title: Nõukogu soovitus, 12. juuli 2011 , milles käsitletakse Madalmaade 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madalmaade ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta

text:
               19.7.2011

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 212/13

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   12. juuli 2011,
   milles käsitletakse Madalmaade 2011. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Madalmaade ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2015) kohta
   2011/C 212/04
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia – Euroopa 2020. aasta strateegia –, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta; (2) mõlemaid dokumente koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Komisjon võttis 12. jaanuaril 2011 vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt Euroopa 2020. aasta strateegiale tähistab ELi majanduse juhtimise uue tsükli ja majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise esimese Euroopa poolaasta algust.

               (4)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 25. märtsil 2011 heaks eelarve konsolideerimise ja struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011. aasta järelduste ning komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsiga). Ülemkogu rõhutas vajadust pidada esmatähtsaks eelarve usaldusväärsuse ja riigi rahanduse jätkusuutlikkuse taastamist, tööturureformide abil töötuse määra vähendamist ning uute jõupingutuste tegemist majanduskasvu toetamiseks. Ta kutsus liikmesriike üles viima neid prioriteete ellu konkreetsete meetmete abil, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (5)

               Euroopa Ülemkogu kutsus laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike 25. märtsil 2011 üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammidesse ja riiklikesse reformikavadesse.

               (6)

               Madalmaad esitasid 29. aprillil 2011 oma 2011. aastal ajakohastatud stabiilsusprogrammi ajavahemikuks 2011–2015 ja 2011. aasta riikliku reformikava. Vastastikuse seose arvessevõtmiseks hinnati stabiilsusprogrammi ja reformikava üheaegselt.

               (7)

               Vaatamata varasematele headele tulemustele kannatas väga avatud Madalmaade majandus kriisi arenedes märkimisväärselt – SKP reaalkasv vähenes 2009. aastal peaaegu 4 %. 2009. aasta teises pooles hakkas majandus välisnõudluse suurenedes elavnema ning 2010. aasta esimeses pooles sai elavnemine juba hoo sisse, andes tulemuseks 1,8 % SKP kasvu. Kriisi mõju tööturule oli suhteliselt piiratud. Tööpuudus langeb oodatavalt järgmise kahe aasta jooksul järk-järgult 4,5 %-lt 2010. aastal 4 %-le 2012. aastal. Kriis mõjus raskelt Madalmaade riigi rahandusele, nii et valitsemissektori eelarvepuudujääk tõusis 5,5 %-ni SKPst 2009. aastal ja 5,4 %-ni SKPst 2010. aastal. Valitsuse tegevus finantseerimisasutuste toetamisel ja finantsturgude stabiliseerimisel tõi kaasa valitsemissektori võla suhte suurenemise 15 protsendipunkti võrra SKPst, mille tulemusel jõudis võla suhe 2009. aastal 60,8 %-ni SKPst.

               (8)

               Võttes aluseks määruse (EÜ) nr 1466/97 kohase ajakohastatud stabiilsusprogrammi hinnangu, on nõukogu arvamusel, et stabiilsusprogrammis esitatud eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on realistlik. Stabiilsusprogrammis on aluseks võetud komisjoni talituste 2011. aasta kevadprognoosist pisut tagasihoidlikumad 2011. ja 2012. aasta majanduskasvu prognoosid. Stabiilsusprogrammiga kavatsetakse vähendada valitsemissektori eelarvepuudujääki allapoole 3 % kontrollväärtust 2012. aastal, mis oleks üks aasta enne ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluses määratud tähtaega. Stabiilsusprogrammis esitatud arvandmete põhjal jõutakse stabiilsusprogrammi perioodi lõpuks peaaegu keskpika perioodi eesmärgi (milleks on struktuurne eelarvepuudujääk 0,5 % SKPst) saavutamiseni, kuna komisjoni arvutuste kohaselt on struktuurne eelarvepositsioon 2015. aastal – 0,8 % SKPst. Eelarvestrateegiat toetavad igakülgselt kuni 2015. aastani piisavalt täpsustatud meetmed, kuigi nende rakendamisega seonduvad mõned riskid, mis on peamiselt seotud tervishoiu ülekulude tasakaalustamise suutlikkusega ja kohalike omavalitsuste kulude jälgimisega. Ajavahemikul 2011–2013 parandatakse eelarvepositsiooni aastas keskmiselt 0,75 % SKPst, mis on kooskõlas ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames vastu võetud nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega. Ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise tähtajale järgnevatel aastatel (2014. ja 2015. aastal) peaks ümberarvutatud struktuurne eelarveseisund paranema 0,25 % 2014. aastal ja 0,5 % 2015. aastal, mis jääb pisut alla struktuurse eelarveseisundi nõutava 0,5 % suuruse paranemise kuni keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseni.

               (9)

               Madalmaade ametiasutuste kavandatav ja rakendatav eelarve konsolideerimine sõltub tugevalt suuresti struktuursetest kulukärbetest, mis lähtestsenaariumiga võrrelduna moodustavad stabiilsusprogrammi perioodi lõpuks (2015. aastal) ligikaudu 3 % SKPst. Selle tulemusel saadavas kohandamiskavas nähakse ette valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine 3,8 %-lt SKPst 2011. aastal 2,4 %-ni SKPst 2012. aastal, mis jääb allapoole järgnevalt ajavahemikul 2013–2015 võetavatest umbes 0,5 % suurustest aastastest vähendustest. Madalmaad on kindlalt pühendunud nende eesmärkide saavutamisele. Selliste majanduskasvu toetavate poliitikavaldkondade nagu haridus kaitsmine eelarvekärbete eest väldiks tulevase majanduskasvu potentsiaali kahjustamist ja aitaks kaasa ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlikule kõrvaldamisele.

               (10)

               Lisaks lühiajalisele konsolideerimisele on üks peamisi probleeme riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamine, millele avaldab negatiivset mõju elanikkonna vananemisega seotud kulude kiire kasv. Elanikkonna vananemisega seotud pikaajalised kulud, eelkõige pikaajalise hoolduse kulud ja pensionid, on selgelt üle ELi keskmise. Pikaajalise hoolduse kulude oodatav suurenemine on komisjoni 2009. aasta rahvastiku vananemist käsitleva aruande kohaselt suurim Euroopas. Selle peamine põhjus on ulatusliku ametliku pikaajalise hoolduse süsteemi (nt avalik pikaajaline kindlustus, mis hõlmab isikuhooldust, õendust, abistamist, ravi ja raviasutustes viibimist) olemasolu, samal ajal kui mitteametlikul hooldusel on Madalmaades väiksem roll. Komisjoni viimase hinnangu kohaselt on riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ohustavad riskid suured. Lisaks konsolideerimiskavale on Madalmaade valitsus esitanud parlamendile pikaajalist jätkusuutlikkust toetavad meetmed, sh seadusjärgse pensioniea tõusu kohta, ent mida ei ole veel vastu võetud.

               (11)

               Madalmaade tööturgu iseloomustab suhteliselt kõrge tööturul osalemise määr, kõrge tootlikkus töötatud tunni kohta ja väike tööpuudus. Tööturul on siiski peamine väljakutse suurendada rakenduseta tööjõupotentsiaali kasutamist eelkõige selleks, et kompenseerida elanikkonna vananemisega kaasnevat tööealise elanikkonna oodatavat vähenemist Kõige värskemate kättesaadavate andmete põhjal on keskmine aasta jooksul töötatud tundide arv ELi madalaim. Madala töötatud tundide arvu põhjuseks on see, et väga suur osa elanikkonnast, eelkõige naistest, töötab osalise tööajaga, mis peegeldab isiklikke eelistusi, kuid ka seda, et on olemas rahalised tegurid, mis motiveerivad kas mitte tööturule sisenema või töötundide arvu mitte suurendama. Praegu on Madalmaades üheks peamiseks teguriks, mis motiveerib leibkonna teisel sissetuleku saajal tööturule mitte sisenema või mitte rohkem tunde töötama, leibkonna teisele sissetulekule kehtestatud kõrge maksu piirmäär, mis võib mõnel juhul, muu hulgas sissetulekust sõltuvate hüvitiste (nt lapsehoolduse hüvitis) vähendamise ja üldise maksukrediidi tulemusel ulatuda 80 %-ni.

               (12)

               Osalise puudega, pikaajaliste töötute kasvava ja mitmekesise rühma puhul, kes on üha suurenevas struktuurse töötuse ohus, ei näi aktiivsete tööturumeetmete rakendamine olevat positiivseid tulemusi andnud. Kolmandate riikide kodanikud seisavad vastamisi eriliste raskustega, mis laiendab püsivaid tööhõive ja töötuse lõhesid.

               (13)

               Madalmaade teadusuuringute ja innovatsioonisüsteem on suutnud säilitada oma innovatsioonivõime, kuid erasektori väike osakaal teadus- ja arendustegevusse tehtavates investeeringutes võib avaldada negatiivset mõju Madalmaade majanduse tulevasele majanduskasvule ja konkurentsivõimele. Valitsus on seadnud eesmärgiks luua teadusuuringutele ja innovatsioonile suurt rõhku panevatele ettevõtetele (sh välisettevõtetele) atraktiivne keskkond maksusoodustuste, ettevõtjatele antava ruumi ja tipptasemel teadustegevusega. Eelarve konsolideerimise vajaduse tõttu käesoleval aastal võidakse mõnede ettevõtetele suunatud toetuste andmine siiski lõpetada, samal ajal kui ülejäänud toetusi ühtlustatakse ja suunatakse need „kõige tähtsamatele majandusvaldkondadele” ning asendatakse need üldisemate maksustamismeetmetega.

               (14)

               Ettevõtluskeskkonnale avaldavad negatiivset mõju maantee- ja raudteetranspordis väga sagedased ummikud. Ummikute tase on üks ELi kõrgemaid. Selles kontekstis avaldab suhteliselt ebatõhus transpordi infrastruktuur negatiivset mõju tööjõu liikuvusele ja seega tootlikkuse kaudu ka potentsiaalsele majanduskasvule. Töötajad peavad toime tulema pikkade töö ja kodu vaheliste sõitudega, raskesti prognoositavate sõiduaegadega ja ummikutest tulenevate suurte kuludega. Kui poliitikat ei muudeta, suurenevad viimatinimetatud oodatavalt veelgi kuni 2020. aastani. Infrastruktuuri kasutamise tõhususe parandamine (nt teemaksu meetmete abil) aitaks kaasa tööjõu liikuvuse ja tootlikkuse parandamisele ja seega toetaks ka potentsiaalset majanduskasvu.

               (15)

               4. aprillil 2011 andsid Madalmaad teada mitmetest laiendatud euroala pakti raames võetud kohustustest. Kõnealuste kohustuste hulka kuuluvad meetmed konkurentsi edendamiseks (üldisemate maksuvähenduste ja halduskoormuse vähendamisel põhineva uue ettevõtluspoliitika kehtestamine) ja tööhõive suurendamiseks (sotsiaalkindlustuse muutmine aktiveerivamaks ja töötuhüvitistest sõltuvuse vähendamine), et aidata veelgi kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkusele (stabiilsuse ja kasvu pakti kajastamine siseriiklikus õiguses) ja tugevdada finantsstabiilsust (järelevalveasutustele suuremate volituste andmine). Need kohustused seonduvad pakti kõigi valdkondadega. Need kujutavad endast jätku stabiilsusprogrammis ja riiklikus reformikavas kirjeldatud laiemale reformikavale. Siiski puuduvad täpsemad andmed nende ajakava ja nende rakendamiseks vajalike meetmete kohta. Nimetatud kohustusi on hinnatud ja soovitustes arvesse võetud.

               (16)

               Komisjon on hinnanud stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava, seahulgas laiendatud euroala pakti raames võetud kohustusi. Komisjon on arvesse võtnud mitte üksnes nende asjakohasust Madalmaade fiskaal- ja sotsiaal-majandusliku poliitika jätkusuutlikkuse, vaid ka nende ELi eeskirjadele ja suunistele vastavuse seisukohast, pidades silmas vajadust tugevdada ELi majanduse üldjuhtimist ELi tasandi panuse lisamise kaudu tulevastesse siseriiklikesse otsustesse. Komisjon on arvamusel, et igakülgselt täpsustatud Madalmaade eelarve konsolideerimise strateegia tuleks kavakohaselt rakendada, samal ajal säilitades kulutuste taseme valdkondades, mis toetavad pikaajalist majanduskasvu kõige enam. Riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamiseks tuleks võtta täiendavaid meetmeid, eelkõige pensionite ja pikaajalise hoolduse valdkonnas, et suurendada tööturul osalemist ja integratsiooni ning lahendada transpordis esinevatest ummikutest tulenevad küsimused.

               (17)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut ning samuti Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 kohast nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitust, on nõukogu läbi vaadanud Madalmaade 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi ning tema arvamus (3) kajastub eelkõige punktides 1 ja 2 esitatud soovitustes. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25. märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu läbi vaadanud Madalmaade riikliku reformikava,

         SOOVITAB Madalmaadel võtta ajavahemikul 2011–2012 järgmisi meetmeid:

               1.

               rakendada 2012. aasta eelarvestrateegiat kooskõlas nõukogu soovitusega ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks, viies kõrge valitsemissektori võlasuhte langustendentsi. Seejärel liikuda kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega keskpika perioodi eesmärgi suunas, järgides üldiseid kulude piirmäärasid ja konsolideerimisnõudeid, seega tagades, et konsolideerimine on jätkusuutlik ja majanduskasvu toetav, kaitstes kulutusi valdkondades, mis otseselt aitaksid kaasa majanduskasvule, nagu teadusuuringud ja innovatsioon, haridus ja koolitus;

               2.

               võtta meetmeid seadusjärgse pensioniea tõstmiseks, sidudes selle oodatava elueaga, ning toetada neid meetmeid muude meetmetega, et tõsta tegelikku pensionile jäämise iga ja parandada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Koostada pikaajalise hoolduse reformi kavand, pidades silmas elanikkonna vananemist;

               3.

               suurendada tööturul osalemist, vähendades fiskaalseid tegureid, mis motiveerivad leibkonna teise sissetuleku saajal mitte töötama, ja koostada meetmed, millega toetada kõige haavatavamaid rühmasid ja aidata neil uuesti tööturule integreeruda;

               4.

               edendada innovatsiooni, erasektori investeeringuid teadus- ja arendustegevusse ning tugevamaid sidemeid teadusasutuste ja ettevõtete vahel, pakkudes sobivaid soodustusi uue ettevõtluspoliitika (Naar de top) kontekstis.

      Brüssel, 12. juuli 2011

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  Kehtivus 2011. aastal tagatud nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 138, 26.5.2011, lk 56).

      (3)  Ette nähtud määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3.


title: Nõukogu soovitus, 8. juuli 2014 , milles käsitletakse Rootsi 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta

text:
               29.7.2014

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 247/132

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   8. juuli 2014,
   milles käsitletakse Rootsi 2014. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Rootsi 2014. aasta lähenemisprogrammi kohta
   2014/C 247/25
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (1), eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta (2), eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,
   võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,
   võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu nõustus 26. märtsil 2010 komisjoni ettepanekuga käivitada uus tööhõive ja majanduskasvu strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 komisjoni ettepanekute põhjal vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (3); mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Liikmesriikide riigipead ja valitsusjuhid võtsid 29. juunil 2012 vastu majanduskasvu ja töökohtade loomise kokkuleppe, millega nähakse ette sidus raamistik meetmete võtmiseks liikmesriikide, ELi ja euroala tasandil, kasutades selleks kõiki võimalikke hoobasid, vahendeid ja poliitikaid. Nad otsustasid, milliseid meetmeid võtta liikmesriikide tasandil, eelkõige väljendades täielikku pühendumust strateegia „Euroopa 2020” eesmärkide saavutamisele ja riigipõhiste soovituste rakendamisele.

               (4)

               Nõukogu võttis 9. juulil 2013 vastu soovituse Rootsi 2013. aasta riikliku reformikava kohta (4) ja esitas arvamuse Rootsi ajakohastatud lähenemisprogrammi (2012–2016) kohta.

               (5)

               Komisjon võttis 13. novembril 2013 vastu iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis tähistab majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2014) algust. Samuti 13. novembril 2013 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 põhjal vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Rootsit liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (6)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 20. detsembril 2013 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ning majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegeleda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (7)

               Komisjon avaldas 5. märtsil 2014 määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel Rootsi suhtes läbi viidud põhjaliku analüüsi tulemused. Komisjoni analüüsi põhjal võib järeldada, et Rootsis esineb endiselt makromajanduslik tasakaalustamatus, mis nõuab järelevalvet ja poliitikameetmeid. Eelkõige nõuavad jätkuvalt tähelepanu suundumused kodumajapidamiste võlataseme asjus koostoimes eluasemeturu ebatõhususega. Kuigi jooksevkonto suure ülejäägiga ei kaasne samasuguseid riske nagu suure puudujäägiga ja ülejääk on osaliselt seotud vajadusega vähendada finantsvõimendust, jälgib komisjon Euroopa poolaasta raames ka jooksevkonto suundumusi Rootsis.

               (8)

               16. aprillil 2014 esitas Rootsi nii oma 2014. aasta riikliku reformikava kui ka 2014. aasta lähenemisprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (9)

               2014. aasta lähenemisprogrammis seatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada majandustsükli jooksul valitsemissektori eelarve ülejääk keskmiselt 1 % SKPst, nagu on ette nähtud Rootsi eelarveraamistikus. Lähenemisprogrammis on kinnitatud eelmises lähenemisprogrammis kehtestatud keskpika perioodi struktuurse eelarvepuudujäägi eesmärki 1 % SKPst, mis vastab stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. (Ümberarvutatud) struktuurse eelarvepositsiooni põhjal on lähenemisprogrammis ette nähtud tulemus, mis kogu programmiperioodi vältel täidab keskpika perioodi eesmärgi ja koguni ületab seda. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori võlatase, mis on endiselt tublisti madalam kui kontrollväärtus 60 % SKPst, vähenema 2014. aasta 41,5 %-lt 2017. aastaks 35 %-le SKPst. Kokkuvõttes on lähenemisprogrammis sätestatud eelarvestrateegia kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetega. Lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on usutav. Mis puudutab riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust, siis küllaltki suur osa SKPst kulutatakse pikaajalisele hooldusele ning pikemas perspektiivis on ette nähtud oluline kulutuste kasv, et võtta piisaval määral arvesse rahvastiku vananemist; see viib kulutused Rootsis 2060. aastaks 6,4 %-ni SKPst. Rootsi peaks selle probleemiga tegelema, tagades piisava esmase ülejäägi ja hoides vananemisega seotud kulutuste kasvu kontrolli all, et tagada eelarve pikaajaline jätkusuutlikkus. Lähtudes 2014. aasta lähenemisprogrammile antud hinnangust ja komisjoni prognoosist ning toimides kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97, on nõukogu arvamusel, et Rootsi lähenemisprogramm on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti eeskirjadega ning et eelarve-eesmärkide saavutamist ohustavad riskid on piiratud.

               (10)

               Erasektori ja eelkõige Rootsi kodumajapidamiste suur võlakoormus on endiselt murettekitav. Ühtlasi on finantssektori riskipositsioon kodumajapidamiste suhtes (erinevalt riskipositsioonist ettevõttesektori suhtes) kasvanud sedamööda, kuidas on kasvanud kodumajapidamiste sektori võlatase, mis praegu on 83 % SKPst ehk ligikaudu 160 % kasutada olevast sissetulekust. Võlakoormust suurendab veelgi laenumahtude jätkuv kasv ja hüpoteeklaenude tagasimaksmise aeglane tempo. Juhul kui intressimäärad peaksid tõusma, eluasemehinnad langema ja/või kui makromajanduslik olukord peaks halvenema, võib kodumajapidamiste sektori kõrge võlatase osutuda riskiteguriks. Niisugune areng mõjutaks kodumajapidamisi ja nende tarbimisharjumusi. Samuti võib sellel olla ebasoodne teise ringi mõju pangandussektorile, sest kasvaksid nii viivislaenude hulk kui ka turupõhise rahastamise kulud. Rootsi ei ole teatanud mingitest meetmetest ega vastu võtnud mingeid meetmeid, mis vähendaksid eluasememaksude alal võlgnevuse soosimist; selleks võiks nihutada maksukoormuse keset, ilma üldist maksukoormust suurendamata. Rootsi on siiski võtnud mõningaid meetmeid, et soodustada ettevaatlikku laenuandmist: mais 2013 kehtestati hüpoteegiga seotud riskipositsioonidele 15 % riskikaalu alampiir ning on teatatud, et seda piiri tõstetakse. Sellele vaatamata on laenude amortiseerimise kord endiselt väga leebe ning amortisatsiooniperioodid väga pikad (laenusumma ja vara väärtuse suhe on alla 75 %), mõjuvaid meetmeid ei ole sel alal aga võetud, arvestades, et 2013. aasta oktoobri soovitus individuaalsete amortisatsioonikavade kohta on vabatahtlik. Rootsi pankurite liit tugevdas oma soovitust märtsis 2014, kutsudes üles viima amortisatsiooni 70 %-ni laenusumma ja vara väärtuse suhtest. Samuti on Rootsi tegelenud ka ettevõtete maksustamises esineva võlgnevust soosiva hoiakuga: tugevdatud on maksustatavast tulust intresside mahaarvamise piiranguid, alates jaanuarist 2013 on need piirangud laienenud igat tüüpi kontsernisisestele laenudele ja kehtestatud on nn investorite mahaarvamised, mis võivad maksude alal võlgnevuse soodustamist vähendada. Alates 2013. aasta algusest vähendati ka äriühingu tulumaksu 26,3 %-lt 22 %-le.

               (11)

               Rootsi eluasemeturg, mida on viimase kahe aastakümne jooksul iseloomustanud järsud hinnatõusud, on endiselt võimalik ebastabiilsuse allikas. Eluasemete pakkumises on ikka veel ebatõhusust, mida põhjustavad iseäranis keerukad planeerimismenetlused, piiratud konkurents ehitussektoris ja üürihindade ulatuslik kontroll. Koos võlgnevust soosiva maksusüsteemiga kipuvad need ebatõhusused eluasemete hindu kergitama. Rootsi on võtnud mõningaid meetmeid üüriturul, ent tundub, et nendest ei piisa, et lahendada üürisüsteemi suurest jäikusest tulenev struktuurne probleem. Kevadine eelnõu, mille valitsus esitas 9. aprillil 2014, ei sisaldanud mitte mingeid meetmeid üürituru probleemide lahendamiseks. Rootsi on vastu võtnud meetmed, et vähendada üld- ja detailplaneeringute menetlemise ebatõhusust ja kohalike omavalitsuste monopoli detailplaneeringute alal, nõudes, et eluasemevajaduse kindlaksmääramisel tegutseksid omavalitsused regionaalsest seisukohast lähtudes. Need meetmed on sammud õiges suunas; kõiki neid ei ole aga veel rakendatud ja omavalitsustele, kes nii ei toimi, ei ole ette nähtud mingeid karistusi.

               (12)

               Vaatamata kõrgele rahastamismäärale on tõendeid, et õpiväljundid kohustuslikus koolis, mõõdetuna rahvusvahelise õpitulemuslikkuse järgi, on halvemad kui 2000ndate alguses: nüüdseks on Rootsi jäänud kõigis kolmes hinnatavas valdkonnas (lugemine, matemaatika ja loodusteadused) allapoole ELi ja OECD keskmist. Lisaks on seos sotsiaal-majandusliku tausta ja koolis saavutatavate tulemuste vahel muutunud tugevamaks ja erinevused koolide vahel on kasvanud. Ehkki valitsuse kavandatud meetmed on sammud õiges suunas, tundub siiski, et vaja läheb radikaalsemaid struktuurimuutusi. Selleks on Rootsil kavas viia läbi koolisüsteemi tulemuslikkuse ülevaatus, et taastada head õpitulemused.

               (13)

               Noorte, madala kvalifikatsiooniga ja rändetaustaga inimeste seisund tööturul on endiselt nõrk. Noorte töötus on üle ELi keskmise. Ehkki valitsus on astunud samme olukorra parandamiseks, tundub, et raskused võivad olla seotud probleemidega hariduse valdkonnas: haridussüsteem ei suuda anda teatavale osale noortest oskusi, mis on vajalikud edukaks tööturule integreerumiseks. Tööturule integreerumise ning hariduse ja koolituse alal on Rootsi võtnud meetmeid, et hõlbustada koolist tööle üleminekut (õpipoisiõppe reform, sh nn „õpipoisipalk”) ja aidata noortel saada töökogemust („kutsetutvustuse” töökohad). Üleminekut on tegelikult tugevdatud varajaste meetmete tarvituselevõtuga, mis on suunatud enim puudust kannatavatele inimestele. Ent nende meetmete katvus ja jõudmine registreerimata inimesteni, kes ei õpi ega tööta, on endiselt puudulik. Samuti püüab Rootsi kiirendada rändetaustaga inimeste lõimumist, samas kui probleemid püsivad visalt eriti seoses väljastpoolt liitu pärinevate rändetaustaga inimestega. Ning lõpuks analüüsitakse Rootsis praegu restoranide ja toitlustusasutuste kehtiva vähendatud käibemaksumäära tulemuslikkust töökohtade loomise toetamisel. Lõplik hinnang saab eeldatavasti valmis jaanuaris 2016.

               (14)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Rootsi majanduspoliitikat. Ta on hinnanud riiklikku reformikava ja lähenemisprogrammi. Hindamisel on võetud arvesse kõnealuste dokumentide asjakohasust Rootsi eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, lisades ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 1–4.

               (15)

               Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu lähenemisprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus (5) selle kohta kajastub eelkõige soovituses 1.

               (16)

               Nõukogu on komisjoni põhjalikust analüüsist ja kõnealusest hindamisest lähtudes riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi läbi vaadanud. Määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel antud nõukogu soovitused kajastuvad allpool esitatud soovitustes 2 ja 3,

         SOOVITAB Rootsil võtta ajavahemikus 2014–2015 järgmisi meetmeid:

               1.

               Jätkata majanduskasvu soosivat eelarvepoliitikat ja säilitada tugev eelarvepositsioon, tagades, et keskpika perioodi eelarve-eesmärgist peetakse kinni kogu lähenemisprogrammiga hõlmatud ajavahemiku jooksul, ning arvestades ka riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse probleeme, mis on tingitud elanikkonna vananemisest.

               2.

               Piirata kodumajapidamiste sektori laenude kasvu ja erasektori võlakoormust. Selleks vähendada isikute tulumaksuarvestuses võlgnevuse soosimise mõju, piirates järk-järgult õigust arvata hüpoteeklaenude intressimaksed maksustatavast tulust maha ja/või tõstes korduvaid omandimakse. Võtta täiendavaid meetmeid, et kiirendada hüpoteeklaenude tagasimaksmise tempot.

               3.

               Tõsta eluasemeturu tõhusust, jätkates üürihindade kehtestamise süsteemi reforme. Eelkõige võimaldada üürihindadel liikuda rohkem turupõhisele tasemele, eemaldudes kasutusväärtuse süsteemist ja liberaliseerides üürituru teatavad segmendid, ning lubada üürnike ja üürileandjate vahel suuremat lepinguvabadust. Vähendada planeeringute kehtestamise ja edasikaebamise menetluste pikkust ja keerukust, vähendades ja koondades haldusnõudeid, ühtlustades ehitusnõuded ja -normid kõikides omavalitsustes ja muutes kruntideks jaotamise korra läbipaistvamaks. Julgustada omavalitsusi tegema oma maad kättesaadavaks uute elamuarenduste jaoks.

               4.

               Võtta asjakohaseid meetmeid, et parandada põhioskusi ja hõlbustada hariduse omandamiselt tööturule üleminekut, sh kasutades ulatuslikumalt töökohtadel pakutavat väljaõpet ja õpipoisiõpet. Tugevdada jõupingutusi, et suunata tööturu- ja haridusmeetmed tulemuslikumalt madala haridustasemega noortele ja rändetaustaga inimestele. Suurendada varajast sekkumist ja jõudmist selliste noorteni, kes ei ole avalike teenuste saamiseks registreeritud.

      Brüssel, 8. juuli 2014

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         P. C. PADOAN

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2014. aastal vastavalt nõukogu 6. mai 2014. aasta otsusele 2014/322/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta 2014. aastaks (ELT L 165, 4.6.2014, lk 49).

      (4)  ELT C 217, 30.7.2013, lk 86.

      (5)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.


title: Komisjoni soovitus, 15. oktoober 2008 , teavitamise, tähtaegade ja konsultatsioonide kohta, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta) artikliga 7 (teatavaks tehtud numbri K(2008) 5925 all) (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               12.11.2008

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 301/23

      KOMISJONI SOOVITUS,
   15. oktoober 2008,
   teavitamise, tähtaegade ja konsultatsioonide kohta, mis on ette nähtud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta) artikliga 7
   (teatavaks tehtud numbri K(2008) 5925 all)
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2008/850/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta, (1) eriti selle artikli 19 lõiget 1,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Vastavalt elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste reguleerivale raamistikule peavad riigi reguleerivad asutused siseturu arengule kaasaaitamiseks omavahel ja komisjoniga läbipaistvat koostööd tegema, et tagada ühtlustatud reguleerimispraktika edendamine ja reguleerivasse raamistikku kuuluvate direktiivide järjepidev kohaldamine.

               (2)

               Selle tagamiseks, et riigi tasandil tehtud otsused ei kahjustaks ühtset turgu ega reguleeriva raamistikuga püstitatud eesmärke, peavad riigi reguleerivad asutused teavitama komisjoni ja teisi reguleerivaid asutusi direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõikes 3 sätestatud meetmete eelnõudest.

               (3)

               Lisaks peavad riigi reguleerivad asutused saama komisjonilt loa kohustuste jaoks, mida käsitletakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/19/EÜ (elektroonilistele sidevõrkudele ja nendega seotud vahenditele juurdepääsu ja vastastikuse sidumise kohta) (2) artikli 8 lõike 3 teises lõigus, mis moodustab iseseisva protsessi.

               (4)

               Komisjon annab riigi reguleerivatele asutustele, kui need seda nõuavad, võimaluse arutada mis tahes meetmete eelnõud läbi enne kõnealustest meetmetest ametlikult teavitamist vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7 ja direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõikele 3. Kui komisjon on teavitanud riigi reguleerivat asutust vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõikele 4 sellest, et tema arvates takistab meetme eelnõu ühtse turu toimimist, või kui tal on tõsiseid kahtlusi, kas eelnõu on kooskõlas ühenduse õigusega, tuleks asjaomase riigi reguleerivale asutusele anda varakult võimalus oma arvamuse avaldamiseks komisjoni tõstatatud küsimuste kohta.

               (5)

               Direktiivis 2002/21/EÜ on sätestatud teatavad siduvad tähtajad teatiste läbivaatamiseks vastavalt artiklile 7.

               (6)

               Direktiivi 2002/21/EÜ artiklis 7 sätestatud koostöö- ja konsultatsioonimehhanismi tõhususe kindlustamiseks ning õiguskindluse tagamiseks kehtestati komisjoni 23. juuli 2003. aasta soovitusega 2003/561/EÜ (teatiste, tähtaegade ja konsultatsioonide kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühist reguleerivat raamistikku käsitleva direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7) (3) selged eeskirjad artiklis 7 käsitletud teatiste peamiste menetluslike külgede kohta. Teavitamisprotsessi edasiseks lihtsustamiseks ja täiendamiseks tuleks soovitus 2003/561/EÜ asendada käesoleva soovitusega.

               (7)

               Selleks et anda riigi reguleerivatele asutustele täiendavaid juhiseid meetmete eelnõude sisu kohta ja suurendada teatise täielikkusel põhinevat õiguskindlust, tuleks ette näha meetme eelnõus sisalduv minimaalne teave, mis võimaldaks seda nõuetekohaselt hinnata.

               (8)

               Arvesse tuleb võtta ühelt poolt vajadust tagada hindamise tõhusus ja teiselt poolt muuta haldustoimingud võimalikult lihtsaks. Teavitamismehhanism ei tohiks tekitada riigi reguleerivatele asutustele tarbetut halduskoormust. Ühtlasi oleks kasulik selgemaks muuta direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõikest 3 tulenev menetluskord.

               (9)

               Teavitatud meetme eelnõu uurimise lihtsustamiseks ja kiirendamiseks peaksid riigi reguleerivad asutused kasutama teatise standardvormi.

               (10)

               Teavitamismehhanismi tõhustamiseks, õiguskindluse suurendamiseks riigi reguleerivate asutuste ja turul osalejate jaoks ning regulatiivsete meetmete õigeaegse rakendamise tagamiseks on soovitav, et turuanalüüsi käsitlev riigi reguleeriva asutuse teatis sisaldaks ka riigi reguleeriva asutuse tuvastatud turutõrgete kõrvaldamiseks kavandatavaid parandusmeetmeid. Kui meetme eelnõu on seotud konkurentsivõimeliseks peetava turuga, mille suhtes parandusmeetmed on juba kehtestatud, peaks teatis sisaldama ka ettepanekuid kõnealuste kohustuste kehtetuks tunnistamise kohta.

               (11)

               Üldjuhul, selleks et vähendada riigi reguleerivate asutuste ja komisjoni halduskoormust, tuleb teatavate meetmete eelnõude rühmade puhul kasutada teatise lühivormi. Kuid siiski on sellise kategooria teavituste puhul võimalik järgida ka teavitamise standardmenetlust.

               (12)

               Kui riigi reguleeriv asutus kavatseb kehtetuks tunnistada nende turgudega seotud regulatiivsed kohustused, mis ei sisaldu komisjoni 17. detsembri 2007. aasta soovituses 2007/879/EÜ ex ante põhimõttel reguleeritavate elektroonilise side sektori asjaomaste toote- ja teenuseturgude kohta vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta), (4) tuleb direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 kohaseks meetme eelnõust teavitamiseks kasutada teatise lühivormi.

               (13)

               Teatise lühivormi kasutatakse teavitamiseks ka siis, kui riigi reguleeriv asutus teeb ülevaate turust, mis eelmise turuülevaate põhjal oli tõhusalt konkurentsivõimeline ja mida käsitatakse järjekordse ülevaate koostamise ajal samuti tõhusalt konkurentsivõimelisena.

               (14)

               Riigi regulatiivsed asutused parendavad sageli juba kehtestatud parandusmeetmete tehnilisi üksikasju, et võtta arvesse majandusnäitajate muutumist (nt seadmed, tööjõud, inflatsioon, kapitalikulu, vara rendi hinnad jms) või ajakohastada prognoose või eeldusi. Teavitamisel selliste üksikasjade muutmisest ja ajakohastamisest, mis ei muuda parandusmeetmete olemust ega üldist reguleerimisala (nt aruandluskohustuse pikendamine, kohustuslik kindlustuskaitse, karistusmaksete summad või tarneajad), kasutatakse teatise lühivormi. Teavitamise standardmenetlust kasutatakse üksnes siis, kui on tegemist parandusmeetme olemuse ja reguleerimisala olulise muutmisega, millel on märgatav mõju turule (nt hinnatasemed, hindade või kulude arvutamise metoodika muutmine, liuggraafikute koostamine).

               (15)

               Kui riigi reguleerivate asutuste otsus teatavate turgude kohta (eriti häälkõne lõpetamise turud) ühtib samade turgude kohta eelmises turuülevaates tehtud järeldustega, võivad riigi reguleerivad asutused kehtestada uute ettevõtjate suhtes (nt uued turule sisenejad) parandusmeetmed, mida kohaldatakse eelmises ülevaates käsitletud samaväärse kliendibaasi või kogukäibega ettevõtjate suhtes ja mis ei erine oluliselt juba teavitatud meetmete eelnõudest. Kõnealuste meetmete eelnõude puhul kasutatakse teatise lühivormi.

               (16)

               Parandusmeetme eelnõust teavitamine, kasutades teatise lühivormi, ei peaks põhimõtteliselt põhjust andma direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõike 3 kohasteks komisjoni märkusteks riigi reguleerivale asutusele.

               (17)

               Teavitatud parandusmeetme läbipaistvuse suurendamiseks ning selliste meetmete kohta käiva informatsiooni vahetuse hõlbustamiseks riiklike reguleerivate asutuste vahel peavad nii teatise standardvorm kui lühivorm sisaldama teavitatud meetmete eelnõu peamiste elementide kokkuvõtvat kirjeldust.

               (18)

               Komisjoni otsusega 2002/627/EÜ (5) moodustatud elektrooniliste sidevõrkude ja teenuste Euroopa reguleerivate organite töörühm on tunnistanud kõnealuste abinõude vajalikkust.

               (19)

               Direktiivi 2002/21/EÜ artiklis 8 sätestatud eesmärkide saavutamiseks, eriti järjepideva reguleerimispraktika ja kõnealuse direktiivi järjekindla kohaldamise tagamiseks, on täieliku vastavuse saavutamine artiklis 7 ettenähtud teavitamismehhanismiga väga oluline.

               (20)

               Sidekomitee, olles esitanud vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artikli 22 lõikele 2 oma arvamuse,

         SOOVITAB JÄRGMIST:

               1.

               Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid direktiivis 2002/21/EÜ ja eridirektiivides määratletud tähenduses. Lisaks kasutatakse järgmisi mõisteid:

                           a)

                           „soovitus asjaomaste turgude kohta” – soovitus 2007/879/EÜ ja kõik hilisemad asjaomaste turgude kohta antud soovitused;

                           b)

                           „teatis” – riigi reguleeriva asutuse poolt komisjonile direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõike 3 kohaselt meetme eelnõu kohta saadetud teatis või direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõike 3 teise lõigu kohane taotlus koos käesolevas soovituses (I ja II lisa) esitatud teatise standard- või lühivormiga.

               2.

               Teatised edastatakse elektroonilisel teel ja nende kättesaamist tuleb kinnitada.
               Elektrooniliselt saadetud dokumendid saab adressaat eeldatavasti kätte samal päeval, mil need saadeti.
               Teatised registreeritakse vastavalt nende kättesaamise järjestusele.

               3.

               Teatised jõustuvad kuupäeval, mil komisjon need registreerib („registreerimiskuupäev”). Registreerimiskuupäev on kuupäev, mil komisjon saab kätte täieliku teatise.
               Teatise registreerimisest, teatise sisust ja saadud lisadokumentidest teatatakse komisjoni veebilehel ning elektroonilisel teel kõikidele riikide reguleerivatele asutustele.

               4.

               Teatis vormistatakse ühes ühenduse ametlikus keeles. Selleks et konsulteerimine kõigi muude riikide reguleerivate asutustega oleks lihtsam, ei pea standard- (I lisa) või lühivormis (II lisa) teatis olema samas ühenduse ametlikus keeles, milles on meetme eelnõu.
               Komisjoni märkused või otsused, mis komisjon on vastu võtnud vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7, on teatatud meetme eelnõuga samas keeles, võimaluse korral tõlgitakse need standardvormis kasutatud keelde.

               5.

               Riigi reguleerivad asutused lisavad teavitamisel meetmete eelnõudele vajalikud dokumendid, mille alusel saab komisjon oma ülesandeid täita. Selliste meetmete eelnõude puhul, mis kuuluvad allpool esitatud punkti 6 alla, ja millest on teavitatud teatise lühivormi abil, ei vaja komisjon põhimõtteliselt oma ülesannete täitmiseks lisadokumente.
               Meetmete eelnõud peavad olema piisavalt põhjendatud.

               6.

               Komisjonile teatatakse II lisas esitatud teatise lühivormi abil järgmistest meetmete eelnõudest:

                           a)

                           meetmete eelnõud, mis on seotud turgudega, mis on asjaomaste turgude soovitusest välja jäetud või ei olnud seal eelnevalt loetletud, ning mille riigi reguleeriv asutus on määratlenud konkurentsivõimelisena, või kus riigi reguleeriv asutus leiab, et nende puhul ei ole täidetud asjaomaste turgude soovituse punktis 2 osutatud kolm kumulatiivset kriteeriumit, mida kasutatakse ex ante reguleerimise suhtes tundlike turgude väljaselgitamiseks;

                           b)

                           meetmete eelnõud, mis sisalduvad asjaomaste turgude kehtivas soovituses ning on seotud turgudega, mis olid eelmise turuülevaate kohaselt konkurentsivõimelised ning on oma konkurentsivõime säilitanud;

                           c)

                           meetmete eelnõud, mis muudavad varem kehtestatud reguleerivate parandusmeetmete tehnilisi üksikasju ja millel ei ole märkimisväärset mõju turule (nt iga-aastased kulude ja prognooside ajakohastamised arvestusmudelites, aruannete esitamise tähtajad, tarnetähtajad), ja

                           d)

                           meetmete eelnõud, mis on seotud asjaomase turuga, mille kohta on seoses muude ettevõtjatega juba tehtud analüüs ja esitatud teatis ja kus riigi reguleerivad asutused kohaldavad muude ettevõtjate suhtes samalaadseid parandusmeetmed, ilma et eelmises teatises kohaldatud põhimõtteid oluliselt muudetaks.

               7.

               Komisjon jälgib teavitamise lühimenetluse kasutuselevõtu praktilisi tulemusi tihedas koostöös riigi reguleerivate asutustega, ja teeb selle põhjal vajalikke kohandusi või lisab uusi meetmete eelnõude rühmi, mille puhul võib kasutada teatise lühivormi.

               8.

               Punkti 6 alla mittekuuluvad meetmete eelnõud tehakse komisjonile teatavaks I lisas esitatud teatise standardvormiga. Vajaduse korral peavad teavitatavate meetmete eelnõud sisaldama järgmist:

                           a)

                           asjaomane toote- või teenuseturg, eriti nende toodete ja teenuste kirjeldused, mis lisatakse asjakohase turu raamesse või jäetakse sealt välja nõudluse ja pakkumise asendatavuse põhjal;

                           b)

                           asjaomane geograafiline turg, sealhulgas konkurentsitingimuste põhjendatud analüüs nõudluse ja pakkumise asendatavuse alusel;

                           c)

                           asjaomasel turul tegutsevad peamised ettevõtjad;

                           d)

                           koos põhjendusega esitatud asjaomase turu analüüsi tulemused, eriti järeldused selle kohta, kas turul eksisteerib tõhus konkurents või mitte. Seepärast peaks meetme eelnõu sisaldama erinevate ettevõtjate turuosade analüüsi ja vajaduse korral viiteid muudele olulistele kriteeriumidele, milleks on näiteks turule sisenemise tõkked, mastaabi- ja mitmekülgsussääst, vertikaalne integratsioon, kontroll raskelt dubleeritava infrastruktuuri üle, tehnoloogiline eelis või paremus, tasakaalustava ostujõu puudumine või nõrkus, lihtne või eesõigustega juurdepääs kapitaliturgudele/rahalistele vahenditele, ettevõtja suurus, toodete/teenuste mitmekesisus, üliarenenud jaotus- ja müügivõrk, potentsiaalse konkurentsi puudumine ja tõkked laienemisele;

                           e)

                           vajaduse korral ettevõtjad, kellel on kas üksikult või koos teistega märkimisväärne turujõud direktiivi 2002/21/EÜ artikli 14 tähenduses ning põhjendus, tõendid ja muu oluline faktiline teave, mis toetab seda arvamust;

                           f)

                           riigi reguleeriva asutuse poolt eelnevalt läbi viidud avaliku konsulteerimise tulemused;

                           g)

                           riigi konkurentsiasutuse avaldatud arvamus, kui see on olemas;

                           h)

                           tõendid selle kohta, et komisjoni teavitamise hetkeks oli astutud vajalikke samme kõigi teiste liikmesriikide reguleerivate asutuste teavitamiseks meetmete eelnõust;

                           i)

                           teavitamisel meetmete eelnõudest, mis jäävad direktiivi 2002/19/EÜ artiklite 5 või 8 või Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2002/22/EÜ (6) artikli 16 reguleerimisalasse, spetsiifilised reguleerivad kohustused, mis on ette nähtud käsitlema tõhusa konkurentsi puudumist asjaomasel turul, või juhul, kui asjaomasel turul toimib tõhus konkurents ning sellised kohustused on kõnealusel turul juba kehtestatud, siis ettenähtud meetmete eelnõud nende kohustuste kehtetuks tunnistamise kohta.

               9.

               Kui meetme eelnõus on seoses turuanalüüsiga määratletud asjaomane turg ja see erineb soovituse asjaomastest turgudest, peaksid riigi reguleerivad asutused esitama piisava põhjenduse kriteeriumidele, mille alusel nad turgu sel viisil määratlevad.

               10.

               Direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõike 3 teise lõigu kohased teatised peaksid sisaldama ka piisavat põhjendust selle kohta, miks märkimisväärse turujõuga ettevõtjate suhtes kehtestatakse muud kohustused kui need, mis on loetletud direktiivi artiklites 9–13.

               11.

               Direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõike 5 reguleerimisalasse jäävad teatised peaksid samuti sisaldama piisavat põhjendust selle kohta, miks kavandatud meetmete eelnõud on rahvusvaheliste kohustuste täitmiseks vajalikud.

               12.

               Täielikuna saab käsitada standardmenetluse kohaselt koostatud teatiseid, mis sisaldavad kohaldatavat teavet punkti 8 tähenduses. Kui teave, sealhulgas teatises sisalduvad dokumendid, on oluliselt puudulik, teavitab komisjon asjaomast riigi reguleerivat asutust sellest viie tööpäeva jooksul pärast teatise kättesaamist ning täpsustab, millises osas on teatis mittetäielik. Teatist ei registreerita enne, kui asjaomane riigi reguleeriv asutus esitab vajaliku teabe. Sellisel juhul jõustub teatis direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 kohaselt sel kuupäeval, mil komisjonile on esitatud täielik teave.

               13.

               Ilma et see piiraks eespool esitatud punkti 8 kohaldamist, võib komisjon pärast teatise registreerimist kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artikli 5 lõikega 2 paluda asjaomase riigi reguleerival asutusel esitada lisateavet või anda selgitusi. Riigi reguleerivad asutused peaksid tagama vajaliku teabe esitamise kolme tööpäeva jooksul, kui kõnealune teave on kättesaadav.

               14.

               Komisjon kontrollib, kas teatise lühivormis kättesaadavaks muudetud meetme eelnõu kuulub ühte punkti 6 all loetletud rühmadest. Kui komisjon leiab, et see nii ei ole, teavitab ta asjaomase riigi reguleerivat asutust viie tööpäeva jooksul ja palub teavitanud reguleerival asutusel esitada meetme eelnõu teatis järgides standardmenetlust.

               15.

               Kui komisjon esitab märkusi kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõikega 3, edastab riigi reguleeriv asutus kõnealused märkused elektroonilisel teel asjaomasele riigi reguleerivale asutusele ja avaldab need oma veebisaidil.

               16.

               Kui riigi reguleeriv asutus esitab märkusi kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõikega 3, edastab ta kõnealused märkused elektroonilisel teel komisjonile ja teiste riikide reguleerivatele asutustele.

               17.

               Kui komisjon leiab direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõike 4 kohaldamisel, et meetme eelnõu takistab ühtse turu toimimist, või kui tal on tõsiseid kahtlusi meetme kokkusobivuse osas ühenduse õigusega, eriti direktiivi 2002/21/EÜ artiklis 8 osutatud eesmärkidega; või kui ta sellest tulenevalt tunnistab oma eesmärgid kehtetuks või võtab vastu otsuse, milles nõutakse, et riigi reguleeriv asutus tunnistaks meetme eelnõu kehtetuks, teavitab komisjon asjaomast riigi reguleerivat asutust elektroonilisel teel ning avaldab sellekohase teate oma veebisaidil.

               18.

               Vastavalt direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõike 3 teisele lõigule esitatud teatiste suhtes võtab komisjon tavapäraselt nimetatud direktiivi artikli 14 lõike 2 kohaselt vastu otsuse lubada või keelata riigi reguleerival asutusel vastu võtta kavandatud meetme eelnõu ajavahemiku jooksul, mis ei ületa kolme kuud. Komisjon võib ilmnenud raskusi arvestades kõnealust ajavahemikku kahe kuu võrra täiendavalt pikendada.

               19.

               Riigi reguleeriv asutus võib igal ajal otsustada teavitatud meetme eelnõu kehtetuks tunnistada; sellisel juhul eemaldatakse teavitatud meede registrist. Komisjon avaldab sellekohase teate oma veebisaidil.

               20.

               Kui riigi reguleeriv asutus, kes on saanud komisjonilt või teiste riikide reguleerivatelt asutustelt märkusi kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artikli 7 lõikega 3, võtab meetme eelnõu vastu, peab ta esitama komisjonile ja teiste riikide reguleerivatele asutustele teabe selle kohta, mil viisil ta tehtud märkusi arvesse võttis.

               21.

               Kui riigi reguleeriv asutus seda taotleb, peab komisjon enne teavitamist meetme eelnõud mitteametlikult arutama.

               22.

               Vastavalt nõukogu määrusele (EMÜ, Euratom) nr 1182/71 (7) arvutatakse iga ajavahemik, millele on viidatud direktiivis 2002/21/EÜ või käesolevas soovituses, järgmiselt:

                           a)

                           kui päevades, nädalates või kuudes väljendatud ajavahemik arvutatakse alates sündmuse toimumise ajast, siis ei arvestata asjaomase sündmuse toimumise kuupäeva kõnealuse ajavahemiku hulka;

                           b)

                           nädalates või kuudes väljendatud ajavahemik lõpeb viimase nädala või kuu mis tahes päevaga, mis on sama nädalapäev või langeb samale kuupäevale, mil sündmus, millest alates ajavahemikku arvestatakse, toimus. Kui kuudes arvestatud ajavahemiku puhul puudub viimases kuus vastav aegumiskuupäev, lõpeb ajavahemik vastava kuu viimase päeva lõppemisel;

                           c)

                           ajavahemikud hõlmavad ka riigipühi, laupäevi ja pühapäevi;

                           d)

                           tööpäevadena käsitatakse kõiki päevi, mis ei ole riigipühad, laupäevad ega pühapäevad.

                     Kui ajavahemik lõpeb laupäeval, pühapäeval või riigipühal, pikendatakse seda kuni esimese järgmise tööpäeva lõpuni. Komisjoni määratud riigipühade loetelu avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas enne iga järgmise aasta algust.

               23.

               Komisjon koos riigi reguleerivate asutustega hindab käesoleva soovituse ülevaatamise tarvidust vastavalt vajadusele pärast seda kui regulatiivse raamistiku ülevaatamisel on määratud siseriiklikusse õigusesse ülevõtmise tähtaeg.

               24.

               Käesolev soovitus on suunatud liikmesriikidele.

      Brüssel, 15. oktoober 2008

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Viviane REDING

      (1)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.

      (2)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 7.

      (3)  ELT L 190, 30.7.2003, lk 13.

      (4)  ELT L 344, 28.12.2007, lk 65.

      (5)  EÜT L 200, 30.7.2002, lk 38.

      (6)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51.

      (7)  EÜT L 124, 8.6.1971, lk 1.

      I LISA
      Teatise standardvorm meetmete eelnõudest teatamiseks vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7
      („Teatise standardvorm”)
      SISSEJUHATUS
      Teatise standardvormis täpsustatakse koondteavet, mille riigi reguleeriv asutus peab esitama komisjoni teavitamisel meetme eelnõust vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7.
      Komisjon kavatseb arutada artikli 7 rakendamisega seotud asjaolusid riigi reguleerivate asutustega, eriti eelteavitus nõupidamistel. Seetõttu julgustatakse riigi reguleerivaid asutusi arutama komisjoniga kõiki vormiga seotud küsimusi, eriti neid probleeme, mis on seotud esitatava teabe laadiga või vastupidi – võimalusega teavet mitte esitada, kui tegemist on turuanalüüsiga, mis viiakse läbi kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artiklitega 15 ja 16.
      ÕIGE JA TÄIELIK TEAVE
      Kogu riikide reguleerivate asutuste esitatav teave peab olema õige ja täielik ning taasesitatud kokkuvõtlikult vastavalt allpool esitatud teatise standardvormile. Standardvorm ei asenda teavitatud meetme eelnõu, kuid peaks võimaldama komisjonil ja muude liikmesriikide reguleerivatel asutustel kindlaks teha, et teavitatud meetme eelnõu, viidates vormis sisalduvale teabele, sisaldab tõesti kogu teavet, mida komisjon vajab oma ülesannete täitmiseks vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7 selles kehtestatud ajavahemiku jooksul.
      Nõutav teave tuleb esitada vastavalt teatise standardvormi jagudele ja punktidele, lisades viited meetme eelnõu põhiosa kohta, kust võib vastavat teavet leida.
      KEEL
      Teatise standardvorm koostatakse ühes Euroopa Ühenduse ametlikus keeles, mis ei pea olema sama keel, mida on kasutatud teatatud meetme eelnõus. Mis tahes avaldatud arvamus või otsus, mille komisjon on vastu võtnud vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7, peab olema teavitatud meetme eelnõus kasutatud keelega samas keeles, võimaluse korral tõlgitakse otsus või arvamus teatise standardvormi keelde.
      1.   jagu
      Turu määratlemine
      Võimaluse korral märkida:

                  1.1.

                  asjaomane toote-/teenuseturg. Kas see turg on nimetatud asjaomaste turgude soovituses?;

                  1.2.

                  asjaomane geograafiline turg;

                  1.3.

                  lühikokkuvõte riigi konkurentsiasutuse arvamusest, kui see on olemas;

                  1.4.

                  lühiülevaade avaliku konsulteerimise tulemustest pakutud turu määratluse kohta käesoleva kuupäeva seisuga (nt mitu märkust saadi, millised vastajad nõustusid pakutud turumääratlusega, millised vastajad olid selle vastu);

                  1.5.

                  kui asjaomane turg on erinev asjaomaste turgude soovituse loetelus esitatust, tuleb esitada kokkuvõte peamistest põhjustest, mis õigustavad pakutud turumääratlust, viidates komisjoni suuniste 2. jaole, milles käsitletakse asjaomase turuanalüüsi ja märkimisväärse turujõu määratlemist vastavalt ühenduse elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühisele reguleerivale raamistikule, (1) ning kolmele peamisele kriteeriumile, mis on nimetatud asjaomaste turgude soovituse põhjendustes 5–13 ning lisatud selgitava märkuse jaotisele 2.2. (2)

            2.   jagu
      Märkimisväärse turujõuga ettevõtjate määramine
      Võimaluse korral märkida:

                  2.1.

                  ettevõtjate nimed, millel on üksikult või koos teistega märkimisväärne turujõud.
                  Võimaluse korral enam märkimisväärset turujõudu mitteomavate ettevõtjate nimed;

                  2.2.

                  kriteeriumid, mille alusel otsustati, kas ettevõtjal on üksikult või koos teistega märkimisväärne turujõud või mitte;

                  2.3.

                  peamiste asjaomasel turul tegutsevate ettevõtjate (konkurentide) nimed;

                  2.4.

                  eespool nimetatud ettevõtjate turuosad ning alus nende arvutamiseks (nt käive, tarbijate arv).
                  Kirjeldada lühidalt:

                  2.5.

                  riigi konkurentsiasutuse arvamust, kui see on olemas;

                  2.6.

                  käesolevaks kuupäevaks saavutatud avaliku konsultatsiooni tulemusi seoses ettevõtjate märkimisväärse turujõuga (nt saadud märkuste koguarv, nõustumiste/mittenõustumiste arv).

            3.   jagu
      Reguleerivad kohustused
      Võimaluse korral märkida:

                  3.1.

                  kehtestatud, allesjäävate, muudetud või kehtetuks tunnistatud kohustuste õiguslik alus (direktiivi 2002/19/EÜ artiklid 9–13);

                  3.2.

                  põhjused, miks ettevõtjate suhtes kehtestatud, allesjäävaid või muudetud kohustusi peetakse proportsionaalseks ja põhjendatuks, lähtudes direktiivi 2002/21/EÜ artiklis 8 sätestatud eesmärkidest. Alternatiivselt osutada meetme eelnõu punktidele, jagudele või lehekülgedele, kust võib asjakohast teavet leida;

                  3.3.

                  kui kavandatud parandusmeetmed erinevad direktiivi 2002/19/EÜ artiklites 9–13 sätestatust, märkida „eritingimused” nimetatud direktiivi artikli 8 lõike 3 tähenduses, mis õigustavad selliste abinõude kohaldamist. Alternatiivselt osutada meetme eelnõu punktidele, jagudele või lehekülgedele, kust võib asjakohast teavet leida.

            4.   jagu
      Rahvusvaheliste kohustuste järgimine
      Võimaluse korral märkida seoses direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõike 3 esimese lõigu kolmanda taandega:

                  4.1.

                  kas kavandatud meetme eelnõu eesmärk on turul osalejatele kohustuste kehtestamine, nende muutmine või kehtetuks tunnistamine vastavalt direktiivi 2002/19/EÜ artikli 8 lõikele 5;

                  4.2.

                  asjaomaste ettevõtjate nimed;

                  4.3.

                  komisjoni ja liikmesriikide võetud rahvusvahelised kohustused, mida tuleb täita.

         (1)  EÜT C 165, 11.7.2002, lk 6.

         (2)  Selgitav märkus, mis on lisatud komisjoni soovitusele 2007/789/EÜ elektroonilise side sektori asjaomaste toote- ja teenuseturgude kohta, mis vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivile 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta) on tundlikud eelneva reguleerimise suhtes, K(2007) 5406, on avaldatud veebiaadressil http://ec.europa.eu/information_society/policy/ecomm/doc/implementation_enforcement/article_7/sec_2007_1483_2.pdf

      II LISA
      Teatise lühivorm meetmete eelnõudest teatamiseks vastavalt direktiivi 2002/21/EÜ artiklile 7
      („Teatise lühivorm”)
      SISSEJUHATUS
      Käesolevas teatise lühivormis täpsustatakse koondteavet, mille riigi reguleerivad asutused esitavad komisjonile meetme eelnõust teatamisel kooskõlas direktiivi 2002/21/EÜ artikliga 7, kui nad kasutavad teavitamise lühimenetlust.
      Teatise lühivormi puhul ei ole vaja esitada reguleeriva meetme eelnõu koopiat ega lisada muid dokumente. Siiski on vajalikud viited, mille abil saab Internetis teatise lühivormi kaudu meetme eelnõuga tutvuda.


title: Komisjoni soovitus, 9. jaanuar 2004, teraviljas ja teatavates muudes taimsetes saadustes sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide järgimise tagamiseks ettenähtud 2004. aasta ühenduse koordineeritud seireprogrammi kohta (teatavaks tehtud numbri K(2003) 5400 all)EMPs kohaldatav tekst

text:
Tähtis õiguslik teade

|

32004H0074

Euroopa Liidu Teataja L 016 , 23/01/2004 Lk 0060 - 0064

		Komisjoni soovitus,9. jaanuar 2004,teraviljas ja teatavates muudes taimsetes saadustes sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide järgimise tagamiseks ettenähtud 2004. aasta ühenduse koordineeritud seireprogrammi kohta(teatavaks tehtud numbri K(2003) 5400 all)(EMPs kohaldatav tekst)(2004/74/EÜ)EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 24. juuli 1986. aasta direktiivi 86/362/EMÜ teraviljas ja selle pinnal leiduvate pestitsiidide jääkidele piirnormide kehtestamise kohta, [1] viimati muudetud komisjoni direktiiviga 2003/113/EÜ, [2] eriti selle artikli 7 lõike 2 punkti b,võttes arvesse nõukogu 27. novembri 1990. aasta direktiivi 90/642/EMÜ teatavates taimsetes saadustes, kaasa arvatud puu- ja köögiviljas sisalduvate ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide piirnormide kehtestamise kohta, [3] viimati muudetud direktiiviga 2003/113/EÜ, eriti selle artikli 4 lõike 2 punkti b,ning arvestades järgmist:(1) Komisjon peaks järk-järgult välja töötama süsteemi, mis võimaldaks hinnata tegelikku kokkupuudet pestitsiididega toidu kaudu. Realistlike hinnangute võimaldamiseks peaksid olema kättesaadavad andmed pestitsiidide jääkide seire kohta mitmetes toiduainetes, mis on Euroopas peamised toidukomponendid. Üldjuhul nõustutakse arvamusega, et suurem osa eurooplaste toidust koosneb 20–30 toiduainest. Pidades silmas riiklikul tasandil kättesaadavaid vahendeid pestitsiidide jääkide kontrollimiseks, on liikmesriikidel võimalik koordineeritud seireprogrammi raames analüüsida igal aastal üksnes kaheksa toote proove. Pestitsiidide kasutamine on kolmeaastase ajavahemiku jooksul muutunud. Iga pestitsiidi tuleks üldiselt kontrollida 20–30 toiduaines kolmeaastaste tsüklite järel.(2) Kõikide käesoleva soovitusega hõlmatud pestitsiidide jääke tuleks kontrollida 2004. aastal, sest see võimaldab kasutada kõnealuseid andmeid selleks, et hinnata tegelikku kokkupuudet nendega toidu kaudu.Igal koordineeritud kontrollimisel on vaja kasutada süstemaatilist statistilist lähenemist võetavate proovide arvu suhtes. Sellise lähenemise on sätestanud komisjon Codex Alimentarius'es. [4] Binoomjaotuse põhjal saab arvutada, et 613 proovi kontrollimisel saab 99 % tõenäosusega tuvastada ühe proovi, mis sisaldab pestitsiidide jääke üle määramispiiri (LOD), kui 1 % taimseid saadusi sisaldab jääke üle LOD. Kõnealuste proovide võtmine tuleks liikmesriikide vahel ära jagada vastavalt elanike ja tarbijate arvule, võttes vähemalt 12 proovi toote kohta aastas.(3) Komisjon on avaldanud pestitsiidide jääkide analüüsi kvaliteedikontrolli korra uue juhise. [5] Ollakse ühel meelel, et liikmesriikide analüüsilaborid peaksid kõnealuseid juhiseid rakendama võimalikult ulatuslikult ning neid juhiseid tuleks kõnealust rakendamise kogemust silmas pidades pidevalt uuendada.(4) Direktiivi 90/642/EMÜ artikli 4 lõike 2 punktis a ja direktiivi 86/362/EMÜ artikli 7 lõike 2 punktis a on nõutud, et liikmesriigid peavad täpsustama kriteeriumid, mida riiklike kontrolliprogrammide koostamisel on kohaldatud. Selline teave peaks sisaldama järgnevat: i) kriteeriumid, mida on kohaldatud võetavate proovide ja teostatavate analüüside arvu kindlaksmääramisel, samuti teatamiskünniste kohaldamisel, ning kriteeriumid, mille alusel teatamiskünnised on kindlaks määratud; ii) vastavalt nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiivile 93/99/EMÜ, toiduainete ametliku kontrolli lisameetmete kohta, [6] akrediteeritud analüüse teostavate laboratooriumide akrediteerimise üksikasjad; ja iii) rikkumiste arv ja tüüp ning võetud meetmed.(5) Teavet seireprogrammide kohta on eriti kohane töödelda, säilitada ja edastada elektrooniliste/infotehnoloogiliste meetoditega. On välja töötatud vormid andmete edastamiseks liikmesriikidelt komisjonile e-postiga. Seepärast peaks liikmesriikidel olema võimalik saata oma aruanded komisjonile standardvormis. Sellise standardvormi edasine arendamine on kõige tõhusam, kui komisjon töötab välja juhised.(6) Käesoleva soovitusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,SOOVITAB JÄRGMIST:1. Liikmesriike kutsutakse üles võtma proove I lisas sätestatud toote/pestitsiidide jäägi kombinatsioonidest ja neid analüüsima II lisas igale liikmesriigile toote kohta ettenähtud proovide arvu alusel, mis kajastab vastavalt riigi, ühenduse ja kolmanda riigi osa liikmesriigi turul.Eelkõige akuutset ohtu kujutavate pestitsiidide, näiteks OP-estrite, endosulfaani ja N-metüülkarbamaatide puhul tuleks õunte, tomatite, salati, porrulaugu ja peakapsa teises proovis analüüsida laboriproovi üksikuid osasid eraldi juhul, kui avastatakse kõnealuseid pestitsiide, eriti kui on tegu ühe ja sama tootja toodanguga. Proovipartii osade arv peaks olema kooskõlas komisjoni direktiiviga 2002/63/EÜ. [7]Tuleks võtta kaks proovi. Kui esimene laboriproov sisaldab otsitava pestitsiidi mõõdetavat jääki, siis tuleks teise proovi kõiki osi analüüsida eraldi.2. Liikmesriike kutsutakse üles hiljemalt 31. augustiks 2005 teatama I lisas sätestatud toiduaine/pestitsiidi jäägi kombinatsioonide suhtes näidiste testimise tulemused, näidates seejuures ära:a) kasutatud analüüsimeetodid ja saavutatud teatamiskünnised vastavalt pestitsiidide jääkide analüüsi kvaliteedikontrolli korrale;b) rikkumiste arvu ja tüübi ning võetud meetmed.Aruanne tuleb koostada vormis, kaasa arvatud elektroonilises vormis, mis vastab komisjoni juhendile, [8] mis on ette nähtud liikmesriikidele suuniseks koordineeritud ühenduse seireprogrammide kohta tehtud komisjoni soovituste kohaldamisel.3. Liikmesriike kutsutakse üles saatma 31. augustiks 2005 komisjonile ja liikmesriikidele kogu direktiivi 86/362/EMÜ artikli 7 lõikes 3 ning direktiivi 90/642/EMÜ artikli 4 lõikes 3 nõutud teave 2004. aasta seire kohta, et tagada vähemalt kontrollproovide võtmise abil vastavus pestitsiidide jääkide piirnormidele, sealhulgas:a) pestitsiidide jääkide kontrolli riiklike programmide tulemused;b) teabe oma laboratooriumide kvaliteedikontrolli korra kohta ja eelkõige teabe pestitsiidide jääkide analüüsi kvaliteedikontrolli korraga seotud juhiste nende aspektide kohta, mida liikmesriik ei ole suutnud kohaldada või mille kohaldamisel on esinenud raskusi;c) teabe analüüse tegevate laboratooriumide akrediteerimise kohta vastavalt direktiivi 93/99/EMÜ artikli 3 sätetele (sealhulgas akrediteerimise liik, akrediteerimisasutus ja akrediteerimistunnistuse koopia);d) teabe tasemekatsete ning laboritevaheliste võrdluste kohta, milles laboratoorium on osalenud.4. Liikmesriike kutsutakse üles saatma hiljemalt 30. septembriks 2004 komisjonile 2005. aastaks kavandatavad riiklik seireprogramm direktiividega 90/642/EMÜ ja 86/362/EMÜ kindlaks määratud pestitsiidide jääkide piirnormide jälgimiseks, s.h teave järgneva kohta:a) kriteeriumid, mida on kohaldatud võetavate proovide arvu ja teostatavate analüüside kindlaksmääramisel;b) kohaldatud teatamiskünnised ja kriteeriumid, mille alusel teatamiskünnised on kindlaks määratud; jac) analüüse teostavate laboratooriumide akrediteerimise üksikasjad vastavalt direktiivile 93/99/EMÜ.Brüssel, 9. jaanuar 2004Komisjoni nimelkomisjoni liigeDavid Byrne[1] EÜT L 221, 7.8.1986, lk 37.[2] ELT L 324, 11.12.2003, lk 24.[3] EÜT L 350, 14.12.1990, lk 71.[4] "Codex Alimentarius, pestitsiidide jäägid toiduainetes", Rooma 1994, ISBN 92-5-203271-1; 2. köide, lk 372.[5] Dokument nr SANCO/10476/2003, http://europa.eu.int/comm/food/fs/ph_ps/pest/index_en.htm[6] EÜT L 290, 24.11.1993, lk 14.[7] EÜT L 187, 16.7.2002, lk 30.[8] Igal aastal esitatud ja SCFCAHis arvesse võetud.--------------------------------------------------I LISAKontrollitavad pestitsiidide/toiduainete kombinatsioonidMõõdetav pestitsiidi jääk | Aasta |2004 | 2005 [1] | 2006 [1] |Atsefaat | [5] | [3] | [4] |Aldikarb | [5] | [3] | [4] |Metüülasiinfoss | [5] | [3] | [4] |Asoksüstrobiin | [5] | [3] | [4] |Benomüül-rühm | [5] | [3] | [4] |Bromopropülaat | [5] | [3] | [4] |Kaptaan | [5] | [3] | [4] |Klorotaloniil | [5] | [3] | [4] |Kloropürifoss | [5] | [3] | [4] |Metüülkloropürifoss | [5] | [3] | [4] |Tsüpermetriin | [5] | [3] | [4] |Tsüprodiniil | [5] | [3] | [4] |Deltametriin | [5] | [3] | [4] |Diasinoon | [5] | [3] | [4] |Diklofluaniid | [5] | [3] | [4] |Dikofool | [5] | [3] | [4] |Dimetoaat | [5] | [3] | [4] |Difenüülamiin [2] | [5] | [3] | [4] |Endosulfaan | [5] | [3] | [4] |Fenheksamiid | [5] | [3] | [4] |Folpeet | [5] | [3] | [4] |Imasaliil | [5] | [3] | [4] |Iprodioon | [5] | [3] | [4] |Metüülkresoksiim | [5] | [3] | [4] |Lambda-tsühalotriin | [5] | [3] | [4] |Malatioon | [5] | [3] | [4] |Maneeb-rühm | [5] | [3] | [4] |Mekarbaam | [5] | [3] | [4] |Metaamidofoss | [5] | [3] | [4] |Metalaksüül | [5] | [3] | [4] |Metidatioon | [5] | [3] | [4] |Metiokarb | [5] | [3] | [4] |Metomüül | [5] | [3] | [4] |Müklobutaniil | [5] | [3] | [4] |Ometoaat | [5] | [3] | [4] |Metüüloksüdemetoon | [5] | [3] | [4] |Paratioon | [5] | [3] | [4] |Permetriin | [5] | [3] | [4] |Foraat | [5] | [3] | [4] |Metüülpirimifoss | [5] | [3] | [4] |Protsümidoon | [5] | [3] | [4] |Propüsamiid | [5] | [3] | [4] |Spiroksamiin | [5] | [3] | [4] |Tiabendasool | [5] | [3] | [4] |Tolüfluaniid | [5] | [3] | [4] |Triasofoss | [5] | [3] | [4] |Vinklosoliin | [5] | [3] | [4] |[1] Orienteeruv kombinatsioon 2005. ja 2006. aasta kohta, sõltub nendeks aastateks soovitatavatest programmidest.[2] Difenüülamiini jääke tuleks analüüsida ainult õuntes ja pirnides.--------------------------------------------------II LISAProovide arv, mille iga liikmesriik võtab igast toiduainestRiigi kood | Proovide arv |A | 12 |B | 12 |CY | 12 |CZ | 12 |D | 93 |DK | 12 |E | 45 |EE | 12 |EL | 12 |F | 66 |FIN | 12 |HU | 12 |I | 65 |IRL | 12 |L | 12 |LT | 12 |LV | 12 |MT | 12 |NL | 17 |P | 12 |PL | 45 |S | 12 |SI | 12 |SK | 12 |UK | 66 |Kokku proove: 613 |--------------------------------------------------


title: Nõukogu soovitus, 10. juuli 2012 , milles käsitletakse Ungari 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta

text:
               24.7.2012

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 219/40

         NÕUKOGU SOOVITUS,
   10. juuli 2012,
   milles käsitletakse Ungari 2012. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Ungari lähenemisprogrammi (2012–2015) kohta
   2012/C 219/12
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
   võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta, (2) eriti selle artikli 6 lõiget 1,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 26. märtsil 2010 heaks komisjoni ettepaneku käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia, s.o strateegia „Euroopa 2020”, mis põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub esmatähtsatele valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.

               (2)

               Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu majanduspoliitika üldsuuniste kohta ajavahemikuks 2010–2014 ning 21. oktoobril 2010 otsuse liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta, (3) mõlemat dokumenti koos nimetatakse koondsuunisteks. Liikmesriike kutsuti üles võtma koondsuuniseid arvesse oma majandus- ja tööhõivepoliitikas.

               (3)

               Nõukogu võttis 12. juulil 2011 vastu soovituse (4) Ungari 2011. aasta riikliku reformikava kohta ja esitas arvamuse Ungari ajakohastatud lähenemisprogrammi 2011–2014 kohta.

               (4)

               Komisjon võttis 23. novembril 2011 vastu teise iga-aastase majanduskasvu analüüsi, mis vastavalt strateegiale „Euroopa 2020” tähistab majanduspoliitika integreeritud eelkoordineerimise teise Euroopa poolaasta algust. 14. veebruaril 2012 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles nimetati Ungarit ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida.

               (5)

               Nõukogu võttis 1. detsembril 2011 vastu järeldused, milles kutsutakse sotsiaalkaitsekomiteed üles esitama koostöös tööhõivekomitee ja muude komiteedega oma seisukohad strateegia „Euroopa 2020” poliitikatsükli raames soovitatud meetmete kohta. Nimetatud seisukohad on osa tööhõivekomitee arvamusest.

               (6)

               Euroopa Parlament on kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1466/97 nõuetekohaselt kaasatud Euroopa poolaasta raames toimuvasse ning 15. veebruaril 2012 võttis ta vastu resolutsiooni tööhõive- ja sotsiaalsete aspektide kohta 2012. aasta majanduskasvu analüüsis ja resolutsiooni 2012. aasta majanduskasvu analüüsi täiendamise kohta.

               (7)

               Euroopa Ülemkogu kiitis 2. märtsil 2012 heaks finantsstabiilsuse tagamise ja eelarve konsolideerimise prioriteedid ja majanduskasvu hoogustamise meetmed. Ülemkogu toonitas vajadust saavutada diferentseeritud ja majanduskasvu soodustav eelarve konsolideerimine, taastada tavapärased majandusele laenuandmise tingimused, edendada majanduskasvu ja konkurentsivõimet, tegelda töötuse probleemiga ja majanduskriisi sotsiaalsete tagajärgedega ning moderniseerida avalikku haldust.

               (8)

               29. veebruaril 2012 toimus Euroopa Parlamendi ja Ungari vahel arvamustevahetus määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 2-ab lõike 3 alusel.

               (9)

               2. märtsil 2012 kutsus Euroopa Ülemkogu laiendatud euroala paktiga ühinenud liikmesriike üles esitama õigeaegselt kohustused, mis lisatakse nende stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja riiklikusse reformikavasse.

               (10)

               Ungari esitas 23. aprillil 2012 oma lähenemisprogrammi ajavahemikuks 2012–2015 ja oma riikliku reformikava 2012. aastaks. Selleks et võtta arvesse kõnealuse kahe dokumendi omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal. Samuti on komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 5 alusel põhjalikult analüüsinud, kas Ungaris on makromajanduslik tasakaalustamatus. Komisjon jõudis põhjaliku analüüsi käigus järeldusele, et Ungaris on sisemine ja väline, kuid mitte ülemäärane tasakaalustamatus.

               (11)

               Tuginedes nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 kohasele 2012. aasta stabiilsusprogrammi hindamisele, on nõukogu arvamusel, et programmi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on pisut optimistlik. Ungari ametiasutuste kasvuprognoosid aastateks 2012 ja 2013 on ligikaudu poole protsendipunkti võrra komisjoni 2012. aasta kevadprognoosist kõrgemad, tuginedes optimistlikumale sisenõudlust käsitlevale ametlikule prognoosile, eelkõige 2013. aastaks. Lähenemisprogrammis kirjeldatud eelarvestrateegia eesmärk on tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi jätkusuutlik korrigeerimine nõukogu seatud tähtajaks 2012. aastal kooskõlas nõukogu 2012. aasta 13. märtsi soovitusega ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta. Ametlikud eelarve-eesmärgid ja eelarve kavandatud kohandamine on kooskõlas nimetatud soovitustega. Lähenemisprogrammis kinnitatakse eelnevat keskpika perioodi eelarve-eesmärki 1,5 % SKPst ja see on kavas saavutada 2013. aastaks. Keskpika perioodi eelarve-eesmärk vastab asjakohaselt stabiilsuse ja kasvu pakti nõuetele. Tuginedes (ümberarvutatud) struktuursele eelarvetasakaalule (5) ei tundu liikumine keskpika perioodi eesmärgi suunas piisav, kui arvestada komisjoni 2012. aasta kevadprognoosi, milles võetakse arvesse rakendamisega seotud riske valitud kokkuhoiumeetmete osas ning vähem optimistlikku makromajanduslikku stsenaariumi.
               Valitsemissektori kulude kasvumäär, arvestades suvakohaseid tulumeetmeid, on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu pakti kulueesmärgiga aastal 2013, kuid mitte aastatel 2014 ja 2015. Valitsus kavatseb valitsemissektori võlga kogu programmiperioodi jooksul pidevalt vähendada ja viia see 2015. aastaks alla 73 % SKPst; küll aga jääb see oluliselt üle kontrollväärtuse, mis on 60 % SKPst. Võla vähendamise sihttaseme osas on Ungaris aastatel 2013–2014 üleminekuperiood ja lähenemisprogrammiga tagatakse piisav liikumine võla vähendamise sihttaseme saavutamise suunas. Lähenemisprogrammi kohaselt saavutatakse võla vähendamise sihttase üleminekuperioodi lõpus 2015. aastal ning see peaks aitama vähendada kogunenud välis- ja sisevõlga.

               (12)

               Vastu on võetud uued eeskirjad põhiseaduses sätestatud eelarvepoliitilise raamistiku rakendamiseks, aga mõned selle aspektid jäävad nõrgaks. Keskpika perioodi eelarve planeerimine on vaid suunaandev, eelarvenõukogu ressursid ei vasta talle hiljuti antud tugevale vetoõigusele, samuti jääb eelarvealase teabe kättesaadavus ebapiisavaks. Keskpika perioodi eelarveplaneerimise tugevdamine ja eelarvenõukogu analüüsitegevuse laiendamine aitaks tagada, et põhiseaduses sätestatud uus eelarvepoliitiline raamistik saaks täita oma ülesandeid.

               (13)

               Meetmed, mille abil üritati leevendada maksureformi mõju madalapalgalistele (miinimumpalga tõus, palgatoetuskava), ei ole aidanud kaasa tööhõive suurenemisele, samas kui naiste tööturul osalemise edendamiseks võetud meetmeid võib pidada väikeseks sammuks õiges suunas. Tööjõu maksustamise muutmine tööhõivet toetavamaks ja selliste meetmete jätkuv tugevdamine, mille abil edendatakse naiste osalemist tööturul (eelkõige lastehoiuvõimaluste ja koolieelsete asutuste laiendamine), aitaksid suurendada tööhõive määra.

               (14)

               Riiklik tööhõiveteenistus on ümber korraldatud, mille tulemuseks on personali vähenemine, see aga läheb vastuollu 2011. aasta soovitustega. Aktiivse tööturupoliitika valdkonnas võetud mõned meetmed, mille eesmärk on pakkuda ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele näiteks Euroopa Sotsiaalfondi raames individuaalseid teenuseid, tunduvad usaldusväärsed ja asjakohased. Aga teiste samale sihtrühmale suunatud meetmete puhul (näiteks avalik töö) on ebatõenäoline, et nende abil paraneks osalejate integreerimine avatud tööturule. Tööturu toimimise parandamiseks ja tööturul osalemise suurendamiseks tuleks viivitamatult teha otsustavaid samme, et suurendada riikliku tööhõiveteenistuse suutlikkust, säilitades samaaegselt õige tasakaal avaliku töö ja muude aktiivsete tööturumeetmete rahastamise vahel. Kasvupotentsiaali suurendamine tööturu struktuurireformi kaudu aitaks samuti pidevalt vähendada suurest välis- ja sisevõlast tulenevat haavatavust. Lisaks ei ole riiklikku sotsiaalse (romade) kaasamise strateegiat teistesse tegevuspoliitikatesse sisse viidud.

               (15)

               Ettevõtluskeskkonna parandamiseks võetavate meetmetega liigutakse peaasjalikult õiges suunas, aga arenguruumi on veel palju. Samuti on juurdepääsu parandamine pangandusvälistele rahastamisvahenditele samm õiges suunas, aga endiselt ei ole veel igakülgselt hinnatud väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid hõlmavat poliitikat. Ungari on väga madalal kohal avaliku halduse läbipaistvust ja kvaliteeti mõõtva mitme näitaja poolest; edusammud selles valdkonnas aitaksid samuti parandada institutsionaalse ja poliitilise keskkonna stabiilsust. See omakorda parandaks välismaiste otseinvesteeringute tingimusi ja toetaks rahvusvahelise netoinvesteerimispositsiooni märkimisväärse tasakaalustamatuse vähendamist: nimelt langes reinvesteeritud kasumi suhe aastatel 2009 ja 2010 oluliselt ja seda osaliselt kriisi tõttu, aga samuti vastuoluliste ja ootamatute muutuste tõttu poliitilises ja maksukeskkonnas ning õigus- ja institutsioonilises süsteemis. Hiljutine suundumus (alates 2010. aasta keskpaigast) teadus- ja uuendustegevusele suunatud avaliku sektori rahastamisvahendite kasutamisel ei ole kooskõlas 2012. aasta iga-aastases majanduskasvu analüüsis sisalduva diferentseeritud ja majanduskasvu soodustava eelarve konsolideerimisega.

               (16)

               Valitsus viis läbi kõrgharidusreformi, mille raames muudeti kõrghariduse struktuuri ja rahastamist. Lisaks sellele võivad kooliharidust käsitlevate uute õigusaktide teatud aspektid suurendada kooli poolelijätvate noorte hulka ja süvendada Ungari koolisüsteemi segregatsiooni. Samuti on jäänud piisava käsitluseta sama oluline küsimus, milleks on elukestev õpe. Hariduse kvaliteedi parandamine kõigil tasanditel on kesksel kohal Ungari tööjõu konkurentsivõime suurendamisel.

               (17)

               Ühistranspordi ümberkorraldamine ei ole edenenud ja see on viimastel aastatel põhjustanud olulisi kõrvalekaldeid eelarves. Enamikul ühistranspordiettevõtete veeremiüksustest on kätte jõudnud kasutusaja lõpp. Elektrivõrgu piiriülese võimsuse suurendamine võimaldaks suurendada kaubandust naaberriikidega. Energiasektori riiklikul reguleerival asutusel ei ole ei volitusi omaenda struktuuride iseseisvaks korraldamiseks ega ka ainupädevust võrgutariifide või võrguoperaatorite tulumäära kehtestamiseks. Reguleeritud hindu tuleks kohaldada üksnes kaitsetumate tarbijate suhtes.

               (18)

               Komisjon hindas Euroopa poolaasta raames põhjalikult Ungari majanduspoliitikat. Hinnati lähenemisprogrammi ja riiklikku reformikava ning esitati põhjalik analüüs. Hindamisel on arvesse võetud kõnealuste dokumentide asjakohasust Ungari eelarve ja sotsiaalmajanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, aga ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja juhistele, pidades silmas vajadust tugevdada liidu üldist majandusjuhtimist, andes ELi tasandi panuse riigi tasandil tehtavatesse otsustesse. Euroopa poolaasta raames koostatud komisjoni soovitused kajastuvad 1. kuni 7. soovituses.

               (19)

               Võttes arvesse kõnealust hinnangut, on nõukogu läbi vaadanud lähenemisprogrammi ning tema arvamus (6) selle kohta on väljendatud eelkõige 1. soovituses.

               (20)

               Võttes arvesse komisjoni põhjaliku analüüsi ja kõnealuse hindamise tulemusi, on nõukogu läbi vaadanud 2012. aasta riikliku reformikava ja lähenemisprogrammi. Nõukogu soovitused, mis on tehtud määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 alusel, kajastuvad eeskätt 1., 3., 4. ja 5. soovituses,

         SOOVITAB Ungaril võtta ajavahemikus 2012–2013 järgmisi meetmeid:

               1.

               Korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk 2012. aastal jätkusuutlikul viisil, täites 2012. aasta eelarvet ja rakendades heakskiidetud konsolideerimismeetmeid, vähendades sõltuvust ühekordsetest meetmetest. Seejärel täpsustada kõik vajalikud struktuurimeetmed, et tagada ülemäärase puudujäägi püsiv korrigeerimine ja saavutada piisav edu keskpika perioodi eelarveeesmärkide valdkonnas, täites sealhulgas kulueesmärgi, ning kindlustada piisav edu võla vähendamise sihttaseme järgimisel. Samuti viia valitsemissektori kõrge võlasuhe langustendentsi, et aidata leevendada kogunenud makromajanduslikku tasakaalustamatust.

               2.

               Vaadata läbi majanduslikku stabiilsust käsitlevad kardinaalsed õigusaktid, viies arvudes väljendatud uued eeskirjad siduvasse keskpika perioodi eelarveraamistikku. Jätkata eelarvenõukogu analüüsitegevuse laiendamist, eesmärgiga suurendada riigi rahanduse läbipaistvust.

               3.

               Muuta tööjõu maksustamine tööhõivet toetavamaks, leevendades aastate 2011 ja 2012 maksumuutuste mõju madalapalgalistele isikutele jätkusuutlikult ja eelarvet mõjutamata, nihutades osa maksukoormusest näiteks energiamaksule ja perioodilisele varamaksule. Tugevdada meetmeid soodustamaks naiste osalemist tööturul, laiendades eelkõige lastehoiuvõimalusi ja koolieelseid asutusi.

               4.

               Tugevdada riikliku tööturuameti suutlikkust, et parandada koolituse, tööotsimisabi ja personaalsete teenuste kvaliteeti ja tõhusust, pöörates erilist tähelepanu ebasoodsas olukorras olevatele rühmadele. Tugevdada avalike tööde programmi aktiveerimisosa tõhusate koolituste ja tööotsimisabi kaudu. Rakendada riiklik sotsiaalse (romade) kaasamise strateegia ja integreerida see teistesse tegevuspoliitikatesse.

               5.

               Rakendada kavandatud meetmed halduskoormuse vähendamiseks. Tagada, et riigihanked ja õigusloome toetaksid turukonkurentsi ning tagaksid stabiilse reguleeriva ja ettevõtlussõbraliku keskkonna nii finants- kui mittefinantsasutustele, sealhulgas välismaistele otseinvestoritele. Vähendada maksekuulekusega seotud kulusid ning luua stabiilne, seaduspärane ja moonutusi mittetekitav ettevõtete maksustamise raamistik. Kaotada suurte jaemüügikaupluste rajamist takistavad piirangud. Näha uue innovatsioonistrateegiaga ette konkreetsed sihipärased kavad uuenduslike väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetamiseks.

               6.

               Töötada välja ja rakendada õpingute varajase katkestamise riiklik strateegia, tagades asjakohase rahastamise. Tagada, et kõrgharidusreformi rakendamisega paraneb ebasoodsas olukorras olevate rühmade juurdepääs haridusele.

               7.

               Reformida suurema kulutõhususe eesmärgil ühistranspordisüsteemi. Suurendada elektrivõrgu piiriülest võimsust, tagada energiasektorit reguleeriva asutuse sõltumatus ja kaotada järkjärgult reguleeritud energiahinnad.

      Brüssel, 10. juuli 2012

            Nõukogu nimel

            eesistuja

         V. SHIARLY

      (1)  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

      (2)  ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

      (3)  Kehtivad 2012. aastal vastavalt 26. aprilli 2012. aasta nõukogu otsusele 2012/238/EL liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta (ELT L 119, 4.5.2012, lk 47).

      (4)  ELT C 209, 15.7.2011, lk 10.

      (5)  Tsükliliselt kohandatud eelarveseisund pärast ühekordsete ja ajutiste meetmete arvessevõtmist, arvutatuna komisjoni talituste poolt ümber programmis esitatud teabe alusel ja ühiselt kokkulepitud metoodikat kasutades.

      (6)  Vastavalt määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 lõikele 2.