				|

		52012DC0328

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Rootsi 2012. aasta riiklikku reformikavaja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0328 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Rootsi 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16.
novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku
tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,[2] eriti selle artikli 6 lõiget 1,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[3],
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[4],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)       Euroopa Ülemkogu kiitis 26.
märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja
tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb
majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele
valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu
ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)       Nõukogu võttis 13. juulil 2010
vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta
ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide
tööhõivepoliitika suuniste kohta[5];
mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles
võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)       Nõukogu võttis 12. juulil 2011
vastu soovituse Rootsi 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas
arvamuse Rootsi ajakohastatud lähenemisprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)       Komisjon võttis 23. novembril
2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale
„Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise
teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse
(EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande,[6] milles nimetati Rootsit ühe
liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.
(5)       Euroopa Ülemkogu kiitis 2.
märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise, eelarve konsolideerimise ja
majanduskasvu edendamise prioriteedid. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada
diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada
tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.
(6)       Rootsi esitas 20. aprillil 2012
oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava 2012.
aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid,
hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011
artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Rootsit mõjutab negatiivselt
makromajanduse tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus
järeldusele,[7]
et Rootsis on tasakaalustamatus, kuid see ei ole ülemäärane.
(7)       Tuginedes nõukogu määruse
(EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 kohasele lähenemisprogrammi hindamisele, on
nõukogu seisukohal, et programmi eelarveprognooside aluseks olev
makromajanduslik stsenaarium on 2012. aastal realistlik ja 2013.–2015. aastal
optimistlik, sest prognoositakse SKP keskmist kasvu ligikaudu 3,5 %.
Komisjoni 2012. aasta kevadprognoosis ennustatakse SKP kasvuks 2013. aastal 2,1 %.
Programmis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärgiks on tagada pikaajaline
jätkusuutlikkus, pidades kinni Rootsi eelarveraamistiku eeskirjadest,
sealhulgas valitsemissektori netolaenuandmise ülejäägi (1 % SKPst tsükli
jooksul) eesmärgist. Strateegia eesmärk on täita ka stabiilsuse ja kasvu pakti
nõuded, eelkõige pidada kinni kontrollväärtusest 3 % SKPst. Programmis on
muudetud keskpika perioodi eelarve-eesmärki: valitsemissektori eelarve ülejäägist
(1,0 % SKPst) on saanud puudujääk (1,0 % SKPst). Keskpika perioodi uus eesmärk
vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Muudatuse tulemusel
keskpika perioodi eesmärk, mis põhineb (ümberarvutatud) struktuursel
eelarvetasakaalul,[8]
programmiperioodil tõenäoliselt täidetakse, isegi kui võtta arvesse 2013. või 2014.
aastal tõenäoliselt võetavaid täiendavaid ekspansiivseid kaalutlusõiguse
kohaseid meetmeid, mis võivad tuleneda vajadusest taastada valitsemissektori
indekseerimata kulude tegelik väärtus. Teatavad eelarveprognooside
paikapidavusega seotud riskid alates 2013. aastast on seotud optimistlike
makromajanduslike eeldustega. Pärast kulueesmärgi ajutist rikkumist 2012.
aastal täidaks valitsemissektori kulude kavandatav kasvumäär, arvestades
kaalutlusõiguse raames võetavaid tulumeetmeid, stabiilsuse ja kasvu pakti
kulueesmärki alates 2013. aastast. Valitsemissektori võla suhe SKPsse on alla 60 %
SKPst ja vastavalt programmile see programmiperioodi jooksul prognoositavalt
jätkuvalt väheneb.
(8)       Määruse (EL) nr 1176/2011
artikli 5 kohases komisjoni põhjalikus analüüsis kinnitati, et Rootsi
majapidamiste võlatase on suhteliselt kõrge. Ehkki eluaseme- ja hüpoteegituru
olukord 2011. aastal stabiliseerus, püsivad mitmed struktuursed moonutused, mis
pikas perspektiivis ähvardavad kõnealuste turgude stabiilsust. Finantssektori
vastupidavuse tugevdamiseks on võetud asjakohased meetmed. Sellest
hoolimata rakendatakse praegu poliitikat, mis võib kaasa aidata Rootsi
eluasemeturu volatiilsusele ja hüpoteekvõlgade kuhjumisele ning sellele on
pööratud vähem tähelepanu. Kõnealust poliitikat iseloomustavad helded
võimalused intressimakseid maksustatavast tulust maha arvata ja madalad
omandimaksud, amortisatsiooni ala- ja üürimise ülereguleerimine. Pakkumise
poolel vähendavad elamispindade paindlikku pakkumist kohalik
planeerimismonopol, pikad maakasutuse planeerimise protsessid ja konkurentsi
puudumine.
(9)       Hoolimata tööturu üldise
olukorra paranemisest 2011. aastal, on noorte ja haavatavate rühmade töötuse
määr endiselt kõrge, eriti sisserändaja taustaga inimeste hulgas. Rootsi
rakendab olukorra parandamiseks praegu mitut aktiivse tööturupoliitika meedet
ja haridusvaldkonna reforme. Suurem osa neist meetmetest näib asjakohase ja
usaldusväärsena, ehkki on veel liiga vara hinnata nende mõju. Noorte tööhõive
parandamise peamise meetme — restoranide ja toitlustusteenuste
käibemaksuvähenduse — asjakohasus ja tõhusus ei ole aga kindel ja seda tuleb
analüüsida. Lisaks võiks lähenemisviis olla ambitsioonikam, kui probleemidega
võideldaks põhjalikumalt, tegeledes ka palgaskaala madalama otsa suhteliselt
kõrgete palkadega ning alaliste ja ajutiste töötajate tööhõive kaitse
erisustega.
(10)     Rootsi on teadus- ja
arendustegevuskulude ning SKP suhte osas ELis teisel kohal ja
innovatsiooniliidu tulemustabelis peetakse riiki innovatsiooniliidriks.
Innovaatiliste toodete turustamisel on Rootsi tulemused aga allpool ELi
keskmist ja trend on negatiivne. Lisaks näib Rootsi maha jäävat kiirelt
kasvavate innovaatiliste ettevõtete loomisel. Lisaks on Rootsi teadus- ja
arendustegevuse valdkonna üldiselt tugev positsioon haavatav riigi tugeva
sõltuvuse tõttu väikesest arvust suurtest rahvusvahelistest ettevõtetest, kes
oma teadus- ja arendustegevust Rootsist järjest välja viivad. Nende
probleemidega tuleks tegeleda 2012. aasta sügisel menetlusse tulevas uue
teadus- ja innovatsiooniseaduse eelnõus.
(11)     Komisjon hindas Euroopa
poolaasta raames põhjalikult Rootsi majanduspoliitikat. Hinnati
lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs.
Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Rootsi
fiskaal- ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka
nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada
ELi üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil
tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused kajastuvad allpool 1.–4. soovituses.
(12)     Võttes arvesse kõnealust
hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud Rootsi lähenemisprogrammi ning tema arvamus[9] kajastub eelkõige 1. soovituses.
(13)     Võttes arvesse komisjoni
põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu läbi vaadanud Rootsi 2012.
aasta riikliku reformikava ja tema lähenemisprogrammi. Nõukogu soovitused, mis
on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad eeskätt 2.
soovituses,
SOOVITAB Rootsil võtta ajavahemikus 2012–2013
järgmisi meetmeid:
1.           Säilitada aastal 2012 ja
sellele järgnevatel aastatel stabiilne eelarvepositsioon, rakendades selleks
eelarvestrateegiat kavakohaselt ja tagades keskpika perioodi eelarve-eesmärgi
pideva saavutamise, sealhulgas täites kulueesmärki.
2.           Võtta täiendavaid ennetavaid
meetmeid eluaseme- ja hüpoteegituru stabiilsuse suurendamiseks keskpikas perspektiivis,
toetades muu hulgas konservatiivset laenamist, vähendades võlguoleku
atraktiivsust eluasemeinvesteeringute rahastamisel ning tegeledes elamispinna
pakkumise ja üürimise regulatsioonist tulenevate piirangutega.
3.           Võtta täiendavaid meetmeid
noorte ja haavatavate rühmade tööturul osalemise suurendamiseks, keskendudes
tõhusatele aktiivse tööturupoliitika meetmetele, toetades palkade suuremat
paindlikkust, eelkõige palgaskaala madalamas otsas, ning vaadates läbi tööhõive
kaitse õigusaktide valitud aspektid, näiteks katseajad, et lihtsustada
üleminekut alalisele tööle. Vaadata läbi restoranide ja toitlustusteenuste
praeguse käibemaksuvähenduse tõhusus töökohtade loomise toetamisel.
4.           Keskenduda peagi menetlusse
tulevas teadus- ja innovatsiooniseaduse eelnõus meetmetele, millega parandada
innovaatiliste toodete turustamist ja uute tehnoloogiate arendamist, et toetada
suure arengupotentsiaaliga innovaatilisi ettevõtteid.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.
[3]               COM(2012) 328 final.
[4]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[5]               Nõukogu 26. aprilli 2012. aasta
otsus 2012/238/EL.
[6]               COM(2012) 68 final.
[7]               SWD(2012) 160 final.
[8]               Tsükliliselt kohandatud
eelarvetasakaal pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist,
arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja
ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[9]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97
artikli 9 lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus, 23. jaanuar 2009 , suunised teel ja pädevates töökodades sõidumeerikute kontrollimise heade tavade kohta (teatavaks tehtud numbri K(2009) 108 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               24.1.2009

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 21/87

      KOMISJONI SOOVITUS,
   23. jaanuar 2009,
   suunised teel ja pädevates töökodades sõidumeerikute kontrollimise heade tavade kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2009) 108 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2009/60/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiivi 2006/22/EÜ, mis käsitleb nõukogu määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi seoses autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ, (1) eriti selle artiklit 15,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Direktiivi 2006/22/EÜ artikli 11 lõike 1 kohaselt kehtestab komisjon suunised kontrollimise heade tavade kohta juhuks, kui kontrolliametnikud kontrollivad sõidukeid teel või ettevõtjate territooriumil või kui sõidukeid kontrollitakse volitatud töökodades ja paigaldajate juures.

               (2)

               Sõidumeerikud on autovedudel vajalikud selleks, et saada ülevaade juhtide poolt juhtimisele ja puhkamisele kulutatavast ajast ning tagada autovedude valdkonnas sotsiaalsete õigusaktide järgimise tõhusate kontrollide läbiviimine pädevate riiklike kontrollorganite poolt.

               (3)

               Selleks, et tagada sõidumeerikute nõuetekohane ja usaldusväärne funktsioneerimine ning andmete salvestamine ja säilitamine, on pärast sõidumeeriku paigaldamist vaja läbi viia perioodilisi kontrolle ja uurimisi.

               (4)

               Perioodilisi kontrolle ja uurimisi ei teostata sagedusega, mis takistaksid juhte ja ettevõtjaid, kes püüavad süsteemi kuritarvitada manipuleerimisseadmete või muude sarnaste vahendite abil.

               (5)

               Uuringutest ja ekspertidelt saadud teabest ilmneb, et katsed manipuleerida sõidumeerikuga on levinud sõidukites, millel on analoogsõidumeerikud; samasugused rünnakud ohustavad nüüd ka digitaalseid sõidumeerikuid.

               (6)

               Samadest uuringutest ilmneb ka see, et autovedude sektoris on võimalikud ja leiavad aset erinevad manipuleerimised sõidumeerikutega, eriti digitaalsete sõidumeerikutega.

               (7)

               Sellised püüdlused kujutavad endast tõsist ohtu liiklusohutusele ja neil on ka vastuvõetamatu negatiivne mõju ausale konkurentsile ja autojuhtide sotsiaalsetele tingimustele.

               (8)

               Tänu digitaalse sõidumeeriku suuremale turvalisusele võrreldes analoogsõidumeerikuga on ohte ja süsteemivastaseid rünnakuid kergem avastada ning vastavalt suureneb võimalus tabada neid seadmeid kasutavad ebaausad juhid ja ettevõtjad ning see peaks oluliselt pärssima pettusi.

               (9)

               Soovituse eesmärk on õhutada liikmesriike kehtestama tööstusharu teadusuuringutele ja tehnilistele teadmistele tuginevat korda ja meetodeid, mis oluliselt parandavad pettuste ennetamise ja avastamise võimalusi, ning pakkuda liikmesriikidele vastavat tuge.

               (10)

               Soovituses esitatakse eeskätt head kontrollimise tavad, mis on määratletud Teadusuuringute Ühiskeskuse tehtud teadusuuringute käigus.

               (11)

               Koos kavandatava direktiiviga, milles käsitletakse teel teostatavaid täiendavaid kontrolle, kohta moodustab soovitus kontrollmeetmete paketi, mille eesmärk on oluliselt parandada digitaalsete sõidumeerikute andmete võltsimiseks kasutatavate seadmete avastamist ja pettuste ennetamist.

               (12)

               Käesoleva otsusega ettenähtud meetmed on kooskõlas nõukogu määruse (EMÜ) nr 3821/85 (2) artikli 18 lõike 1 alusel loodud komitee arvamusega,

         ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               1.

               võtta vastu ja rakendada käesoleva soovituse lisas sätestatud suunised heade kontrolli teostamise tavade kohta seoses sõidukite kontrolliga, mida kontrolliametnikud teostavad teel või ettevõtjate territooriumil või mida paigaldajad ja tehnikud teostavad liikmesriigi pädeva asutuse poolt tunnustatud töökojas, et avastada ja ennetada sõidumeerikutega manipuleerimist võimaldavate seadmete kasutamist;

               2.

               rakendada kõnealuseid suuniseid vajaduse korral riiklike kontrollistrateegiate kontekstis, millele viidatakse direktiivi 2006/22/EÜ artiklis 2.

      Brüssel, 23. jaanuar 2009

            Komisjoni nimel

            asepresident

         Antonio TAJANI

      (1)  ELT L 102, 11.4.2006, lk 35.

      (2)  EÜT L 370, 31.12.1985, lk 8.

      LISA
      SOOVITUSED LIIKMESRIIKIDE VÕETAVATE VASTUMEETMETE KOHTA MANIPULEERIMISSEADMETE KASUTAMISE AVASTAMISEKS JA ENNETAMISEKS
      SISUKORD

                  1 PEATÜKK:

               SISSEJUHATUS

                  2 PEATÜKK:

               TEEL TEOSTAVAD TÕHUSAD KONTROLLID

                  A.

               Korraldus ja seadmed

                  B.

               Kahe kontrollpunkti meetod sõidukite tegeliku kiiruse või läbisõidu analüüsimiseks

                  C.

               Allalaaditud andmete üksikasjalikule analüüsile tuginevad ühe kontrollpunkti meetodid

                  D.

               Ühe kontrollpunkti meetod, mille aluseks on plommide tehniline kontroll

                  E.

               Sõiduki suunamine töökotta

                  F.

               Sõidukite või andmete kontroll äriühingu territooriumil

                  3 PEATÜKK:

               KOOLITUS, SEADMED JA HEAD TAVAD

                  4 PEATÜKK:

               TÖÖKODADE POOLT TEOSTATAV KONTROLL

                  A.

               Õiguslik alus

                  B.

               Katkised või puuduvad plommid

                  C.

               Andmete analüüs

                  D.

               Liikumisanduri ja sõidukiüksuse vahelise ühenduse kontroll

                  E.

               Erikord kontrolli teostamisel teel

                  5 PEATÜKK:

               TÖÖKODADE ARUANNE JA AUDIT

                  6 PEATÜKK:

               PEATÜKK: LÕPPSÄTTED
            1.   Peatükk: Sissejuhatus
      1.1.   Komisjoni soovituses kirjeldatakse, mida võiks liikmesriike tegema õhutada, et reageerida ohtudele, mida kujutab endast sõidumeerikute manipuleerimisseadmete kasutamine, ning edendada ja toetada samal ajal ennetavaid vastumeetmeid liikmesriikides nende ohtude kõrvaldamiseks.
      1.2.   Digitaalsete sõidumeerikute nõuetekohase töö ja ülesannete häirimiseks mõeldud manipuleerimisseadmete kasutamine sõidukites kujutab endast ühte suurimat ohtu süsteemi turvalisusele. Selliste seadmete kasutamine või kasutamise kavatsus kahjustab ausat konkurentsi, andes ebaausatele ettevõtjatele ja juhtidele ebaausa ärilise eelise, ning avaldab juhtidele vastuvõetamatut negatiivset sotsiaalset mõju, võimaldades neil sõita või sundides neid sõitma palju kauem, kui on seadusega lubatud. Nende tegurite võimalikud tagajärjed õõnestavad kõigi liiklejate ohutust, mida komisjon püüab järgnevate aastate jooksul suurendada.
      1.3.   Seaduskuulekad ettevõtjad ja juhid peavad saama usaldada digitaalseid sõidumeerikuid ning riiklikud kontrollorganid peavad kogu ühenduse ulatuses saama tugineda seadmetega talletatud ja salvestatud andmete õigsusele ja usaldusväärsusele olenemata sellest, kas neid laaditakse alla ja analüüsitakse salvestusseadmetest või juhikaardilt. Selleks, et tagada andmete usaldusväärsus, tuleb seadmeid regulaarselt kontrollida, et tagada nende nõuetekohane töötamine.
      1.4.   Pikas perspektiivis on süsteemi ja selle komponentide täielik turvalisus oluline, kui soovitakse tagada salvestatud andmete usaldusväärsus ja õigsus. Selleks, et teha lõpp kõige levinumetele rikkumistele ja süsteemiga manipuleerimise katsetele, analüüsib komisjon põhjalikult võimalust kehtestada üksikasjalikumad seaduslikud meetmed määruse (EMÜ) nr 3821/85 ja selle lisade läbivaatamise põhjal.
      1.5.   Lühiajalises plaanis saavad liikmesriikide pädevad asutused töötada välja asjakohased ja tõhusad meetmed, et muuta manipuleerimisseadmete avastamine tõenäolisemaks, vähendades seeläbi ohtu, et ettevõtjad ja juhid taolisi seadmeid kasutavad.
      1.6.   Samal ajal kui liikmesriikidel on juriidiline kohustus nõuda kontrolli läbiviimist viisil, mis tagab autovedusid reguleerivate ühenduse sotsiaalsete õigusaktide tõhusa rakendamise, ei garanteeri regulaarne kontroll seda, et seadmeid ei paigaldada ega kasutata hiljem, pärast kontrolli läbiviimist. Kogemused on näidanud, et nimetatud seadmeid leiab palju suurema tõenäosusega teel teostatavate kontrollide käigus, kui sõidukit on võimalik põhjalikumalt kontrollida. Liikmesriikide poolt teostatavate kontrollide sagedust ja iseloomu tuleb tõhustada, et selliste seadmete avastamise taset tõstes oluliselt suurendada ennetavat tegurit.
      1.7.   Määruse (EMÜ) nr 3821/85 I B lisa liites 10 (üldised turbe-eesmärgid) on sätestatud digitaalsete sõidumeerikute usaldusväärsuse tagamiseks vajalike turbetagamisfunktsioonide ulatus. Kogu süsteemi turbe-eesmärke peab aitama saavutada ja süsteemi ohte peab aitama kõrvalda tehniliste lahenduste kombinatsioon, ITSECi tunnustus, ning füüsilised, personali- ja protseduurilised meetmed, mille võtmise kohustus lasub liikmesriikidel ja sõidumeerikute tootjatel. Komisjoni käesoleva soovituse eesmärk on pakkuda liikmesriikidele nende protseduuriliste ja isiklike vahendite toetamiseks välja kõige tõhusamaid protseduure, mis tuginevad nii teadusuuringutele kui ka headele tavadele.
      1.8.   Komisjoni soovitus ei asenda ITSECi (1) tehnilisi lahendusi ning tegelikult tuleks ideaaljuhul kasutada seda koos nendega ja nende toel.
      1.9.   Teadusuuringute Ühiskeskuse (2) aruanne kirjeldab digitaalsete sõidumeerikute turvalisust ähvardavaid teadaolevaid ja võimalikke ohte. Seepärast saavad liikmesriigid kasutada seda aruannet selleks, et kehtestada vajalikud sammud ja meetmed, et tagada adekvaatse teabe ja adekvaatsete suuniste esitamine riiklikku kontrolli teostavatele ametnikele, et nad saaksid teostada sõidukite kontrolli teel. Sama teavet ja samu suuniseid tuleks anda ka seadusega ettenähtud sõidumeerikute paigaldust, kontrolli ja remonti teostavatele paigaldajatele ja töökodadele. Suunised peaksid olema piisava ulatusega, et tagada, et sellised isikud saavad täielikult ja pädevalt teostada käesolevas lisas kirjeldatud kontrolli ja et liikmesriigid on suutelised võtma vastutusele neid, kes on süsteemi kuritarvitanud või üritavad seda teha.
      1.10.   Käesolevad suunised ja soovitused ei ole ammendavad ja võib esineda olukordi, kus soovituste rakendamine ei anna soovitud tulemust (nt juhtudel, kus kontrollkaablit ei ole võimalik ühendada liikumisanduriga). Sellisel juhul tuleb liikmesriike õhutada töötama välja alternatiivseid meetodeid, mis on sama tõhusad. Neid alternatiivseid meetmeid võib levitada laiemalt täitevasutuste hulgas.
      1.11.   Ehkki käesolev komisjoni soovitus käsitleb mõlemat liiki sõidumeerikuid, mis on sätestatud määruses (EMÜ) nr 3821/85 ja selle lisades, võib liikmesriikidel olla meetodeid, protseduure ja suuniseid, mis on kehtestatud analoogsõidumeerikute kontrollimiseks ja manipuleerimisseadmete avastamiseks. Seepärast ei asenda komisjoni soovitus olemasolevaid meetmeid ega vähenda nende tähtsust, vaid toetab neid eeskätt seoses digitaalsete sõidumeerikutega, mille puhul metoodika võib erineda, ent eesmärk jääb samaks. Kui analoogsõidumeerikute kontrollimiseks on juba kehtestatud meetmed, siis on soovitav laiendada neid ka digitaalsetele sõidumeerikutele (nt töökodade tasustamine sõiduki volitatud töökotta suunanud kontrolli teostavate ametnike määratud konkreetsete ülesannete sooritamise eest vastavalt osas F kirjeldatule).
      1.12.   Liikmesriigid peaksid olema enesekindlad riiklikes kontrollistrateegiates oma meetodite ja protsesside kehtestamisel sõidumeerikuid ähvardavate ohtude kõrvaldamiseks ja neile tuleks pakkuda tuge. Häid tavasid tuleks jagada teiste liikmesriikidega.
      2.   Peatükk: teel teostavad tõhusad kontrollid
      A.   Korraldus ja seadmed
      2.1.   Täieliku ja tõhusa kontrolli teostamiseks peaks kontrolliametnikel olema vajalik varustus ja ettevalmistus. Neil peaksid olema vähemalt kontrollkaardid ja asjakohased tööriistad sõidukiüksuse ja juhikaardi andmefailide allalaadimiseks ning vastavate andmete ja I B lisas kirjeldatud sõidumeerikutest tehtud väljatrükkide analüüsimiseks I lisas sätestatud lehtede või tabelite abil. Kontrolliametnikel peaks olema ka tarkvara, mille abil on võimalik analüüsida selliseid andmeid kiiresti ja võimalikult mugavalt, sest seadmetega manipuleerimise avastamise eesmärgil ei ole teel lihtne analüüsida väljatrükke, võttes arvesse väljatrükitavate failide pikkust ja sisu.
      2.2.   Võimaluse korral peaksid teel või ettevõtja territooriumil juhi sõidutundide nõuetele vastavuse kontrolli, tehnoülevaatust või muud kontrolli teostavad ametnikud kontrollima ka seda, kas sõidumeerik töötab ja kas seda kasutatakse nõuetekohaselt, ning olema suutelised sellise kontrolli käigus avastama seadmetega manipuleerimist.
      2.3.   Selleks soovitatakse liikmesriikidel kontrollida seadmetega manipuleerimist muu kontrolli raames (nt tehnoülevaatused, juhi lubatud sõidutunde käsitlevate eeskirjade järgmine jne) ning näiteks tuleks vähemalt 10 % puhul kõigist sõidukitest kontrollida, kas neis on manipuleerimisseadmeid. Liikmesriigid peavad määrama kindlaks lisakontrolli teostamise nõuetekohase metoodika ja asjaolud, ent sisu võib kajastuda nende üldises riiklikus kontrollistrateegias.
      2.4.   Tõhusat kontrolli on võimalik teostada, kasutades näiteks järgmisi meetodeid:

                  kahte kontrollpunkti hõlmav kontroll, mille käigus analüüsitakse kiirust või läbisõitu (vt punkt B);

                  ühte kontrollpunkti hõlmav kontroll, mille käigus teostatakse andmete üksikasjalik analüüs (vt punkt C);

                  ühte kontrollpunkti hõlmav tehniline kontroll (vt punkt D).

            2.5.   Kui kontrolliametnik leiab, et ta on kogunud piisavalt tõendeid, siis võib ta suunata sõiduki töökotta täiendava kontrolli teostamiseks (vt punkt E).
      2.6.   Loomulikult võivad liikmesriigid alati võtta kasutusele täiendavaid või alternatiivseid sõidukite kontrollimise meetodeid.
      B.   Kahe kontrollpunkti meetod sõidukite tegeliku kiiruse või läbisõidu analüüsimiseks
      2.7.   Kiiruskontroll kindlal ajal: selle meetodi kasutamiseks mõõdavad kontrolliametnikud statsionaarsete või mobiilsete kaamerate või kiirusmõõtjate abil sõiduki tegelikku kiirust enne selle peatamist teel teostatava kontrolli käigus konkreetsel ajal. Seejärel saavad nad laadida sõidukiüksusest (VU) alla 24-tunnise üksikasjaliku kiirusfaili (24-Hour Detailed Speed File) ja võrrelda sel hetkel salvestatud kiirust mõni kilomeeter varem mõõdetud kiirusega. Kontrollpunktis nõuab see meetod üksnes kahe arvu võrdlemist pärast 24-tunnise üksikasjaliku kiirusfaili allalaadimist.
      2.8.   Statsionaarne läbisõidukontroll kindlal ajal: selle meetodi kasutamiseks valitakse kontrollpunkt, mis asub kindlal kaugusel konkreetsest asukohast, kus kontrolliametnikel on võimalused või vahendid selleks, et märkida üles aeg, mil tuvastatud sõiduk konkreetses punktis peatus või selle läbis (kiirteepiletid, kaamerasalvestused, piirikontrolliaruanded jne). Kontrollpunktis saavad kontrollijad seejärel laadida sõidukiüksusest alla 24-tunnise üksikasjaliku kiirusfaili ja kiiresti võrrelda kontrollpunkti ja konkreetse asukoha vahelise vahemaa läbimise keskmist kiirust selle kiirusega, mis on arvutatud teadaoleva vahemaa ja kontrollpunkti saabumise aja alusel.
      2.9.   Mõlema meetodi puhul peab kontrollpunkti personal võrdlema üksnes kahte arvu pärast 24-tunnise üksikasjaliku kiirusfaili allalaadimist ja tegeliku keskmise kiiruse mõõtmist või arvutamist. Iga oluline erinevus võib anda kontrolliametnikule aluse kahtluseks, et kasutati manipuleerimisseadet. Seejärel võib kontrolliametnik suunata juhi ja sõiduki töökotta, ilma et ta peaks kohapeal täiendavat kontrolli teostama.
      2.10.   Mis puutub I B lisas sätestatud sõidumeerikute andmetesse, siis kõigi sõidumeerikust või selle kaudu alla laaditud failidega peab kaasnema asjaomane digitaalallkiri, mille genereeris algselt sõidukiüksus, või juhikaart, et kinnitada andmete usaldusväärsust ja õigsust, ning kontrolliametnikud peaksid veenduma ka selle teabe allalaadimises.
      C.   Allalaaditud andmete üksikasjalikule analüüsile tuginevad ühe kontrollpunkti meetodid
      2.11.   Kui manipuleerimisseadet kasutatakse ajal, mil teel teostatakse kontrolli, või kui seda kasutati vahetult enne kontrolli teostamist, siis on manipuleerimist võimalik kindlaks teha lihtsate protseduuride abil.
      2.12.   Selleks, et teha kindlaks manipuleerimisseadme olemasolu kahtlus, mis annaks kontrolliametnikele aluse võtta nende poolt vajalikuks peetud meetmeid selle avastamiseks, saavad kontrolliametnikud:

                  —

                  võrrelda juhi tegevust kaardilt ja sõidukiüksusest allalaaditud muude sõiduki dokumentidega ja juhi ütlustega. Nende andmete vahelised vastuolud võivad anda alust kahtlustuseks. Sel juhul uurib kontrolliametnik asja lähemalt;

                  —

                  kontrollida sõidukiüksusse salvestatud sündmuste ja rikete faili (Events & Faults File), eeskätt järgmisi viimase 10 päeva jooksul toimunud sündmusi ja rikkeid:

                              —

                              turvarikkumise katse;

                              —

                              toitekatkestus (pikim sündmus);

                              —

                              liikumisandmete rike (pikim sündmus);

                              —

                              anduri rike.

                        Kui juht ei oska selgitada ja põhjendada iga sündmust või riket, siis võiks kontrolliametnik uurimist jätkata;

                  —

                  kontrollida sõidukiüksusesse salvestatud tehniliste andmete faile (Technical Data Files), eeskätt alljärgnevat:

                              —

                              aja reguleerimise andmed;

                              —

                              kalibreerimisandmed (viis kõige hilisemat kalibreerimist, töökoja nimi ja nende kaardinumber).

                  —

                  Viimatinimetatud andmed on vajalikud selleks, et avastada kalibreerimise liigne sagedus, mis võib viidata sellele, et neid on tehtud varastatud töökojakaardi abil (või töökojakaardi abil, mis on kuulutatud varastatuks). Kontrolliametnikel soovitatakse küsida kaardi väljastanud ametiasutuselt (3) vastavate töökojakaartide staatuse ja selle kohta, kas need kehtisid ajal, mis neid sõidukiüksuse kalibreerimiseks kasutati.

            2.13.   Kui pärast kõigi punktides 2.14–2.19 kirjeldatud andmete kontrollimist leiab kontrolliametnik endiselt, et miski ei ole õige, siis võib ta laadida alla 24-tunnise üksikasjaliku kiirusfaili ja kontrollida tarkvara abil, kas sõiduki kiiruses esineb ebarealistlikke suurenemisi või vähenemisi, ja vajaduse korral ka seda, kas reisi profiil vastab muudele sõiduki dokumentidele ja juhi ütlustele (peatuste arv, kiirus mägi- või linnapiirkonnas). Koos eeltooduga kogunenud tõendid võivad anda alust kahtluseks, et kasutusel on manipuleerimisseade.
      2.14.   See meetod eeldab, et kontrollipunktis on olemas asjakohane tarkvara, mille abil on võimalik saada loetav ülevaade kiiruse ajalisest profiilist, et leida sellest kiiruse ebatavalisi suurenemisi või vähenemisi ning üldises plaanis anda automaatselt märku:

                  —

                  sõiduki kiiruse ebarealistlikust suurenemisest või vähenemisest;

                  —

                  sõidukiüksuse kahtlastest kalibreerimistest;

                  —

                  toitekatkestustest.

            D.   Ühe kontrollpunkti meetod, mille aluseks on plommide tehniline kontroll
      2.15.   Võimaluse korral ja kui see on ohutu, peaks kontrolliametnik kontrollima plomme. Kui plommid puuduvad, on katki või kahjustatud, siis tuleks juhilt küsida olukorra kohta selgitust.
      2.16.   Kui juht annab kirjaliku tunnistuse, milles esitab selle põhjenduse vastavalt I lisa V peatüki 4. osale või määruse (EMÜ) nr 3821/85 I B lisa nõudele 253, siis võib kontrolliametnik suunata juhi töökotta süsteemi plommimiseks ja seadme rekalibreerimiseks.
      2.17.   Keeldumise korral võib olla tegu rikkumisega ja sel juhul soovitatakse suunata juht koos tema sõidukiga viivitamatult volitatud töökotta kontrolliametniku saatel, et kontrollida seadmeid vastavalt 3. peatükis sätestatule.
      E.   Sõiduki suunamine töökotta
      2.18.   Kui teel ülalnimetatud meetodeid kasutades tehtud kontrolli käigus esineb endiselt mõistlik kahtlus, et sõidukisse on paigaldatud manipuleerimisseade, siis võib kontrolliametnik suunata sõiduki volitatud töökotta. Kontrolliametnikke või asjaomast riigiasutust võib volitada andma volitatud töökojale korralduse viia läbi konkreetseid teste, mille eesmärk on selgitada välja manipuleerimisseadmete olemasolu.
      2.19.   Need testid võimaldavad üldjuhul avastada liikumisanduri ja sõidukiüksuse vahelisi valeühendusi, mis võivad viidata manipuleerimisseadme olemasolule. Sellised testid võivad sisaldada (vt 3. peatüki kirjeldust):

                  —

                  plommide ja paigaldustahvlite kontrolli;

                  —

                  kontrollkaabli testi;

                  —

                  allalaaditud andmefailide analüüsi.

            2.20.   Manipuleerimisseadmete avastamise korral võidakse, olenemata sellest, kas juht on neid kasutanud või mitte, eemaldada seadmed (sh seade ise, sõidukiüksus või selle osad ning juhikaart) sõidukist ja kasutada neid tõendina.
      2.21.   Lisaks võidakse volitatud töökojale anda korraldus täiendavalt kontrollida, kas: a) sõidumeerik töötab nõuetekohaselt; b) sõidumeerik salvestab ja säilitab andmeid nõuetekohaselt; c) kalibreerimisparameetrid on õiged.
      2.22.   Kui sõidukile on paigaldatud I B lisas kirjeldatud liiki sõidumeerik, siis rekalibreeritakse sõidumeerik ja kinnitatakse uus paigaldustahvel alles pärast kõigi andmefailide allalaadimist ja analüüsimist (nende digitaalne allkiri peab olema terve) ning veendumist, et manipuleerimisseade puudub. Lisaks peaks süsteemi uus plommimine toimuma kontrollorgani juhtimisel.
      2.23.   I lisale vastava sõidumeeriku puhul tuleks pärast manipuleerimisseadme eemaldamist kontrollida, kas sõidumeerik töötab nõuetekohaselt, ning sõidumeerik tuleks täielikult rekalibreerida ja paigaldada tuleks uus paigaldustahvel. Lisaks peaks süsteemi uus plommimine toimuma kontrollorgani juhtimisel.
      F.   Sõidukite või andmete kontroll äriühingu territooriumil
      2.24.   Liikmesriikide pädevad asutused peaksid kasutama ära võimalust kontrollida sõidukeid (ja sõidukiüksusi) ja juhte (ja juhikaarte) ettevõtja territooriumil tehtava kontrolli raames.
      2.25.   Ettevõtja hallatavaid andmeid tuleb säilitada vähemalt aasta ja nende kontrollimist tuleb võimaldada alati, kui kontrolliametnik seda nõuab. Seepärast peaksid kontrolliametnikud standardkontrolli teostades kontrollima kõiki sõidukeid, mille nad ettevõtja territooriumilt leiavad, ja viima läbi kõik testid ja sooritama kõiki tegevusi, mida nad vajalikuks peavad, hoolitsedes samas selle eest, et juhte ja sõidukeid peetaks kinni minimaalselt.
      2.26.   Selliste äriühingu territooriumil teostatavate kontrollide puhul tuleks võtta arvesse ka võimalust, et osas sõidukites võivad olla kasutusel I lisas ja teistes I B lisas kirjeldatud liiki sõidumeerikud ning et kontrolliametnikud peaksid olema valmis kontrollima mõlemaid.

         KOKKUVÕTE

         DIGITAALSETE SÕIDUMEERIKUTE VASTASTE RÜNNAKUTE ENNETAMINE TEEL VÕI ETTEVÕTJA TERRITOORIUMIL TEOSTATAV KONTROLL

         Tuleks töötada välja riiklikud kontrollistrateegiad võimalike manipuleerimisseadmega varustatud sõidukite tõhusa kontrolli edendamiseks teel või ettevõtja territooriumil.

         Nõuetekohase ettevalmistuse ja varustusega kontrolliametnikud on võimelised kiiresti tutvuma sõidukiüksuste andmetega, neid alla laadima ja analüüsima, kontrolli kiiresti läbi viima ning tegema elektrooniliselt salvestatud andmete sarnaseid analüüse või analüüse, mis hõlmavad ka paberkandjaid, tabeleid ja väljatrükke.

         Liikmesriigid peaksid töötama välja strateegiad, et tagada, et manipuleerimisseadmete sõidukites esinemise kontrolli puhul oleks 2010. aastaks võimalik vastavaid sõidukeid kontrollida ühe järgnevalt esitatud meetodi abil:

                  —

                     kahte kontrollpunkti hõlmav kontroll, mille käigus analüüsitakse tegelikku kiirust ja läbisõitu;

                  —

                     ühte kontrollpunkti hõlmav kontroll, mille käigus teostatakse allalaaditud andmete üksikasjalik analüüs;

                  —

                     ühte kontrollpunkti hõlmav kontroll, mille aluseks on plommide tehniline kontroll.

         Näiteks 10 % kontrollitavate sõidukite puhul (tehnoülevaatus, juhi sõidutundide vastavus nõuetele või muu kontroll) võib kontrollida ka manipuleerimisseadmete olemasolu, ehkki liikmesriigi ülesanne on töötada välja kõige tõhusamad meetmed, mis sätestatakse tema strateegiates.

         Kui on leitud piisavalt tõendeid, mis viitavad põhjendatud kahtlusele, siis võivad kontrolliametnikud suunata sõiduki volitatud töökotta täiendavate testide tegemiseks.

         Manipuleerimisseadmete avastamise korral on soovitav – olenemata sellest, kas juht on neid kasutanud – need sõidukist kõrvaldada ja kasutada neid tõenditena kooskõlas liikmesriigi menetluseeskirjadega selliste tõendite käsitlemise kohta. Kontrolliametnikud peaksid rakendama asjakohaseid protsesse ja nendega seotud trahve iga kord, kui tehakse kindlaks selliste seadmete kasutamine, sest tegu on äärmiselt raske rikkumisega.

      3.   Peatükk: koolitus, seadmed ja head tavad
      3.1.   Ehkki liikmesriigid peaksid tagama kontrolliametnike nõuetekohase ettevalmistuse nende ülesannete täitmiseks, tuleks koolitada ka kõiki teisi osapooli; oleks hea ja äärmiselt tervitatav, kui liikmesriigid korraldaksid kontrolliametnike omavahelisi kohtumisi ja koordineeriksid nende tegevust heade tavade ühtlustamisel ning praktikas saadud õppetundide edasiandmisel.
      3.2.   Kontrolliametnikel peaks olema nõuetekohane varustus, et viia läbi mitmeid kontrolle seoses digitaalsete sõidumeerikutega. See tähendab, et neil peaksid olema asjakohased töövahendid, mis võimaldaksid neil lugeda, älja trükkida ja laadida alla andmeid sellistest sõidumeerikutest. Liikmesriigid peaksid varustama piisaval hulgal kontrolliametnikke sobivate seadmetega.
      3.3.   Häid manipuleerimisseadmete avastamise ja nende kasutamise ennetamise tavasid seoses nii teel kui ka ettevõtjate territooriumil teostatava kontrolliga (nt kontrollkaabli kasutamine, fikseeritud vahemaa tehnika, ebatavaliste kiirusjälgede või vahemaaprofiilide tuvastamine, toitekatkestused, katkised plommid) tuleks levitada ja edendada terve kontrollimisega tegeleva kogukonna seas.
      4.   Peatükk: töökodade poolt teostatav kontroll
      Töökojad ja paigaldajad on oluliseks lüliks sõidumeerikute turvalisuse tagamise ketis, olenemata sellest, kas tegu on analoogsõidumeeriku või digitaalse sõidumeerikuga. Töökodade tunnustamine ja volitamine peab toimuma selgete riiklike kriteeriumide alusel, mis tagavad töökodade usaldusväärsuse. Selleks soovitatakse liikmesriigil tagada, et töökodasid, millel on õigus paigaldada, aktiveerida, kalibreerida, kontrollida ja parandada sõidumeerikud, tunnustataks, kontrollitaks regulaarselt, sertifitseeritaks ning neile antaks õigeaegset, asja- ja ajakohast teavet. Pädevad asutused peaksid andma paigaldajatele ja töökodadele selgeid juhiseid ja suuniseid nende igapäevakohustuste ja ülesannete kohta eeskätt selleks, et nad mõistaksid oma rolli süsteemi üldise turvalisuse kontekstis. Samuti soovitatakse neil asutustel, kes tunnustavad töökodasid ja paigaldajaid, esitada komisjoni kaudu kõigile teistele liikmesriikidele täpset ja pidevalt uuendatavat teavet plommide tähistuse ning iga töökoja üksikasjade ja staatuse kohta nende territooriumil.
      A.   Õiguslik alus
      4.1.   Sõidukid peavad reeglina käima töökojas kontrollis, kui:

                  a)

                  sõidumeerik vajab kontrolli vastavalt määruse (EMÜ) nr 3821/85 lisadele;

                  b)

                  sõidukile tehakse iga-aastast tehnoülevaatust vastavalt direktiivi 96/96/EÜ II lisale;

                  c)

                  kontrolliametnikud suunavad sõiduki töökotta, et teostada põhjalikum sõidumeeriku kontroll;

                  d)

                  sõidumeerik vajab parandamist või väljavahetamist.

            4.2.   Kõigil neil juhtudel tuleks töökodadelt või paigaldajatelt nõuda, et nad visuaalselt ja füüsiliselt veenduksid, et sõidumeerik on plommitud ja et sellel on nii tootja kirjeldav tahvel kui ka paigaldustahvel.
      4.3.   Liikmesriigi pädev asutus peaks töökodadele pidevalt meelde tuletama, et kui nad kontrollivad sõidumeerikut ja plommivad selle uuesti ning kinnitavad paigaldustahvli, siis kinnitab töökoda sellega sisuliselt, et süsteem on turvaline, töötab nõuetekohaselt, salvestab nõuetekohaselt ja et seadmega ei ole ühendatud manipuleerimisseadmeid.
      4.4.   Töökodadele tuleks meelde tuletada, et nad panevad toime tõsise rikkumise, kui nad teadlikult plommivad sõidumeeriku. ilma et nad esmalt kõrvaldaksid leitud manipuleerimisseadet või nõuaksid selle kõrvaldamist enne plommimist. Kui hiljem selgub, et manipuleerimisseade on olemas, siis olenemata sellest, kas seda on kasutatud või ei ja võttes arvesse seda, et töökoda plommis süsteemi ning kinnitas paigaldustahvli, võidakse töökoda ja asjaomased paigaldajad võtta vastutusele raske rikkumise eest.
      4.5.   Soovitavalt, võttes arvesse töökodade ja paigaldajate olulist rolli süsteemi turvalisuse seisukohast, peaksid liikmesriikide pädevad asutused kaaluma kohaste sanktsioonide kehtestamist, mis võivad tuua kaasa sõidumeerikutega töötamise tunnustuse või volituste tühistamise, kui töökoda ei saa enam usaldada.
      4.6.   Liikmesriigid peaksid tuletama töökodadele meelde, et neil on õigus keelduda täiendava kontrolli või kalibreerimise teostamisest mis tahes sõidukil, kui nad kahtlustavad või teavad, et selles sõidukis on manipuleerimisseade. Pädev asutus peaks toetama töökoda, kui viimane nõuab, et enne kontrolli jätkamist tuleks esmalt eemaldada manipuleerimisseade. Töökoda võib alati keelduda liidese ühenduste kinniplommimisest või paigaldustahvli kinnitamisest kuni seadme eemaldamiseni.
      4.7.   Liikmesriigid, kes leiavad, et see on asjakohane, võivad nõuda, et volitatud töökojad teataksid punktides 4.4–4.6 kirjeldatud faktidest.
      4.8.   Liikmesriigid, kes ei pea töökoja sellist käitumist sobivaks, võivad selle asemel kohustada töökodasid säilitama neid aruandeid teatud aja jooksul ja esitama need taotluse korral pädevale asutusele. Selleks perioodiks võib olla vähemalt 24 kuud, mis vastab seadme kontrollide vahelise perioodi pikkusele.
      4.9.   Töökodadele võib tuletada meelde ka seda, et pelgalt manipuleerimisseadme kõrvaldamisega sõidukist ei vabasta ettevõtjat või juhti vastutusest rikkumise eest, sest on väga tõenäoline, et varem sõidukiüksusesse ja isiklikule juhikaardile salvestatud andmetega on manipuleeritud. Jättes asjast teatamata, võivad töökojad aidata kaasa uute rikkumiste toimepanekule nende ettevõtjate või juhtide poolt ning võivad vahelejäämise korral saada sama karistuse.
      4.10.   Sellest hoolimata peaksid töökojad ja paigaldajad teatama manipuleerimisseadmete kasutamisest või olemasolust oma pädevale asutusele, kes omakorda peaks kaaluma preemia- või soodustuskavade kasutuselevõttu, et õhutada töökodasid esitama teavet, mis aitab kaasa manipuleerimisseadmete või muud liiki süsteemivastaste rünnete avastamisele ja ennetamisele.
      4.11.   Käesolevad suunised ja soovitused ei ole ammendavad ja võib esineda olukordi, kus soovituste rakendamine ei anna soovitud tulemust (nt juhtudel, kus kontrollkaablit (vt punkti 1.23) ei ole võimalik ühendada liikumisanduriga). Sellisel juhul peaksid liikmesriigid töötama välja alternatiivseid meetodeid, mis on sama tõhusad. Neid alternatiivseid meetmeid võib levitada laiemalt täitevasutuste hulgas.
      4.12.   Lisaks, kuna need suunised hõlmavad mõlemat liiki sõidumeerikuid, mis on sätestatud määruse (EMÜ) nr 3821/85 lisades, võib liikmesriikidel juba olla meetodeid, protseduure ja suuniseid analoogsõidumeerikute kontrollimise ja manipuleerimisseadmete avastamise kohta. Käesolevas komisjoni soovituses esitatud suuniseid ei peaks seepärast käsitlema juba kehtestatud meetmete aseainena ega nendest kõrvalekaldumisena, vaid nende toetamisena eeskätt digitaalse sõidumeeriku korral, kus metoodika võib olla erinev, ent eesmärk on sama. Kui analoogsõidumeerikute kontrollimiseks on juba meetmed olemas, siis võiks neid laiendada ka digitaalsete sõidumeerikute kontrollimisele. Näiteks olukordadele, mis käsitlevad töökodade tasustamist sõiduki volitatud töökotta suunanud kontrolliametnike määratud konkreetsete ülesannete täitmise eest.
      B.   Katkised või puuduvad plommid
      4.13.   Töökojad saavad alati kontrollida, kas plommid puuduvad, on katki või kahjustatud.
      4.14.   Mingil juhul ei tohi sõidukile paigaldada uut plommi või väljastada talle paigaldustahvlit enne, kui süsteem on viidud kooskõlla määruse nõuetega.
      4.15.   Töökojad peaksid talletama plommide puudumise fakti kontrollaruandes või registris ja teostama täiendavaid kontrolle (nt kontrollkaabli kontroll), et veenduda, et sõidukis puuduvad manipuleerimisseadmed.
      4.16.   Kui plommid on vastavalt I lisa V peatüki 4. osale ja määruse (EMÜ) nr 3821/85 lisa I B nõudele 252 kõrvaldatud hädaolukorras või selleks, et paigaldada või remontida kiirusepiirajat, siis tuleb pädevale asutusele igal sellisel juhul esitada kirjalik selgitus sellise teo põhjuste kohta.
      4.17.   Selle esitamata jätmisel peaks töökoda teostama täieliku kontrolli, mille käigus kasutatakse allpool soovitatud meetodeid ja teavitama pädevat asutust sellest, mida täpselt tehti ja avastati.
      C.   Andmete analüüs
      4.18.   Digitaalse sõidumeeriku puhul võimaluse korral koos sõidumeeriku digitaalse allkirjaga töökojas allalaaditud ja kontrollaruandesse lisatud andmed peaksid vastama määruse (EMÜ) nr 3821/85 I B lisa 10. liite osas 4.4 (liikumisanduri sihtmärgid) ja osas 4.4 (sõidukiüksuse turvaeesmärgid) sätestatud nõuetele. 1. liites on esitatud kontrollaruandes sisalduva teabe täielik loetelu.
      4.19.   Töökoda peaks laadima alla ja analüüsima ka sõidukiüksuses sisalduvat sündmuste ja rikete andmete (Events & Faults Data File) faili. Need sündmused ja rikked hõlmavad näiteks (vt liite 2 täielikku loetelu) alljärgnevat:

                  —

                  turvarikkumise katse;

                  —

                  liikumisanduri autentimisrike;

                  —

                  liikumisanduri omavoliline muutmine;

                  —

                  korpuse omavoliline avamine;

                  —

                  toitekatkestus;

                  —

                  või anduri rike.

            4.20.   Manipuleerimisseadme olemasolu kindlakstegemine pärast seadme paigaldamist on keeruline. Sündmuste ja rikete andmete faili kontroll võib näidata juhtumeid, kui on esinenud toitekatkestusi, mida ei suudeta selgitada. Lisaks võib üksikasjaliku kiirusjälje uuring näidata kiirussignaali anomaaliaid. Ebarealistlikud aeglustused või kiirendused võivad tuleneda manipuleerimisseadme sisse- või väljalülitamisest.
      4.21.   Kõikidel juhtudel peaksid töökojad tegema väljatrüki ja lisama selle kontrollaruandele või registrile (vt 4. peatükk) ning vajaduse korral viitama töökojakaarti kasutades allalaaditud andmetele.
      4.22.   Kui sõidukiüksuse andmeid ei ole töökojakaardi abil võimalik alla laadida, siis võib sõidukiüksuse töös esineda häireid või see võib olla rikkis. Sellisel juhul võivad töökojad üritada seadet remontida. Kui nende remontimiskatsete tulemusena ei saa andmeid siiski alla laadida, tuleks väljastada allalaadimise võimatuse tunnistus, mille koopia tuleks säilitada koos kontrollaruandega.
      4.23.   Juhid peaksid kandma endaga kaasas kõiki töökoja väljastatud allalaadimise võimatuse tunnistusi juhul, kui neid kontrollitakse ajal, mil nad kasutavad sõidukit, mille digitaalne sõidumeerik ei tööta. Lisaks kui juht vahetab sõidukit, siis jäävad sertifikaadid sõidukisse kuni ajani, mil transpordiettevõtja võtab tunnistuse vastu oma üldiste andmete salvestamise kohustuste raames ja juht võib lasta seadme ära remontida.
      D.   Liikumisanduri ja sõidukiüksuse vahelise ühenduse kontroll
      4.24.   Kui eelmises osas kirjeldatud andmeid on tekkinud pärast viimast kontrolli, siis saab töökoda võrrelda käigukastiga ühendatud liikumisanduri andmeid sõidukiüksuses registreeritud kaksikliikumisanduri andmetega.
      4.25.   Kontrollkaabli kasutamine on tõhus viis kontrollimaks, kas sõidukisse on paigaldatud teatud liiki manipuleerimisseadmed. Kontrollkaabel ühendatakse sõidukiüksuse tagaküljele ja teine ots ühendatakse liikumisanduriga. Kui käigukastiga ühendatud liikumisandur ei ole sõidukiüksusega ühendatud, siis tekib „liikumisandmete rikkesündmus” või anduri rike. See teade näitab manipuleerimisseadme olemasolu. Kui see peaks nii olema, siis tuleb kontrollida, kas sõidukis on varjatud seadmeid.
      4.26.   Kontrolli käigus võib liikumisanduri välja tõmmata ja kõrvaldada. Kui digitaalse sõidumeerikuga ei ole manipuleeritud, siis näidatakse veateadet (liikumisandur puudub). Kui sellist veateadet aga ei anta, siis näitab see teise, varjatud liikumisanduri või mingi muu elektroonilise manipuleerimisseadme olemasolu.
      4.27.   Enne kontrollkaabli kasutamist peavad töökoja tehnikud (või kontrolliametnikud) sisestama oma töökojakaardi (või kontrollkaardi), et selgitada, miks sõidukiüksuse sündmuste ja rikete failis on tekkinud ja sellesse talletatud „toitekatkestuse sündmus”. Kui seda mitte teha, siis võib jääda hilisema kontrolli käigus ekslik mulje, et juht või ettevõtja on üritanud liikumisanduriga manipuleerida.
      4.28.   Ehki see pole alati võimalik, võib teise võimalusena võrrelda käigukastiga ühendatud liikumisanduri märgistust sõidukiüksuse kaksikliikumisanduri identifitseerimisandmetega. Seepärast peaksid töökojad tegema järgmist:

                  —

                  võrdlema paigaldustahvlil esitatud teavet sõidukiüksuses sisalduva teabega. Kui selgub, et teave ei kattu, siis tuleks teavitada liikmesriigi kontrolliasutust, talletada juhtum kontrollaruandes ja kontrollregistris;

                  —

                  liikumisanduri korpusele trükitud identifitseerimisnumbri võrdlus sõidukiüksuses sisalduva teabega. Vajaduse korral võib kasutada elektroonilist testseadet selleks, et kontrollida liikumisanduri elektroonilist identiteeti. Kui identifitseerimisnumbrid ei klapi, siis võib järeldada manipuleerimisseadme olemasolu. Liikmesriigi kontrolliasutusi tuleks teavitada ja juhtum tuleks talletada kontrolliaruandes ja kontrollregistris.

            E.   Erikord kontrolli teostamisel teel
      4.29.   Kontrolliametnikud võivad suunata kahtlase sõiduki töökotta. Sellises olukorras peaksid kontrollametnikud andma töökodadele ja paigaldajatele esmalt korralduse laadida alla kõik sõidukiüksuse andmefailid. Need hõlmavad ülevaate faili (Overview File), üksikasjalikku kiirusfaili (Detailed Speed File), tehnilist faili (Technical File) ja sündmuste ja rikete faili (Events & Faults File). Kõigi failidega peab kaasnema asjaomane digitaalallkiri.
      4.30.   Salvestatud andmeid võib täielikult kontrollida ka tehniliste vahendite abil (kontrollkaabel, plommide kontroll …).
      4.31.   Kui ilmnevad tõsised vastuolud, ent manipuleerimisseadet ei leita, siis võib järeldada, et manipuleerimisseadet on kasutatud ja see on kõrvaldatud. Sellisel juhul peaks kontrolliametnik teavitama kontrollimise eest vastutavat organit vastavalt direktiivi 2006/22/EÜ artiklile 2 ja/või ühendusesiseseid kontaktisikuid vastavalt sama direktiivi artiklile 7, kui sõiduk on registreeritud teises liikmesriigis. See võib tuua kaasa täiendava uurimise ettevõtja sõiduki suhtes.
      5.   Peatükk: töökodade aruanne ja audit
      5.1.   Töökojad peaksid koostama kontrollaruande sõiduki iga kontrolli kohta, mille käigus tuleb kontrollida sõidumeerikud olenemata sellest, kas kontroll on osa perioodilisest kontrollist või teostatakse seda liikmesriigi pädeva asutuse konkreetse taotluse alusel. Registris võib salvestada ka kõigi kontrollaruannete nimekirja.
      5.2.   Töökoda peaks säilitama kontrollaruannet vähemalt kaks aastat alates aruande koostamise kuupäevast ja liikmesriigi pädeva asutuse taotlusel esitama vastava perioodi kohta kõigi kontrollide ja kalibreerimiste andmed.
      5.3.   Sellised volitatud töökodade poolt tehtud avastused (andmed katkiste, kahjustatud või puuduvate plommide kohta; puuduvad tahvlid; sõidukiüksuses talletatud ja liikumisanduri poolt talletatud teave puudulikkus või vastuolulisus; avastatud manipuleerimisseadmed; sündmuste ja rikete failiga seotud väljatrükkide koopiad ja muud asjaomased väljatrükid) võivad näiteks moodustada osa regulaarsest aruandeformaadist ja liikmesriigi pädevaid asutusi õhutatakse tagama, et see ka tegelikkuses nii oleks.
      5.4.   Liikmesriigid võivad leida, et töökodade suutmatus esitada nõuetekohaseid kontrollaruandeid on eeskirjade rikkumine, mis võib tuua kaasa töökoja volituste peatamise.
      5.5.   Liikmesriigid peaksid auditeerima töökodade kontrollaruandeid ja registreid vähemalt kord kahe aasta jooksul. Auditid võivad hõlmata digitaalsete sõidumeerikute kontrollimise ja kalibreerimisega seotud kontrollaruannete pistelist kontrolli. Kontrollida ja regulaarselt alla laadida võib ka töökojakaarte, et vältida andmete kaotsiminekut või ülekirjutamist.

         KOKKUVÕTE

         DIGITAALSETE SÕIDUMEERIKUTE VASTASTE RÜNNAKUTE ENNETAMINE TÖÖKOJA KONTROLLI KÄIGUS

         Töökodade tunnustamise ja regulaarse kontrolli käigus peaksid liikmesriigid tagama, et nende personal on nõuetekohase ettevalmistusega ja et neil on juurdepääs kõigile seadmetele, mis on vajalikud andmete allalaadimiseks ja teatud konkreetsete testide tegemiseks.

         Kui on avastatud manipuleerimisseade, võib pädev asutus anda töökodadele korralduse mitte plommida digitaalset sõidumeerikut kuni seadme kõrvaldamiseni ja sõidumeeriku täieliku rekalibreerimiseni nii, et see salvestab korrektselt. Lisaks peaks pädev asutus andma töökodadele ka korralduse kõrvaldada paigaldustahvel.

         Töökodade teostatav kontroll peaks hõlmama järgmist:

                  —

                     plommide, paigaldus- ja tootjatahvlite füüsiline kontroll,

                  —

                     allalaaditud andmefailide, eeskätt sündmuste ja rikete faili analüüs,

                  —

                     vajaduse korral kontrollkaabli abil läbiviidav test.

         Töökojad peaksid kontrollaruandes sätestama puuduvad või kahjustatud plommid ja lisama aruandele allalaaditud failide väljatrükid. Kontrollaruanded peaksid olema liikmesriikide asutustele kättesaadavad kaheaastase perioodi jooksul.

         Töökodade regulaarne kontroll liikmesriikide poolt peaks hõlmama kontrollitoimingute auditit, sealhulgas kontrollaruannete pistelist kontrolli.

         Liikmesriigid peaksid veenduma, et töökojad teavitavad pädevat asutust manipuleerimisseadme avastamisest või tõsistest vastuoludest, mis viitavad kõrvaldatud manipuleerimisseadme kasutamisele.

         Sellisel juhul, ja kui sõiduk on registreeritud teises liikmesriigis, peaksid liikmesriigid teavitama ühendusesiseseid kontaktisikuid, et jätkata ettevõtja sõiduki edasist uurimist.

      6.   Peatükk: lõppsätted
      6.1.   Sõidumeerikuga manipuleerimist võimaldavate seadmete avastamine ja nende kasutamise ennetamine on pidev protsess, mis nõuab pidevat valmisolekut. Tehnoloogia arenedes arenevad ka süsteemi murdmise meetodid ja ohud. Seepärast on kõigil sõidumeeriku turvalisuse tagamise eest vastutavatel isikutel alates kontrolliametnikest, tunnustatud töökodadest ja paigaldajatest kuni seadusekuulekate ettevõtjate ja juhtideni oma roll.
      6.2.   Riiklikul tasandil tuleb liikmesriike julgustada hankima võimalikult palju teavet, arendama oma strateegiaid selliste ohtude vastu võitlemiseks ja neid tuleb tugevalt toetada selle teabe vahetamise osas. Komisjoni tuleks teavitada uutest või erinevatest ohtudest või katsetest süsteemi petta.
      6.3.   Ühenduse tasandil jätkab komisjon olukorraga tutvumist ja uute eeskirjade rakendamist ning koostöö tegemist kõigi liikmesriikide ja tööstusharu huvirühmadega.

         (1)  ITSEC (Information Technology Security Evaluation Criteria) infotehnoloogia turvalisuse hindamiskriteeriumid 1991, versioon 1.2.

         (2)  Teadusuuringute Ühiskeskuse tehnilised märkused. „Aruanne digitaalsete” sõidumeerikute vastaste rünnete ja kergesõidukitesse paigaldatud adapterite kasutuselevõtuga seotud riskide kohta („Report on the attacks to security of the digital tachograph and on the risk associated with the introduction of adaptors to be fitted into light vehicles”). Piiratud tiraaž liikmesriikide riskijuhtidele (29. november 2007).

         (3)  Taotluse saatmiseks teistele kaarte väljastavatele asutustele tuleks kasutada TACHONETi.


				|

		52014PC0430

			Soovitus: NÕUKOGU OTSUS, millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/290/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Slovakkias /* COM/2014/0430 final */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU OTSUS,
millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/290/EL
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Slovakkias
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 12,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)       Järgides komisjoni soovitust,
otsustas nõukogu 2. detsembri 2009. aasta otsusega 2010/290/EL,[1] et Slovakkial on
ülemäärane eelarvepuudujääk. Nõukogu märkis, et Slovakkia ametiasutuste poolt 2009.
aasta oktoobris esitatud andmete kohaselt pidi valitsemissektori
eelarvepuudujääk ulatuma 2009. aastal 6,3 %ni SKPst ehk ületama
aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst ning valitsemissektori
koguvõlg moodustama ligikaudu 36 % SKPst, mis on tunduvalt väiksem kui
aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 60 % SKPst[2].
(2)       Aluslepingu artikli 126
lõike 7 ning nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1467/97[3] (ülemäärase
eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta) artikli 3
lõike 4 kohaselt esitas nõukogu komisjoni soovituse põhjal 2. detsembril
2009 Slovakkiale soovituse, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt
2013. aastal. Soovitus avalikustati.
(3)       Vastavalt aluslepingutele
lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta) artiklile 4
esitab komisjon andmed kõnealuse menetluse rakendamiseks. Nimetatud protokolli
kohaldamisel peavad liikmesriigid nõukogu 25. mai 2009. aasta määruse
(EÜ) nr 479/2009[4]
(Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi
menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta) artikli 3 kohaselt
esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed
valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.
(4)       Kaaludes, kas otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tuleks tunnistada kehtetuks, peaks
nõukogu otsuse tegemisel lähtuma esitatud andmetest. Lisaks tuleks otsus
ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta kehtetuks tunnistada üksnes siis,
kui komisjoni prognooside kohaselt ei ületa puudujääk prognoosiperioodil
kontrollväärtust 3 % SKPst[5].
(5)       Nende andmete alusel, mis
komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2009 artiklile 14
pärast Slovakkia poolt enne 1. aprilli 2014 esitatud teatist, ning komisjoni 2014.
aasta kevadprognoosi alusel on võimalik teha järgmised järeldused.
–
Pärast haripunkti 8 % SKPst 2009. aastal vähenes
Slovakkia valitsemissektori eelarvepuudujääk vastavalt nõukogu 2. detsembri 2009.
aasta soovitusele 2013. aastal 2,8 %ni SKPst. Eelarvepuudujäägi kahanemine
tulenes nii tulude kui ka kulude poolel toimunud eelarve konsolideerimisest,
sealhulgas ühekordsetest meetmetest.
–
2014. aasta stabiilsusprogrammiga on seatud
eesmärgiks, et valitsemissektori nominaalne eelarvepuudujääk on 2014. aastal 2,6 %
SKPst ning väheneb 2015. aastal 2,5 %ni SKPst, 2016. aastal 1,6 %ni
SKPst ja 2017. aastal 0,5 %ni SKPst. Komisjoni 2014. aasta kevadprognoosi
kohaselt suureneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2014. aastal veidi,
ulatudes 2,9 %ni SKPst, ja kahaneb seejärel 2015. aastal 2,8 %ni
SKPst. Seega peaks eelarvepuudujääk jääma prognoosiperioodil allapoole
aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst.
–
Aastatel 2009–2013 paranes struktuurne
eelarvepositsioon (st valitsemissektori tsükliliselt kohandatud
eelarvepositsioon ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) igal aastal
keskmiselt 1,5 % ulatuses SKPst. 2014. aastal peaks see mõnevõrra halvenema,
kuid 2015. aastal paranema, eeldusel et poliitikat ei muudeta. Tundub, et 2014.
aastal tekib struktuurse eelarvepositsiooni kohandamises, mis on vajalik
keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks, lõhe suurusega 0,3 % SKPst, mis
viitab vajadusele tõhustada eelarvemeetmeid, et tagada pakti ennetusliku osa
nõuete täielik täitmine, pidades silmas tekkivat riski kalduda nõutavast
kohandamiskavast kõrvale.
–
Valitsemissektori võlg ulatus 2013. aastal 55,4 %ni
SKPst. Komisjoni 2014. aasta kevadprognoosi kohaselt kasvab valitsemissektori
võlg veelgi, ulatudes 2014. aastal 56,3 %ni SKPst ja 2015. aastal 57,8 %ni
SKPst.
(6)       Nõukogu tuletab meelde, et
alates 2014. aastast ehk ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnevast
aastast kohaldatakse Slovakkia suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku
osa ja Slovakkia peaks liikuma asjakohasel kiirusel keskpika perioodi eesmärgi
suunas, muu hulgas järgides kulueesmärki.
(7)       Kooskõlas aluslepingu artikli
126 lõikega 12 tunnistatakse nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta
kehtetuks, kui ülemäärane eelarvepuudujääk asjaomases liikmesriigis on nõukogu
arvates kõrvaldatud.
(8)       Nõukogu arvates on ülemäärane
eelarvepuudujääk Slovakkias kõrvaldatud ja otsus 2010/290/EL tuleks seetõttu
kehtetuks tunnistada,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Üldhinnangu kohaselt on ülemäärane eelarvepuudujääk
Slovakkias kõrvaldatud.
Artikkel 2
Otsus 2010/290/EL tunnistatakse kehtetuks.
Artikkel 3
Käesolev otsus on adresseeritud Slovaki
Vabariigile.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               ELT L 125, 21.5.2010, lk 48.
[2]               2009. aastal oli valitsemissektori eelarvepuudujääk 8 %
SKPst ja võlg 35,6 % SKPst.
[3]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.
[4]               ELT L 145, 10.6.2009, lk 1.
[5]               Kooskõlas dokumendiga „Stabiilsuse ja kasvu pakti
rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu
ja vormi kohta”, 3. september 2012. Vt
http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/pdf/coc/code_of_conduct_en.pdf


title: Komisjoni soovitus, 5. juuni 2008 , kutseliste audiitorite ja audiitorühingute tsiviilvastutuse piiramise kohta (teatavaks tehtud numbri K(2008) 2274 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               21.6.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 162/39

      KOMISJONI SOOVITUS,
   5. juuni 2008,
   kutseliste audiitorite ja audiitorühingute tsiviilvastutuse piiramise kohta
   (teatavaks tehtud numbri K(2008) 2274 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2008/473/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 211 teist taanet,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 17. mai 2006. aasta direktiiviga 2006/43/EÜ, mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 84/253/EMÜ, (1) on ette nähtud kohustuslikule auditile esitatavate nõuete minimaalne ühtlustamine. Vastavalt kõnealuse direktiivi artiklile 31 peab komisjon esitama aruande vastutust käsitlevate riigisiseste eeskirjade mõju kohta kohustuslikele audititele Euroopa kapitaliturgudel ning kutseliste audiitorite ja audiitorühingute kindlustustingimuste kohta ning kui ta leiab selle olevat asjakohase, siis esitama soovitusi.

               (2)

               Kapitaliturgude sujuvaks toimimiseks on vaja jätkusuutlikku auditeerimisvõimekust ja audiitorteenuste konkurentsivõimelist turgu, kus on piisaval hulgal audiitorühinguid, kes suudavad teha ja on valmis tegema nende äriühingute kohustuslikke auditeid, kelle väärtpaberitega on lubatud kaubelda liikmesriigi reguleeritud turul. Äriühingute turukapitalisatsiooni suurenev volatiilsus on aga toonud kaasa palju suurema vastutusriski, samal ajal kui kindlustuskatte kättesaadavus niisuguste audititega seotud riskide vastu on muutunud järjest piiratumaks.

               (3)

               Kuna piiramatu solidaarvastutus võib heidutada audiitorühinguid ja nende võrgustikke sisenemast ühenduse börsil noteeritud äriühingute rahvusvahelisele audiitorteenuste turule, on vähe tõenäoline selliste uute audiitorühingute võrgustike teke, kes suudaksid teha asjaomaste äriühingute kohustuslikke auditeid.

               (4)

               Seetõttu tuleks piirata börsil noteeritud äriühingute kohustuslikke auditeid tegevate audiitorite ja audiitorühingute, k.a kontsernide vastutust. Audiitori kutsekohustuste tahtliku rikkumise juhtudel ei ole vastutuse piiramine siiski õigustatud ega tohiks neil juhtudel kehtida. Samuti ei tohiks selline piiramine mõjutada kahjukannatanu õigust saada õiglast hüvitist.

               (5)

               Arvestades märkimisväärseid erinevusi tsiviilvastutust käsitlevate riigisiseste õigusnormide vahel, on praeguses etapis asjakohane anda igale liikmesriigile võimalus valida vastutuse piiramiseks meetod, mida ta peab oma tsiviilvastutuse normide jaoks sobivaimaks.

               (6)

               Seetõttu peaks liikmesriikidel olema võimalik kehtestada riigisiseste õigusnormidega audiitorite vastutuse ülempiir. Teise variandina peaks liikmesriikidel olema võimalik kehtestada siseriiklikes õigusnormides proportsionaalne vastutuse süsteem, mille kohaselt oleksid kutselised audiitorid ja audiitorühingud vastutavad ainult enda tekitatud kahju ulatuses, jagamata solidaarvastutust kolmandate isikutega. Liikmesriikides, kus kutseliste audiitorite vastu saab nõudeid esitada ainult auditeeritud äriühing ja mitte üksikaktsionärid ega kolmandad isikud, peaks liikmesriik võimaldama äriühingul, tema aktsionäridel ja audiitoril kindlaks määrata audiitori vastutuse ülempiiri, rakendades piisavaid tagatisi auditeeritava äriühingu investorite jaoks,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   Sisu

               1.

               Käesolevas soovituses käsitletakse nende audiitorite ja audiitorühingute tsiviilvastutust, kes teevad konsolideeritud või aastaaruannete kohustuslikku auditit liikmesriigis registreeritud äriühingutele, mille väärtpaberitega on lubatud kaubelda liikmesriigi reguleeritud turul.

         Vastutuse piiramine

               2.

               Audiitorite ja audiitorühingute kutsekohustuste rikkumisest tulenevat tsiviilvastutust tuleks piirata, v.a kui audiitor või audiitorühing on oma kohustusi rikkunud tahtlikult.

               3.

               Vastutuse piiramist tuleks kohaldada auditeeritud äriühingu ja kolmandate isikute suhtes, kellel on liikmesriigi õiguse kohaselt hüvitisnõude esitamise õigus.

               4.

               Tsiviilvastutuse piiramine ei tohiks mõjutada kahju kannatanule õiglase hüvitise maksmist.

         Vastutuse piiramise meetodid

               5.

               Liikmesriigid peaksid võtma meetmeid vastutuse piiramiseks. Selleks soovitatakse kasutada üht või mitut järgmistest konkreetsetest meetoditest:

                           a)

                           maksimaalse rahasumma või selle arvutamise valemi kehtestamine;

                           b)

                           põhimõtete kehtestamine, mille alusel kutseline audiitor või audiitorühing ei vastuta nõude esitaja kantud kahju eest enda tekitatud kahju osast suuremas ulatuses ega ole seega mõne teise õigusrikkujaga solidaarselt vastutav;

                           c)

                           säte, mis lubab igal auditeeritaval äriühingul ja kutselisel audiitoril või audiitorühingul määrata kahju ülempiir kindlaks lepingus.

               6.

               Kui vastutust piiratakse lepingus, nagu on osutatud punkti 5 alapunktis c, peaksid liikmesriigid tagama, et täidetud oleksid kõik järgmised tingimused:

                           a)

                           lepingu saab vaidlustada kohtus;

                           b)

                           auditeeritava äriühingu puhul otsustavad vastutuse piiramise üle kollektiivselt nõukogu direktiivi 78/660/EMÜ (2) artiklis 50b või kontserni auditi puhul nõukogu direktiivi 83/349/EMÜ (3) artiklis 36a nimetatud haldus-, juhtimis- ja järelevalveorganid, ning tehtud otsuse kiidavad heaks auditeeritava äriühingu aktsionärid;

                           c)

                           vastutuse ülempiir ja selle muudatused avaldatakse auditeeritud äriühingu raamatupidamisaruande lisades.

               7.

               Enne punkti 5. alapunktides a, b või c kirjeldatud meetodit või mis tahes muud punktidele 2, 3 ja 4 vastavat vastutuse piiramise meetodit rakendavate meetmete vastuvõtmist peaks liikmesriik võtma arvesse finantsturgudele ja investoritele ning börsil noteeritud äriühingute kohustuslike auditite turule juurdepääsu tingimustele avaldatavat mõju, samuti mõju auditite kvaliteedile ning riskide ja auditeeritavate äriühingute kindlustamisele.

         Järelmeetmed

               8.

               Liikmesriike kutsutakse üles teatama komisjonile 5. juuniks 2010 käesoleva soovituse alusel võetud meetmetest.

         Adressaadid

               9.

               Käesolev soovitus on adresseeritud liikmesriikidele.

      Brüssel, 5. juuni 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Charlie McCREEVY

      (1)  ELT L 157, 9.6.2006, lk 87. Direktiivi on muudetud direktiiviga 2008/30/EÜ (ELT L 81, 20.3.2008, lk 53).

      (2)  EÜT L 222, 14.8.1978, lk 11. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2006/46/EÜ (ELT L 224, 16.8.2006, lk 1).

      (3)  EÜT L 193, 18.7.1983, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2006/99/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 137).


				|

		52012DC0311

			Soovitus: NÕUKOGU SOOVITUS, milles käsitletakse Eesti 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta /* COM/2012/0311 final - 2012/ () */

			   	Soovitus:
NÕUKOGU SOOVITUS,
milles käsitletakse Eesti 2012. aasta
riiklikku reformikava
ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti stabiilsusprogrammi (2012–2015) kohta
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise
lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta
määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika
järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] eriti selle artikli 5 lõiget 2,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust[2],
võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi
resolutsioone[3],

võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
pärast konsulteerimist majandus- ja
rahanduskomiteega
ning arvestades järgmist:
(1)(1)   Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks Euroopa Komisjoni
ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia
„Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning
keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa
jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
(2)(2)   Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja
liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21.
oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta[4]; mõlemat dokumenti koos
nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid
arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.
(3)(3)   Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse Eesti 2011. aasta
riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Eesti ajakohastatud
stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta.
(4)(4)   Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase
majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab
majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta
algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel
vastu häiremehhanismi aruande,[5]
milles ei nimetatud Eestit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult
analüüsida.
(5)(5)   Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse
tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu
hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja
majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased
majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja
konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete
tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust. Ta kutsus liikmesriike üles
rakendama nõukogu riigipõhiseid soovitusi 2011. aastaks ja viima neid
prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus-
või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.
(6)(6)   Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud
liikmesriike 2. märtsil 2012 ka üles esitama õigeaegselt kohustused, mis
lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse
reformikavasse.
(7)(7)   Eesti esitas 26. aprillil 2012 oma stabiilsusprogrammi ajavahemikuks
2012–2015 ja 2012. aasta riikliku reformikava. Selleks et võtta arvesse
kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.
(8)(8)   Nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõike 1 alusel
stabiilsusprogrammile antud hinnangu põhjal on nõukogu seisukohal, et
programmis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik
stsenaarium aastateks 2012–2013 on realistlik, kui SKP oodatav keskmine kasv
püsib 2,4 % ringis. Komisjoni 2012. aasta kevadprognoosi kohaselt kasvab SKP
2013. aastal 3,8 %. Programmis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada
tasakaalustatud majanduskasvu toetav jätkusuutlik fiskaalpoliitika struktuurse
ülejäägi saavutamise teel, tagades samal ajal piisavad eelarvepuhvrid ja
vähendades tööjõu maksukoormust. Samuti on strateegia eesmärk saavutada
stabiilsuse ja kasvu pakti nõuete täitmine. Programmi abil püütakse ületada
keskpika perioodi eelarve-eesmärki, milleks on saavutada struktuurne ülejääk
alates 2012. aastast. Keskpika perioodi eesmärgis on asjakohaselt arvesse
võetud stabiilsuse ja kasvu pakti nõudeid. Valitsemissektori kulutuste
kasvumäär on (ümber arvutatud) struktuurse eelarveseisundi[6] alusel ja kaalutlusõiguse
alusel võetavaid tulumeetmeid arvesse võttes kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktis
ettenähtud kulueesmärgiga kõigil aastatel, välja arvatud 2013. aastal (mil on
kavas saavutada keskpika perioodi eelarve-eesmärk) ja 2014. aastal. Samal ajal
on programmis seatud eesmärk saavutada valitsemissektori eelarve ülejääk alates
2014. aastast. Valitsemissektori võla suhe SKPsse on tublisti alla 60 % ning
programmi kohaselt hakkab see näitaja tõenäoliselt pärast 2013. aastat
vähenema, kahanedes 2015. aastal umbes 10 %-ni.
(9)(9)   Eesti saavutas 2011. aastal märkimisväärse eelarve ülejäägi.
2012. aastaks ennustatav majanduskasv on komisjoni 2012. aasta kevadprognoosi
kohaselt 2011. aasta omast tunduvalt väiksem, kahanedes 7,6 %-st
1,6 %-ni, ja seetõttu on vaja täiendavat kontrolli kulutuste tõhususe üle.
Eestil on kavas kehtestada 2012. aastal struktuurse eelarvetasakaalu nõue, et
hoida kulusid kontrolli all. Niipea kui nõuet on hakatud kohaldama, peaks seda
täiendama mitmeaastaste kulueesmärkide siduvamaks muutmisega. Seega on Eesti
osaliselt rakendanud 2011. aasta soovituse kõnealuses valdkonnas.
(10)(10)           Tööturu valdkonnas on võetud mitmeid tööjõumaksudega
seonduvaid meetmeid. Töötamise stimuleerimist saab siiski parandada, piirates
invaliidsustoetuste ja töövõimetuspensionide määramise kasvavat trendi ning
muutes töötegemise tasuvamaks töötus- ja vanemahüvitist saavate madala- ja
kõrgepalgaliste töötajate jaoks. Kuigi on tehtud paljulubavaid jõupingutusi
töötuse kõrge taseme vähendamiseks, on pikaajaline ja noorte töötus endiselt
suur. Selle tulemusena kasvab laste vaesusrisk tööta leibkondades ja see probleem
tuleb tõhusate sotsiaalteenuste, sealhulgas peredele suunatud teenuste abil
lahendada. Perede toetamist võiks muuta tõhusamaks eelarveneutraalsel viisil,
näiteks parandades vanema- ja perehüvitiste suunatust ning tühistades sellised
lastega seotud tulumaksuvabastused, mis ei ole otstarbekad.
(11)(11)           Riikliku energiatõhususe tegevuskava meetmed on endiselt
ebapiisavad, võttes arvesse praegust nihet ühistranspordilt muude
transpordiviiside kasutamise suunas. Eesti uus autopark on kõige energiamahukam
ELis. Kütuseaktsiisidest ei piisa, et muuta tarbimisharjumusi. Mitu ELi
energeetika valdkonna direktiivi ei ole veel täielikult üle võetud. Eesti peab
tegema veel jõupingutusi oma energiavarustuse mitmekesistamiseks.
Elektrienergia infrastruktuuri taset võiks tõsta, et kaasata üha rohkem
tuuleenergiat.
(12)(12)           Kutsehariduse kvaliteet ja kättesaadavus on oluliselt
paranenud ning 2012.–2013. aastaks on kavandatud veel täiendavaid
moderniseerimismeetmeid. Üleminekut üldhariduselt kutseharidusele tuleb siiski
parandada ning tuleks kaaluda ulatuslikumat väljaõpet töökohal sisaldavate
kavade kohaldamist. Elukestvas õppes osalemine suureneb, kuid madala
kvalifikatsiooniga töötajatele ei pöörata piisavalt tähelepanu.
Haridusväljundite tööturu vajadustega vastavusse viimisel esineb ikka veel
probleeme. Samuti on vaja kiiresti reformida keskharidust ja veelgi parandada
haridusteenuste osutamist kohalike ametiasutuste poolt. Samuti teevad
ettevõtlussektor ja kõrgharidusasutused ikka veel liiga vähe koostööd ning
erasektori teadmistemahukat osa tuleks edasi arendada.
(13)(13)           Selleks et vastata rahvastiku vähenemise suundumusele
ning tagada tasakaalustatud ja konkurentsivõimeline regionaalareng, on
pikaajalisem vajadus tagada kohalike omavalitsuste rahanduslik jätkusuutlikkus
ning avalike teenuste parem osutamine kohalikul tasandil ja optimeerida
suhteliselt hajutatud ressursside kasutamist. Enamikul kohalikel omavalitsustel
on nende väiksuse tõttu raskusi vajalike sotsiaal-, tervishoiu-, tööturu-,
transpordi- ja haridusteenuste osutamisega.
(14)(14)            Eesti on
võtnud laiendatud euroala pakti raames mitmeid kohustusi. Kõnealused kohustused
ja 2011. aastal võetud kohustuste täitmine on seotud tööhõive edendamise,
konkurentsivõime parandamise ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse suurendamisega.
Komisjon on hinnanud laiendatud euroala pakti raames võetud kohustuste
täitmist. Soovitustes on arvesse võetud kõnealuse hindamise tulemusi.
(15)(15)           Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult
Eesti majanduspoliitikat. Hinnati stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava.
Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Eesti fiskaal-
ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende
vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada ELi
üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil
tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni
soovitused kajastuvad allpool 1.–5. soovituses.
(16)(16)           Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi
vaadanud Eesti stabiilsusprogrammi ja tema arvamus[7] selle kohta on väljendatud
eeskätt 1. soovituses,
SOOVITAB Eestil võtta ajavahemikus
2012–2013 järgmisi meetmeid:
1.           Säilitada usaldusväärne
eelarveseisund, rakendades väljatöötatud eelarvekavasid, tagades keskpika
perioodi eelarve-eesmärgi saavutamise hiljemalt 2013. aastaks ja kindlustades
kulueesmärgist kinnipidamise. Täiendada kavandatud tasakaalus eelarve nõuet
rohkem siduvate mitmeaastaste kulueesmärkidega keskpika perioodi
eelarveraamistiku raames, jätkata avaliku sektori kulutuste tõhususe
suurendamist ja tugevdada võitlust varimajandusega.
2.           Parandada tööstiimuleid,
ühtlustades sotsiaaltoetuste süsteemi ning suurendades invaliidsus-, töötus- ja
vanemahüvitiste määramise paindlikkust, tagades samal ajal piisava
sotsiaalkaitse. Parandada sotsiaalteenuste osutamist, suunates samal ajal
paremini pere- ja vanemahüvitisi ning tühistades sellised lastega seotud
tulumaksuvabastused, mis ei ole otstarbekad. Suurendada noorte ja pikaajaliste
töötute osalust tööturul.
3.           Siduda haridus ja koolitus
tõhusamalt tööturu vajadustega ning edendada ettevõtete ja haridusasutuste
koostööd. Suurendada madala kvalifikatsiooniga töötajate võimalusi saada parem
juurdepääs elukestvale õppele. Edendada teadustegevuse ja innovatsioonisüsteemide
eelistamist ja rahvusvahelistamist.
4.           Parandada energiatõhusust,
eelkõige hoonetes ja transpordisektoris, ning suurendada keskkonnastiimuleid
seoses sõidukite ja jäätmetega, kaaludes ka selliseid stiimuleid nagu sõidukite
maksustamine. Edendada taastuvenergia kasutamist, sealhulgas ajakohastades
infrastruktuuri ja õigusakte. Jätkata piiriüleste ühenduste
väljatöötamist, et kaotada turu suhteline isoleeritus.
5.           Suurendada
kohalike omavalitsuste rahanduslikku jätkusuutlikkust, parandades samal ajal
nende tõhusust ning tagades teenuste tõhusa osutamise, eeskätt neile tugevamate
ühinemis- või koostööstiimulite pakkumise kaudu. Ettepanekud asjakohasteks
reformideks tuleks teha mõistliku aja jooksul.
Brüssel,
                                                                       Nõukogu
nimel
                                                                       eesistuja
[1]               EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
[2]               COM(2012)311 final.
[3]               P7_TA(2012)0048 ja P7_TA(2012)0047.
[4]               Nõukogu otsus 2012/238/EL,
26. aprill 2012.
[5]               COM(2012)68 final.
[6]               Tsükliliselt kohandatud
eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist,
arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja
ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.
[7]               Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5
lõikele 2.