   ET
ET    ET
 ---pagebreak---                      EUROOPA KOMISJON
                                                     Brüssel 11.8.2010
                                                     SEK(2010) 972 lõplik
                          KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE,
    millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Türkmenistaniga, et kohandada
   ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Türkmenistani
   vahel sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingut, võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Küprose
     Vabariigi, Eesti Vabariigi, Ungari Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Malta
   Vabariigi, Poola Vabariigi, Slovaki Vabariigi ja Sloveenia Vabariigi ühinemist Euroopa
                                           Liiduga
ET                                                                                ET
 ---pagebreak---                              KOMISJONI SOOVITUS NÕUKOGULE,
     millega volitatakse komisjoni alustama läbirääkimisi Türkmenistaniga, et kohandada
    ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt Türkmenistani
   vahel sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingut, võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Küprose
      Vabariigi, Eesti Vabariigi, Ungari Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Malta
   Vabariigi, Poola Vabariigi, Slovaki Vabariigi ja Sloveenia Vabariigi ühinemist Euroopa
                                               Liiduga
   A.       SELETUSKIRI
   1.       Ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning teiselt poolt
            Türkmenistani vahel 25. mail 1998 Brüsselis allakirjutatud partnerlus- ja
            koostööleping ei ole veel jõustunud.
   2.       Kuna kõnealune leping kirjutati alla enne Euroopa Liidu laienemist, mille käigus
            1. mail 2004 ühinesid Tšehhi Vabariik, Küprose Vabariik, Eesti Vabariik, Ungari
            Vabariik, Läti Vabariik, Leedu Vabariik, Malta Vabariik, Poola Vabariik, Slovaki
            Vabariik ja Sloveenia Vabariik ning 1. jaanuaril 2007 Bulgaaria Vabariik ja
            Rumeenia, on vaja koostada partnerlus- ja koostöölepingu protokoll, et 12 uut
            liikmesriiki saaksid lepinguga selle jõustumisel liituda.
   3.       Vastavalt Tšehhi Vabariigi, Küprose Vabariigi, Eesti Vabariigi, Ungari Vabariigi,
            Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi, Slovaki Vabariigi
            ja Sloveenia Vabariigi ühinemistingimusi ja Euroopa Liidu aluslepingute muudatusi
            käsitleva akti (ELT L 236, 23.9.2003; edaspidi „ühinemisakt”) artiklile 6 toimub
            eespool nimetatud 10 uue liikmesriigi ühinemine Türkmenistaniga sõlmitud
            partnerlus- ja koostöölepinguga kõnealusele lepingule protokolli lisamise teel.
            Ühinemisakti artikli 6 lõikega 2 nähakse ette lihtsustatud kord, mille kohaselt
            sõlmivad protokolli Euroopa Liidu Nõukogu, kes tegutseb liikmesriikide nimel ja
            teeb otsused ühehäälselt, ja asjaomane kolmas riik.
   4.       23. oktoobril 2006 volitas nõukogu komisjoni pidama ühenduse ja selle
            liikmesriikide nimel läbirääkimisi Türkmenistaniga, eesmärgiga sõlmida partnerlus-
            ja koostöölepingu protokoll, võttes arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia
            ühinemist ELiga, kuid mida siiski ei ole veel sõlmitud.
   5        Võttes nõuetekohaselt arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist käsitlevat
            protokolli, mille üle on juba läbirääkimisi peetud, peab komisjon Euroopa Liidu
            nimel läbirääkimisi ühinemisakti protokolli üle vastavalt läbirääkimisdirektiividele,
            mille on ühehäälselt heaks kiitnud nõukogu, ning konsulteerides liikmesriikide
            esindajatest koosneva komiteega. Komisjon esitab ühisprotokolli eelnõu nõukogule
            sõlmimiseks.
   6.       Selleks et partnerlus- ja koostöölepingut kohandav protokoll jõustuks võimalikult
            ruttu, tuleb läbirääkimised lõpetada enne kõnealuse lepingu ratifitseerimist.
ET                                                 2                                              ET
 ---pagebreak---    B.        SOOVITUS
   Seepärast soovitab komisjon, et nõukogu:
   – volitaks komisjoni Euroopa Liidu nimel pidama Türkmenistaniga läbirääkimisi protokolli
      üle, millega kohandatakse ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning
      teiselt poolt Türkmenistani vahel 25. mail 1998 Brüsselis allkirjastatud partnerlus- ja
      koostöölepingut, võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Küprose Vabariigi, Eesti Vabariigi,
      Ungari Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi,
      Slovaki Vabariigi ja Sloveenia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga vastavalt lisatud
      läbirääkimisdirektiividele, ning võttes nõuetekohaselt arvesse Bulgaaria Vabariigi ja
      Rumeenia ühinemist käsitlevat protokolli, mille üle on juba läbirääkimisi peetud;
   – määraks komisjoni abistamiseks liikmesriikide esindajatest koosneva Ida-Euroopa ja Kesk-
      Aasia töörühma; ning
   – võtaks vastu lisatud läbirääkimisdirektiivid.
ET                                                3                                           ET
 ---pagebreak---                                                 LISA
      Läbirääkimisdirektiivid ühelt poolt Euroopa ühenduste ja nende liikmesriikide ning
           teiselt poolt Türkmenistani vahel sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingu
      kohandamiseks, võttes arvesse Tšehhi Vabariigi, Küprose Vabariigi, Eesti Vabariigi,
      Ungari Vabariigi, Läti Vabariigi, Leedu Vabariigi, Malta Vabariigi, Poola Vabariigi,
             Slovaki Vabariigi ja Sloveenia Vabariigi ühinemist Euroopa Liiduga
   1.      ÜLDINE EESMÄRK
           Türkmenistaniga sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingu kohandamine, et 1. mail
           2004 liitunud liikmesriigid saaksid lepinguga ühineda.
   2.      PROTOKOLLI SISU
           1. mail 2004 liitunud uued Euroopa Liidu liikmesriigid ühinevad Türkmenistaniga
           sõlmitud partnerlus- ja koostöölepinguga. Protokollis sätestatakse tehnilised
           kohandused, mis tuleb teha tulenevalt kümne uue lepinguosalise ühinemisest, võttes
           nõuetekohaselt arvesse Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemist käsitlevat
           protokolli, mille üle on juba läbirääkimisi peetud.
   3.      AJAKAVA
           Läbirääkimised tuleb lõpetada kiiresti, et ühisprotokolli saaks võtta vastu enne
           Türkmenistaniga sõlmitud partnerlus- ja koostöölepingu ratifitseerimist.
ET                                                4                                           ET


				|

		52014DC0404

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta /* COM/2014/0404 final - 2014/ () */

Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Tšehhi Vabariigi 2014.
aasta riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Tšehhi Vabariigi 2014. aasta
lähenemisprogrammi kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997.
aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning
majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle
artikli 9 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee
arvamust,
võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
võttes arvesse majanduspoliitika komitee
arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks
komisjoni ettepaneku käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel
ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu potentsiaali ja konkurentsivõime suurendamiseks.
(2)
Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni
ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika
üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse
liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)
Riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012
vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette
sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning
võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad
tegid otsuse liikmesriikide tasandil võetavate meetmete kohta, rõhutades
eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärgid ja rakendada
riigipõhised soovitused.
(4)
9. juulil 2013 võttis nõukogu vastu soovituse
Tšehhi Vabariigi 2013. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse
Tšehhi Vabariigi 2012.–2016. aasta lähenemisprogrammi kohta.
(5)
Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu
iga-aastase majanduskasvu analüüsi,[4]
mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust.
Samal päeval võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu
häiremehhanismi aruande,[5]
milles ei nimetatud Tšehhi Vabariiki liikmesriigina, mille olukorda tuleb
põhjalikult analüüsida.
(6)
Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013
heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning
majanduskasvu hoogustamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud
ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased
majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(7)
Tšehhi Vabariik esitas 16. aprillil 2014 oma 2014.
aasta riikliku reformikava ja 28. aprillil 2014 oma 2014. aasta
lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi
seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)
2014. aasta lähenemisprogrammis visandatud
eelarvestrateegia eesmärk on hoida valitsemissektori eelarve puudujääk
programmiperioodil allpool aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 %
SKPst. Programmis märgitakse keskpika perioodi eesmärgina puudujääki -1 %
SKPst, mis vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Ehkki eelarvestrateegia
on 2014. aastal kooskõlas stabiilsuse- ja kasvu paktiga, on 2015. aastal on
oodata, et nõutud struktuurse kohandamisega ei jõuta valmis, kuna
ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon peaks halvenema 0,6
protsendipunkti võrra. Lisaks eeldatakse, et valitsemissektori kulud kasvavad
kulueesmärgi reeglit järgimata. Ümberarvutatud struktuurne eelarvepositsioon
kaldub prognooside kohaselt kohandamiskavast kõrvale ka 2016. ja 2017. aastal,
halvenedes vastavalt
-1,6 % ja -1,9 % võrra SKPst. Üldiselt on alates 2015. aastast oodata
kõrvalekaldumist keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks mõeldud
kohandamiskavast. Programmi kohaselt peaks võla suhe, mis on allpool 60 %
kontrollväärtusest 3 % SKPst, vähenema ajutiselt 1,1 protsendipunkti võrra
45 %ni SKPst ja seejärel 2015. aastal suurenema 46 %ni SKPst.
Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Tšehhi
Vabariigi majandus kasvab programmi kohaselt 2014. aastal eeldatavalt 1,7 %
ja 2015. aastal 2%, võrrelduna komisjoni 2014. aasta kevadprognoosis
märgitud 2 % ja 2,4 %ga. Eelarve väljavaadetega seotud peamised
riskid tulenevad sellest, et avaliku sektori edasiste investeeringute suhtes
valitseb suur teadmatus ning kavakohase hävituslennukite liisingulepinguga
seotud võimalikud ühekordsed kulud peaksid 2015. aastal eelarvepuudujääki
suurendama 0,5 %ni SKPst. Komisjoni prognooside kohaselt kaldutakse
keskpika perioodi eesmärgist 2015. aastal ilmselt kõrvale. Erinevus
programmis ettenähtust tuleneb erinevatest poliitikaga seotud eeldustest ja
kaalutlusõiguse alusel võetud meetmetest 2015. aastal. Tuginedes programmi
hinnangule ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohaselt komisjoni koostatud
prognoosile, on nõukogu seisukohal, et 2013. aastal on puudujääk oluliselt
vähenenud allapoole 3 % SKPst, mis on kooskõlas nõukogu soovitusega, ning
kuna 2014. aastal eeldatavalt saavutatakse keskpika perioodi eesmärk, on oht,
et alates 2015. aastast kaldutakse selles kõrvale.
(9)
Tšehhi Vabariik on kahe aasta pikkusest
majanduslangusest välja tulnud ning nüüd on tema ees ülesanne saavutada pidev
kiire majanduskasv ja arvestada samas elanikkonna kiire vananemisega. Avaliku
sektori investeeringute maht on viimastel aastatel järsult vähenenud, eriti
vähe on tehtud taristuinvesteeringuid. Tšehhi majanduse kasvumudeli aluseks
enne kriisi olid suur väliskapitali sissevool ja jõuline orienteeritus
ekspordile. Kuna tootmistegurite (sealhulgas väliskapital) akumulatsiooni potentsiaal
majanduse järelejõudmise toetamiseks näib piiratud, siis majanduse
ümbersuunamine siseriiklike majanduskasvu hoogustajatele avaks uusi võimalusi
tootlikkuse suurendamiseks. Selles protsessis on oluline osa muu hulgas
hariduse toetamisel, koolitusel ja innovatsioonil ning institutsioonide
tugevdamisel.
(10)
Valitsus kiitis hiljuti heaks majandus- ja
rahaliidu stabiilsuse, koordineerimise ja juhtimise lepingu, ehkki parlamendis
on see veel ratifitseerimata. Töö eelarveraamistiku
ulatusliku reformiga algas 2011. aastal, kuid selle vastuvõtmine ja
rakendamine on endiselt ebaselge. Samuti on edasi lükkunud õigusaktide
vastuvõtmine, millega tagatakse vastavus nõukogu direktiiviga 2011/85/EL
liikmesriikide eelarveraamistiku nõuete kohta.
(11)
Maksunduse valdkonnas on Tšehhi Vabariigi
suurimateks raskusteks muuta maksude kogumine tõhusamaks ja kujundada
majanduskasvu jaoks soodsam maksustruktuur. Tšehhi Vabariik võttis mõned
meetmed maksukohustuste täitmise parandamiseks, eelkõige kaudsete maksude
valdkonnas, kuid maksukuulekuse tagamise kulud on endiselt liiga kõrged.
Sellises olukorras ei ole maksubaasi (tulumaksud, tervise- ja sotsiaalmaksed)
veel ühtlustatud ning tühistati 2015. aasta kava luua asutus, mille
ainupädevusse kuuluks maksude kogumine. Tšehhi valitsus tegi siiski teatavaks
oma kavatsuse tegeleda maksubaasi ühtlustamise teemaga. 2013. aasta soovitusi
maksustruktuuri kohta ei ole järgitud. Tööd maksustatakse endiselt kõrgelt,
eriti kehtib see madala sissetulekuga töötajate ning samuti osalise tööajaga töötajate
puhul ning peamiselt tuleneb see suurtest sotsiaalkindlustusmaksetest. Teatav
lahendus oleks tööjõu maksustamise asemel maksustada teisi valdkondi, näiteks
keskkonnamaksud ja korduvad eluasememaksud, mis mõlemad on üsna madalad.
Märkimisväärsed lahknevused esinevad endiselt töötajate ja füüsilisest isikust
ettevõtjate maksude ja sotsiaalmaksete käsitlemisel, mistõttu maksubaas aheneb
veelgi ning luuakse soodsad tingimused fiktiivsetele füüsilisest isikust
ettevõtjatele, Sellel on omakorda ebaõiglased tagajärjed tavalepinguga
töötajate jaoks.
(12)
Pikemas perspektiivis on Tšehhi Vabariigi
jätkusuutlikkus keskmiselt ohustatud, peamiselt pensioni- ja tervishoiukulude
kavandatava suurendamise tõttu. Praeguste õigusaktide kohaselt on ametlikku
pensioniiga kavas pikkamööda tõsta, kuid keskmises perspektiivis on tõus liiga
aeglane. Valitsus plaanib kehtestada läbivaatamismehhanismi, et viia
pensioniiga vastavusse oodatava eluea muutustega, kuid see on vaid osaline
lahendus mahajäämusele jätkusuutlikkuses. Lisaks sellele lõpetatakse pensionide
ajutine madalam indekseerimine 2015. aastal ehk plaanitust aasta varem ning
standardset pensionide indekseerimismehhanismi (hinnad + kolmandik reaalpalga
tõusust) ei ole läbi vaadatud. Eakamate töötajate tööhõive edendamisel on
edasiminek olnud piiratud. Edusamme ei ole tehtud tervishoiuga seotud avalike
kulutuste tõhususe parandamiseks. Statsionaarse haiglaravi valdkonnas on
ülevõimsus, mis näitab, et kulutõhususe ja juhtimise osas on võimalik olukorda
parandada.
(13)
Riiklike tööturuasutuste suutlikkuse ja kvaliteedi
tõstmiseks on esimesed sammud tehtud. Need on tehtud õiges suunas, kuid nende
mõju tuleb hinnata. Aktiivne tööturupoliitika on endiselt alarahastatud ja ei
ole tulemuslikult suunatud lastega naiste, noorte ja eakamate töötajate
toetuseks. Hoolimata suhteliselt kõrgest üldisest tööhõive määrast, on
nimetatud rühmad tööturul alaesindatud. Taskukohaste hindadega lapsehoiukohtade
ja -teenuste piiratus ja suhteliselt vähene võimalus töötada poole koormusega,
vähendab naiste võimalusi tööturul osaleda. Sooline palgalõhe oli 2012. aastal
endiselt üks ELi suurimaid.
(14)
Tšehhi haridussüsteemi kvaliteet ja vastavus
tööturu vajadustele põhjustab endiselt muret. Võetud on mõned meetmed
kohustusliku hariduse hindamise raamistiku parandamiseks, kuid endiselt on
probleemiks järelmeetmete võtmine koolide ja õpilaste suhtes, kellel on
nõrgemad tulemused. Õpetajaameti populaarsus on samuti arutlusel ja valitsus
kavatseb sellega tegeleda. Roma laste vähene osalemine kaasavas alushariduses ja
alghariduses on nende integreerumise seisukohalt endiselt problemaatiline.
Kõrgharidusreform on edasi lükatud ning edusamme ei ole tehtud kõrgemate
õppeasutuste akrediteerimise ja rahastamise tõhustamisel. Teadusasutuste
rahastamisel tehti vaid väiksemaid muudatusi. Endiselt on oluline luua avaliku
sektori teadustöötajate jaoks õiged stiimulid, et nad püüdleks tippsaavutuste
poole, tegeleks ühiskondlike probleemidega ja teeks koostööd
ettevõtlusvaldkonnaga.
(15)
Paljude reguleeritud kutsealade dereguleerimine on
alanud, kuid aeglaselt, toomata kiiret kasu, mis järgneb teenustesektoris
suurenenud konkurentsile. Tšehhi Vabariik on võtnud mõned esialgsed meetmed
energiatõhususe suurendamiseks, eelkõige rahastades avalikest vahenditest
hoonesektori toetuseks mõeldud stiimuleid. Energiasäästu potentsiaal on
endiselt märkimisväärne ja julgemad meetmed aitaksid ühtlasi vähendada
energiasõltuvust.
(16)
Avaliku halduse kvaliteet ja tulemuslikkus on
jätkuvalt probleemiks ning see avaldab majandusele negatiivset mõju.
Kauaoodatud avaliku teenistuse seadust ei ole veel vastu võetud; selle
vastuvõtmine on valitsuse üks prioriteetidest. Korruptsioonivastane võitlus on
edenenud vähesel määral; olulisi õigusakte, mis käsitlevad 2013.–2014. aasta
korruptsioonivastast strateegiat, ei ole vastu võetud. Selge pikaajaline
nägemus, kuidas järjekindlalt tegeleda selle majanduse ja ühiskonna arengu
jaoks olulise teemaga, on veel kujundamata. Riigihangete rakendamist kohalikul
ja piirkondlikul tasandil iseloomustavad tarbetud viivitused. Uued avaliku
hanke eeskirjad kujutava endast tagasilangust, jättes välja mõned läbipaistvuse
kaitsemeetmed. ELi vahendite kasutamise parandamisel on edasiminek olnud
väheldane. Täiendavalt on vaja pingutada, kuna auditeerimisasutuse teatel oli 2013.
aasta lõpu seisuga mitmetes programmides vigade määr kõrge.
(17)
Komisjon on Euroopa poolaasta raames Tšehhi
Vabariigi majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud. Ta on hinnanud
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on võetud arvesse
kõnealuste dokumentide asjakohasust Tšehhi Vabariigi eelarve- ja
sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust
ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist
majandusjuhtimist, lisades tulevastesse riiklikesse otsustesse ELi tasandi
panuse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad
allpool esitatud soovitustes 1–7.
(18)
Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu
Tšehhi Vabariigi lähenemisprogrammiga tutvunud ja tema arvamus[6] selle kohta kajastub
eelkõige soovituses 1,
SOOVITAB Tšehhi Vabariigil võtta
ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:
1.           Pärast
ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist säilitada 2014. aastal
usaldusväärne eelarvepositsioon. Tugevdada 2015. aastal oluliselt eelarvestrateegiat,
et tagada keskpika perioodi eelarve-eesmärgi täitmine ja püsida seejärel
keskpika perioodi eesmärgiga vastavuses. Eelistada majanduskasvu soodustavaid
kulusid, et toetada majanduskasvu taastumist ja parandada kasvuväljavaateid.
Võtta vastu meetmed eelarveraamistiku tugevdamiseks ja need ellu viia ning
eelkõige luua sõltumatu eelarveasutus, kes jälgib eelarvepoliitikat, kehtestab
kohalike ja piirkondlike omavalitsuste eelarve-eeskirjad ning parandab koostööd
kõikide valitsustasandite vahel.
2.           Parandada maksukohustuste
järgimist eriti käibemaksu osas ning vähendada maksusüsteemi lihtsustamise ning
üksikisiku tulumaksu, sotsiaalmaksete ja tervishoiumaksete maksubaaside
ühtlustamise abil maksukogumise ja -maksmise kulusid. Vähendada tööjõu maksustamist,
eelkõige madala sissetulekuga töötajate puhul. Nihutada maksustamine
majanduskasvu vähem pärssivatele valdkondadele, näiteks kasutada korduvaid
eluasememakse ja keskkonnamakse. Vähendada veelgi erinevusi töötajate ja
füüsilisest isikust ettevõtjate maksukohtlemisel.
3.           Tagada riikliku
pensioniskeemi pikaajaline jätkusuutlikkus, eelkõige kiirendades seadusjärgse
pensioniea tõstmist ja sidudes selle selgemalt muudatustega oodatavas elueas.
Edendada eakamate töötajate tööhõivet ja vaadata läbi pensionide indekseerimine.
Võtta meetmed tervishoiusektori, eriti haiglaravi kulutõhususe ja juhtimise
oluliseks parandamiseks.
4.           Muuta riiklike
tööturuasutuste tegevus tõhusamaks ja tulemuslikumaks, luues selleks
tulemuslikkuse mõõtmise süsteemi. Jõuda noorteni, kes ei ole end töötuna arvele
võtnud, ja pakkuda nendele personaalteenuseid. Suurendada märkimisväärselt
taskukohaste ja kvaliteetsete lasteasutuste ja -teenuste arvu, keskendudes
eelkõige 0–3 aastastele.
5.           Tagada, et kõrghariduse
akrediteerimise, juhtimise ja rahastamisega parandatakse selle kvaliteeti ja
vastavust tööturu vajadustele. Kiirendada uue metoodika väljatöötamist ja
kasutuselevõttu, et hinnata teadustegevust ja eraldada vahendeid eesmärgiga
suurendada teadusasutuste tulemuspõhise rahastamise osakaalu. Kohustusliku
hariduse puhul populariseerida õpetajaametit, rakendada hariduse hindamise
ulatuslik raamistik ning toetada kehvade tulemustega koole ja õpilasi.
Suurendada hariduse kaasavust, eelkõige edendades sotsiaalselt ebasoodsas
olukorras olevate isikute ja roma laste osalemist ennekõike alushariduses.
6.           Kiirendada reguleeritud
kutsealade reformi, keskendudes ebaõiglaste ja ebaproportsionaalsete nõuete
kõrvaldamisele. Suurendada jõupingutusi energiatõhususe suurendamiseks
majanduses.
7.           2014. aastal võtta vastu avalike
teenistuse seadus, millega tagatakse stabiilne, tõhus ja professionaalne riigi
haldamise teenistus. Hoogustada ja oluliselt tugevdada võitlust korruptsiooni
vastu, rakendades selleks ülejäänud õiguslikud meetmed, mis on ette nähtud 2013.–2014.
aasta korruptsioonivastase võitluse strateegias, ja töötades välja järgmise
perioodi arenduskavad. Parandada täiendavalt ELi rahaliste vahendite haldamist,
lihtsustades selleks rakendusstruktuure, parandades suutlikkust ja lahendades
huvide konflikte. Suurendada riigihangete läbipaistvust ja parandada nende
korraldust, andes selleks asjakohaseid juhiseid ja teostades järelevalvet.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2014) 404 (final).
[3]               P7_TA(2014)0128 ja P7_TA(2014)0129.
[4]               COM(2013) 800 final.
[5]               COM(2013) 790 final.
[6]               Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Nõukogu soovitus, 30. november 2011 , Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta

text:
               14.12.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 364/6

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   30. november 2011,
   Euroopa Keskpanga juhatuse liikme ametisse nimetamise kohta
   2011/C 364/03
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 283 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Keskpankade Süsteemi ja Euroopa Keskpanga põhikirja käsitlevat protokolli, eriti selle artiklit 11.2,
   arvestades, et tulenevalt Lorenzo BINI SMAGHI otsusest ametist lahkuda alates 31. detsembri 2011. aasta lõpust, on vaja ametisse nimetada uus Euroopa Keskpanga juhatuse liige,
   SOOVITAB EUROOPA ÜLEMKOGUL:
   nimetada Benoît COEURÉ kaheksaks aastaks Euroopa Keskpanga juhatuse liikmeks.

      Brüssel, 30. november 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI


title: Komisjoni soovitus, 20. august 2009 , meediapädevus digitaalkeskkonnas: konkurentsivõimelisema audiovisuaal- ja infosisutööstuse ning kaasava teadmusühiskonna eeldus

text:
               29.8.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 227/9

      KOMISJONI SOOVITUS,
   20. august 2009,
   meediapädevus digitaalkeskkonnas: konkurentsivõimelisema audiovisuaal- ja infosisutööstuse ning kaasava teadmusühiskonna eeldus
   (2009/625/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 211 (1),
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Komisjon võttis 20. detsembril 2007 vastu teatise „Meediapädevus digitaalkeskkonnas – Euroopa lähenemisviis”, (2) mille kesksed teemad on kommertsteadaannetega seotud meediapädevus, mis hõlmab reklaamiküsimusi, audiovisuaalsete töödega seotud meediapädevus, mis on osaliselt seotud Euroopa filmide alase teadlikkuse parandamisega ja loovuse edendamisega, ning võrgusisuga seotud meediapädevus, mis annaks näiteks kodanikele paremad teadmised Interneti otsingumootorite toimimise alal.

               (2)

               Euroopa Parlament esitas oma aruandes meediapädevuse kohta digitaalses maailmas (3) komisjonile palve, et viimane arendaks meediapädevuse edendamise poliitikat koostöös kõikide Euroopa Liidu institutsioonide ning kohalike ja piirkondlike asutustega.

               (3)

               Hariduse, noorte ja kultuuri nõukogu võttis 21. ja 22. mail 2008 vastu meediapädevust käsitlevad nõukogu järeldused, (4) milles kiideti heaks Euroopa Komisjoni kavandatud strateegiline nägemus meediapädevusest kui kodanikuaktiivsuse olulisest tegurist tänapäevases infoühiskonnas.

               (4)

               Regioonide Komitee võttis oktoobris 2008 vastu üldise arvamuse Interneti-põhise loomingulise infosisu ja meediapädevuse kohta (5).

               (5)

               Euroopa Ülemkogu järeldas (6) Lissaboni kohtumisel, et „Euroopa kultuurilist mitmekesisust ära kasutades ja selle pinnalt koostöövõrke luues toodab infosisutööstus lisandväärtust”. Euroopa kultuurivaldkonna tegevuskavaga, mis võeti vastu 2007. aastal, kehtestati kultuurivaldkonna tähtsaimate ülesannete täitmise strateegiline poliitikaraamistik ning nõukogu poolt mais 2009 vastu võetud järeldustes kultuuri kui loovuse ja innovatsiooni allika kohta rõhutati kultuuri erilist panust loovuse ja innovatsiooni arendamisse ning kutsuti üles kasutama Lissaboni strateegias pärast 2010. aastat innovatsiooni mõiste laia käsitlust. See on iseäranis oluline ka info- ja kommunikatsioonitehnoloogia valdkonna konkurentsivõime suurendamiseks ning Euroopa ühtse inforuumi loomiseks Euroopa Komisjoni algatuse i2010 raames.

               (6)

               Suurem meediapädevus aitaks märkimisväärselt saavutada Lissaboni Euroopa Ülemkogul ning algatuse i2010 raames Euroopa Liidule seatud eesmärke, eelkõige kujundada konkurentsivõimelisemat teadmusmajandust ja arendada kaasavamat teadmusühiskonda.

               (7)

               2006. aasta lõpus toimunud avaliku arutelu tulemustest selgus, et Euroopas on meediapädevuse tavades ja tasemes erinevusi. Ühtlasi tunnistatakse meediapädevuse hindamise kokkulepitud kriteeriumide või normide puudumist ning tungivat vajadust mahukama ja pikemaajalisema uurimistöö järele, et sellised kriteeriumid kehtestada.

               (8)

               Komisjoni tellimusel 2007. aasta lõpus tehtud uuringus „Meediapädevuse valdkonna praegused suundumused ja lähenemisviisid Euroopas” tõdeti, et meediapädevuse arengul Euroopas on mõned takistused. Eelkõige puudub ühine seisukoht ning riiklikud, piirkondlikud ja kohalikud algatused ei paista silma Euroopa tasandil, kuid puuduvad ka Euroopa võrgustikud ja sidusrühmade vaheline kooskõla.

               (9)

               Oleks äärmiselt oluline, et meediapädevuse valdkonnas kasutusel olevaid häid tavasid saaks kogu Euroopa Liidus analüüsida, esile tuua ja levitada ning luua ja edendada Euroopa sidusrühmade võrke.

               (10)

               Euroopa kodanike suutlikkus teha meediatarbijatena teadmistepõhiseid ja mitmekesiseid valikuid aitab kaasa Euroopa audiovisuaal- ja infosisutööstuse konkurentsivõimele.

               (11)

               Meediapädevus on seotud oskusega meediat kasutada, meedia ja meediasisu erinevaid aspekte mõista ja kriitiliselt hinnata ning erinevates kontekstides suhelda.

               (12)

               Meediapädevuse panevad proovile loomingulise digitaalsisu hajumine ning Interneti-põhiste ja mobiilsete edastuskanalite suurenev arv. Nüüdisaegse maailma kodanikud peavad arendama analüütilisi oskusi, mis aitavad digitaalmeediast intellektuaalselt ja emotsionaalselt paremini aru saada.

               (13)

               Meediapädevus hõlmab kõiki meedialiike. Meediapädevuse eesmärk on inimeste suurem teadlikkus eri liiki meediasõnumitest, millega nad oma igapäevaelus kokku puutuvad. Meediasõnumid on programmid, filmid, kujundid, tekst, helid ja veebisaidid, mida antakse edasi eri kommunikatsioonivormide kaudu.

               (14)

               Meediapädevus aitab oluliselt suurendada teadlikkust Euroopa audiovisuaalsest pärandist ja kultuurilisest eripärast ning parandada teadmisi audiovisuaalsest pärandist ja uutest Euroopa kultuuriteostest ja suurendada huvi nende vastu.

               (15)

               Nüüdisaegses infoühiskonnas tähendab meediapädevus kaasatust ja kodanikuaktiivsust. Meediapädevus on põhioskus, mis on kasulik niihästi noorematele põlvkondadele, täiskasvanutele kui ka eakatele inimestele, sh lapsevanematele, õpetajatele, meediatöötajatele. Tänu Internetile ja digitaaltehnoloogiale saab tänapäeval järjest rohkem eurooplasi luua ja levitada pilte, teavet ja infosisu. Meediapädevust peetakse praegu üheks aktiivse ja täieliku kodanikuks olemise eelduseks, mis aitab vältida ja vähendada ühiskonnaelust tõrjutuse ohtu.

               (16)

               Meediapädev ühiskond oleks üheaegselt nii meedia mitmekesisuse ja sõltumatuse stiimul kui ka eeltingimus. Eri ühiskonnarühmi esindavate mitmekesiste arvamuste ja ideede väljendamine eri keeltes nii ühiskondade sees kui ka eri ühiskondade vahel mõjutab soodsalt selliseid väärtusi nagu dialoogi pidamine, mitmekesisus, sallivus, läbipaistvus ja õiglus. Seepärast tuleks arendada meediapädevust kõigis ühiskonnagruppides ja tehtud edusamme hoolikalt jälgida.

               (17)

               Demokraatia sõltub kodanike aktiivsest osalemisest ühiskonnaelus ning meediapädevus tagaks neile oskused, mida on vaja iga päev uue kommunikatsioonitehnoloogia kaudu levivas teabevoos orienteerumiseks.

               (18)

               Meediapädevust tuleks eri tasanditel käsitleda eri viisidel. Liikmesriikidel lasub esmane kohustus otsustada, mil viisil viia meediapädevus sisse kõikide kooliastmete õppekavasse. Suur osatähtsus on ka kohalikel asutustel, kuna nad on kodanikele lähedal ning toetavad mitteametliku haridussektori algatusi. Ka kodanikuühiskond peaks nn alt-üles-algatuste kaudu aktiivselt edendama meediapädevust.

               (19)

               Meediapädevust aitaksid suurendada ka komisjoni poolt Euroopa audiovisuaal- ja infosisutööstuse konkurentsivõime suurendamiseks tehtud algatused, nagu „MEDIA 2007” (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. novembri 2006. aasta otsus nr 1718/2006/EÜ toetusprogrammi rakendamise kohta Euroopa audiovisuaalsektoris („MEDIA 2007”) (7)) ja audiovisuaalseid meediateenuseid käsitlev direktiiv (Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2007. aasta direktiiv 2007/65/EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta (8)).

               (20)

               Vastavalt audiovisuaalseid meediateenuseid käsitleva direktiivi põhjendusele 37 kavatseb komisjon kontrollida audiovisuaalmeediaga ja kommertsteadaannetega seotud meediapädevuse suurendamiseks tehtud tööd, eelkõige audiovisuaalsete meediateenuste kontaktkomitee ning kõnealuse direktiivi artikliga 26 ette nähtud aruandluskohustuse kaudu.

               (21)

               Komisjon soosib meediapädevuse-alaseid teadusuuringuid olemasolevate programmide raames. Kavas on eelkõige käivitada uuring, et selgitada välja, millisel tasemel teadvustavad inimesed Internetis isikuandmete levitamisega kaasnevaid ohte, ja otsingumootorite kasutamise parandamisvõimalusi käsitlev uuring.

               (22)

               Meediapädevuse algatused peaksid hõlmama ka autoriõiguse rolli teadvustamist.

               (23)

               Meediapädevuse algatuste raames tuleb käsitleda isikuandmete töötlemist info- ja kommunikatsioonivõrkudes (nt tarbijatele kohandatud pakkumiste tegemiseks) ning sellega seotud väljakutseid isikuandmete kaitse ja eraelu puutumatuse vallas. Info- ja kommunikatsioonivõrgud loovad tarbijatele uusi võimalusi, kuid nad võivad tekitada inimestele ka uusi ohte, nt identiteedivargused, diskrimineerimine profiili alusel või pidev jälgimine. Komisjon käsitles neid probleeme ja võimalikke lahendusi teatises andmekaitse edendamise kohta eraelu puutumatust soodustavate tehnoloogiate kaudu (9).

               (24)

               Digitaalmeedia-alase pädevuse algatustesse tuleks kaasata tavapärased kirjastajad, kuna neil on palju väärtuslikke kogemusi seoses meediapädevusega väljaspool võrgukeskkonda ning nad toodavad ja levitavad järjest rohkem digitaalsisu.

               (25)

               Komisjon kavatseb teha tööd täiendava üksmeele saavutamiseks meediapädevuse olulistes aspektides (määratlused, eesmärgid) ning toetada heade tavade analüüsimist ja vahetamist seoses meediapädevusega digitaalkeskkonnas, sealhulgas Euroopa meediamajandusega; selleks korraldab komisjon eelkõige audiovisuaalsete meediateenuste kontaktkomitee (10) koosolekuid, edendab ja toetab programmi „MEDIA 2007” (11) üritusi, teeb koostööd muude Euroopa Liidu institutsioonide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega, nagu Euroopa Nõukogu, UNESCO ja ÜRO Tsivilisatsioonide Liit ning edendab avaliku ja erasektori partnerlust meediapädevuse vallas,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               I.

               Liikmesriigid võtavad koostöös audiovisuaalset ja elektroonilist sidet reguleerivate asutustega ning andmekaitse järelevalveasutustega vajaduse korral järgmisi meetmeid:

                           1.

                           arendavad ja rakendavad II osas meediatööstuse jaoks ette nähtud valdkondades kaasreguleerimisalgatusi, mille tulemusel võtavad peamised sidusrühmad vastu käitumisjuhendid, ning edendavad kõnealustes valdkondades eneseregulatsioonil põhinevaid algatusi ja suuniseid;

                           2.

                           edendavad süstemaatilisi teadusuuringuid, korraldades uurimistöid ja projekte seoses meediapädevuse eri aspektide ja dimensioonidega digitaalkeskkonnas, võttes aluseks komisjoni käimasoleva uuringu, milles käsitletakse kriteeriume meediapädevuse taseme hindamiseks Euroopas, ning kontrollivad ja mõõdavad meediapädevuse taseme paranemist;

                           3.

                           algatavad konverentsidel ja muudel avalikel üritustel arutelu meediapädevuse lisamise kohta koolide kohustuslikku õppekavasse ja nende võtmepädevuste õpetamisse elukestvas õppes, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2006. aasta soovituses võtmepädevuste kohta elukestvas õppes;

                           4.

                           teevad suuremaid jõupingutusi, et parandada teadlikkust liikmesriikide ja Euroopa audiovisuaalsest pärandist, korraldades kodanikele teadlikkuse parandamise riiklikke kampaaniaid;

                           5.

                           suurendavad teabepakettide levitamise, koolituste ja teabepäevade kaudu teadlikkust ohtudest, mis kaasnevad isikuandmete töötlemisega info- ja kommunikatsioonivõrkudes, ning harivad kasutajaid, eriti noori, lapsevanemaid ja õpetajaid selles valdkonnas.

               II.

               Meediatööstus teeb rohkem tööd meediapädevuse suurendamiseks vajaminevate vahendite tagamiseks ja kasutab selleks järgmisi meetodeid:

                           1.

                           jagab teabekampaaniate kaudu süstemaatiliselt teadmisi teabe ja loomingulise sisu tootmise, toimetamise ja levitamise kohta digitaalmaailmas, sh otsingumootorite toimimise ja parema kasutamise kohta;

                           2.

                           jagab kodanikele teadlikkuse parandamise kampaaniate korraldamise kaudu selget ja kasutajasõbralikku teavet kommertsteadaannete vahendamise meetodite (nt tooteasetus ja internetireklaam) kohta ning pakub vahendid reklaami ja sisu hõlpsamaks eristamiseks;

                           3.

                           selgitab kodanikele eelkõige noorte jaoks koostatud teabepakettide abil, kuidas nende isikuandmeid töödeldakse tarbijatele kohandatud pakkumiste, eelkõige interaktiivse reklaami tegemiseks, võttes täielikult arvesse kehtivaid õigusnorme;

                           4.

                           teavitab kodanikke teabepäevade korraldamise kaudu aktiivselt sellest, kuidas toimib loomemajandus, sh autoriõiguse osa selles valdkonnas.

               III.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 20. august 2009

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Viviane REDING

      (1)  EÜT C 325, 24.12.2002, lk 1.

      (2)  KOM(2007) 833 (lõplik).

      (3)  2008/2129(INI), 24. november 2008.

      (4)  2008/C 140/08.

      (5)  CdR 94/2008.

      (6)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=REPORT&reference=A6-2005-0278&language=EN

      (7)  ELT L 327, 24.11.2006, lk 12.

      (8)  ELT L 332, 18.12.2007, lk 27.

      (9)  KOM(2007) 228 (lõplik), 2. mai 2007.

      (10)  Audiovisuaalsed meediateenused, vt 2007/65/EÜ.

      (11)  Otsus nr 1718/2006/EÜ.


title: 2004/913/EÜ: Komisjoni soovitus, 14. detsember 2004, noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete sobiva tasustamiskorra edendamiseksEMPs kohaldatav tekst

text:
               29.12.2004

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 385/55

      KOMISJONI SOOVITUS,
   14. detsember 2004,
   noteeritud äriühingute haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete sobiva tasustamiskorra edendamiseks
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2004/913/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               2003. a. mais võttis komisjon vastu teatise “Äriühinguõiguse ajakohastamine ja ettevõtete üldjuhtimise tõhustamine Euroopa Liidus – Edasiliikumise kava” (1). Lisaks mitmesugustele ettepanekutele aktsionäride õiguste suurendamiseks ja direktorite nõukogude ajakohastamiseks, nähti selles teatises ette algatus, mille eesmärk on motiveerida vajaliku reguleerimissüsteemi rakendamist haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete tasustamisel liikmesriikides.

               (2)

               Haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele makstava palga vorm, struktuur ja tase kuulub äriühingute ja nende osanike pädevusse. See peaks võimaldama tööle võtta ja tööl hoida haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmeid, kes vastavad äriühingu juhtimiseks vajalikele kriteeriumidele. Palk on üks peamistest valdkondadest, kus tegevjuhtkonna liikmetel võivad tekkida huvide konfliktid ja kus tuleb silmas pidada ka aktsionäride huve. Sellepärast tuleb adekvaatse teabeõiguse alusel palgasüsteemi asjakohaselt kontrollida. Seoses sellega on oluline täielikult arvesse võtta ühenduse ettevõtete juhtimissüsteemide erinevusi, mis kajastavad eri liikmesriikide seisukohti äriühingute rollidest ning organitest, kes vastutavad haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palgapoliitika ja individuaalpalkade kindlaksmääramise eest.

               (3)

               Täpse ja õigeaegse teabe avalikustamine väärtpaberite emiteerija poolt loob püsiva investorite usalduse ning olulise mehhanismi ettevõtete mõistlike juhtimistavade edendamiseks ühenduse piires. Selleks et investorid saaksid oma arvamust avaldada, on oluline, et noteeritud äriühingud oleksid piisavalt läbipaistavad.

               (4)

               Käesoleva soovituse rakendamisel tuleks liikmesriikidel arvestada korporatiivsete ühisinvesteerimisettevõtete eripära ning vältida erineva õigusliku olemusega ühisinvesteerimisettevõtete mittevajalikku ebavõrdset kohtlemist. Mis puutub nõukogu 20. detsembri 1985. aasta direktiivis 85/611/EMÜ avatud investeerimisfonde (UCITS) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (2) kindlaksmääratud ühisinvesteerimisettevõtetesse, siis direktiivis on juba ette nähtud ühisinvesteerimisettevõtete spetsiifilised juhtimismehhanismid. Et vältida mittevajalikku ebavõrdset kohtlemist korporatiivsete ühisinvesteerimisettevõtete puhul, kelle suhtes ei rakendata ühenduse tasandil ühtlustamisprotsessi, tuleb liikmesriikidel arvestada, kas ja millisel määral on nendes ühtlustamata ühisinvesteerimisettevõtetes rakendatavad samaväärsed juhtimismehhanismid.

               (5)

               Aktsionäridele tuleks anda selge ja igakülgne ülevaade äriühingu palgapoliitikast. Avalikustamine võimaldab aktsionäridel hinnata äriühingu lähenemisviisi palkadele ja suurendab äriühingu vastutust aktsionäride ees. Avalikustada tuleks ka hüvitised. See ei tohiks siiski kohustada äriühingut avaldama strateegilist positsiooni kahjustavat tundlikku äriinformatsiooni.

               (6)

               Vajalikult läbipaistev peaks olema ka haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetega lepingute sõlmimise poliitika. Nende palgaga otseselt seotud lepingutes peaks olema avalikustatud etteteatamisaeg ja vallandustasu.

               (7)

               Selleks, et anda aktsionäridele tõhus võimalus oma seisukohtade esitamiseks ja palgapoliitika arutamiseks igakülgse avalikustamise tingimustes, ilma et neil tuleks aktsionäride otsuse päevakorda võtmiseks algatada menetlust, peaks palgapoliitika küsimus olema selgesti kantud aktsionäride aastakoosoleku päevakorda.

               (8)

               Vastutuse suurendamiseks tuleks palgapoliitika panna aktsionäride aastakoosolekul hääletamisele. Selleks, et haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkade eest vastutavate asjakohaste organite õigusi ei muudetaks, peaks hääletamine olema nõuandev. Nõuandev hääletamine ei tohiks kaasa tuua haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete lepinguliste volituste ega palgapoliitika muutmise kohustust.

               (9)

               Aktsionäridele tuleks anda ka teavet, mille põhjal nad saaksid konkreetselt haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmelt tema poolt teenitud või võimaliku teenitava palga kohta aru pärida. Järelikult on oluline avalikustada äriühingu nende (kaasa arvatud tegevjuhtkonna liikmed, juhatuse nõunikud ja keskastme juhid) eelneva finantsaasta individuaalpalgad, selleks et hõlbustada äriühingu üldnäitajate silmas pidamist palkade hindamisel.

               (10)

               Erinevad palgasüsteemid (ja nende olulised muutmised), mille alusel haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetelemakstakse tasu aktsiates, aktsiaoptsioonides või muude õiguste andmisega aktsiate omandamiseks või tasu saamiseks aktsiahindade muutumise põhjal, tuleks eelnevalt heaks kiita aktsionäride aastakoosolekul. Heakskiitmine peaks hõlmama palgasüsteemi ja selle palgasüsteemi alusel individuaalpalkade kehtestamiseks rakendatavaid eeskirju, kuid mitte kõnesoleva palgasüsteemi alusel kehtestatud haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete individuaalpalkasid.

               (11)

               Silmas pidades haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palgaküsimusele omistatavat tähtsust, oleks vaja jälgida käesoleva soovituse rakendamist ja kaaluda täiendavate meetmete võtmist juhul, kui rakendamine on ebapiisav,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   I jagu
   Rakendusala ja määratlused
   1.   Rakendusala

               1.1.

               Liikmesriigid peaksid võtma kõiki vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et noteeritud äriühingud, kelle registrijärgne asukoht on asjaomase liikmesriigi territooriumil, järgiksid käesolevat soovitust. Neil tuleks siiski asjakohaselt arvestada korporatiivsete ühisinvesteerimisettevõtete eripära nõukogu direktiivi 85/611/EMÜ reguleerimisalas. Liikmesriigid peaksid arvesse võtma ka korporatiivsete ühisinvesteerimisettevõtete iseärasusi, mille suhtes ei kohaldata neid direktiive ja mille ainus otstarve on investeerijatelt saadud raha investeerimine erinevatesse varadesse ja mille eesmärk ei ole õigus- või halduskontrolli kehtestamine nende alusinvesteeringutega seotud emitentide üle.

               1.2.

               Liikmesriigid peaksid võtma kõiki vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et noteeritud äriühingud, mis ei ole juriidilise isikuna registreeritud üheski liikmesriigis, kuid on esmaselt noteeritud asjaomase liikmesriigi territooriumil asuval reguleeritud turul, järgiksid käesoleva soovituse sätteid.

               1.3.

               Liikmesriigid peaksid tagama, et käesolevat soovitust rakendataks juhtivate tegevametnike palkade suhtes juhul, kui nad ei ole noteeritud äriühingu haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liikmed.

         2.   Käesolevas soovituses kasutatud mõisted

               2.1.

                  Haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liige – noteeritud äriühingu haldus-, juhtimis- või järelevalveorgani liige.

               2.2.

                  Noteeritud äriühing – äriühing, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda vähemalt ühe liikmesriigi reguleeritud turul direktiivi 2004/39/EÜ tähenduses.

         II jagu
   Palgapoliitika
   3.   Haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkasid käsitleva poliitika avalikustamine

               3.1.

               Iga noteeritud äriühing peaks avalikustama deklaratsiooni äriühingu palgapoliitika kohta (edaspidi “palgadeklaratsioon”). Palgadeklaratsioon on eraldi palgaaruande osa ja/või lisatakse äriühingu iga-aastasele finantsaruandele, aastaaruandele või aastaaruande kommentaaridele. Palgadeklaratsioon esitatakse ka noteeritud äriühingu veebilehel.

               3.2.

               Palgadeklaratsioonis keskendutakse peamiselt äriühingu järgneva finantsaasta ja vajaduse korral ka edasiste finantsaastate haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkasid käsitleval poliitikal. Palgadeklaratsioonis esitatakse samuti ülevaade palgapoliitika elluviimisest eelmisel finantsaastal. Rõhutatakse eriti võimalikke noteeritud äriühingu palgapoliitika olulisi muutusi võrreldes eelmise finantsaastaga.

               3.3.

               Palgadeklaratsioonis esitatakse vähemalt järgmine teave:

                           (a)

                           haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkade muutuv- ja püsikomponentide suhtelise tähtsuse selgitus;

                           (b)

                           küllaldane teave teenistusalase võimekuse kriteeriumide kohta, millel põhinevad võimalikud ettenähtud aktsiaoptsioonid, aktsiad või palga muutuvkomponendid;

                           (c)

                           küllaldane teave palga ja teenistusalase võimekuse seose kohta;

                           (d)

                           võimalike aastasoodustuste kava ja muude mitterahaliste hüvitiste iseloomustus ning põhjendus;

                           (e)

                           haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele mõeldud lisatoetuste või varase pensionilejäämise kava peamiste karakteristikute kirjeldus.

                     Selle teabe avalikustamine palgadeklaratsioonis ei tohiks siiski viia tundliku äriinformatsiooni avaldamisele.

               3.4.

               Palgadeklaratsioonis esitatakse ka kokkuvõte ja selgitus tegevjuhtkonna liikmetega sõlmitava lepingu tingimusi käsitleva noteeritud äriühingu poliitika kohta. Selles märgitakse muuhulgas teave tegevjuhtkonna liikmega sõlmitava lepingu kehtivuse tähtaeg, kohaldatav etteteatamisaeg ja üksikasjad vallandustasu ja muude tegevjuhtkonna liikme ennetähtaegse vallandamisega seotud lepinguliste tasude kohta.

               3.5.

               Avalikustatakse ka teave ettevalmistus- ja otsustamismenetluste kohta, mida kasutatakse noteeritud äriühingu haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkasid käsitleva poliitika kindlaksmääramisel. Seejuures märgitakse vajaduse korral teave palgakomitee volituste ja koosseisu kohta, äriühinguväliste konsultantide nimed, kelle teenuseid kasutati palgapoliitika kindlaksmääramisel ning aktsionäride aastakoosoleku osa.

         4.   Aktsionäride hääletamine

               4.1.

               Ilma et see piiraks haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkade kindlaksmääramise eest vastutavate organite osa ja korraldustegevust, peaks palgapoliitika ja selle mis tahes olulise muutmise küsimused olema selgesti kantud aktsionäride aastakoosoleku päevakorda.

               4.2.

               Ilma et see piiraks haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkade kindlaksmääramise eest vastutavate organite osa ja korraldustegevust, tuleks palgadeklaratsioon panna hääletamisele aktsionäride aastakoosolekul. Hääletamine võib olla kas kohustav või nõuandev.
               Liikmesriigid võivad siiski ette näha, et hääletamine korraldatakse ainult juhul, kui seda soovivad aktsionärid, kellel on 25 protsenti aastakoosolekul osalevate või sellel esindatud aktsionäride häältest. See ei tohiks piirata aktsionäride õigust võtta päevakorda asjakohast otsus vastavalt siseriiklikele õigusaktidele.

               4.3.

               Noteeritud äriühing peaks teatama aktsionäridele, kellel on õigus saada aktsionäride aastakoosoleku kutset, kavatsusest võtta palgadeklaratsiooni heakskiitmine aktsionäride aastakoosoleku päevakorda.

         III jagu
   Haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete individuaalpalgad
   5.   Haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete individuaalpalkade avalikustamine

               5.1.

               Finantsaastal haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele määratud palkade üldsummad ja muud hüvitised tuleks üksikasjalikult avalikustada aastaaruandes, aastaaruande kommentaarides või vajaduse korral palgaaruandes.

               5.2.

               Aastaaruandes, aastaaruande kommentaarides või vajaduse korral palgaaruandes tuleks esitada vähemalt punktides 5.3–5.6 loetletud teave iga isiku kohta, kes täitis noteeritud äriühingus mingil ajavahemikul finantsaasta jooksul haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikme ülesandeid.

               5.3.

               Esitatakse järgmised andmed palga ja/või hüvitiste kohta:

                           (a)

                           palga üldsumma, kaasa arvatud, vajaduse korral, aktsionäride aastakoosolekul kindlaksmääratud osavõtumaksud, mis haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmele maksti või tuleb maksta ülesannete täitmise eest vastaval finantsaastal;

                           (b)

                           samasse gruppi kuuluvatelt ettevõtetelt saadud palgad ja soodustused;

                           (c)

                           kasumiosana ja/või preemiana makstud tasu ning sellise tasustamisvormi kasutamise põhjused;

                           (d)

                           kui selline makse on õiguspärane, mis tahes oluline täiendav tasu, mida on haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmele makstud eriülesannete täitmise eest väljaspool direktori ametikohustuste harilikku ulatust;

                           (e)

                           igale endisele tegevjuhtkonna liikmele seoses tema tegevuse lõpetamisega vastaval finantsaastal makstud või makstav kompensatsioon;

                           (f)

                           punktide a–e alla mittekuuluvatena käsitletavate sularahata hüvitiste arvestuslik üldväärtus.

               5.4.

               Esitatakse järgmised andmed aktsiate, aktsiaoptsioonide omandamisõiguse ja/või aktsiatega premeerimise süsteemi kohta:

                           (a)

                           finantsaasta jooksul äriühingu poolt antud aktsiate või pakutud aktsiaoptsioonide arv ja nende kasutamise tingimused;

                           (b)

                           finantsaasta jooksul täitmisele pööratud aktsiaoptsioonide arv ning iga optsiooniga seotud aktsiate arv ja täitmishinnad või aktsiatega premeerimise süsteemi intressiväärtus finantsaasta lõpus;

                           (c)

                           finantsaasta lõpuks täitmisele pööramata aktsiaoptsioonide arv, nende täitmishinnad, täitmise tähtajad ja täitmisele pööramise peamised tingimused;

                           (d)

                           olemasolevate aktsiaoptsioonide tähtaegade ja tingimuste võimalikud muutmised finantsaasta jooksul.

               5.5.

               Esitatakse järgmised andmed täiendava pensioniskeemi kohta:

                           (a)

                           finantsaasta jooksul pensioniskeemi alusel haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikme poolt täiendavalt saadud hüvitiste muutmised juhul, kui pensioniskeem kujutab endast kindlaksmääratud hüvitistega skeemi;

                           (b)

                           noteeritud äriühingu poolt seoses asjaomase haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmega finantsaasta jooksul makstud või makstavate sissemaksete üksikasjad juhul, kui pensioniskeem kujutab endast kindlaksmääratud sissemaksetega skeemi.

               5.6.

               Kui sellised maksed on kooskõlas siseriiklike õigusaktidega ja noteeritud äriühingu osalusel moodustatud ühenduse asutamislepinguga, esitatakse summad, kaasa arvatud tähtajaks tasumata jäänud summad ja intress, mida äriühing või selle äriühingu iga-aastasesse koondaruandesse kantud äriühing või tütarettevõte maksis finantsaasta jooksul laenudena, ettemaksetena ja tagatistena igale isikule, kes teataval ajavahemikul finantsaasta jooksul täitis haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikme kohuseid.

         IV jagu
   Aktsiapõhine töötasu
   6.   Aktsionäride heakskiit

               6.1.

               Palgasüsteemid, mille alusel haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele makstakse tasu aktsiates, aktsiaoptsioonides või muude õiguste andmisega aktsiate omandamiseks või tasu saamiseks aktsiahindade muutumise põhjal, tuleks aktsionäride aastakoosoleku otsusega aktsionäride poolt heaks kiita enne nende vastuvõtmist. Heakskiitmine peaks hõlmama palgasüsteemi, kuid mitte selle palgasüsteemi alusel haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele kehtestatud aktsiapõhiseid individuaalhüvitisi.

               6.2.

               Aktsionäride aastakoosolekul tuleks saada heakskiit järgmistele punktidele:

                           (a)

                           aktsiapõhise palgasüsteemi, kaasa arvatud aktsiaoptsioonid, kehtestamine haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele;

                           (b)

                           aktsiaoptsioonide piirarvu ja nende andmise peamiste tingimuste kindlaksmääramine;

                           (c)

                           aktsiaoptsioonide täitmisele pööramise tingimused;

                           (d)

                           vajaduse korral aktsiaoptsioonide täitmishindade võimaliku edasise muutmise tingimused, kui see muutmine on õiguspärane;

                           (e)

                           võimalikud muud pikaajalised ergutuskavad mida võib rakendada haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete puhul ja mida ei kasutata samalaadsetel tingimustel muude töötajate puhul.

               6.3.

               Aktsionäride üldkoosolekul tuleks ka kindlaks määrata tähtaeg, mille jooksul haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkade eest vastutav organ võib anda seda liiki kompensatsiooni konkreetsetele haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmetele.

               6.4.

               Võimalikud palgasüsteemi tähtaegade ja tingimuste olulised muudatused tuleks samuti aktsionäride aastakoosoleku otsusega aktsionäride poolt heaks kiita enne nende vastuvõtmist. Sellisel juhul teatatakse aktsionäridele ettepandud muudatuste kõik tingimused ja selgitatakse muutmise mõju.

               6.5.

               Kui see on kooskõlas siseriiklike õigusaktidega ja noteeritud äriühingu osalusel moodustatud ühenduse asutamislepinguga, tuleks aktsionäride heakskiit saada ka mis tahes alandatud hinnaga ostu eesõigusega seotud korrale, mille alusel võib anda õiguse märkida aktsiaid madalama hinnaga kui aktsia turuväärtus täitmishinna kindlaksmääramise kuupäeval või kui teatavate täitmishinna kindlaksmääramise kuupäevale eelnevate päevade keskmine turuväärtus.

               6.6.

               Punkte 6.1–6.4 ei tuleks kohaldada aktsionäride aastakoosolekul heakskiidetud palgasüsteemi suhtes, mille puhul pakutakse samalaadseid lepingutingimusi ka noteeritud äriühingu või selle tütarettevõtte töötajatele, kellel on õigus osaleda kõnesolevas palgasüsteemis.

         V jagu
   Teatamine ja lõppsätted
   7.   Teatamine

               7.1.

               Asjakohast otsust käsitlev teade tehakse aktsionäridele kättesaadavaks enne aktsionäride aastakoosolekut, mille päevakorda on võetud otsuse projekt vastavalt punktile 6.1 ning siseriiklikele õigusaktidele ja/või noteeritud äriühingu osalusel moodustatud ühenduse asutamislepingule.
               Teates esitatakse aktsiapõhise palgasüsteemi täielik tekst või selle peamiste tingimuste kokkuvõte ja palgasüsteemis osalejate nimed. Teates nähakse ette ka asjakohase palgasüsteemi ja üldise haldus-, juhtiv- või järelevalveorgani liikmete palkade poliitika vaheline seos.
               Otsuse projektis osutatakse selgesti kas asjakohasele palgasüsteemile või selle peamiste tingimuste kokkuvõttele.

               7.2.

               Aktsionäridele tehakse kättesaadavaks ka teave selle kohta, kuidas äriühing kavatseb tagada asjakohasest motiveerimissüsteemist tulenevate kohustuste täitmiseks vajalike aktsiate olemasolu. Eriti selgitatakse, kas äriühing kavatseb osta vajalikud aktsiad turult, hoida aktsiavaru või emiteerida uusi aktsiaid.

               7.3.

               Teates antakse ülevaade äriühingu poolt kantavatest kuludest seoses asjakohase palgasüsteemi kavandatud rakendamisega.

               7.4.

               Kõnesolev teade avaldatakse noteeritud äriühingu veebilehel.

         8.   Lõppsätted

               8.1.

               Liikmesriike kutsutakse üles võtma vajalikke meetmeid selleks, et hõlbustada käesoleva soovituse elluviimist 30. juuniks 2006, ja teatama komisjonile käesoleva soovituse järgimiseks võetud meetmetest, selleks et võimaldada komisjonil täpselt jälgida olukorda ja selle põhjal hinnata vajadust täiendavate meetmete võtmiseks.

               8.2.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 14. detsember 2004

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Charlie McCREEVY

      (1)  KOM(2003) 284, lõppversioon.

      (2)  EÜT L 375, 31.12.1985, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2004/39/EÜ (ELT L 145, 30.4.2004 lk 1).


title: 2014/761/EL: Komisjoni soovitus, 29. oktoober 2014 , energia siseturu eeskirjade kohaldamise kohta ELi liikmesriikide ja energiaühenduse lepinguosaliste vahel

text:
               31.10.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 311/82

         KOMISJONI SOOVITUS,
   29. oktoober 2014,
   energia siseturu eeskirjade kohaldamise kohta ELi liikmesriikide ja energiaühenduse lepinguosaliste vahel

      (2014/761/EL)

   EUROOPA KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Liit on osaline energiaühenduses, mille eesmärk on luua Euroopa energiaturgudele üks õigusruum.

               (2)

               Energiaühenduse lepinguosaliste (1) eesmärk on integreerida oma energiaturud ELi energia siseturgu, viies oma õigusaktid kooskõlla ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktidega ning võttes need üle oma riiklikku õiguskorda.

               (3)

               ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide põhimõtted on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/72/EÜ (mis käsitleb elektrienergia siseturu ühiseeskirju), (2) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta direktiivis 2009/73/EÜ (mis käsitleb maagaasi siseturu ühiseeskirju), (3) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 714/2009 (võrkudele juurdepääsu tingimuste kohta piiriüleses elektrikaubanduses) (4) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. juuli 2009. aasta määruses (EÜ) nr 715/2009 (maagaasi ülekandevõrkudele juurdepääsu tingimuste kohta), (5) mida liikmesriigid kohaldavad alates 3. märtsist 2011. ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide olulised sätted on esitatud ka õiguslikult siduvates võrgueeskirjades ja suunistes, mis on vastu võetud eespool nimetatud õigusaktide alusel ja osaliselt veel väljatöötamisel.

               (4)

               Energiaühenduse lepinguosalised on kohustatud eespool nimetatud direktiive ja määrusi ning rakendusmeetmeid (mõne erandiga) kohaldama alates 1. jaanuarist 2015 (6). Võrgueeskirjad ja -suunised integreeritakse samuti järk-järgult energiaühenduse õiguskorda.

               (5)

               Lepinguosalised näevad ette täiendavate ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide rakendamise, mille hulka kuuluvad Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. jaanuari 2006. aasta direktiiv 2005/89/EÜ (elektrienergia varustuskindluse ja infrastruktuuriinvesteeringute kohta), (7) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. oktoobri 2010. aasta määrus (EL) nr 994/2010 (milles käsitletakse gaasivarustuse kindluse tagamise meetmeid ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 2004/67/EÜ) (8) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. aprilli 2013. aasta määrus (EL) nr 347/2013 (üleeuroopalise energiataristu suuniste kohta ja millega tunnistatakse kehtetuks otsus nr 1364/2006/EÜ ning muudetakse määrusi (EÜ) nr 713/2009, (EÜ) nr 714/2009 ja (EÜ) nr 715/2009) (9).

               (6)

               ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide geograafiline kohaldamisala hõlmab tervet ELi territooriumi.

               (7)

               Energiaühendus võttis 23. septembril 2014 vastu energiaühenduse asutamislepingu artikli 94 kohase ministrite nõukogu tõlgenduse, et Euroopa Liidu õigusakte hõlmavates energiaühenduse õigusaktides saaks energiavooge, -importi ja -eksporti ning kaubanduslikke ja tasakaalustavaid tehinguid, võrgu võimsust ja ühendusi lepinguosaliste ja ELi liikmesriikide vahel käsitleda samamoodi, kui vastavaid vooge, importi, eksporti, tehinguid, võimsust ja taristut käsitletakse lepinguosaliste vahel energiaühenduse õigusaktide kohaselt.

               (8)

               Energiaühenduse asutamislepingu kõigi osaliste vaheliste piiriüleste voogude, tehingute ja taristu (ühenduste) ühetaoline kohtlemine on gaasi- ja elektrikaubanduse ühtse õigusruumi oluline element ning energiaühenduse eesmärkide saavutamise vältimatu element. Lisaks peavad Energiaühenduse Regulatiivkomitee ja Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööamet tegema koostööd energiaühenduse otsuste vallas, et kaasa aidata lepinguosaliste integreerimisele ELi energia siseturuga,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               Liikmesriike, sealhulgas reguleerivaid asutusi, kelle nad peavad nimetama gaasi ja elektri siseturu õigusaktide alusel, Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametit ja ettevõtjaid kutsutakse üles tegema koostööd liikmesriikide asutuste ja energiaühenduse lepinguosaliste ettevõtjatega, et rakendada lepinguosaliste ja ELi liikmesriikide vahel ELi gaasi ja elektri siseturu õigusakte.

               2.

               Liikmesriike, sealhulgas reguleerivaid asutusi, kelle nad peavad nimetama gaasi ja elektri siseturu õigusaktide alusel, Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametit ja ettevõtjaid kutsutakse üles ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide rakendamisel käsitama kõiki viiteid:

                           a)

                           energiavoogudele, -impordile ja -ekspordile ning kaubanduslikele ja tasakaalustavatele tehingutele;

                           b)

                           võrgu võimsusele;

                           c)

                           olemasolevale ja uuele gaasi- ja elektritaristule,

                     mis ületavad liikmesriikide vahelisi piire, tsoone, sisenemise ja väljumise või kontrollalasid, viidetena voogudele, impordile, ekspordile, tehingutele, võimsusele ja taristule, mis ületavad lepinguosaliste ja ELi liikmesriikide vahelise piiri.

               3.

               ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktide viiteid liikmesriikide asutuste, ametite ja ettevõtjate vahelisele koostööle ja ühistegevusele tuleks mõista selliselt, et see hõlmab liikmesriikide ja lepinguosaliste asutuste, ametite ja ettevõtjate vahelist koostööd ja ühistegevust.

               4.

               Kui ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktides osutatakse „mõjule” ühele või mitmele liikmesriigile, tuleks sellist viidet käsitada ka mõjuna lepinguosalistele või lepinguosalisele ja liikmesriigile.

               5.

               Kui Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametil on ELi gaasi ja elektri siseturu õigusaktidest tulenev otsustusõigus, kutsutakse teda üles tegema koostööd Energiaühenduse Regulatiivkomiteega, kui komiteele on energiaühenduse õigustikuga antud vastav pädevus, et kahel asutusel oleks võimalik vastu võtta sidusaid õigusakte.

               6.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele, Energeetikasektorit Reguleerivate Asutuste Koostööametile ja ettevõtjatele ning Energiaühenduse Regulatiivkomiteele.

      Brüssel, 29. oktoober 2014

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Günther OETTINGER

      (1)  Albaania Vabariik, Bosnia ja Hertsegoviina, endine Jugoslaavia Makedoonia vabariik, Moldova Vabariik, Montenegro Vabariik, Serbia Vabariik, Ukraina ja ÜRO ajutine haldusmissioon Kosovos kooskõlas ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 1244.

      (2)  ELT L 211, 14.8.2009, lk 55.

      (3)  ELT L 211, 14.8.2009, lk 94.

      (4)  ELT L 211, 14.8.2009, lk 15.

      (5)  ELT L 211, 14.8.2009, lk 36.

      (6)  Mõne erandiga, mis on määratletud energiaühenduse õigustikus. Vt täpsemalt http://www.energy-community.org/portal/page/portal/ENC_HOME/ENERGY_COMMUNITY/Legal/EU_Legislation/Consolidated_acts#GAS

      (7)  ELT L 33, 4.2.2006, lk 22.

      (8)  ELT L 295, 12.11.2010, lk 1.

      (9)  ELT L 115, 25.4.2013, lk 39.


title: Nõukogu soovitus, 9. juuli 2013 , milles käsitletakse Hispaania 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta

text:
               30.7.2013

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 217/81

      NÕUKOGU SOOVITUS,
   9. juuli 2013,
   milles käsitletakse Hispaania 2013. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2016) kohta
   2013/C 217/20
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 5 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega luuakse sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil ning võimaldatakse kasutada kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikasuundi. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, rõhutades eelkõige kindlat kavatsust saavutada strateegia „Euroopa 2020” eesmärke ja rakendada riigipõhiseid soovitusi.

               (4)

               Nõukogu võttis 10. juulil 2012 vastu soovituse Hispaania 2012. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Hispaania stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta (4).

               (5)

               28. novembril 2012 võttis komisjon vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise 2013. aasta Euroopa poolaasta algust. 28. novembril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Hispaaniat ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 7. veebruaril 2013 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2013. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2013. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 14. märtsil 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust jätkata diferentseeritud ja majanduskasvu soodustavat eelarve konsolideerimist, taastada tavapärased majandusele laenu andmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning ajakohastada avalikku haldust.

               (8)

               10. aprillil 2013 avaldas komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Hispaania suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Hispaanias esineb ülemäärane makromajanduslik tasakaalustamatus. Eelkõige ohustab väga kõrge sise- ja välisvõla tase jätkuvalt majanduskasvu ja finantsstabiilsust; pangandussektoris on käimas rekapitaliseerimis- ja restruktureerimisprotsess, mis hõlmab ka riiklike vahendite kasutamist; toote- ja tööturu jäikus soodustab kõrget ja kasvavat töötust ning takistab üldiselt majanduse kohandumist. Kuigi kohandumine on edenemas, tuleb vajaliku korrigeerimise ulatust silmas pidades võtta jätkuvalt tugevaid poliitikameetmeid toote- ja teenuseturgude, tööturu, finantssektori ja riigi rahanduse valdkonnas.

               (9)

               Hispaania esitas 30. aprillil 2013 oma 2013. aasta riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2012–2016. Selleks et võtta arvesse nende kahe programmi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (10)

               Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2013. aasta puhul usutav ning 2014. aasta ja edaspidise puhul esinevad võrreldes komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga mõningad langusriskid. Ehkki stabiilsusprogrammis prognoositakse ajavahemikuks 2014–2016 komisjoni talituste 2013. aasta kevadprognoosiga võrreldes väiksemat kasvu, tuleb silmas pidada, et komisjoni talituste prognoos põhineb eeldusel, et poliitikat ei muudeta, ja sellepärast ei ole arvesse võetud eelarve konsolideerimist, mis on vajalik stabiilsusprogrammi eelarve-eesmärkide saavutamiseks. Stabiilsusprogrammis kavandatud eelarvestrateegia eesmärk on viia valitsemissektori eelarve puudujääk 2016. aastaks allapoole kontrollväärtust 3 % SKPst. Konsolideerimine põhineb peamiselt kulutuste piiramisel, mille tulemusel väheneb kulutuste suhe SKPsse ajavahemikul 2012–2016 3,7 protsendipunkti võrra, kuid samuti teatavatel tulu suurendavatel meetmetel. (Ümberarvutatud) struktuursest eelarvepositsioonist (5) lähtuvalt väheneb struktuurne puudujääk stabiilsusprogrammi kohaselt aastatel 2013–2016 vastavalt 1,2 %, 0,4 %, 0,9 % ja 0,9 % SKPst. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist kinnitatakse stabiilsusprogrammis keskpika perioodi eelarve-eesmärki ehk eelarve struktuurse tasakaalu saavutamist, milleni tahetakse jõuda aastaks 2018. See on stabiilsuse ja kasvu paktiga nõutust palju kaugelevaatavam eesmärk. Struktuurse kohandamise kavandatud tempo aastatel 2017-2018 kujutab endast piisavaid edusamme keskpika perioodi eesmärgi suunas. Stabiilsusprogrammis prognoositakse, et võla suhe jõuab haripunkti 2016. aastaks ja hakkab pärast seda vähenema.
               Puudujäägi ja võla kohandamiskavade puhul võivad tekkida raskused. Eelarvepuudujäägi eesmärkide saavutamise meetmeid ei ole piisavalt täpsustatud, eriti piirkondlikul tasandil. 2016. aastaks ei ole stabiilsusprogrammiga ette nähtud ühtegi meedet ja eelnevaid ajutisi meetmeid pikendatakse ainult kuni 2014. aastani. Kohalike omavalitsuste reformi abil kavandatavate säästudega võivad kaasneda märkimisväärsed rakendamisriskid. Lisaks puudub selgus majanduse, tööturu ja finantsolukorra kohta, samuti tulude laekumise kohta jätkuvalt suure makromajandusliku tasakaalustamatuse taustal. Ennetähtaegselt pensionile jäämise reformi täielik elluviimine ja kokkuleppele jõudmine jätkusuutlikkuse teguri suhtes leevendaks sotsiaalkindlustussüsteemi riske. Veel üks risk tuleneb tingimuslikest kohustustest, mis on seotud varade kaitse kavade/garantiidega. Suur edasiminek toimus eelarve täitmise aruandluse puhul, kuid eelarve tasakaalu seaduse ennetavaid ja korrigeerivaid mehhanisme saaks veel läbipaistvamalt ja õigeaegsemalt rakendada. Puudub korrapärane ja õigeaegne aruandlus valitsuse võlgnevuste kohta, mille erakordselt kõrge taseme tõttu tuli kehtestada spetsiaalne tagasimaksekava. Sõltumatu eelarvenõukogu loomisega on hilinetud. Avaliku sektori tulude ja kulude indekseerimise korra kavandatud läbivaatamine tagaks eelarvekokkuhoiu ja hindade suurema paindlikkuse vastavalt majandustingimustele. Riiklikus reformikavas on rõhutatud ka vajadust jätkuvalt suurendada kulutasuvust tervishoiukulude ja ravimitele tehtavate kulutuste puhul, nt võrdlushindade läbivaatamise ja ravimite ostmise koondamise või kaasrahastamise laiendamise abil.

               (11)

               Kuigi 2012. aastal nihutati suhtelist maksukoormust olulisel määral tarbimis- ja keskkonnamaksude suunas, on Hispaanias maksude suhe SKPsse endiselt üks madalamaid liidus. Maksusüsteemi saaks veelgi tõhustada, suurendades majanduskasvu enam soodustavate kaudsete maksude osakaalu ning võideldes maksupettuste ja maksudest kõrvalhoidumise vastu kooskõlas eelarve konsolideerimisega. Hispaania võttis ettevõtete maksustamisega seoses mõningaid meetmeid võlgnevuse soodustamise piiramiseks, kuid vajalikud on edasised jõupingutused seoses eraisikute suurte võlgadega.

               (12)

               Finantssektori kohandamisprogrammi rakendamine on kavakohane. Eelkõige märgitakse, et vajalikud rekapitaliseerimised on läbi viidud ja loodud on varahaldusettevõte Sareb. Pankade restruktureerimine vastavalt riigiabi eeskirjade alusel tehtud otsustele eeldab jätkuvat meetmete võtmist ka lähiaastatel. Ettevõtete rahastamis- ja likviidsuspiirangute leevendamiseks rakendas Hispaania 2012. aastal piirkondlike ja kohalike omavalitsuste kommertsvõla (27,3 miljardit eurot) ettevõtetele tasumise ulatuslikku kava ja tegi mitmesuguseid algatusi ettevõtete rahastamisvõimaluste laiendamiseks. Seda kava plaanitakse 2013. aastal pikendada.

               (13)

               Tööturu olukord on endiselt kriitiline. Majanduse ümberkohandamine sisenõudluse ja ehitussektori osakaalu vähendamiseks muu hulgas tööturu jäikuse ja oskuste mittevastavuse kontekstis on kasvatanud töötuse määra 2013. aasta alguses 27 protsendini. Erilist muret teeb noorte töötuse määra märgatav suurenemine 56 protsendini ja pikaajalise töötuse määra suurenemine 44,4 protsendini töötuse kogumäärast 2012. aasta lõpus. Kättesaadavatest andmetest ilmneb, et 2012. aasta tööturureformi tulemusel on hakanud suurenema sisemine (ettevõttesisene) paindlikkus, mingil määral on vähenenud koondamiskulud ja piiratud on palgatõusu. Reformi ametlik hindamine sellega seatud eesmärkide taustal, et vajaduse korral teha täiendusi ja parandusi, on riikliku reformikavaga ette nähtud 2013. aasta juuliks. Aktiivsete tööturumeetmete vallas võetavad reformid on toppama jäänud ning endiselt tuleks võtta meetmeid riikliku tööturuasutuse ajakohastamiseks ja tugevdamiseks; hiljuti otsustati avada erainvesteeringutega tegelevad asutused, mis tuleb teha täielikult toimivaks nagu ka koostöö riiklike ja piirkondlike avalike tööturuasutuste vahel (ühtne töövahendusportaal).

               (14)

               Noorte töötuse kõrge määr ja pikaajaline töötus on tingitud kvalifikatsioonitunnistuseta töötute suurest osakaalust (35 %) ning hariduse ja koolituse ebapiisavast vastavusest tööturu vajadustele. Noorte tööhõive ja ettevõtluse riiklik strateegia aastateks 2013–2016, mis esitati 2013. aasta märtsis, koondab mitmesuguseid lühema- ja pikemaajalisi meetmeid, mille eesmärk on parandada noorte tööhõivevõimalusi. Samas on hakatud rakendama kahepoolset kutseõpet ja 2012. aastal alustati juba katseprojektidega. 2013. aasta riiklikus reformikavas on esile toodud ka haridussüsteemi reformi kiire rakendamise ning hariduse ja koolituse üldise kvaliteedi parandamise tähtsust.

               (15)

               Peamiselt tööturu olukorra tõttu, aga ka sotsiaalkaitse vähese tõhususe tõttu vaesuse vähendamisel jääb Hispaania ELi keskmisest allapoole nende põhinäitajate osas, millega mõõdetakse vaesust ja sotsiaalset tõrjutust; eriti haavatavas olukorras on lapsed. Kokkuvõttes ei täheldatud ühtegi suuremat muutust paremuse poole uute poliitikameetmete väljatöötamisel. Riiklikus reformikavas ei ole esitatud teavet 2013.—2016. aasta sotsiaalse kaasatuse riikliku tegevuskava heakskiitmise ajakava ega selle sisu kohta. Peamised väljakutsed on ratsionaliseerida eesmärgid ja vahendid nõuetekohase poliitilise raamistiku kohaselt, parandada juhtimist ja institutsioonidevahelist koostööd riigi, piirkondlikul ja kohalikul tasandil, lihtsustada menetlusi sotsiaalabi taotlejate jaoks ja vaadata läbi liikuvustakistused. Mõningaid edusamme tehti laste vaesuse vastu võitlemise meetmete osas ja parandati peretoetusteenuseid.

               (16)

               Ettevõtluskeskkonna nõrkused, nagu siseturu killustatus või turutõkked teenustesektoris pidurdavad töökohtade loomist ja reformide areng selles vallas võtab rohkem aega, kui 2012. aasta septembri reformikavas esialgu ette nähti. Valitsus võttis turu ühtsuse seaduse esimese eelnõu vastu 2013. aasta jaanuaris ja parlament peaks selle lõplikult heaks kiitma 2013. aasta lõpuks. 2013. aasta riiklikus reformikavas taas võetud kohustustega nähakse ette kutseteenuste seaduse esimese eelnõu koostamine 2013. aasta juuni lõpuks ning ettevõtluse ja ettevõtete rahvusvahelistumise seaduse lõplik vastuvõtmine enne 2013. aasta lõppu. Vaatamata nimetatud reformide eeldatavale mõjule on veel arenguruumi turule sisenemise ja sealt lahkumise tingimuste lihtsustamise osas, eriti mis puudutab ettevõtete litsentimiseks vajaliku aja lühendamist ja maksejõuetuse raamistiku läbivaatamist. Lisaks tuleks tegeleda ettevõtete kasvu takistavate regulatiivsete ja muud laadi tõkete vähendamisega. Viimastele reformidele vaatamata piiravad suurte jaemüügiettevõtete turule sisenemise tõkked endiselt konkurentsi jaemüügisektoris. 2012. aasta septembris võttis valitsus vastu seaduseelnõu, mis käsitles riikliku konkurentsiasutuse ühendamist regulatiivsete ja järelevalveasutustega kuues sektoris, luues niimoodi ühe asutuse, mis on turgude ja konkurentsi riiklik komisjon. Selle reformi eesmärk on konkurentsipõhimõtete järjepidev rakendamine eri majandusharudes. Maksustatavast tulust hüpoteeklaenude intressimaksete ja tagasimaksete mahaarvamise kaotamine 2012. aastal oli esmatähtis kodu omamise stiimulite vähendamiseks, kuid jõupingutused suurema ja tõhusama üürituru loomiseks (millega suurendataks ka tööjõu liikuvust) on veel algusjärgus.

               (17)

               Elektrienergia tariifipuudujääki, mis tähendab võimalikke märkimisväärseid tingimuslikke kohustusi eelarve suhtes ja arvestatavaid makromajanduslikke riske, ei ole korralikult käsile võetud, sest 2012. aastal ja 2013. aasta alguses esitatud meetmed ei ole osutunud piisavaks. 2013. aasta riiklikus reformikavas teatas valitsus, et elektrienergiasektori edasiseks reformimiseks koostatud seaduseelnõu esitatakse 2013. aasta juuni lõpuks. Veel saaks tõhustada konkurentsi elektri jaemüügiturul. Transpordiinfrastruktuur on hästi arenenud, kuid investeeringute valiku võiks muuta rangemaks ja seada prioriteediks olemasolevate võrkude tulemusliku säilitamise. Sõltumatu seirekeskuse rajamine vastavalt plaanitule oleks selles vallas abiks. Samal ajal takistavad tehnilised ja õiguslikud tõkked konkurentsi raudteekaubaveo ja -reisijateveo puhul.

               (18)

               Väga suurel määral detsentraliseeritud haldamine eeldab tõhusamat koostööd mitmesuguste ametiasutuste vahel, et vähendada kulusid ning ettevõtete ja majapidamiste halduskoormust. Selleks on välja käidud mitu algatust. Täpsemalt esitas valitsus 2013. aasta veebruaris kohalike omavalitsuste reformi seaduseelnõu (mille parlament võtab vastu enne 2013. aasta lõppu) ja loodi avaliku halduse reformiga tegelev komitee. Komitee esitab ettepanekud Hispaania avaliku halduse reformi kohta 2013. aasta juuni lõpuks. Praegu viiakse läbi reforme kohtusüsteemi toimimise parandamiseks, kuigi mõned meetmed viibivad ja arenguruumi Hispaania kohtusüsteemi tõhustamiseks veel on.

               (19)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Hispaania majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava. Hindamisel on arvesse võetud nende dokumentide asjakohasust Hispaania eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades liidu tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–9.

               (20)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud stabiilsusprogrammi ja tema arvamus (6) selle kohta kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (21)

               Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi. Hinnangus jõutakse järeldusele, et kavandatud reformikava on põhjalik ja sellega liigutakse õiges suunas. Samal ajal tuuakse hinnangus esile vajadus viivitamatult võtta vastu puuduvad reformid ja neid tõhusalt rakendada, nii et oleks võimalik ära kasutada eeldatavat positiivset mõju. Nõukogu soovitused, mis on esitatud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1, 2, 3, 4, 5, 7, 8 ja 9.

               (22)

               Komisjon on Euroopa poolaasta raames hinnanud põhjalikult ka kogu euroala majanduspoliitikat. Sellele tuginedes on nõukogu esitanud konkreetsed soovitused liikmesriikidele, kelle vääringuks on euro (7). Riigina, kelle vääringuks on euro, peaks ka Hispaania tagama kõnealuste soovituste täieliku ja õigeaegse rakendamise,

         SOOVITAB Hispaanial võtta ajavahemikus 2013–2014 järgmisi meetmeid:

               1.

               Tugevdada eelarvepositsiooni kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames antud nõukogu soovitusega tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimine 2016. aastaks. Selleks rakendada 2013. aasta eelarvekava raames vastu võetud meetmeid kõigil valitsustasanditel, tugevdada keskpika perioodi eelarvestrateegiat piisavalt konkreetsete struktuurimeetmete abil ajavahemikul 2014–2016. Eelarve püsivaks tasakaalustamiseks tuleb usaldusväärselt rakendada ambitsioonikad struktuurireformid, mis suurendaks kohandumisvõimet ning edendaks majanduskasvu ja töökohtade loomist. Pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimist jätkata struktuurilist kohandamist vajalikus tempos, et saavutada 2018. aastaks keskpika perioodi eesmärk. Tagada eelarve tasakaalu seaduses sätestatud ennetavate ja korrigeerivate meetmete range ja läbipaistev elluviimine. Luua 2013. aasta lõpuks sõltumatu eelarveasutus, mis tegeleks analüüside koostamise, nõustamise ja eelarvepoliitika järelevalvega, et tagada selle vastavus riigi ja ELi eelarve-eeskirjadele. Parandada avaliku sektori kulude tõhusust ja kvaliteeti kõigil valitsemissektori tasanditel ning vaadata 2014. aasta märtsiks süsteemselt läbi peamised kuluartiklid. Suurendada tervishoiusektori kulutasuvust, hoides samal tasemel haavatavate rühmade juurdepääsu tervishoiuteenustele, näiteks haiglate ravimikulutuste vähendamise, hooldusliikide lõikes koostöö tugevdamise ja ressursside tõhusa kasutamise edendamise abil. Võtta meetmeid valitsuse tasumata võlgnevuste vähendamiseks, nende edasise kuhjumise vältimiseks ja andmete korrapäraseks avaldamiseks tasumata summade kohta. Võtta vastu indekseerimist piiravad õigusaktid, et vähendada hindade inertsust avaliku sektori tulude ja kulude puhul, kusjuures seda tuleb teha õigeaegselt, et õigusaktid jõustuksid 2014. aasta alguseks, ja kaaluda täiendavaid meetmeid indekseerimisklauslite kohaldamise piiramiseks. Viia 2013. aasta lõpuks läbi jätkusuutlikkuse teguri reguleerimine, et tagada pensionisüsteemi pikaajaline finantsstabiilsus, muu hulgas tõstes tegelikku pensionile jäämise iga, viies pensioniea või pensionihüvitised vastavusse muutustega oodatavas elueas.

               2.

               2014. aasta märtsiks viia läbi maksusüsteemi kavakindel läbivaatamine. Kaaluda maksukulude täiendavat piiramist otsese maksustamise valdkonnas, uurida vähendatud käibemaksumäärade kohaldamise täiendava piiramise võimalusi ja võtta lisameetmeid keskkonnamaksude, eriti aktsiiside ja kütusemaksude osas. Võtta ettevõtete maksustamisega seoses täiendavaid meetmeid võlgnevuse soodustamise probleemi lahendamiseks. Tõhustada võitlust varimajanduse ja deklareerimata töö vastu.

               3.

               Viia ellu 2012. aasta novembris vastuvõetud finantssektori programm finantseerimisasutuste rekapitaliseerimise kohta, sealhulgas meetmed, millega edendatakse pangandusvälist vahendamist.

               4.

               Viia 2013. aasta juuli lõpuks lõpule 2012. aasta tööturureformi hindamine, mis hõlmab selle kõiki eesmärke ja meetmeid, ja vajaduse korral esitada 2013. aasta septembri lõpuks muudatused. Võtta 2013. aasta juuliks vastu 2013. aasta riiklik tööhõivekava ja viivitamatult jõustada aktiivseid tööturumeetmeid käsitlev tulemustele suunatud reform, muu hulgas suurendades juhiste sihipärasust ja tõhusust. Tugevdada ja ajakohastada riiklikke tööturuteenuseid, et tagada tõhus individuaalne abi töötutele vastavalt nende profiilile ja koolitusvajadustele. Tugevdada eakate ja madala kvalifikatsiooniga töötajate ümberõppekavade tulemuslikkust. Täielikult kasutusele võtta ühtne töövahendusportaal ning kiirendada avaliku ja erasektori koostöö rakendamist tööhõiveametites, et tagada selle tõhus kohaldamine juba 2013. aastal.

               5.

               Rakendada noorte tööhõive ja ettevõtluse riiklikus strateegias ajavahemikuks 2013–2016 sätestatud meetmeid noorte töötuse vastu võitlemiseks (näiteks noortegarantii kaudu) ning jälgida tähelepanelikult nende meetmete tulemuslikkust. Jätkata jõupingutusi, et parandada hariduse ja koolituse vastavust tööturu vajadustele, vähendada koolist väljalangevust ja edendada elukestvat õpet, jätkates kahepoolsete kutseõppeprogrammide kohaldamist ka pärast praegust katseetappi ja luues õpilaste tulemuste kõikehõlmava järelevalvesüsteemi 2013. aasta lõpuks.

               6.

               Võtta vastu meetmed vaesuse ja/või sotsiaalse tõrjutuse ohus olevate inimeste hulga vähendamiseks ning neid meetmeid rakendada, tugevdades aktiivseid tööturumeetmeid tööturult kõige rohkem eemale jäänud inimeste tööalase konkurentsivõime parandamiseks, parandades suunatust ning suurendades toetavate meetmete, sealhulgas kvaliteetsete peretoetusteenuste tulemuslikkust ja tõhusust.

               7.

               Võtta kiiresti vastu ja rakendada turu ühtsuse seaduse eelnõu ning kiirendada sujuva rakendamise jaoks vajalikke täiendavaid meetmeid. Tagada uue reguleeriva asutuse tõhusus, autonoomsus ja sõltumatus. 2013. aasta lõpuks võtta vastu ja rakendada kutseliitude ja -teenuste ning ettevõtlusseadus, et kõrvaldada kõik põhjendamatud piirangud, mis takistavad juurdepääsu kutsealasele tegevusele ja kutsealal tegutsemist. Rühmitada ümber ja koondada ettevõtete rahvusvahelistumise toetuskavad. Vähendada litsentsimismenetlusi ja lühendada nende kestust, sealhulgas tööstustegevuse puhul, ning laiendada „kiirlitsentsimist” lisaks jaekaubandusele ka muudele tegevustele. Vaadata läbi ettevõtete ja üksikisikute maksejõuetuse raamistikud, muu hulgas piirates ettevõtjate isiklikku vastutust ja lihtsustades läbikukkunud ettevõtetele teise võimaluse andmist. Kaotada põhjendamatud piirangud, mis takistavad suurte jaemüügiettevõtete sisenemist turule. 2014. aasta märtsiks hinnata eluasemete üürituru arengut toetava õigusraamistiku tulemuslikkust.

               8.

               Lahendada elektrienergia tariifipuudujäägi küsimus elektrienergia sektori struktuurireformi vastuvõtmise ja rakendamise abil 2013. aasta lõpuks. Suurendada jõupingutusi, et täiendada gaasi- ja elektriühendusi naaberriikide vahel. Vähendada riigi rahanduse tingimuslikke kohustusi, mis tulenevad kahjumlikust transpordiinfrastruktuurist. Moodustada sõltumatu vaatluskeskus, kes aitaks hinnata tulevasi suuri infrastruktuuriprojekte. Võtta meetmeid tõhusa konkurentsi tagamiseks raudteekaubaveo ja -reisijateveo valdkonnas.

               9.

               Esitatud ajakava alusel võtta vastu kohalike omavalitsuste reform ja määrata 2013. aasta oktoobriks kindlaks kava kogu avaliku halduse tõhususe suurendamiseks. Võtta lõplikult vastu ja rakendada käimasolevad reformid kohtusüsteemi kvaliteedi parandamiseks.

      Brüssel, 9. juuli 2013

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         R. ŠADŽIUS

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2013. aastal vastavalt nõukogu 22. aprilli 2013. aasta otsusele 2013/208/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 118, 30.4.2013, lk 21).

      (4)  ELT C 219, 24.7.2012, lk 81.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon ilma ühekordseid ja ajutisi meetmeid arvestamata, nagu komisjoni talitused on selle programmis esitatud teabe alusel ümber arvutanud, kasutades ühiselt kokkulepitud metoodikat.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.

      (7)  Vaata käesoleva Euroopa Liidu Teataja lk 97.


title: 2012/128/EL: Nõukogu soovitus, 21. veebruar 2012 , mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega 2010. eelarveaastal

text:
               29.2.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 55/33

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   21. veebruar 2012,
   mis käsitleb komisjoni tegevuse heakskiitmist seoses Euroopa Arengufondi (üheksas EAF) meetmete rakendamisega 2010. eelarveaastal
   (2012/128/EL)
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
   võttes arvesse koostöölepingut ühelt poolt Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani piirkonna riikide rühma ning teiselt poolt Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahel, millele on alla kirjutatud 23. juunil 2000 Cotonous (1) ning mida on muudetud 25. juunil 2005 Luxembourgis (2),
   võttes arvesse nõukogus kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate sisekokkulepet ühenduse abi rahastamise ja haldamise kohta vastavalt 23. juunil 2000. aastal Cotonous (Beninis) allkirjastatud Aafrika, Kariibi mere ja Vaikse ookeani riikide ning Euroopa Ühenduse ja selle liikmesriikide vahelise partnerluslepingu finantsprotokollile ning finantsabi eraldamise kohta nendele ülemeremaadele ja -territooriumidele, mille suhtes kohaldatakse EÜ asutamislepingu neljandat osa) (3) (edaspidi „sisekokkulepe”), millega asutati muu hulgas üheksas Euroopa Arengufond (üheksas EAF), eriti selle artikli 32 lõiget 3,
   võttes arvesse 27. märtsi 2003. aasta finantsmäärust, mida kohaldatakse 9. Euroopa Arengufondi suhtes, (4) eriti selle artikleid 96–103,
   olles läbi vaadanud üheksanda EAFi meetmete tulude ja kulude aruande, 2010. aasta 31. detsembri seisuga koostatud bilansi ning 2010. eelarveaastat käsitleva Euroopa Kontrollikoja aastaaruande kaheksandast, üheksandast ja kümnendast Euroopa Arengufondist (EAF) rahastatud tegevuste kohta (5) koos selles sisalduvate komisjoni vastustega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt sisekokkuleppe artikli 32 lõikele 3 annab Euroopa Parlament nõukogu soovitusel komisjonile heakskiidu üheksanda EAFi finantshalduse kohta.

               (2)

               2010. eelarveaastal on komisjon üheksanda EAFi meetmeid üldiselt rahuldavalt rakendanud,

         SOOVITAB Euroopa Parlamendil kiita heaks komisjoni tegevus seoses üheksanda EAFi meetmete rakendamisega 2010. eelarveaastal.

      Brüssel, 21. veebruar 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         M. VESTAGER

      (1)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 3.

      (2)  ELT L 287, 28.10.2005, lk 4.

      (3)  EÜT L 317, 15.12.2000, lk 355.

      (4)  ELT L 83, 1.4.2003, lk 1.

      (5)  ELT C 326, 10.11.2011, lk 251.