujutab endast täiendavat omaette süsteemi, mis kehtib kogu ühenduses. Ühenduse kaubamärk ja riikide kaubamärgid eksisteerivad kõrvuti, nad on juriidiliselt iseseisvad ja teineteisest sõltumatud nii kohaldatavate põhieeskirjade ja menetluseeskirjade kui ka neid välja andvate asutuste poolest.Ühenduse ülesanne on hoolitseda selle eest, et uus muudetud leping ei oleks vastuolus määrusega (EÜ) nr 49/94 ühenduse kaubamärgi kohta. Seda tuleb teha ühenduse võimalikku tulevast lepinguga ühinemist silmas pidades.4. Peamised lepinguga hõlmatud küsimused, mille üle arutleti, on järgmised.Peamised lepinguga hõlmatud küsimused, mille üle arutleti, on järgmised.Kaubamärgid, mille suhtes lepingut kohaldatakse (artikkel 2).Võimalus kohaldada praegust lepingut mittevisuaalsete kaubamärkide suhtes (helilised või haistmismeele abil tajutavad märgid), kui see on ette nähtud siseriikliku õigusega.Dokumentide elektrooniline esitamine (artikkel 8)Võimalus saata lepinguosaliste ametiasutustele dokumente elektroonilisel teel.Kergendavad meetmed tähtaja ületamise korral (artikkel 14)Tähtaja ületamise korral võetavate kergendavate meetmete osas võimalus näha tähtaja ületamise järel ette üks või mitu järgmistest meetmetest: tähtaja pikendamine, menetluse jätkamine või õiguste ennistamine.Litsentsid (artikkel 17)Litsentside registreerimistaotluste ühtlustamist ja lihtsustamist käsitlevad sätted ning sätted, mis käsitlevad omaniku õigusi juhul, kui kaubamärki kasutatakse litsentsi alusel.Assamblee (artikkel 24)Lepinguosaliste assamblee loomine, mis võimaldab muuta lepingut või teha muid toiminguid ilma diplomaatilist konverentsi kokku kutsumata. Assamblee otsuste vastuvõtmisel võib iga lepinguosaline, kes on valitsustevaheline organisatsioon (näiteks Euroopa Ühendus), oma liikmesriikide asemel hääletamises osaleda, kusjuures tema häältearv on võrdne tema lepinguosalistest liikmesriikide arvuga. Ükski valitsustevaheline organisatsioon ei võta hääletamisest osa, kui mõni tema liikmesriik kasutab oma hääleõigust, ja vastupidi. Tegemist on samasuguse korraga kui Haagi kokkuleppe Genfi redaktsiooni puhul ja Euroopa Ühendus on seda korda tunnustanud.SoovitusNÕUKOGU OTSUSmillega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi, et tagada ühenduse osavõtt Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni raames Singapuris 13.–31. märtsil 2006 toimuvast diplomaatilisest konverentsist kaubamärgiõiguse läbivaadatud lepingu vastuvõtmiseksON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Ainus artikkelDiplomaatilisel konverentsil, mis toimub Ülemaailmse Intellektuaalomandi Organisatsiooni raames Singapuris 13.–31. märtsil 2006 eesmärgiga võtta vastu kaubamärgiõiguse läbivaadatud leping, volitatakse komisjoni nõukogu määratud erikomiteega konsulteerides ja lisas esitatud läbirääkimissuuniste kohaselt pidama läbirääkimisi küsimuste üle, mis on seotud ühenduse kaubamärgiga ja ühenduse osalusega kavandatavas lepingus.Brüssel,Nõukogu nimeleesistujaLISALÄBIRÄÄKIMISSUUNISED1. Komisjon peab tagama, et kavandatava muudetud lepingu sätted oleksid kooskõlas ühenduse kaubamärgi süsteemiga, mis on sätestatud nõukogu määruses (EÜ) 40/94 ning kõigi nimetatud määruse rakendusmeetmetes.Komisjon peab tagama, et see ei lähe üheski aspektis vastuollu muude rahvusvaheliste dokumentidega, eelkõige intellektuaalomandi õiguste kaubandusaspektide lepinguga (TRIP-leping 1994).2. Komisjon peab tagama, et läbivaadatud leping sisaldab meetmeid, mis võimaldavad ühendusel saada kavandatava läbivaadatud lepingu osaliseks.Lisaks peab komisjon tagama, et Euroopa Ühendus võib oma liikmesriikide asemel osa võtta lepinguosaliste assamblee otsuste vastuvõtmisest häältearvuga, mis on võrdne nende ühenduse liikmesriikide arvuga, kes on kõnealuse lepingu osalised.3. Komisjon teavitab nõukogu korrapäraselt läbirääkimiste käigust ja tekkivatest probleemidest.[1] EÜT L 11, 14.1.1994, lk. 1. Määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 422/2004 (EÜT L 70, 9.3.2004, lk 1)[2] Nõukogu 21. detsembri 1988. aasta direktiiv 89/104/EMÜ kaubamärke käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta.


				|

		52012PC0116

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega muudetakse otsust 2011/734/EL, mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid /* COM/2012/0116 final - 2012/ () */

			   	SELETUSKIRI
Nõukogu otsusega
2011/734/EL on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 9 ja artikli
136 alusel kindlaks määratud Kreeka eelarvedistsipliini koordineerimise ja
järelevalve meetmed ning sätestatud Kreeka jaoks majanduspoliitilised suunised.
Otsuse järgimine ei ole oluline mitte ainult
ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse seisukohast, vaid ka seoses Kreeka
rahastamisega euroala liikmesriikide poolt Euroopa Finantsstabiilsuse Fondi
raames.
Nõukogu otsusega 2011. aastaks kehtestatud valitsemissektori
eelarve puudujäägi (ESA95 alusel) piirmäärast ei ole kinni peetud. 2012.
aastaks võttis valitsus vastu eelarve, mille eesmärk on pidada kinni nõukogu
otsuses kehtestatud eesmärgist, ning ta on võtnud meetmeid, mis tagaksid
järgnevatel aastatel eelarvepuudujäägi täiendava vähenemise.
Praeguste hinnangute ja prognooside kohaselt
on 2011.–2014. aastal majandus palju nõrgem, kui prognoositi nõukogu otsuste
2010/320/EL ja 2011/734/EL vastuvõtmise ajal. 2012. aasta veebruaris teatas
Kreeka valitsus meetmetest, mille eesmärk on vähendada esmast eelarvepuudujääki
2012. aastal, sh lisaeelarve vastuvõtmisest. 2012. aasta märtsis viis Kreeka
läbi võlavahetuse, mis vähendas oluliselt intressikulusid 2012. aastal ja
järgnevatel aastatel ning aitas valitsemissektori võlga jätkusuutlikumaks
muuta.
Seda arvestades on iga-aastased eesmärgid vaja
läbi vaadata, pidades samal ajal kinni ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtajast. Eesmärgid, mis on väljendatud esmase ülejäägi suhtena
SKPsse (-1,0 % 2012. aastal, +1,8 % 2013. aastal ja +4,5 % 2014.
aastal) , näivad asjakohased, pidades silmas ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamise tähtaega, milleks on 2014. aasta, ja vajadust parandada võla
jätkusuutlikkust.
Kreeka ametiasutused, komisjoni talitused ning
EKP ja IMF on aktiivselt arutanud majanduspoliitiliste tingimuste
ajakohastamist Kreeka majanduse kohandamise programmi vastastikuse mõistmise
memorandumis. Kõnealustel aruteludel ei käsitletud mitte ainult eelarve
konsolideerimise meetmeid, vaid ka vajadust edendada kõnealuste meetmetega
majanduskasvu ja vähendada nende mis tahes sotsiaalset mõju.
Komisjoni on vastu võtnud soovituse nõukogu
otsuse kohta, millega muudetakse otsust 2011/734/EL, edastanud selle nõukogule.
Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega muudetakse otsust 2011/734/EL, mis on
adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve järelevalvet
ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi
kõrvaldamiseks võtma puudujääki vähendavaid meetmeid
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut (ELi toimimise leping), eriti selle artikli 126 lõiget 9 ja artiklit
136,
võttes arvesse komisjoni soovitust
ning arvestades järgmist:
(1)       ELi toimimise lepingu artikli
136 lõike 1 punktiga a nähakse ette võimalus võtta meetmeid nende
liikmesriikide suhtes, mille rahaühik on euro, et tugevdada asjaomaste
liikmesriikide eelarvedistsipliini koordineerimist ja järelevalvet.
(2)       ELi toimimise lepingu
artiklis 126 on sätestatud, et liikmesriigid hoiduvad ülemäärasest
valitsemissektori eelarve puudujäägist, ning sellega on ette nähtud ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetlus. Stabiilsuse ja kasvu pakt, mille ennetavate
sätetega rakendatakse ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust, on raamistik,
millega toetatakse usaldusväärse eelarvepositsiooni kiiret taastamist
soodustavat valitsuse poliitikat, võttes arvesse majanduse olukorda.
(3)       Nõukogu otsustas 27. aprillil
2009 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu (EÜ asutamisleping) artikli 104
lõikega 6, et Kreekal on ülemäärane eelarvepuudujääk.
(4)       Nõukogu võttis 10. mail 2010
ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 9 ja artikli 136 alusel vastu otsuse
2010/320/EL,[1]
mis on adresseeritud Kreekale eesmärgiga tugevdada ja tõhustada eelarve
järelevalvet ning millega teatatakse Kreekale, et ta peab võtma puudujääki
vähendavaid meetmeid, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2014.
aastaks. Nõukogu kehtestas ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise
tähtajaks 2014. aasta ning määras kindlaks iga-aastased valitsemissektori
eelarve puudujäägi eesmärgid.
(5)       Nõukogu otsust 2010/320/EL on
korduvalt oluliselt muudetud. Kuna otsusesse tuli teha uusi muudatusi,
sõnastati see 12. juulil 2011 selguse huvides nõukogu otsuse 2011/734/EL[2] kaudu uuesti.
(6)       Praeguste hinnangute ja
prognooside kohaselt on 2011.–2014. aastal majandus palju nõrgem kui nõukogu
otsuste 2010/320/EL ja 2011/734/EL vastuvõtmise ajal prognoositi.
Majandustegevus on prognooside kohaselt vähenenud 2011. aastal 6,8 protsenti.
Komisjoni praeguste prognooside kohaselt väheneb Kreeka reaalne SKP 4,7
protsenti 2012. aastal, püsib muutumatuna 2013. aastal ning kasvab 2,5
protsenti 2014. aastal. Nominaalne SKP vähenes 5,2 protsenti 2011. aastal ning
prognooside kohaselt peaks see vähenema 5,4 protsenti 2012. aastal ja 0,4
protsenti 2013. aastal, enne kui see suureneb 2,5 protsenti 2014. aastal.
(7)       2012. aasta veebruaris teatas
Kreeka valitsus meetmetest, mille eesmärk on vähendada esmast eelarvepuudujääki
2012. aastal, sh lisaeelarve vastuvõtmisest. Kõnealuste meetmete üle on Kreeka
ametiasutused ja komisjoni talitused pidanud ulatuslikke arutelusid.
Kõnealustel aruteludel ei käsitletud mitte ainult eelarve konsolideerimise
meetmeid, vaid ka vajadust edendada kõnealuste meetmetega majanduskasvu ja
vähendada nende mis tahes sotsiaalset mõju.
(8)       2012. aasta märtsis käivitas
Kreeka võlavahetuse, mis vähendab oluliselt võlataset ja intressikulusid 2012.
aastal ja järgnevatel aastatel ning aitab valitsemissektori võlga
jätkusuutlikumaks muuta.
(9)       Eespool esitatud kaalutlusi
silmas pidades näib asjakohane teha otsuses 2011/734/EL mitu muudatust, mis
hõlmaksid ka eelarve kohandamise kava, jättes samas muutmata ülemäärase
puudujäägi kõrvaldamiseks kehtestatud tähtaja,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Otsust
2011/734/EL muudetakse järgmiselt.
1.         Artikli
1 lõiked 2 ja 3 asendatakse järgmistega:
            „2)       Ülemäärase
eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele suunatud kohandamiskava eesmärk on
valitsemissektori eelarve esmane puudujääk (puudujääk ilma intressikuludeta), mis
ei ületa 2,037 miljardit eurot (1,0 % SKPst) aastal 2012, ning esmane
ülejääk vähemalt 3,652 miljardit eurot (1,8 % SKPst) 2013. aastal ja 9,352
miljardit eurot (4,5 % SKPst) 2014. aastal. Võlavahetuse järel on kõnealused
esmase puudujäägi/ülejäägi eesmärgid kooskõlas kogupuudujäägiga, mis on 14,811
miljardit eurot (7,3 % SKPst) 2012. aastal, 9,462 miljardit eurot
(4,7 % SKPst) 2013. aastal ja 4,499 miljardit eurot (2,2% SKPst)
2014. aastal. Selleks peab struktuurne eelarvepositsioon aastatel 2009–2014 paranema
vähemalt 10 % SKPst. Varade (finants-ja mittefinantsvarad)
privatiseerimisest saadav tulu ning summad, mis euroala liikmesriigid maksavad
Kreekale tulevase tulu arvelt, mis laekub nende keskpankadele Kreeka
võlakirjadelt, ei vähenda eelarve konsolideerimise vajadust ning neid ei võeta
kõnealuste eesmärkide hindamisel arvesse.
            3)         Lõikes
2 osutatud kohandamiskava on kooskõlas valitsemissektori konsolideeritud võla
muutusega 2012. aastal -26,954 miljardit eurot, 2013. aastal 6,775 miljardit
eurot ja 2014. aastal 1,492 miljardit eurot.”
2.         Artikli
2 lõike 7 järele lisatakse järgmine lõige:
            „7a.      Kreeka
võtab viivitamata järgmised meetmed:
a)         ravimitele
tehtavate kulutuste vähendamine vähemalt 1,076 miljardi euro võrra 2012.
aastal;
b)         haiglaarstide
ületunniöö tasustamisele kuluva summa vähendamine vähemalt 50 miljoni euro
võrra 2012. aastal;
c)         sõjaliste
materjalide hangete vähendamine 300 miljoni euro võrra (sularaha ja tarned)
2012. aastal;
d)         kohaliku
tasandi valitavate ametikohtade ja nendega seotud töötajate tasustamise
vähendamine 10 protsendi võrra 2012. aastal ning abilinnapeade ja nendega
seotud töötajate arvu vähendamine 2013. aastal eesmärgiga hoida kokku vähemalt
9 miljonit eurot 2012. aastal ja 28 miljonit eurot 2013. aastast alates;
e)         keskvalitsuse
tegevuskulude ja valimistega seotud kulutuste vähendamine vähemalt 370 miljoni
euro võrra (võrreldes 2012. aasta eelarvega), millest vähemalt 100 miljonit
eurot moodustavad kaitsekuludega seotud tegevuskulud ja 70 miljonit valimistega
seotud kulud;
f)          kohaliku omavalitsuse tegevuskulude
vähendamine eesmärgiga hoida 2012. aastal kokku vähemalt 50 miljonit eurot;
g)         ääreala
elanikele makstavate toetuste kärpimine ning ministeeriumide järelevalve all
tegutsevatele mitmetele üksustele antavate toetuste kärpimine eesmärgiga
vähendada kulutusi 2012. aastal vähemalt 190 miljoni euro võrra;
h)         avaliku
sektori investeeringute eelarve vähendamine 400 miljoni euro võrra 2012.
aastal. Avaliku sektori investeeringute eelarve selline vähendamine ei mõjuta
struktuurifondidest kaasrahastatavaid projekte (sealhulgas TEN-T projektid);
i)          muudatuste
tegemine täiendavates pensionifondides ja pensionifondides, kus keskmine
pension on suur või mis saavad eelarvest suurt toetust, ning muude suurte
pensionide vähendamine, et säästa 2012. aastal vähemalt 450 miljonit eurot
(puhtalt, pärast maksudele ja sotsiaalkindlustusmaksetele avalduva mõju
arvessevõtmist);
j)          suure
sissetulekuga leibkondadele antavate peretoetuste kärpimine eesmärgiga hoida 2012.
aastal kokku 43 miljonit eurot;
k)         ministrite
otsused, et viia lõpule uue palgaastmestiku täielik rakendamine kõigis
asjakohastes üksustes, ning õigusaktid alates 2011. aasta novembrist
ülemääraselt makstud palkade tagasinõudmise kohta;
l)          seaduse
nr 4038/2012 artiklite 3 ja 21 muutmine nii, et vaadatakse läbi maksmata
maksude ja sotsiaalkindlustusmaksete maksegraafikute pikendamise tingimused: maksegraafikuid kohaldatakse üksnes selliste
maksmata maksude suhtes, mille kogusumma jääb eraisikute puhul alla 10 000
euro ja äriühingute puhul alla 75 000 euro. Maksegraafiku
pikendamist taotlevad maksumaksjad peavad maksuhaldurile esitama kõik oma
finantsaruanded;
m)        raamseadus, milles vaadatakse põhjalikult läbi riiklikud
teisesed/täiendavad pensionifondid, et stabiliseerida pensionikulutused, tagada
kõnealuste skeemide suhtes eelarveneutraalsus ning tagada süsteemi
jätkusuutlikkus keskpikas ja pikas perspektiivis.”
3.         Artikli
2 lõiget 8 muudetakse järgmiselt:
a)         punktid
a ja b asendatakse järgmisega:
„a)        teiseste/täiendavate
pensioniskeemide reform, mis kavandatakse Euroopa Komisjoni, EKP ja IMFiga
konsulteerides ning mille hinnangulise mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele
kinnitab ELi majanduspoliitika komitee. Uue tingliku kindlaksmääratud maksetega kogumispensionisüsteemi
näitajad tagavad pikaajalise kindlustusmatemaatilise tasakaalu, mida hindab
riiklik aktuaarasutus.
b)         apteekide
kasumimarginaalide kohandamine ja vähenevate kasumimarginaalide kehtestamine,
et üldine kasumimarginaal jääks alla 15 protsendi.”
b)         lisatakse
järgmised punktid:
„c)        sotsiaalprogrammide
toimimise käimasoleva läbivaatamise lõpuleviimine;
d)         otsused,
millega nähakse ette ühtse riigihankeasutuse (SPPA) rakendusmäärus; ühtne
riigihankeasutus alustab tegevust ühtse riigihankeasutuse seaduses ja Euroopa
Komisjoniga 2010. aasta novembris kokku lepitud tegevuskavas kindlaks määratud
volituste, eesmärkide, pädevuse ja õiguste täitmiseks; ühtse riigihankeasutuse
liikmete ametisse nimetamine;
e)         selliste
skeemide kindlakstegemine, mille puhul pensionile jäämisel makstav
kindlasummaline summa ei ole vastavuses tehtud sissemaksetega, ja maksete
kohandamine;
f)          ravimite
hulgimüüjate kasumimarginaalide vähendamine, nii et need ei ületaks 5
protsenti;
g)         hankemenetlused,
mis on vajalikud ulatusliku ja ühtse tervishoiu infosüsteemi (e-tervishoiu
süsteem) rakendamiseks;
h)         2012.
ja 2013. aastaks kavandatud erastamise juriidiliste, tehniliste ja
finantsnõustajate ametissemääramine.”
4.         Artikli
2 lõike 9 punkt a asendatakse järgmisega:
„a)        avaliku
sektori kulutuste programmide läbivaatamise lõpuleviimine. Kõnealusel
läbivaatamisel tuginetakse välisele tehnilisele abile ning keskendutakse
pensionidele ja sotsiaalsiiretele (viisil, mis tagab põhilise sotsiaalkaitse
säilimise); kaitsekulutuste kärpimine, vähendamata samal ajal riigi
kaitsevõimet; ning keskvalitsuse ja kohalike omavalitsuste ümberkorraldamine;
ravimikulutuste ja haiglate tegevuskulude otstarbekuse suurendamine ning ka
rahaliste sotsiaaltoetuste täpsem kindaksmääramine;
b)         sellise maksureformi kehtestamine, mille
eesmärk on lihtsustada maksusüsteemi, kaotada maksuvabastused ja -soodustused
ning laiendada maksubaasi, mistõttu maksumäärad järk-järgult vähenevad ja tulud
suurenevad. See reform hõlmab füüsilise isiku tulumaksu, ettevõtte tulumaksu ja
käibemaksu, varamakse ning sotsiaalkindlustusmakseid, aga suhteline kaudsetest
maksudest tingitud maksukoormus jääb samaks;
c)         kinnisvara
juriidilise väärtuse uuesti hindamine, et see vastaks paremini turuhindadele;
d)         maksuameti
kontorites sularaha- ja tšekimaksete tegemise lõpetamine, mis tuleb asendada
pangaülekannetega, nii et personalil jääks rohkem aega tegeleda suurema
lisaväärtusega tööga (audit, maksunõuete täitmisele pööramine ja maksumaksjate
nõustamine);
e)         avaliku
sektori selliste eritasude, mille suhtes uut palgaastmestikku ei kohaldata,
vähendamine keskmiselt 12 protsenti. Seda kohaldatakse alates 1. juulist 2012
ning sellega säästetakse vähemalt 205 miljonit eurot (puhtalt, pärast maksudele
ja sotsiaalkindlustusmaksetele avalduva mõju arvessevõtmist).”
5.         Artiklile
2 lisatakse järgmised lõigud:
            „10)     Kreeka võtab järgmised meetmed 2012. aasta septembri lõpuks:
a)         2013.
aasta eelarve projekt kooskõlas artikli 1 lõikega 2 kehtestatud esmase ülejäägi
eesmärgiga;
b)         eeskirjad
ja menetlused keskvalitsuse tasandil kesksete ostu- ja raamlepingute
sõlmimiseks sageli ostetavate tarvikute ja teenuste jaoks, pannes
ministeeriumidele ja keskvalitsuse organitele kohustuse kasutada hankimisel
neid lepinguid ja nähes piirkondlike asutuste jaoks ette sellise võimaluse.
            11)       Kreeka
võtab järgmised meetmed 2012. aasta detsembri lõpuks:
a)         2013.
aasta eelarve lõplik vastuvõtmine kooskõlas artikli 1 lõikega 2 kehtestatud
esmase ülejäägi eesmärgiga;
b)         õigusaktid,
millega lihtsustatakse lisaeelarve esitamise ja heakskiitmise korda.”
Artikkel 2
Käesolev otsus jõustub selle teatavakstegemise
päeval.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Kreeka
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT 145, 11.6.2010, lk 6.
[2]               ELT 296, 15.11.2011, lk 38.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,22.5.2017
            COM(2017) 529 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2014/56/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Horvaatias

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2014/56/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Horvaatias

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjoni soovitust järgides otsustas nõukogu 28. jaanuaril 2014 otsusega 2014/56/EL
                  1
                Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 126 lõike 6 kohaselt, et Horvaatial on ülemäärane eelarvepuudujääk. Nõukogu märkis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2014. aastal 5,5 % SKPst, mis ületab asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Valitsemissektori võlaks kavandati 2014. aastal 62 % SKPst, mis oli suurem kui aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 60 % SKPst.

               (2)Aluslepingu artikli 126 lõike 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4 kohaselt esitas nõukogu komisjoni soovituse põhjal samal kuupäeval Horvaatiale soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2016. aastaks.

               (3)2. juulil 2014 järeldas komisjon, et Horvaatia on võtnud aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 28. jaanuari 2014. aasta soovituse alusel tõhusaid meetmeid.

               (4)Kooskõlas aluslepingutele lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta) artikliga 4 esitab komisjon andmed kõnealuse menetluse rakendamiseks. Protokolli kohaldamise osana peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2009
                  2
                artiklile 3 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.

               (5)Esitatud andmete põhjal peaks nõukogu tegema otsuse tunnistada kehtetuks otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Lisaks tuleks otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tunnistada kehtetuks üksnes siis, kui komisjoni prognooside kohaselt ei ületa prognoosiperioodil puudujääk aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst ja valitsemissektori võla suhe SKPsse täidab tulevikku suunatud võla vähendamise kriteeriumi
                  3
               .

               (6)Määruse (EÜ) nr 479/2009 artikli 14 kohaselt komisjoni (Eurostat) esitatud andmete põhjal on pärast 2016. aasta aprillis Horvaatia esitatud teatist, 2017. aasta lähenemisprogrammi ja komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi võimalik teha alljärgnevad järeldused.

               –Valitsemissektori eelarve puudujääk, mis 2015. aastal oli 3,4 %, oli 2016. aastal 0,8 % SKPst. Sellise paranemise tingis peamiselt i) tulude kasvamine hoogsa SKP kasvu najal ja ii) kulude piiramine. Seega vähendati nõukogu seatud tähtaja jooksul puudujääki allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst.

               –Kooskõlas 2017.–2020. aasta lähenemisprogrammiga, mille Horvaatia valitsus võttis vastu 27. aprillil 2017, peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk suurenema 1,3 %-ni SKPst 2017. aastal ja seejärel taas vähenema 0,8 %-ni SKPst 2018. aastal. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2017. aasta eelarvepuudujääk 1,1 % SKPst ja 2018. aasta puudujääk 0,9 % SKPst. Seega peaks eelarvepuudujääk jääma prognoosiperioodil allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst.

               –Struktuurne eelarvepositsioon (st majandustsükliga kohandatud valitsemissektori eelarvepositsioon ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) paranes ajavahemikul 2014–2016 kokku 3,0 % SKPst.

               –Valitsemissektori võla suhe SKPsse saavutas 86,7 % juures haripunkti 2015. aastal ning langes kasvavast SKPst ja võlga vähendavast võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelisest erinevusest tingituna 2016. aastal 84,2 %-le. Komisjoni 2017. aasta kevadprognoosi kohaselt langeb võla suhe 2018. aastal veelgi, jäädes suure SKP netokasvu toel pidama 79,4 % juurde. Selle põhjal võib hinnata, et 2016. aasta võla suhe täidab tulevikku suunatud võla vähendamise kriteeriumi.

               (7)Kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 12 tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta kehtetuks tunnistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk asjaomases liikmesriigis on nõukogu arvates kõrvaldatud.

               (8)Nõukogu on arvamusel, et ülemäärane eelarvepuudujääk Horvaatias on kõrvaldatud ning seega tuleks otsus 2014/56/EL tühistada.

               (9)Alates 2017. aastast ehk ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnevast aastast kohaldatakse Horvaatia suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. Olles keskpika perioodi eesmärgi 2016. aastal juba saavutanud, peaks Horvaatia vältima sellest kõrvalekaldumist ja täitma võlakriteeriumi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikega 1a,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane eelarvepuudujääk Horvaatias on kõrvaldatud.

               Artikkel 2

               Otsus 2014/56/EL tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud Horvaatia Vabariigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 28. jaanuari 2014. aasta otsus 2014/56/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Horvaatias (ELT L 36, 6.2.2014, lk 13).

                     (2)
                  Nõukogu 25. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 479/2009 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta (ELT L 145, 10.6.2009, lk 1).

                     (3)
                  Kooskõlas dokumendiga „Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and Guidelines on the format and content of Stability and Convergence Programmes“ („Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“), avaldatud aadressil:
                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,9.11.2015
            COM(2015) 556 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            mis käsitleb Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva 18. detsembri 1997. aasta konventsiooniga tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Horvaatia Vabariigi ühinemisakt
                  1
                sisaldab lihtsustatud süsteemi Horvaatia ühinemiseks konventsioonide ja protokollidega, mille liikmesriigid on sõlminud ELi lepingu artikli 34 (endine ELi lepingu artikkel K.3) või EÜ asutamislepingu artikli 293 alusel. Ühinemisakti artikli 3 lõikega 4 on ette nähtud, et Horvaatia ühineb konventsioonide ja protokollidega vastavalt ühinemisaktile.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Ühinemisakti artikli 3 lõigetes 4 ja 5 on sätestatud, et nõukogu võtab vastu otsuse, et määrata kindlaks kuupäev, millal kõnealused konventsioonid ja protokollid Horvaatia suhtes jõustuvad, ning et teha neis konventsioonides ja protokollides kõik Horvaatia ühinemise tõttu vajalikud kohandused. Nõukogu tegutseb komisjon soovitusel ja pärast konsulteerimist Euroopa Parlamendiga.

               Ühinemisakti I lisas on loetletud justiits- ja siseküsimustega seotud konventsioonid ja protokollid.

               Loetellu kuulub Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhinev 18. detsembri 1997. aasta konventsioon tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta
                  2
               .

               Horvaatia ühinemise tõttu eespool nimetatud konventsiooniga ei ole vaja teha selles kohandusi.

               Seega määratakse käesoleva komisjoni soovitusega nõukogu otsuse kohta ainult kindlaks kuupäev, millal 18. detsembri 1997. aasta konventsioon Horvaatia suhtes jõustub.

               3.JÄRELHINDAMISTE TULEMUSED, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMINE JA MÕJUHINNANGUD

               •Mõju hindamine

               Kuna ühinemisaktiga on juba ette nähtud Horvaatia ühinemine akti I lisas loetletud konventsioonide ja protokollidega, ei ole kõnealuse ühinemise küsimuses vaja konsulteerida huvitatud isikutega ega koostada mõjuhinnangut.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Puudub

               5.MUUD KÜSIMUSED

               •Ettepaneku teatavate sätete üksikasjalik selgitus

               Komisjoni kutsutakse üles võtma vastu soovitus nõukogu otsuse kohta ning edastama selle nõukogule ja Euroopa Parlamendile.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               mis käsitleb Horvaatia Vabariigi ühinemist Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhineva 18. detsembri 1997. aasta konventsiooniga tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut,

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemislepingut,

               võttes arvesse Horvaatia Vabariigi ühinemisakti, eriti selle artikli 3 lõikeid 4 ja 5,

               võttes arvesse komisjoni ettepanekut
                  3
               ,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
                  4

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhinev tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö konventsioon (edaspidi „konventsioon”) allkirjastati 18. detsembril 1997 Brüsselis. See jõustub 90 päeva pärast seda, kui viimasena konventsiooni vastuvõtmiseks vajalikud põhiseaduslikud menetlused lõpule viinud riik, mis on Euroopa Liidu liikmesriik ajal, mil võeti vastu nõukogu akt, millega konventsioon koostati, on teatanud asjaomaste formaalsuste lõpuleviimisest.

               (2)Vastavalt konventsiooni artikli 32 lõikele 4 võib iga liikmesriik konventsiooni artikli 32 lõikes 2 viidatud teatise esitamise teel kuni konventsiooni jõustumiseni või hiljem deklareerida, et kõnealust konventsiooni kohaldatakse tema suhete suhtes samasuguse deklaratsiooni esitanud liikmesriikidega.

               (3)Ühinemisakti artikli 3 lõikes 4 on sätestatud, et Horvaatia ühineb liikmesriikide vahel sõlmitud konventsioonide ja protokollidega, mis on loetletud ühinemisakti I lisas ja mille hulka kuulub muu hulgas 18. detsembri 1997. aasta konventsioon tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta. Need konventsioonid ja protokollid jõustuvad Horvaatia suhtes nõukogu määratud kuupäeval.

               (4)Kooskõlas ühinemisakti artikli 3 lõikega 5 otsustab nõukogu vajalike kohanduste tegemise, mille põhjuseks on Horvaatia Vabariigi ühinemine ühinemisakti artikli 3 lõikes 4 osutatud konventsioonide ja protokollidega. Ühinemisaktis ei nõuta tolliasutuste vastastikust abi ja koostööd käsitleva 18. detsembri 1997. aasta konventsiooni kohandamist,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Euroopa Liidu lepingu artiklil K.3 põhinev 18. detsembri 1997. aasta konventsioon tolliasutuste vastastikuse abi ja koostöö kohta jõustub Horvaatia suhtes käesoleva otsuse jõustumise päeval.

               Artikkel 2

               Horvaadi keeles koostatud konventsioon
                  5
                on autentne samadel tingimustel kui konventsiooni tekstid muudes keeltes.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  ELT L112, 24.4.2012, lk 21.

                     (2)
                  EÜT C 24, 23.1.1998, lk 2. Viimati muudetud nõukogu 6. detsembri 2007. aasta otsusega Bulgaaria ja Rumeenia ühinemise kohta konventsiooniga, ELT L 9, 12.1.2008, lk 21.

                     (3)
                  ELT C […], […], lk […].

                     (4)
                  XX.XX.XXXX arvamus

                     (5)
                  Konventsiooni horvaadikeelne tekst avaldatakse ELT eriväljaandes hilisemal kuupäeval.


Avis juridique important

|

52004SC0819

Soovitus nõukogu istungi otsuse langetamiseks ülemäärase eelarve puudujäägi kohta Ungaris (Komisjoni aruanne)  /* SEK/2004/0819 lõplik */

Soovitus nõukogu istungi otsuse langetamiseks ülemäärase eelarve puudujäägi kohta Ungaris (Komisjoni aruanne)SELETUSKIRI7. aprillil 2004. a. avaldas komisjon oma 2004. aasta kevadprognoosi [1]. Prognooside tegemisel võeti arvesse Ungari poolt 2004. a märtsis esitatud andmeid, et üldise valitsemissektori eelarve puudujääk 2002. a vähenes Ungaris 9,3% sisemajanduse kogutoodangult (SKT-lt) 5,9% -le 2003. a (peamiselt ühekordsete mõjude kadumise tõttu, mis aitasid kaasa 2002. aasta eelarve puudujäägi tõusule ligikaudu 3 % SKT), seega ületades riikidevahelise SKT kontrollväärtust 3% võrra.[1]  Komisjoni 2004. a kevadprognoos on saadaval järgmisel kodulehekülje aadressil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/publications/european_economy/2004/ee204en.pdf.Põhinedes esmapilgul usaldusväärsele tõendusmaterjalile, algatas komisjon ülemäärase eelarve puudujäägi menetluse Ungari kohta 12. mail 2004. a, kohandades aruanne Lepingus ette antud artikliga 104 lõik (3) [2]. 14. mail 2004 esitati komisjonile Ungari lähenemisprogramm, mille kohaselt SKT puudujääk oli 5.9% 2003 aastal.[2]  Käesoleva aruande täispikk version on saadaval järgmisel kodulehekülje aadressil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/procedures_en.htm.Ülemäärase eelarve puudujäägi menetluse taotlust reguleerib Lepingu artikkel 104 ja nõukogu määrus nr 1467/97, et ,kiirendada ja selgitada ülemäärase eelarve puudujäägi menetluse täideviimist", mis on osa Stabiilsuse ja Kasvu Paktist [3]. Riigid, mis ühinesid EL-ga 1. mail 2004, on eranditega liikmesmaad ja peavad vältima ülemäärast eelarve puudujääki, kuid artiklites 104 lõikudes (9) ja (11) välja toodud mõjutusvahendid neile ei laiene.[3]  EÜT L 209, 2.8.1997.Vastavalt lepingu artiklile 104 lõik (3), tegi komisjon järeldused, et Ungari 2003. a ülemäärane eelarve puudujääk lepingu kontrollväärtusest üle 3% SKT, ei olnud põhjustatud harukordse sündmuse tulemusest, mis oli väljaspool Ungari võimuorganite kontrolli, ega olnud ka tohutu majanduslanguse tulemus nagu seda kirjeldab Stabiilsuse ja Kasvu Pakt, kuna tegelik sisemajanduse kogutoodang kasvas 2003. a 2.9%ni. Aruanne järeldas, et mis puutub arengusse 2004. a, siis üldine valitsussektori eelarve puudujääk tõenäoliselt väheneb, kuid jääb siiski üle 3% SKT. Täpsemini öeldes, näeb komisjoni 2004 aasta kevadprognoos ette 4.9% st üldise valitsuse eelarve puudujääki SKT-st 2004 aastal, mis on rohkem kui Ungari lähenemisprogrammis valitsemissektori poolt välja toodud 4.6%. Komisjoni aruande järelduses, mis toetub komisjoni 2004 aasta kevadprognoosile, tuuakse välja, et võla ja sisemajanduse kogutoodangu suhe (mis oli 59% sisemajanduse kogutoodangust 2003 aastal) jääb natukene alla 60%, mis on Lepingu kontrollväärtuseks 2004 aastal ehk siis ligikaudu 59% nagu kajastub ka Ungari lähenemisprogrammis valitsemissektori poolt läbi viidud uurimusest.Lepingu artikkel 104 lõik (4) sätestab, et ,komitee (s.o. Majandus ja Rahanduskomitee) peab artikli 114 kohaselt sõnastama komisjoni aruande kohta arvamuse". Komitee väljastas oma arvamuse 24. mail 2004, nõustudes komisjoni aruandes tehtud hinnangutega. Komitee järeldas, et eriti viitab eelarveseisund Ungaris ülemäärase eelarve puudujäägile ühes kahest kriteeriumist, mis on välja toodud eelarve puudujäägi kindlaksmääramiseks artiklis 104 lõigus (2). Arvestades teiste oluliste faktoritega, eriti keskmise tähtajaga eelarvelise seisukorra ja avaliku kapitali investeerimise suhtarvu, ei muutunud kriteeriumitele põhinevad hinnangud.Komitee järeldas, et üldise valitsussektori 2004. a eelarve puudujääk ületab Lepingus sätestatud kontrollväärtust ja et üldine riigivõlg jääb 2004. a alla 60% SKT.Vaadelnud oma aruandes olulisi faktoreid ja arvestanud komitee arvamusega, on komisjon seisukohal, et Ungaris eksisteerib jätkuv eelarve puudujääk. Komisjon langetas sellekohase otsuse 12. mail 2004 ning adresseeris selle edasi nõukogule, Lepingu artikli 104 lõik (5) kohaselt. Komisjon soovitab nõukogul otsustada ja adresseerida soovitus otsuse täideviimiseks kooskõlas artikliga 104 lõik (6). Lisaks on komisjon esitanud nõukogule soovituse, et viimane adresseeriks selle soovituse Ungarile nägemusega ülemäärase eelarve puudujäägi lõpetamisest vastavalt Lepingu artiklile 104 lõik (7).Soovitus NÕUKOGU OTSUSEKS ülemäärase eelarve puudujäägi kohta UngarisEUROOPA LIIDU NÕUKOGUVõttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut ja eriti selle artiklit 104 lõik (6),Võttes arvesse komisjoni soovitust,Võttes arvesse Ungari poolt tehtud tähelepanekuid,Ning arvestades järgmist:(1) Vastavalt Lepingu artiklile 104, peavad liikmesmaad vältima ülemäärast valitsuse eelarve puudujääki; see laieneb ka eranditega liikmesmaadele, kõikidele riikidele, mis ühinesid EL-ga 1. mail 2004;(2) Stabiilsuse ja Kasvu Pakt baseerub usaldusväärsel valitsemissektori rahalistel vahenditel, kindlustades hinna stabiilsust ja järjepideva tööhõive kasvu soodustamist;(3) Ülemäärase eelarve puudujäägi menetluse artikkel 104 määratleb ülemäärase eelarve puudujäägi olemasolu otsuse.Ülemäärase eelarve puudujäägi menetluse protokoll, mis on lisatud Lepingule, seletab edasisi määrusi, mis on seotud ülemäärase eelarve puudujäägi menetluse täideviimisega. Nõukogu määrus (EÜ) nr 3605/93 [4], mis on parandatud Nõukogu määruse (EÜ) nr 475/2000 [5] ja komisjoni määrusega (EÜ) nr 351/2002 [6], määratleb üksikasjalikud reeglid ja seletused nimetatud protokolli määruse rakendamiseks;[4]  EÜT L 332, 31.12.1993, lk.7.[5]  EÜT L 058, 3.03.2000, lk. 1.[6]  EÜT L 055, 26.02.2002 lk. 23.(4) Lepingu artikli 104 lõik (5) kohaselt peab komisjon suunama oma arvamuse nõukogusse kui komisjon on täheldanud ülemäärase eelarve puudujääki või ilmnemist liikmesmaal. 24. juunil 2004 tegi komisjon teatavaks oma otsuse, et Ungaris eksisteerib ülemäärane eelarve puudujääk ning otsus põhineb aruandes uuritud olulistel faktoritel, mis on kooskõlas artikli 104 lõik (3) ning arvesse on võetud ka Majandus- ja Rahanduskomitee otsust vastavalt artiklile 104 lõik (4).(5) Lepingu artikkel 104 lõik (6) määratleb, et nõukogu peab arvesse võtma kõiki tähelpanekuid käsitletavast liikmesmaast enne üldise hinnangu langetamist ülemäärase eelarve puudujäägi eksisteerimise kohta.(6) Üldine hinnang toob välja järgmised järeldused. Üldine valitsemissektori eelarve puudujääk Ungaris küündis 2003. a 5.9% SKT, mis on 3% SKT võrra suurem Lepingu kontrollväärtusest. Üldise valitsemissektori ülemäärane eelarve puudujääk lepingu kontrollväärtusest, ei olnud põhjustatud harukordse sündmuse tulemusest, mis oli väljaspool Ungari võimuorganite kontrolli, ega olnud ka tohutu majanduslanguse tulemus, nagu seda kirjeldab Stabiilsuse ja Kasvu Pakt. Üldine valitsemissektori eelarve puudujääk tõenäoliselt jääb siiski üle 3% SKT 2004. a.. Täpsemini öeldes näeb komisjoni 2004 aasta kevadprognoos ette, et eelarve puudujääk ulatub 4.9%-ni SKT 2004 aastal, samas kui Ungari lähenemisprogramm eeldab eelarve puudujääki 4.6% SKT. Riigivõla suhe, mis oli 2003. a 59% jääb tõenäoliselt 2004. a Lepingu 60% SKT kontrollväärtusest allapoole.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Üleüldisest hinnangust järeldub, et Ungaris eksisteerib ülemäärane eelarve puudujääk.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud Ungari Vabariigile.Brüssel, 5. juuli 2004Nõukogu nimel


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,7.7.2016
            COM(2016) 293 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tehakse kindlaks, et Portugal ei ole võtnud vastusena nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid
            {SWD(2016) 240 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tehakse kindlaks, et Portugal ei ole võtnud vastusena nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 8,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt aluslepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

               (2)Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu kindlustamiseks. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta,
                  1
                mis võeti vastu selleks, et soodustada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kiiret korrigeerimist.

               (3)Nõukogu otsustas 2. detsembril 2009 kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 6, et Portugalil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks
                  2
               . Nõukogu otsustas anda Portugalile liidu rahalist abi, vastates Portugali taotlusele saada rahalist abi Euroopa Liidult, euroala liikmesriikidelt ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF)
                  3
               . 17. mail 2011 sõlmisid komisjon ja Portugali ametiasutused konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitleva vastastikuse mõistmise memorandumi (edaspidi „vastastikuse mõistmise memorandum“). Seejärel esitas nõukogu aluslepingu artikli 126 lõik 7 alusel Portugalile kaks uut soovitust (9. oktoobril 2012 ja 21. juunil 2013), millega pikendati ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega vastavalt 2014. ja 2015. aastani. Mõlemas soovituses leidis nõukogu, et Portugal oli rakendanud tõhusaid meetmeid, kuid on toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on oluline negatiivne mõju riigi rahandusele.

               (4)Valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi usaldusväärseks ja jätkusuutlikuks vähendamiseks 2015. aastaks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst soovitati Portugalil: a) saavutada valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk 5,5 % SKPst 2013. aastal, 4,0 % SKPst 2014. aastal ja 2,5 % SKPst 2015. aastal, mis vastab struktuurse eelarvepositsiooni parandamise eesmärkidele, mis on 0,6 % SKPst 2013. aastal, 1,4 % SKPst 2014. aastal ja 0,5 % SKPst 2015. aastal, võttes aluseks komisjoni talituste poolt 2013. aasta mais Portugali majanduse kohta koostatud ajakohastatud väljavaate; b) rakendada meetmeid mahus 3,5 % SKPst, et viia 2013. aastal puudujääk 5,5 %-ni SKPst, sh 2013. aasta eelarveseaduses kindlaksmääratud meetmeid ja lisaeelarves sisalduvaid täiendavaid meetmeid, nimelt meetmeid, mis hõlmavad palgakulude täiendavat vähendamist, avaliku halduse toimimise tõhustamist, avaliku sektori tarbimise vähendamist ja liidu vahendite paremat kasutamist; c) vastu võtta riiklike kulutuste läbivaatamisele tuginedes eelarve püsiva konsolideerimise meetmeid mahus vähemalt 2 % SKPst, et jõuda 2014. aastal valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägini 4,0 % SKPst ning tõhustada ja moderniseerida avalikku haldust, vähendada kattuvusi kõigi avaliku sektori funktsioonide ja üksuste vahel, parandada pensionisüsteemi jätkusuutlikkust ja saavutada ministeeriumide kulude kokkuhoid; d) vastu võtta vajalikud eelarve püsiva konsolideerimise meetmed, et viia 2015. aastal puudujääk eesmärgi kohaselt 2,5 %-ni SKPst. Lisaks soovitati Portugalil säilitada riigi finantsjuhtimise reformide tempo, muutes 2013. aasta lõpuks riigieelarve seadust, et veelgi tõhustada eelarvemenetlust ja tugevdada eelarvehalduse, aruandekohustuse, läbipaistvuse ja lihtsustamise põhimõtteid ning teha jätkuvalt jõupingutusi, et piirata tingimuslikke kohustusi, mis on seotud riigiettevõtete ning avaliku ja erasektori partnerlustega.

               (5)Komisjoni talitused ajakohastasid 2013. aasta mais Portugali majandust käsitlevat väljavaadet (mis oli aluseks nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele), milles prognoositi, et Portugali SKP väheneb 2013. aastal 2,3 %, enne kui kahe järgmise aasta jooksul suureneb vastavalt 0,6 % ja 1,5 %. SKP nominaalkasvu prognoos oli 2013. aastaks -0,6 %, 2014. aastaks 1,8 % ning järgnevaks aastaks 2,7 %.

               (6)Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 4 kehtestas nõukogu oma 21. juuni 2013. aasta soovitustes tõhusate meetmete võtmise tähtajaks 1. oktoobri 2013. Kooskõlas määruse (EL) nr 472/2013 artikli 10 lõike 2 punktiga a vabastati Portugal eraldi aruandlusest ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames ja ta esitas aruanded oma makromajandusliku kohandamisprogrammi raames.

               (7)Nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täitmata jätmise riski rõhutati hilisematel hindamistel. 2015. aasta stabiilsusprogrammi hindamise põhjal järeldas nõukogu 2015. aasta juulis, esimest korda pärast majanduslikust kohandamisprogrammist lahkumist, et on risk, et Portugal ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid. Ka leiti Portugali 2015. aasta eelarve projekti käsitlevas komisjoni arvamuses, et on risk, et Portugal ei täida stabiilsuse ja kasvu pakti sätteid. Eelkõige osutas komisjon riskile, et ülemäärast eelarvepuudujääki ei korrigeerita õigeaegselt 2015. aastaks. Peale selle osutas komisjon ka puudujääkidele struktuursete meetmete võtmisel võrreldes soovitusega, märkides, et 2015. aastaks on vaja võtta täiendavaid struktuurseid konsolideerimismeetmeid, et toetada ülemäärase eelarvepuudujäägi usaldusväärset ja jätkusuutlikku korrigeerimist.

               (8)Hinnates uuesti Portugali võetud meetmeid, mille eesmärk on kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2015. aastaks vastavalt nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele, jõuti järgmistele järeldustele:

               –2015. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägi kohta esitatud teatise põhjal, mille komisjon (Eurostat) on kinnitanud, on selgunud, et 2015. aasta puudujääk oli 4,4 % SKPst, mis ületab aluslepingu kohast kontrollväärtust 3,0 % SKPst. Selline erinevus kontrollväärtusest oli suuresti tingitud finantssektori toetusmeetmest, mida võeti Banifi kriisilahenduse kontekstis 2015. aasta lõpus ja mille negatiivne mõju valitsemissektori eelarvepuudujäägile oli 1,4 % SKPst. Võttes arvesse seda asjaolu koos ühekordse tuluartikliga, oleks puudujääk ilma ühekordsete meetmeteta ikkagi suurem kui aluslepingu kohane kontrollväärtus.

               –Ajavahemikus 2013–2015 on struktuurse eelarvepositsiooni kumulatiivne paranemine hinnanguliselt 1,1 % SKPst, mis on märkimisväärselt väiksem kui nõukogu soovitatud 2,5 % SKPst. Kui seda kohandatakse läbivaadatud potentsiaalse majanduskasvu mõju ning soovituse aluseks oleva lähtestsenaariumiga võrreldes tulude üle- või alalaekumisega, väheneb eelarvepositsiooni kumulatiivne paranemine oluliselt, st -0,1 %-ni SKPst.

               –Juunini 2014 rakendatud meetmed olid makromajandusliku kohandamiskava eesmärkidega kooskõlas. Pärast seda vähendati 2014. aasta eelarvet toetavaid eelarve püsiva konsolideerimise meetmeid oluliselt – 2014. aasta eelarve ajal kavandatud 2,3 %-lt SKPst ligikaudu 1,5 %-ni SKPst 2015. aasta eelarve aluseks olevas prognoosis. Seega jääb võetud meetmete maht selgelt allapoole soovitusest võtta 2014. aastal täiendavaid meetmeid vähemalt 2,0 % ulatuses SKPst. 2015. aasta eelarves vähendati 2015. aasta eelarvet toetavaid eelarve püsiva konsolideerimise meetmeid veelgi ligikaudu 0,6 %-ni SKPst ja valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi eesmärgiks võeti 2,7 % SKPst. Seega ei olnud struktuursed konsolideerimismeetmed piisavad, et saavutada 2015. aasta soovitatud eelarvepuudujäägi eesmärk 2,5 % SKPst. 2015. aasta puudujääk kinnitas, et kavandatud meetmed ei olnud piisavad.

               –Üldiselt on alates 2014. aasta juunist toetanud valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi vähenemist majanduse taastumine ja vähenenud intressikulud madalate intressimäärade kontekstis. Juhuslikke tulusid ei kasutatud puudujäägi vähendamiseks ning struktuursete konsolideerimismeetmete hulk ei olnud eesmärkide saavutamiseks piisav.

               –Alates 21. juuni 2013. aasta soovituse esitamisest on valitsemissektori koguvõlg üldiselt stabiliseerunud ja see oli komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi alusel 129,2 % SKPst 2013. aasta lõpus, 130,2 % SKPst 2014. aastal ja 129,0 % SKPst 2015. aastal.

               –Eelarve- ja struktuurireformid on edenenud enamikus valdkondades, aga erineva kiirusega. Eelarveraamistiku seadust on muudetud ja tugevdatud, kuid täielikult jõustub see alles 2018. aasta septembris. On tehtud märkimisväärseid jõupingutusi, millega võideldakse maksupettuste ja maksudest kõrvalehoidumise vastu ning reformitakse maksuhaldust. Pensionisüsteemi pikaajaline jätkusuutlikkus on viimastel aastatel paranenud, kuigi lühiajalised ja keskmise pikkusega probleemid on jäänud. Piisava kiirusega on edenenud tervishoiusüsteemi reform, mille eesmärk on tagada riikliku tervishoiusüsteemi jätkusuutlikkus. Viimaste aastate jooksul on rakendatud avaliku halduse reforme, et parandada riigi rahanduse juhtimist piirkondlikul ja kohalikul tasandil, ning avaliku ja erasektori partnerluste ja riigi osalusega ettevõtete reforme, eriti majanduse kohandamise programmi kestuse jooksul.

               (9)Seega saab järeldada, et Portugal ei ole piisavalt tõhusalt reageerinud nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele. Portugal ei suutnud ülemäärasest eelarvepuudujäägist aastaks 2015 vabaneda. Eelarve konsolideerimine jääb märkimisväärselt alla nõukogu soovitusele,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Portugal ei ole võtnud tõhusaid meetmeid vastusena nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Portugali Vabariigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

                     (2)
                  Kõik Portugali ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm

                     (3)
                  Nõukogu 30. mai 2011. aasta rakendusotsus 2011/344/EL Portugalile liidu finantsabi andmise kohta, ELT L 159, 17.6.2011, lk 88.