Tähtis õiguslik teade

|

52008PC0835

Komisjoni Soovitus Nõukogule, millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Ühenduse nimel läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu sõlmimiseks Guinea Vabariigiga  /* KOM/2008/0835 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 3.12.2008KOM(2008) 835 (lõplik)KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE,millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Ühenduse nimel läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu sõlmimiseks Guinea VabariigigaKOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE,millega volitatakse komisjoni alustama Euroopa Ühenduse nimel läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu sõlmimiseks Guinea VabariigigaSELETUSKIRIÜhendus ja Guinea Vabariik sõlmisid 28. märtsil 1983 Guinea rannikuvetes kalastamise kokkuleppe,[1] mille viimane protokoll,[2] millega määratakse kindlaks kokkuleppes sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus, aegub 31. detsembril 2008.Komisjon teeb ettepaneku alustada läbirääkimisi uue, liikmesriikide laevastike võimalustele ja vajadustele paremini kohandatud protokolli sõlmimiseks, mis oleks kooskõlas nõukogu 2004. aasta järeldustega kalandusalaste partnerluslepingute kohta. Uue protokolli parafeerimine enne praeguse protokolli aegumist tagaks järjepideva kalandustegevuse.Et võtta arvesse nõukogu 2004. aasta järeldusi kalandusalaste partnerluslepingute kohta, tuleks praeguse kalastuslepingu asemel alustada Guinea Vabariigiga läbirääkimisi uue kalandusalase partnerlepingu sõlmimiseks.Seetõttu palutakse nõukogul kiita heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.2. SOOVITUSEespool osutatust lähtuvalt soovitab komisjon, et:-  nõukogu volitaks komisjoni alustama ja pidama läbirääkimisi kalandusalase partnerluslepingu sõlmimiseks Guinea Vabariigiga,-  komisjon peaks läbirääkimisi Euroopa Ühenduse asutamislepingu sätete kohaselt,-  nõukogu kiidaks heaks käesolevale soovitusele lisatud läbirääkimisjuhised.Brüssel,Komisjoni nimelkomisjoni liige LISALäbirääkimisjuhisedNõukogu 15. juuli 2004. aasta järeldustel ja komisjoni 23. detsembri 2002. aasta teatisel põhinevate läbirääkimiste eesmärk on sõlmida ühenduse ja Guinea Vabariigi vaheline kalandusalane partnerlusleping.Et tagada kõnealuse partnerluslepingu abil jätkusuutliku ja vastutustundliku kalapüügi edendamist, lähtub komisjon läbirääkimistel järgmistest eesmärkidest:-  määrata kindlaks ühenduse laevade kalapüügivõimalused, võttes arvesse käesoleva protokolliga sätestatud kalapüügivõimaluste tegelikku kasutamist ettevõtjate poolt, kalandustegevuse tulevikuperspektiive, kalavarude olukorda ja Guinea Vabariigi võimekust rakendada jätkusuutlike varude haldamise poliitikat;-  võtta arvesse parimaid saadaolevaid teadusalaseid nõuandeid;-  tihendada valdkondliku poliitika alast dialoogi, mis aitaks rakendada vastutustundlikku kalanduspoliitikat seoses riigi arengueesmärkidega, eelkõige kalapüügi kontrolli ja seire alal, kalavarude haldamist ja kalastussaaduste käitlemise tervishoiutingimusi.[1] Nõukogu 28. märtsi 1983. aasta määrus (EMÜ) nr 971/83 (EÜT L 111/1, 27. aprill 1983.[2] Nõukogu 26. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 830/2004 protokolli sõlmimise kohta, millega määratakse kindlaks Euroopa Majandusühenduse ning Guinea Vabariigi valitsuse vahelises Guinea rannikuvetes kalastamise kokkuleppes sätestatud kalapüügivõimalused ja rahaline toetus ajavahemikuks 1. jaanuarist 2004 kuni 31. detsembrini 2008 (ELT L 127/31, 29.4.2004).


				|

		52013DC0377

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Rootsi 2013. aasta riiklikku reformikava ning esitatakse nõukogu arvamus Rootsi lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta /* COM/2013/0377 final - 2013/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Rootsi 2013. aasta
riiklikku reformikava
ning esitatakse nõukogu arvamus Rootsi lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta

EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu
16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
olles konsulteerinud majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive
strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud
koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta
meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime
suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil
2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril
2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta;[5] mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       29. juunil 2012 võtsid
riigipead ja valitsusjuhid vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise
kokkuleppe, millega loodi sidus tegevusraamistik liikmesriikide, ELi ja euroala
tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja
poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide
tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020”
eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.
(4)       6. juulil 2012 võttis nõukogu
vastu soovituse Rootsi 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Rootsi ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2015) kohta.
(5)       28. novembril 2012 võttis
komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi[6] ning see sündmus märkis 2013.
aasta majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta algust. Samuti 28.
novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta) põhjal vastu
häiremehhanismi aruande[7],
milles liikmesriikide hulgas, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida,
nimetati ka Rootsit.
(6)       Euroopa Ülemkogu kiitis 14.
märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise
prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas
vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve
konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused,
edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja
majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)       10. aprillil 2013 avaldas
komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse
ennetamise ja korrigeerimise kohta) artikli 5 alusel Rootsi suhtes läbi viidud
põhjaliku analüüsi[8]
tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Rootsis esineb
makromajanduslik tasakaalustamatus, mida tuleb jälgida ja millega seoses tuleb
võtta poliitikameetmeid. Eelkõige tuleb pöörata jätkuvalt tähelepanu
makromajanduslikele suundumustele seoses erasektori võlaga ja finantsvõimenduse
vähendamisega, samuti veel olemasolevale ebatõhususele eluasemeturul. Kuigi
jooksevkonto suure ülejäägiga ei kaasne samalaadseid riske nagu suure
puudujäägi puhul, jälgib komisjon jätkuvalt jooksevkonto suundumusi Rootsis.
(8)       19. aprillil 2013 esitas
Rootsi oma 2013. aasta stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2016 ja 2013.
aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse nende kahe programmi
omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(9)       Lähtudes 2013. aasta
lähenemisprogrammile määruse (EÜ) nr 1466/97 alusel antud hinnangust, on
nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on 2013. aasta puhul usutav. Valitsus prognoosib
aastateks 2013 ja 2014 SKP kasvu vastavalt 1,2 % ja 2,2 %, samas kui
komisjoni prognoosid on 1,5 % ja 2,5 %. Programmis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on tagada riigi rahanduse pikaajaline
jätkusuutlikkus, järgides Rootsi eelarveraamistiku reegleid, kaasa arvatud
eesmärki, et majandustsükli jooksul oleks valitsemissektori netolaenuandmise
ülejääk keskmiselt 1 % SKP-st. Valitsemissektori eelarve läks 2011. aasta
väikesest, 0,2 % ülejäägist 2012. aastal 0,5 % puudujääki. Programmis
kinnitatakse varasemat keskpika perioodi eesmärki, milleks on -1,0 % SKP-st.
Keskpika perioodi eesmärk vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Programmis
on prognoositud, et komisjoni ümberarvutatud valitsemissektori struktuurne
eelarvepositsioon paraneb, minnes aastate 2012–2013 väikeselt, ligikaudu
0,4 % puudujäägilt 2014. ja järgnevatel aastatel ülejääki. Seepärast on
tõenäoline, et programmiperioodi jooksul keskpika perioodi eesmärk täidetakse.
Programmis sisalduva teabe kohaselt ületaks valitsemissektori kulutuste kasv,
arvestamata riigi omal äranägemisel võetavaid tulumeetmeid, aastatel 2012 ja
2013 SKP võimaliku keskpika perspektiivi kasvu kontrollmäära, kuid 2014. aastal
jääks alla selle. Isegi kui arvestada võimalikke 2014. aasta täiendavaid
kindlaksmääramata meetmeid, on eelarve-eesmärkide täitmata jäämise risk
piiratud. Võlamäär on alla 60 % SKP-st ning programmi kohaselt peaks see
aastal 2013 ajutiselt tõusma 42 protsendini SKP-st, kuid langema 2015.
aastal jälle alla 40 % SKP-st. Komisjon prognoosib, et võlg langeb 2014.
aastal 39 protsendini.
(10)     Erasektori suur võlakoorem
(2012. aastal 235 % SKP-st) on endiselt muret tekitav. Majapidamiste
võlad, mis on ligikaudu 80 % SKP-st ehk umbes 170 % kasutada olevast
sissetulekust, on alles hiljaaegu stabiliseerinud ega hakka lähitulevikus
tõenäoliselt vähenema, arvestades laenude jätkuvat kasvu ja hüpoteeklaenude
tagasimaksmise aeglast tempot. Praegune intressimaksete mahaarvamine
maksustatavast tulust ja madalad korduvad kinnisvaramaksud soodustavad
võlguolekut Rootsi eluasememaksude valdkonnas ja aitavad kaasa kõrge võlakoorma
tekkele. Peale selle näitab suhteliselt suur lõhe laenude ja uuteks investeeringuteks
suunatava omakapitali efektiivsete maksupiirmäärade vahel ettevõtete jätkuvat
soodumust kasutada pigem laenukapitali. Rootsi piiras hiljuti kontsernisiseste
intressikulude maksustatavast tulust mahaarvamist, ent ei ole kehtestanud
kõikehõlmavat süsteemi, et korrigeerida kalduvust kasutada maksudeks pigem
laenu- kui omakapitali. Ettevõtete võlatase on endiselt kõrge, moodustades
149 % SKP-st.
(11)     Ehkki Rootsi eluasemeturg on
viimasel ajal olnud stabiilne, on tegemist võimaliku ebastabiilsuse allikaga.
Pakkumise poole pealt iseloomustavad Rootsi eluasemeturgu mõningased
ebatõhusused, mis võivad aidata ajada eluasemete hinnad kõrgeks ja tuua kaasa
soovimatut seotust. Rootsi ehitusinvesteeringud on poole väiksemad kui teistes
Põhjamaades, seda nii suhtarvuna SKP-st kui ka elanike arvu kohta. Praegu kulub
uue projekti käimalükkamiseks sageli mitu aastat, sest kohalikus omavalitsuses
käivad asjad pikaldaselt. Nende protsesside ratsionaliseerimine muudaks
eluasemete pakkumise paindlikumaks, soodustaks konkurentsi ehitussektoris ja
vähendaks ehituskulusid. Reforme on vaja üüride kehtestamise süsteemis, et
turujõudude toimel oleks turul optimaalne hulk vastuvõetava hinnaga
üürielamispindu. Elamuturu ebatõhususte kõrvaldamine aitab tõenäoliselt
vähendada ka majapidamiste võlataset, sest need küsimused on omavahel seotud.
(12)     Rootsis on noorte ning
rändetaustaga ja madala kvalifikatsiooniga inimeste töötuse protsent üldiselt
tunduvalt suurem kui ülejäänud tööealise elanikkonna hulgas ja ka üle ELi
keskmise taseme. Rootsi on võtnud suure hulga uusi asjakohaseid meetmeid, et
see probleem lahendada. Meetmed, mis on suunatud rändetaustaga inimeste
tööturule lõimimisele, on juba andnud esimesi tulemusi töötuse määra langemise
näol, kuid on vaja jätkuvaid pingutusi, et vähendada lõhet nende ja ülejäänud
elanikkonna vahel. Noortele ei ole seni meetmetest märgatavat kasu olnud.
Siiski on kehtestatud või kehtestamisel hulk paljutõotavaid meetmeid: nende
hulka kuuluvad tööharjutuslepingute toetamine Rootsi mudeli raames, kus palku
kujundavad täiesti sõltumatud sotsiaalpartnerid. Pingutused õpipoisiõppe ja
muud tüüpi töökohapõhise kutseõppe tugevdamiseks on samuti täiesti asjakohased,
aga et need saavutaksid soovitud mõju, tuleb neile seada kõrgelennulisemaid
sihte. Töösuhte kaitset käsitlevate õigusaktide läbivaatamise ja noortele
töökoha garanteerimise kavade eeliste ärakasutamise osas võiks veel pingutada.
Üldistele subsiidiumidele tuleks eelistada kitsamalt piiritletud meetmeid, mis
on suunatud enim abi vajajatele, Rootsi töökohtade garanteerimise kava alusel
pakutakse noortele, kes otsivad tööd riigi tööturuasutuse kaudu ja kes on juba
olnud tööta 90 päeva, sihtotstarbelisi teenuseid, et aidata parandada nende
võimalusi leida tööd ja haridusvõimalusi. Praegu aga tundub, et see garantii ei
ole nii tulemuslikult suunatud noortele, kes ei õpi ega ole registreeritud
riiklikus tööturuasutuses. Kooskõlas 2012. aasta soovitusega on Rootsi tellinud
ülevaate restoranide ja toitlustuskohtade vähendatud käibemaksu mõju kohta
hindadele, palkadele ja noorte tööhõivele, mis peaks andma esimesi tulemusi
jaanuaris 2014 ning lõppjäreldused peaksid valmima aastal 2016. Ülevaade on
oluline, arvestades, et selle meetme kulutõhususe kohta on tõstatatud küsimusi.

(13)     Komisjon on Euroopa poolaasta
raames põhjalikult hinnanud Rootsi majanduspoliitikat. Hinnatud on
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitatud on põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Rootsi eelarve- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi üldist
majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi
panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
soovitustes 1–4.
(14)     Võttes arvesse kõnealust
hindamist, on nõukogu Rootsi lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[9] selle kohta kajastub eelkõige
soovituses 1.
(15)     Nõukogu on komisjoni
põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes Rootsi riikliku
reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Nõukogu soovitused, mis on
esitatud määruse (EL) nr 1176/2011 (makromajandusliku tasakaalustamatuse
ennetamise ja korrigeerimise kohta) artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud
soovitustes 2 ja 3,
SOOVITAB Rootsil võtta ajavahemikus
2013–2014 järgmisi meetmeid:
1.           Rakendada vajalikud meetmed,
et ajada majanduskasvu toetavat eelarvepoliitikat ning säilitada tugev
eelarvepositsioon, tagades keskpika perioodi eesmärgi täitmise kogu
programmiperioodi jooksul.
2.           Jätkata erasektori
võlakoormusega seotud riskide maandamist, vähendades võlguoleku soodustamist
eluasemete maksustamisel, kaotades järk-järgult võimaluse arvata
eluasemelaenude intressimaksed maksustatavast tulust maha ja/või tõstes
kinnisvaramakse. Võtta täiendavaid meetmeid, et soodustada ettevaatlikku
laenuandmist, astudes samme eluasemelaenude tagasimaksmise edendamiseks.
Vähendada äriühingute maksustamisel kalduvust kasutada laenukapitali.
3.           Suurendada eluasemeturu
tõhusust, kaotades järk-järgult üürihindade kontrolli allesjäänud elemendid ja
tugevdades lepinguvabadust üürilevõtjate ja üürileandjate vahel. Edendada
suuremat konkurentsi ehitussektoris ning vaadata üle planeerimis-, tsoonimis-
ja loaandmismenetlused, et suurendada läbipaistvust, lühendada tähtaegu ja
vähendada ehitusettevõtete turuletuleku tõkkeid.
4.           Teha rohkem pingutusi, et
parandada madala kvalifikatsiooniga noorte ja rändetaustaga inimeste lõimimist
tööturule, kehtestades tugevamad ja paremini suunatud meetmed, et parandada
nende tööalast konkurentsivõimet ja tõsta nõudlust nende elanikkonnagruppide
tööjõu järele. Kiirendada tööd koolist tööle ülemineku lihtsustamiseks,
sealhulgas kasutades ulatuslikumalt töökohapõhist õpet, õpipoisiõpet ja muid
lepinguvorme, kus on ühendatud tööhõive ja haridus. Täiustada
noortegarantiid, et see hõlmaks paremini noori, kes ei õpi. Viia lõpule
ülevaade restoranidele ja toitlustusasutustele praegu kehtiva vähendatud
käibemaksumäära tulemuslikkusest töökohtade loomise toetamisel ja teha sellest
omad järeldused.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2013) 377
final.
[4]               P7_TA(2013)0052
ja P7_TA(2013)0053.
[5]               Nõukogu otsus 2013/208/EL, 22. aprill 2013.
[6]               COM(2012) 750 final.
[7]               COM(2012) 751 final.
[8]               SWD(2013) 124 final.
[9]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9
lõikele 2.


title: 2013/99/EL: Komisjoni soovitus, 19. veebruar 2013 , koordineeritud kontrollikava kohta, et teha kindlaks pettuste levik teatavate toitude turustamisel

text:
               21.2.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 48/28

         KOMISJONI SOOVITUS,
   19. veebruar 2013,
   koordineeritud kontrollikava kohta, et teha kindlaks pettuste levik teatavate toitude turustamisel
   (2013/99/EL)
   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrust (EÜ) nr 882/2004 ametlike kontrollide kohta, mida tehakse sööda- ja toidualaste õigusnormide ning loomatervishoidu ja loomade heaolu käsitlevate eeskirjade täitmise kontrollimise tagamiseks, (1) eriti selle artiklit 53,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Määruse (EÜ) nr 882/2004 artiklis 53 on sätestatud, et komisjon võib vajaduse korral soovitada koordineeritud kavu, mida korraldatakse ühekordselt eelkõige sööda, toidu või loomadega seotud ohtude leviku kindlakstegemiseks;

               (2)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivis 2000/13/EÜ (toidu märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) (2) on sätestatud kõikidele toiduainetele kohaldatavad ELi toidu märgistamise eeskirjad.

               (3)

               Kooskõlas direktiiviga 2000/13/EÜ ei tohi märgistus ja selle meetodid tarbijat eksitada, eelkõige seoses toidu selliste iseloomulike tunnustega nagu toidu tegelik olemus ja nimetus. ELi või siseriiklike erieeskirjade puudumise korral on nimetus, mille all toodet müüakse, toote harjumuspärane nimetus selles liikmesriigis, kus toodet müüakse, või toidu kirjeldus, mis annab ostjale piisavalt selget teavet toote tegeliku olemuse kohta.

               (4)

               Lisaks peavad müügipakendis toidu puhul, mis on suunatud lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele, olema etiketile märgitud kõik koostisosad. Lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele ettenähtud toitude puhul, mis sisaldavad koostisosana liha, tuleb otse pakendile või sellele kinnitatud märgisele märkida loomaliigi nimi, millise lihaga on tegemist. Kui koostisosa on nimetatud toidu nimetuses, märgitakse koostisainete loetelus selle kogus protsentides, et vältida tarbija eksitamist seoses toidu nimetuse ja koostisega.

               (5)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad, (3) on ette nähtud täiendavad märgistusnõuded, mida kohaldatakse konkreetsete toiduainete suhtes. Eelkõige nähakse ette, et lõpptarbijale tarnimiseks ettenähtud pakendid, mis sisaldavad muu hulgas kabjaliste hakkliha, peavad kandma märgist, mis näitab, et selliseid tooteid tuleks enne tarbimist termiliselt töödelda sellisel määral, nagu see on nõutav selle liikmesriigi siseriiklike õigusaktidega, mille territooriumil toode turule viiakse.

               (6)

               Määruse (EÜ) nr 853/2004 II lisa III jaos on sätestatud, et tapamaju käitavad toidukäitlejad peavad vastavalt vajadusele nõudma, vastu võtma ja kontrollima toiduahelat käsitlevat teavet kõigi loomade puhul, välja arvatud looduslikud ulukid, kes on saadetud või kavatsetakse saata tapamajja ning võtma seoses selle teabega meetmeid. Asjakohane toiduahelat käsitlev teave peab hõlmama eelkõige teavet loomadele asjakohasel ajavahemikul manustatud veterinaarravimite kohta, mille keeluaeg on nullist suurem, koos manustamiskuupäevade ja keeluaegadega. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 29. aprilli 2004. aasta määruses (EÜ) nr 854/2004 (millega kehtestatakse erieeskirjad inimtoiduks ettenähtud loomsete saaduste ametlikuks kontrollimiseks) (4) on muu hulgas sätestatud, et auditeerimis- ja inspekteerimisülesandeid teostab riiklik veterinaararst. Riiklik veterinaararst kontrollib ja analüüsib tapmiseks ettenähtud loomade päritoluettevõtte andmetes olevat asjakohast teavet ja võtab arvesse nimetatud kontrolli ja analüüsi dokumenteeritud tulemusi tapaeelse ja tapajärgse kontrolli läbiviimisel.

               (7)

               Pärast 2012. aasta detsembris liikmesriikides alanud ametlikke kontrollimisi teatati komisjonile, et teatavad müügipakendis toidud sisaldasid hobuseliha, mida ei olnud märgitud otse pakendil või sellele kinnitatud märgisel esitatud koostisosade loetelus. Selle asemel osutati teatavate selliste toitude nimetuses ja/või lisatud koostisosade loetelus eksitavalt üksnes veiseliha olemasolule.

               (8)

               Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2002. aasta määruse (EÜ) nr 178/2002 (millega sätestatakse toidualaste õigusnormide üldised põhimõtted ja nõuded, asutatakse Euroopa Toiduohutusamet ja kehtestatakse toidu ohutusega seotud menetlused) (5) artiklile 17 peavad toidu- ja söödakäitlejad enda juhitava ettevõtte kõigil tootmis-, töötlemis- ja turustamisetappidel tagama toidu ja sööda vastavuse nende tegevust reguleerivatele toidualaste õigusnormide nõuetele ning kontrollima kõnealuste nõuete täitmist.

               (9)

               Hobused on ühtaegu nii toiduks tarvitatav kui ka toiduks mittetarvitatav liik. Fenüülbutasoon on veterinaarravim, mille kasutamine vastavalt komisjoni 22. detsembri 2009. aasta määrusele (EL) nr 37/2010 (mis käsitleb farmakoloogilisi toimeaineid ja nende liigitust loomsetes toiduainetes sisalduvate jääkide piirnormide järgi) (6) on lubatud ainult toiduks mittetarvitatavate loomade puhul. Seega hobused, keda ei peeta toidu tootmise eesmärgil ning keda on mõnes eluetapis ravitud fenüülbutasooniga, ei tohi sattuda toiduahelasse. Võttes arvesse pettust, mis on seotud teatavate toiduainete märgistusel hobuseliha sisalduse märkimata jätmisega, on asjakohane teha ennetavatel eesmärkidel kindlaks, kas fenüülbutasooniga ravitud hobuste toiduks mitte tarvitatav liha on jõudnud toiduahelasse.

               (10)

               Seepärast soovitab komisjon liikmesriikidel kohaldada ühe kuu jooksul kooskõlastatud kontrollikava, et teha kindlaks pettuste levik teatavate toitude turustamisel. Seda perioodi võib pikendada kahe kuu võrra.

               (11)

               Soovitatud kontrollikava peaks hõlmama kahte meedet.

               (12)

               Esimene meede peaks hõlmama lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele ettenähtud toidu asjakohast kontrolli jaemüügi tasandil, kui toitu turustatakse ja/või kui see on märgistatud veiseliha sisaldavana. Kontrollimisi võib laiendada ka muudele asutustele (nt külmhooned). Nende kontrollide eesmärk on teha kindlaks, kas sellised tooted sisaldavad hobuseliha, mida ei ole nõuetekohaselt pakendile märgitud, või pakendamata toiduainete puhul, kas teavet hobuseliha sisalduse kohta on tarbijate või toitlustusettevõtete eest varjatud. Kontrollitakse representatiivset valimit.

               (13)

               On olemas usaldusväärsed meetodid, mis võimaldavad märgistusel nimetamata liikide valkude sisalduse proovis piisava täpsusega kindlaks määrata. Euroopa Liidu referentlaboratoorium, kes tegeleb söödas sisalduvate loomsete valkude määramisega, võib anda kasulikku nõu asjakohaste meetodite ja nende kasutamise kohta. Pädevaid asutusi kutsutakse üles toetuma kasutatavate meetodite valikul referentlaboratooriumi nõuannetele.

               (14)

               Teine meede hõlmab asjakohase kontrolli läbiviimist inimtoiduks ettenähtud hobuseliha käitlevates ettevõtetes, sealhulgas kolmandatest riikidest pärit toidu kontrollimist, et avastada fenüülbutasooni jääke. Selliseid kontrolle tuleks samuti teha representatiivse valimi suhtes, võttes arvesse tootmist ja importi. Käesoleva juhtumi puhul on asjakohane viidata meetoditele, mis on sätestatud komisjoni 12. augusti 2002. aasta otsuses 2002/657/EÜ, millega rakendatakse nõukogu direktiivi 96/23/EÜ analüüsimeetodite tulemuslikkuse ja tulemuste tõlgendamise osas (7).

               (15)

               Liikmesriigid peaksid edastama selliste kontrollide tulemused korrapäraselt komisjonile, et oleks võimalik hinnata tulemusi ja määrata kindlaks asjakohased meetmed.

               (16)

               Euroopa Komisjon, olles konsulteerinud toiduahela ja loomatervishoiu alalise komiteega

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
   Liikmesriigid peaksid rakendama käesoleva soovituse lisas esitatud kontrollikava, mis hõlmab järgmisi meetmeid:

               a)

               kontrollida ametlikult lõpptarbijale või toitlustusettevõtetele ettenähtud toiduaineid, mida turustatakse ja/või mis on märgistatud veiseliha sisaldavatena ning

               b)

               kontrollida ametlikult inimtoiduks ette nähtud hobuseliha, et avastada fenüülbutasooni jääke.

      Brüssel, 19. veebruar 2013

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Tonio BORG

      (1)  ELT L 165, 30.4.2004, lk 1.

      (2)  ELT L 109, 6.5.2000, lk 29.

      (3)  ELT L 139, 30.4.2004, lk 55.

      (4)  ELT L 139, 30.4.2004, lk 206.

      (5)  EÜT L 31, 1.2.2002, lk 1.

      (6)  ELT L 15, 20.1.2010, lk 1.

      (7)  EÜT L 221, 17.8.2002, lk 8.

      LISA

         Koordineeritud kontrollikava, et teha kindlaks pettuste levik teatavate toitude turustamisel

      I.   KOORDINEERITUD KONTROLLIKAVA MEETMED JA REGULEERIMISALA
      Koordineeritud kontrollikava hõlmab kahte meedet:

         MEEDE 1:   Veiseliha sisaldavana märgistatud ja/või turustatava toidu kontroll

      A.   Reguleeritavad tooted

                  1.

                  Veiseliha sisaldavana märgistatud ja/või turustatavad toiduained (nt hakkliha, lihatooted, lihavalmistised), mis kuuluvad järgmistesse kategooriatesse:

                              a)

                              lõpptarbija või toitlustusettevõtte jaoks ettenähtud müügipakendis toiduained, mis märgistuse kohaselt sisaldavad veiseliha;

                              b)

                              lõpptarbijale või toitlustusettevõttele müügiks pakutavad müügipakendita tooted, tarbija soovil müügikohas pakitavad tooted või lõpptarbijale vahetult müügiks pakendatavad toiduained, mida turustatakse või mis on muul viisil kirjeldatud veiseliha sisaldavana.

                  2.

                  Koordineeritud kontrollikava raames kohaldatakse mõistet „müügipakendis toit” direktiivi 2000/13/EÜ artikli 1 lõike 3 punkti b tähenduses.

                  3.

                  Koordineeritud kontrollikava raames kohaldatakse mõisteid „hakkliha” ja „lihavalmistised” ja „lihatooted” määruse (EÜ) nr 853/2004 I lisa punktide 1.13, 1.15 ja 7.1. tähenduses.

            B.   Eesmärk

      Pädev asutus peaks teostama ametlikke kontrolle, et teha kindlaks, kas punktis A osutatud tooted sisaldavad hobuseliha, mida ei ole pakendil nõuetekohaselt näidatud, või kas pakendamata toidu puhul on kogu teave selle sisalduse kohta tehtud tarbijale või toitlustusettevõtetele kättesaadavaks kooskõlas ELi ja vajaduse korral siseriiklike sätetega.
      C.   Proovivõtukohad ja -kord

                  1.

                  Valim peab asjaomaste toodete jaoks olema representatiivne ning hõlmama mitmekesiseid tooteid.

                  2.

                  Toodetest tuleks proove võtta jaemüügi tasandil (nt selvehallid, väikesed kauplused, lihakauplused) ning neid võib võtta ka muudes asutustes (nt külmhooned).

            D.   Proovide arv ja menetlused

      Järgmises tabelis on esitatud ülevaade selliste proovide soovitusliku miinimumarvu kohta, mis tuleb võtta II jaos sätestatud ajavahemiku jooksul. Pädevatel asutustel palutakse võtta võimaluse korral rohkem proove. Proovide jaotumine liikmesriigiti põhineb rahvastikunäitajatel, kusjuures liikmesriigi kohta kalendrikuus asjaomastest toodetest võetav väikseim proovide arv on 10, nagu on osutatud II jaos.

                  Toiduained, mida turustatakse ja/või mis on märgistatud veiseliha sisaldavana

                  Riik, kus toodet müüakse

                  Igakuine soovituslik proovide arv

                  Prantsusmaa, Saksamaa, Itaalia, Ühendkuningriik, Hispaania, Poola

                  150

                  Rumeenia, Madalmaad, Belgia, Kreeka, Portugal, Tšehhi Vabariik, Ungari, Rootsi, Austria, Bulgaaria

                  100

                  Leedu, Slovakkia, Taani, Iirimaa, Soome, Läti

                  50

                  Sloveenia, Eesti, Küpros, Luksemburg, Malta

                  10

            E.   Meetodid

      Pädev asutus peaks eelistatavalt kasutama Euroopa Liidu loomsete valkude määramise referentlabori soovitatud meetodit/meetodeid http://eurl.craw.eu/en/164/legal-sources-and-sops.

         MEEDE 2:   Inimtarbimiseks ettenähtud hobuseliha kontrollid

      A.   Reguleeritavad tooted

      Hobuse-, eesli-, muula- või hobueesliliha, värskelt jahutatud või külmutatud, mis on klassifitseeritud kombineeritud nomenklatuuri koodi 0205 alla ja mis on ette nähtud inimtarbimiseks.
      B.   Eesmärk

      Pädevad asutused peaksid teostama ametlikke kontrolle, et avastada võimalikke fenüülbutasoonijääke punktis A osutatud toodetes.
      C.   Proovivõtukohad ja -kord

      Toodetest tuleks proove võtta punktis A osutatud tooteid käitlevates ettevõtetes (nt tapamajad, piirikontrolli punktid).
      D.   Proovide arv ja menetlused

      II jaos sätestatud ajavahemiku jooksul võetavate proovide soovituslik minimaalne arv peaks olema kindlaks määratud järgmiselt: üks proov punktis A osutatud toodete iga 50 tonni kohta ning vähemalt viis proovi iga liikmesriigi kohta.
      E.   Meetodid

      Pädev asutus peaks kasutama meetodeid, mis on kinnitatud vastavalt otsusele 2002/657/EÜ. Sellised meetodid on kättesaadavad loomset päritolu toidus esinevate ning nõukogu direktiivi 96/23/EÜ (1) I lisa A rühma 5. alarühmas ning B rühma 2. alarühma punktides a, b ja e loetletud veterinaarravimite jääkide ja saasteainete määramise ELi referentlabori veebisaidil http://fis-vl.bund.de/Public/irc/fis-vl/Home/main
      II.   KOORDINEERITUD KONTROLLIKAVA KESTUS
      Koordineeritud kontrollikava tuleks rakendada ühe kuu jooksul alates käesoleva soovituse vastuvõtmisest või hiljemalt alates 1. märtsist 2013.
      III.   ARUANNE TULEMUSTE KOHTA

                  1.

                  Pädev asutus peaks esitama aruande, milles on kokkuvõtlik teave käesoleva lisa I jaos osutatud iga meetme kohta:

                              a)

                              võetud proovide arv tootekategooria kohta;

                              b)

                              kasutatud analüüsimeetod(id) ning tehtud analüüside tüübid;

                              c)

                              positiivsete leidude arv;

                              d)

                              Meetme 1 raames tehtud järelkontrollid seoses punktis A osutatud toodete positiivsete leidudega juhul, kui hobuseliha tuvastatud sisaldus ületab 1 %;

                              e)

                              meetme 2 raames tehtud järelkontrollid seoses punktis A osutatud toodete positiivsete leidudega;

                              f)

                              järelkontrollide tulemused;

                              g)

                              meetme 2 raames punktis A osutatud toodete positiivsete leidude puhul riik, milles asjaomane loom oli sertifitseeritud tapmiseks.

                        Aruanne tuleks saata komisjonile 15 päeva jooksul, arvestades sellise ühekuulise ajavahemiku lõpust, millel on osutatud II jaos.
                  Aruanne tuleks esitada vastavalt vormile, mille annab komisjon.

                  2.

                  Pädev asutus peaks toidu- ja söödaalase kiirhoiatussüsteemi kaudu viivitamata teatama komisjonile kõikidest selliste ametlike kontrollide positiivsetest tulemust, mis on teostatud seoses I jaos osutatud meetmetega 1 ja 2.

                  3.

                  Pädev asutus peaks komisjonile esitama aruande ka selliste kontrollide tulemuste kohta, mis toidukäitlejad ise on teostanud pädeva asutuse taotluse korral. Sellisele teabele tuleks lisada punktis 1 osutatud andmed ning see esitatakse vastavalt vormile, mille annab komisjon.

         (1)  EÜT L 125, 23.5.1996, lk 10.


title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2016, milles käsitletakse Slovakkia 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta

text:
               18.8.2016

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 299/61

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2016,
   milles käsitletakse Slovakkia 2016. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Slovakkia 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohta
   (2016/C 299/15)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 26. novembril 2015 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2016) algust. Euroopa Ülemkogu kiitis 17.–18. märtsil 2016 heaks iga-aastases majanduskasvu analüüsis esitatud prioriteedid. Komisjon võttis 26. novembril 2015 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1176/2011 (2) alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Slovakkiat ei nimetatud ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal päeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta. Euroopa Ülemkogu kiitis 18.–19. veebruaril 2016 kõnealuse soovituse heaks ja nõukogu võttis selle vastu 8. märtsil 2016 (3). Kuna Slovakkia rahaühik on euro ning majandus- ja rahaliidu riigid on üksteisega tihedalt seotud, peaks Slovakkia tagama kõnealuse soovituse täieliku ja õigeaegse täitmise.

               (2)

               2016. aasta aruanne Slovakkia kohta avaldati 26. veebruaril 2016. Selles hinnati Slovakkia edusamme 14. juulil 2015 nõukogu vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)

               Slovakkia esitas 29. aprillil 2016 nii oma 2016. aasta riikliku reformikava kui ka 2016. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (4)

               Asjaomaseid riigipõhiseid soovitusi võeti arvesse Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide 2014.–2020. aasta programmide koostamisel. Nagu on nähtud ette Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1303/2013 (4) artikliga 23, võib komisjon juhul, kui on vaja toetada asjaomaste nõukogu soovituste rakendamist, nõuda, et liikmesriik vaataks läbi oma partnerluslepingu ja asjaomased programmid ning teeks nende muutmise ettepanekud. Suunistes kuidas rakendada meetmeid Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide tõhususe sidumiseks usaldusväärse majandusjuhtimisega, esitas komisjon täiendavad üksikasjad selle kohta, kuidas ta kõnealust sätet kavatseb kasutada.

               (5)

               Slovakkia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 2016. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt on valitsusel kavas parandada 2016. aastal valitsemissektori nominaalset eelarvepositsiooni –1,9 %-ni SKPst ja seejärel järk-järgult –1,3 %-ni SKPst 2017. aastal. Vastavalt stabiilsusprogrammile saavutatakse keskpika perioodi eelarve-eesmärk, st struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst, 2019. aastal. Programmi kohaselt peaks valitsemissektori võla suhe SKPsse jõudma 2016. aastal 52,9 %-ni SKPst ja jätkama vähenemist, jõudes 2019. aastal 47,3 %-ni. Nende eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Ent meetmeid, mida on vaja kavandatud eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamiseks alates 2017. aastast, ei ole piisavalt täpselt kirjeldatud. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on Slovakkial oht kalduda 2016. aastal keskpika perioodi eelarve-eesmärgist mõnevõrra kõrvale, ent kui poliitikat ei muudeta, siis peaks Slovakkia 2017. aastal saavutama soovitatud kohandamise. Nõukogu on stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi arvesse võttes arvamusel, et Slovakkia täidab eeldatavasti üldjoontes stabiilsuse ja kasvu pakti sätted. Siiski tuleb võtta veel meetmeid, et tagada sätete järgimine 2016. aastal. Selleks on väga oluline võtta lõpuks vastu siduvad kulutuste ülemmäärad ja rakendada avaliku sektori kulutuste tõhususe suurendamiseks vahendite optimaalse kasutamise kava ning vaadata kavakohaselt läbi teatavate valdkondade kulutused.

               (6)

               Slovakkias on jätkuvalt probleemiks riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus. Selle peamine põhjus on elanikkonna vananemisega seotud tervishoiu- ja pensionikulude oodatav kasv. Slovakkia pensionikulude kasv aastani 2060 on eelduste kohaselt üks kiiremaid liidus ning selle põhjuseks on vananev rahvastik. Seadusjärgne pensioniiga Slovakkias on suhteliselt madal, mis on osaliselt tingitud oodatava elueaga seotud teguritest. Elanikkonna vananemisega seotud kulud tulenevad peamiselt tervishoiukuludest. Riikliku tervishoiusektori kulud kasvavad prognooside kohaselt pikas perspektiivis märkimisväärselt, kuid alustades suhteliselt madalalt tasemelt. Hoolimata olukorra mõningasest paranemisest, on tervise valdkonna näitajad Slovakkias endiselt väga kehvad. Valitsus on tervishoiusektori kulutasuvuse parandamiseks võtnud meetmeid nii statsionaarse kui ka ambulatoorse ravi valdkonnas. Jätkatakse tööd integreeritud ravimudeli kasutuselevõtuks. Kõnealuse reformi edukus sõltub tõenäoliselt peamiste sidusrühmade isevastutusest, tervisekeskuste ja haiglate integreerimisest ning asjakohasest personalipoliitikast. Vaatamata riigihaiglate võla kuhjumise piiramiseks võetud meetmetele on paljud neist endiselt halvas majanduslikus olukorras. Jätkuvalt on probleeme negatiivsete kulusuundumuste muutmisega, näiteks haiglate võimekuse ümberkorraldamisega, uue hüvitamissüsteemi kasutuselevõtuga ning konkurentsi suurendamisega tervishoiuvaldkonna riigihangetes. Ambulatoorse ravi puhul tuleneb perearstide nõrk roll patsientide suunamisel osaliselt sellest, et pere- ja eriarstide vaheline pädevuste jaotus ei ole optimaalne, ning see soodustab kulukama eriarstiabi kasutamist. Maksuvaldkonnas on valitsuse meetmed maksupettuste vastu võitlemiseks aidanud parandada maksukogumist, eriti käibemaksu osas. Käibemaksu alalaekumine on siiski jätkuvalt suur, mis viitab kestvale maksukuulekuse probleemile. Kuna viimastel aastatel on põhirõhk olnud käibemaksu kogumisel, on vähem tähelepanu pööratud teistele olulistele valdkondadele nagu sissetuleku maksustamine. Lisaks on auditeerimisele keskendumise tõttu jäänud unarusse maksuameti muud ülesanded nagu maksuvõlgade kogumine. See osutab sellele, et maksusüsteemis on võimalik parandada vahendite jaotamist. Veel ei ole välja töötatud strateegiat maksukuulekuse eesmärkide kindlaksmääramiseks.

               (7)

               Kuigi tööturul on olukord tänu heale majanduse taastumisele ja hiljutistele poliitikameetmetele paranenud, on endiselt probleemiks pikaajaline töötus. Pikaajalise töötuse määr on jätkuvalt üks kõrgemaid liidus (2015. aasta kolmandas kvartalis 7,6 %, võrreldes 4,3 %-ga liidus tervikuna). Pikaajaline töötus mõjutab eelkõige marginaliseeritud romasid, madala kvalifikatsiooniga inimesi ja noori. Meetmeid töötuse vähendamiseks on võetud kutsehariduse ja -õppe, subsideeritud töökohtade ja tööalase nõustamise valdkonnas. Kõnealuste reformide edukas rakendamine sõltub aga enamasti riikliku tööturuasutuse suutlikkusest. Hoolimata kesktööbüroo ümberkorraldamisest ja paremast juurdepääsust koolitusele, esineb jätkuvalt raskusi pikaajalistele töötutele ja haavatavatele rühmadele suunatud individuaalse toetuse kasutuselevõtul. Romad osalevad Slovakkia tööturul endiselt väga vähe ja nende tööhõive määra suurendamine edeneb aeglaselt. Romade osalemist tööturul mõjutab madal haridus- ja oskuste tase ning diskrimineerimine. Sünnitamiseas naiste madal tööhõive määr tuleneb pikast vanemapuhkusest (kuni kolm aastat), eelkõige alla kolme aastastele lastele mõeldud lastehoiuasutuste vähesusest, lastehoiuteenuse kõrgetest hindadest ning paindliku tööaja vähesest kasutusest. Lisaks püsib piirkondlik ebavõrdsus – töötuse määr Ida-Slovakkias on endiselt kaks korda kõrgem kui Bratislavas. Tööturuteenuste reguleerimiseks viimastel kuudel võetud meetmed ei paku kohandatud lähenemisviisi Slovakkia tööturu struktuursete probleemidega tegelemiseks.

               (8)

               Haridussüsteem ei ole piisavalt kohandatud Slovakkia majanduse kasvava potentsiaaliga. Haridustulemused on rahvusvaheliste standardite järgi kehvad ja on veelgi halvenenud. See on suures osas tingitud ebapiisavast õpetajaharidusest ja õpetajaameti vähesest atraktiivsusest. Vaatamata õpetajate 4 % palgatõusule 2016. aastal, ei ole elukutse noorte jaoks ligitõmbav näiteks madala palga ja ebapiisava praktilise koolituse tõttu. Hiljuti vastu võetud segregatsioonivastased õigusaktid ootavad veel rakendamist, et tuua esile positiivseid muutusi ja suurendada romade osalemist tavahariduses, sh eelõppes.

               (9)

               Avalikus halduses on endiselt koormaks ebatõhusus. Avaliku halduse killustatud ja jäiga korralduse tõttu on vajaka tõhusast koordineerimisest. Personalihalduse strateegia vastuvõtmine oktoobris 2015 on positiivne samm edasi. Uut avaliku teenistuse seadust, mis on selle strateegia eduka rakendamise vajalik eeltingimus, ei ole aga veel vastu võetud. Valitsus on võtnud mitmesuguseid meetmeid korruptsiooni vastu võitlemiseks, kuid nende mõju on seni olnud väike. Eelkõige on Slovakkia saavutanud vähe tulemusi korruptsioonijuhtumite (sh ebaseaduslik tegevus riigihangetes) korral kriminaalmenetluste algatamisel ja süüdistuse esitamisel. Lühendatud on ehitusloa menetlusi suurte investeerimis- ja taristuprojektide puhul. Konsolideerimata juhtimine, tõenditel põhineva kavandamise puudumine riigihankemenetlustes, vähene professionaalsus, huvide konfliktid, kohandatud pakkumistingimused ja madalaima hinna kriteeriumide liigne kasutamine toob kaasa kvaliteedipõhise konkurentsi vähesuse. Puudustest riigihangetes on pidevalt teatatud kui põhjusest, mis mõjutab avaliku sektori vahendite jaotamise tõhusust. Slovakkia ettevõtteid mõjutavad sagedased muudatused õigusaktides ning koormavad haldusmenetlused ja -nõuded. Suured haldus- ja regulatiivsed takistused teatavate kutseteenuste ja võrgutööstuste valdkonnas, probleemid näiteks lepingute täitmisel ja maksejõuetuse juhtude lahendamisel ning pikaajalised mured kohtusüsteemi kvaliteediga kahjustavad ettevõtluskeskkonda ja pidurdavad investeeringuid. Ettevõtlusega tegelemise hõlbustamiseks on võetud mõned meetmed, näiteks loodi oktoobris 2015 parema õigusloome keskus ja 2016. aasta alguses avati riiklik ettevõtluskeskus. Edasi aga on lükatud Euroopa väikeettevõtlusalgatuse „Small Business Act“ vastuvõtmist VKEde arengustrateegia raames.

               (10)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames Slovakkia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud tulemused 2016. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Slovakkiale esitatud soovituste alusel võetud meetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Slovakkia eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi panus ja tugevdada nii ELi üldist majandusjuhtimist. Euroopa poolaasta raames koostatud soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–3.

               (11)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1,

         SOOVITAB Slovakkial võtta 2016. ja 2017. aastal järgmisi meetmeid.

               1.

               Saavutada 2016. aastal eelarve aastane kohandamine 0,25 % SKPst keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas ja 2017. aastal 0,5 % SKPst. Parandada tervishoiusüsteemi kulutasuvust. Võtta meetmeid maksukuulekuse parandamiseks.

               2.

               Parandada pikaajaliste töötute ja teiste ebasoodsas olukorras olevate rühmade aktiveerimise meetmeid, sealhulgas personaalseid teenuseid ja sihipärast koolitust. Soodustada naiste tööhõivet, eelkõige laiendades taskukohase hinnaga ja kvaliteetse lastehoiuteenuse pakkumist. Parandada haridustulemusi, muutes õpetaja elukutse atraktiivsemaks ja suurendades alates varasest east roma laste osalemist tavaharidussüsteemis.

               3.

               Tugevdada riigihangete puhul juhtimist, kindlustada üleminekut üksnes hinnapõhiselt konkurentsilt kvaliteedipõhisele konkurentsile ja parandada vastutuselevõtmist ebaseadusliku tegevuse eest. Parandada avalikus halduses personalijuhtimise läbipaistvust, kvaliteeti ja tõhusust, eelkõige võttes vastu uue avaliku teenistuse seaduse, samuti kohtusüsteemi tõhusust. Võtta vastu laiaulatuslik kava ettevõtete haldus- ja õiguslike tõkete kõrvaldamiseks.

      Brüssel, 12. juuli 2016

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. KAŽIMÍR

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (ELT L 306, 23.11.2011, lk 25).

      (3)  ELT C 96, 11.3.2016, lk 1.

      (4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1303/2013, millega kehtestatakse ühissätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi, Euroopa Maaelu Arengu Euroopa Põllumajandusfondi ning Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta, nähakse ette üldsätted Euroopa Regionaalarengu Fondi, Euroopa Sotsiaalfondi, Ühtekuuluvusfondi ja Euroopa Merendus- ja Kalandusfondi kohta ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 1083/2006 (ELT L 347, 20.12.2013, lk 320).

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.