title: Euroopa süsteemsete riskide nõukogu soovitus, 2. detsember 2021, seoses üleeuroopalise süsteemsete küberintsidentide koordineerimisraamistikuga asjaomastele asutustele (ESRN/2021/17) 2022/C 134/01

text:
               25.3.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               C 134/1

      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU SOOVITUS,
      2. detsember 2021,
      seoses üleeuroopalise süsteemsete küberintsidentide koordineerimisraamistikuga asjaomastele asutustele
      (ESRN/2021/17)
      (2022/C 134/01)
      EUROOPA SÜSTEEMSETE RISKIDE NÕUKOGU HALDUSNÕUKOGU,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
      võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut (1), eelkõige selle IX lisa,
      võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 1092/2010, 24. november 2010, finantssüsteemi makrotasandi usaldatavusjärelevalve kohta Euroopa Liidus ja Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu asutamise kohta (2), eelkõige selle artikli 3 lõike 2 punkte b ja d ning artikleid 16 ja 18,
      võttes arvesse Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu otsust ESRN/2011/1, 20. jaanuar 2011, millega võetakse vastu Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu töökord (3), eelkõige selle artikleid 18 kuni 20,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituse ESRN/2013/1 (4) põhjenduse 4 kohaselt on makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika lõppeesmärk finantssüsteemi kui terviku stabiilsuse tagamisele kaasa aitamine finantssüsteemi vastupanuvõime suurendamise ja süsteemsete riskide kuhjumise vähendamise kaudu, mis tagab finantssektori jätkusuutliku panuse majanduskasvu. Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) vastutab makrotasandi finantsjärelevalve teostamise eest liidus. Oma pädevuse täitmiseks peab ESRN kaasa aitama finantsstabiilsuse süsteemsete riskide, sh küberintsidentidega seotud riskide, ärahoidmisele ja leevendamisele ning tegema ettepanekuid asjaomaste riskide maandamiseks.

                  (2)

                  Kuna olulised küberintsidendid võivad kahjustada kriitilise tähtsusega finantsteenuseid ja -operatsioone, võivad nad põhjustada süsteemset riski finantssüsteemis. Esialgne šokk võib võimenduda läbi äritegevusega seotud negatiivse mõju või finantsstressi ülekandumise, samuti läbi usalduse õõnestamise finantssüsteemi vastu. Kui finantssüsteem ei suuda sellistele šokkidele vastu seista, seab see ohtu finantsstabiilsuse ning võib põhjustada süsteemse küberkriisi (5).

                  (3)

                  Pidevalt muutuv küberohtude maastik ja oluliste küberintsidentide arvu kasv näitab, et risk liidu finantsstabiilsusele on suurenenud. COVID-19 pandeemia on näidanud, kui olulist rolli mängib tehnoloogia finantssüsteemi toimimisel. Kaugtöö vajaduse suurenemise tõttu pidid kõik asjaomased asutused oma tehnilist taristut ja riskiohjeraamistikku kohandama, mis on omakorda suurendanud finantssüsteemi küberriske ning andnud kurjategijatele võimaluse rakendada uusi ja täiendada varem kasutatud meetodeid olukorra enda huvides ära kasutamiseks (6). EKP pangandusjärelevalve andmetel on küberintsidentide arv 2020. aastal kasvanud 54 %, võrreldes 2019. aastaga (7).

                  (4)

                  Olulise küberintsidendi potentsiaalselt laiaulatusliku mõju ning levimise kiiruse ja ulatuse tõttu on asjaomastel asutustel vaja tõhusalt reageerida, et leevendada võimalikku negatiivset mõju finantsstabiilsusele. Asjaomaste asutuste vaheline sujuv koostöö ja teabevahetus liidu tasandil aitab varakult hinnata olulise küberintsidendi mõju finantsstabiilsusele, säilitada usaldust finantssüsteemi vastu ning piirata teiste finantseerimisasutuste nakatamise ohtu, aidates vältida küberintsidendist põhjustatud riski finantsstabiilsusele.

                  (5)

                  Algne šokk tekib teistmoodi kui traditsiooniline finants- ja likviidsuskriis, millega asjaomased asutused tavapäraselt kokku puutuvad. Lisaks finantsküsimustele peab riskihinnang hõlmama ka äritegevuse katkestuste ulatust ja mõju, kuna need võivad mõjutada makrotasandi usaldatavusjärelevalve vahendite valikut. Samuti võib finantsstabiilsus mõjutada äritegevuse riske maandavate tegurite valikut küberekspertide poolt. Selleks on vaja tihedat ja sujuvat koostööd ning avatud suhtlemist, et muu hulgas suurendada olukorrateadlikkust.

                  (6)

                  Riski, et asutuste töö koordineerimine võib olla puudulik, tuleb teadvustada ja seda maandada. Liidu asjaomased asutused peavad tööd koordineerima nii omavahel kui muude asutustega, kellega nad tavapäraselt kokku ei puutu, nt Euroopa Liidu Küberturvalisuse Ametiga (ENISA). Kuna märkimisväärne arv liidu finantseerimisasutusi tegutseb globaalsel tasandil, ei pruugi võimalik oluline küberintsident olla piiratud liidu territooriumiga ning võib algselt tekkida väljaspool liitu, ning vajab globaalset koordineerimist.

                  (7)

                  Asjaomased asutused peavad olema selliseks koostööks valmis. Vastasel juhul võib vastuoluline tegevus kahjustada teiste asutuste reageerimistegevust. Tegevuse kooskõlastamata jätmine võib finantssüsteemi šokki võimendada ning õõnestada usaldust finantssüsteemi toimimise vastu, mis võib halvimal juhul ohustada finantsstabiilsust (8). Seetõttu tuleb astuda vajalikke samme, et käsitleda riske, mida olulise küberintsidendiga seotud tegevuse kooskõlastamata jätmine võib finantssüsteemis tekitada.

                  (8)

                  ESRNi (2021) aruandes Mitigating systemic cyber risk (9) peetakse vajalikuks kehtestada üleeuroopaline süsteemsete küberintsidentide koordineerimisraamistik (EU-SCICF) liidu asjaomastele asutustele. EU-SCICFi eesmärk oleks suurendada asjaomaste asutuste valmisolekut koordineeritult reageerida võimalikele olulistele küberintsidentidele. ESRNi (2021) aruandes Mitigating systemic cyber risk on välja toodud ESRNi esialgne hinnang selle kohta, millised omadused asjaomasel raamistikul peaksid olema, et vältida tegevuse kooskõlastamata jätmisega seonduvaid riske.

                  (9)

                  Käesoleva soovituse põhieesmärk on suurendada kavandatava Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega, mis käsitleb finantssektori digitaalset tegevuskerksust (10) (edaspidi „DORA määrus“), Euroopa järelevalveasutustele ette nähtud rolli, et järk-järgult tõhustada liidu tasandil koordineeritud reageerimist piiriülestele info- ja kommunikatsioonitehnoloogiaga (IKTga) seotud olulistele intsidentidele või nendega seotud ohtudele, millel on süsteemne mõju kogu liidu finantssektorile. Selle protsessi tulemusena luuakse EU-SCICF asjaomastele asutustele.

                  (10)

                  EU-SCICFi eesmärk ei ole asendada olemasolevaid raamistikke, vaid täita võimalikud lüngad tegevuse kooskõlastamisel ja teabe vahetamisel asjaomaste asutuste vahel ning teiste liidu asutuste ja oluliste partneritega rahvusvahelisel tasandil. Sellega seoses tuleb kaaluda EU-SCICFi positsiooni olemasolevas finantskriisiraamistikus ning liidu küberintsidentide raamistikus. Asjaomaste asutuste vahelise tegevuse kooskõlastamise osas peab muu hulgas arvestama finantssektori ettevõtjate jaoks Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/1148 (11) alusel moodustatud võrgu- ja infoturbe koostöörühma ning ENISA kaasabil loodava ühise küberüksuse koordineerimismehhanisme.

                  (11)

                  Eelkõige on EU-SCICFi moodustamise alustamise ettepaneku eesmärk toetada kavandatavas DORAs ette nähtud Euroopa järelevalveasutuste võimalikku rolli. Olukorrateadlikkuse suurendamiseks ning sektorite ühiste küberhaavatavuste ja -ohtude kindlaks tegemiseks näeb DORA määrus ette, et Euroopa järelevalveasutused võivad „ühiskomitee kaudu ning koostöös pädevate asutuste, Euroopa Keskpanga (EKP) ja ESRNiga luua mehhanisme, mis võimaldavad jagada finantssektorite vahel tõhusaid tavasid“ ning „välja töötada kriisijuhtimis- ja erandolukorra simulatsioone, mis hõlmavad küberrünnete stsenaariume, et töötada välja sidekanalid ja võimaldada järk-järgult tõhusat koordineeritud reageerimist ELi tasandil IKTga seotud olulise piiriülese intsidendi või seonduva ohu korral, millel on süsteemne mõju liidu finantssektorile tervikuna“ (12). EU-SCICFi sarnast üleeuroopalist raamistikku ei ole veel loodud, ning see tuleks DORA määruse alusel luua ja välja arendada.

                  (12)

                  Võttes arvesse küberohust tulenevat riski liidu finantsstabiilsusele tuleks ettevalmistustöid EU-SCICFi loomiseks võimalikult suures ulatuses alustada juba enne seda, kui selle loomiseks vajalik õigus- ja poliitikaraamistik on täielikult kohaldatud. Õigus- ja poliitikaraamistik kujundatakse ja viimistletakse pärast seda, kui DORA määruse ja sellega seotud delegeeritud õigusaktide asjaomased sätted on kohaldatud.

                  (13)

                  Tulemuslik teabevahetus aitab suurendada asjaomaste asutuste olukorrateadlikkust ning on seetõttu hädavajalik eeltingimus oluliste küberintsidentidega seotud tegevuste liiduülese koordineerimise tagamiseks. Seetõttu tuleb kindlaks määrata olulisele küberintsidendile reageerimise koordineerimiseks vajalik sidetaristu. Selleks tuleb täpsustada, millist liiki teavet jagatakse, milliseid kanaleid selleks tavapäraselt kasutatakse ning milliste kontaktpunktidega teavet jagatakse. Teabe jagamisel tuleb järgida kehtestatud õigusnorme. Lisaks võib asjaomastel asutustel olla vaja kehtestada konkreetne tegevuskava ja protokollid, mida tuleb järgida, et tagada nõuetekohane kooskõlastamine asutustega, kes on kaasatud koordineeritud reageerimisse olulisele küberintsidendile.

                  (14)

                  Süsteemse küberkriisi korral on vaja teha täielikku koostööd nii riikide kui liidu tasandil. Seetõttu võib olla vaja määrata Euroopa järelevalveasutustele, EKP-le ja igale liikmesriigile asjaomaste riigi ametiasutuste hulgast kontaktpunktid, mis tuleb edastada Euroopa järelevalveasutustele, et määratleda EU-SCICFi koordineerimisskeemi peamised koostööpartnerid, keda olulisest küberintsidendist teavitada. Kontaktpunktide määramise vajadust tuleb hinnata EU-SCICFi välja töötamisel, võttes arvesse direktiivi (EL) 2016/1148 kohaselt määratud ühtseid kontaktpunkte, mille liikmesriigid on nimetanud võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse huvides selleks, et tagada piiriülene koostöö teiste liikmesriikide ning võrgu- ja infoturbe koostöörühmaga (13).

                  (15)

                  Kriisijuhtimis- ja erandolukorra simulatsioonid aitavad kaasa EU-SCICFi rakendamisele ning võimaldavad asjaomastel asutustel hinnata oma valmisolekut ja ettevalmistust võimalikuks süsteemseks küberkriisiks liidu tasandil. Sellised simulatsioonid on asjaomaste asutuste jaoks võimalus õppida ning EU-SCICIFi pidevalt täiustada ja arendada.

                  (16)

                  EU-SCICFi välja töötamiseks on oluline, et Euroopa järelevalveasutused teeksid ühiselt ettevalmistusi raamistiku võimalike oluliste elementide, vajalike ressursside ning arenguvajaduste läbi töötamiseks. Pärast seda saavad Euroopa järelevalveasutused alustada esialgse analüüsi läbiviimist võimalike takistuste osas, millega Euroopa järelevalveasutused ja asjaomased asutused võivad EU-SCICFi loomisel ja vajaliku teabe sidekanalite kaudu jagamisel olulise küberintsidendi korral kokku puutuda. See analüüs on oluline etapp, mis annab sisendi mis tahes edasistele sammudele nii õigusloome kui muude tugitegevuste osas, mida Euroopa Komisjon võib algatada pärast DORA määruse rakendamist.

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:
      1. JAGU

         SOOVITUSED

         Soovitus A – Üleeuroopalise süsteemsete küberintsidentide koordineerimisraamistiku (EU-SCICF) loomine

                  1.

                  Nagu on ette nähtud komisjoni ettepanekus Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse kohta, mis käsitleb finantssektori digitaalset tegevuskerksust (edaspidi „DORA“ määrus), soovitatakse Euroopa järelevalveasutustel oma ühiskomitee kaudu ning koos Euroopa Keskpanga (EKP), Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) ja asjaomaste riigi ametiasutustega alustada ettevalmistusi tulemusliku liidu tasandil koordineeritud reageerimise järk-järguliseks välja arendamiseks sellise piiriülese olulise küberintsidendi või -ohu tõrjumiseks, millel võib olla süsteemne mõju liidu finantssektorile. Ettevalmistused liidu tasandil koordineeritud reageerimiseks peaksid hõlmama EU-SCICFI järk-järgulist välja töötamist Euroopa järelevalveasutuse, EKP, ESRNi ja asjaomaste riigi ametiasutuste jaoks. Samuti peaks ettevalmistused hõlmama EU-SCICFi tulemuslikuks välja töötamiseks vajalike ressursside hindamist.

                  2.

                  Euroopa järelevalveasutustel soovitatakse soovituse A punkti 1 osas alustada konsultatsioone EKP ja ESRNiga, et kaardistada ning seejärel analüüsida võimalikke õiguslikke või menetluslikke takistusi EU-SCICFi tulemuslikuks välja töötamiseks.

         Soovitus B – EU-SCICFi konktaktpunktide määramine

      Euroopa järelevalveasutustel, EKP-l ja igal liikmesriigil soovitatakse oma asjaomaste riigi ametiasutuste hulgast määrata peamine kontaktpunkt, ning sellest teavitada Euroopa järelevalveasutusi. Kontaktide nimekiri aitab kaasa raamistiku arendamisele ning kui EU-SCICF on loodud, tuleb neid kontaktpunkte ja ESRNi olulisest küberintsidendist teavitada. Samuti tuleb ette näha töö koordineerimine EU-SCICFi ja direktiiviga (EL) 2016/1148 kindlaks määratud ühtsete kontaktpunktide vahel, mille liikmesriigid on nimetanud võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse huvides selleks, et tagada piiriülene koostöö teiste liikmesriikide ning võrgu- ja infoturbe koostöörühmaga.

         Soovitus C – asjakohased meetmed liidu tasandil

      Komisjonil soovitatakse soovituse A kohaselt läbi viidud analüüsi tulemuste põhjal kaaluda, millised asjakohased meetmed aitaksid tagada tulemusliku süsteemsetele küberintsidentidele reageerimise koordineerimise.
      2. JAGU

         RAKENDAMINE

      1.   Mõisted

      Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid järgmises tähenduses:

                  a)

                  „küber-“ (cyber) - inimeste, protsesside, andmete ja infosüsteemide vaheliste vastasmõjude ühendatud infotaristuga seotult, selle taristu siseselt või selle taristu abil (14);

                  b)

                  „oluline küberintsident“ (major cyber incident) - IKTga seotud oluline intsident, millel võib olla suur negatiivne mõju võrgu- ja infosüsteemidele, mis toetavad finantssektori ettevõtja kriitilise tähtsusega funktsioone (15);

                  c)

                  „süsteemne küberkriis“ (systemic cyber crisis) - oluline küberintsident, mis põhjustab liidu finantssüsteemis selliseid häiringuid, millel võivad olla tõsised negatiivsed tagajärjed siseturu tõrgeteta toimimisele ja reaalmajanduse toimimisele. Selline kriis võib tekkida olulise küberintsidendi tagajärjel, mis põhjustab šokke erinevates kanalites, sh seoses äritegevuse, usalduse või rahaliste vahenditega.

                  d)

                  „Euroopa järelevalveasutused“ (European Supervisory Authorities, ESAs) - Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1093/2010 (16) asutatud Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve) koos Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1094/2010 (17) asutatud Euroopa Järelevalveasutuse (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1095/2010 (18) asutatud Euroopa Järelevalveasutusega (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve);

                  e)

                  „ühiskomitee“ (Joint Committee) - määruse (EL) nr 1093/2010, määruse (EL) nr 1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artiklis 54 ette nähtud Euroopa järelevalveasutuste ühiskomitee;

                  f)

                  „asjaomane riigi ametiasutus“ (relevant national authority) –

                              1.

                              määruse (EL) nr 1093/2010, määruse (EL) nr 1094/2010 ja määruse (EL) nr 1095/2010 artikli 1 lõikes 2 osutatud liidu õigusaktides määratletud liikmesriikide pädev asutus või järelevalveasutus ning muu riiklik pädev asutus, mis on määratletud liidu õigusaktides, millega antakse ülesandeid Euroopa järelevalveasutustele;

                              2.

                              liikmesriigi pädev asutus, kes on määratud järgmiste normide alusel:

                                          i.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2013/36/EL artikkel 4 (19), ilma et see piiraks EKP-le nõukogu määrusega (EL) nr 1024/2013 antud eriülesandeid (20);

                                          ii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2015/2366 (21) artikkel 22;

                                          iii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/110/EÜ (22) artikkel 37;

                                          iv.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2019/2034 (23) artikkel 4;

                                          v.

                                          ettepanek võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus, mis käsitleb krüptovaraturge ja millega muudetakse direktiivi (EL) 2019/1937 (24), artikli 3 lõike 1 punkti ee esimene taane;

                                          vi.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 909/2014 (25) artikkel 11;

                                          vii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 648/2012 (26) artikkel 22;

                                          viii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2014/65/EL (27) artikkel 67;

                                          ix.

                                          määruse (EL) nr 648/2012 artikkel 22;

                                          x.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2011/61/EL (28) artikkel 44;

                                          xi.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/65/EL (29) artikkel 97;

                                          xii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2009/138/EL (30) artikkel 30;

                                          xiii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/97 (31) artikkel 12;

                                          xiv.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi (EL) 2016/2341 (32) artikkel 47;

                                          xv.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1060/2009 (33) artikkel 22;

                                          xvi.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/43/EL (34) artikli 3 lõige 2 ja artikkel 32;

                                          xvii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2016/1011 (35) artikkel 40;

                                          xviii.

                                          Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 2020/1503 (36) artikkel 29;

                              3.

                              Järgmised ametiasutused, kelle ülesandeks on makrotasandi usaldatavusjärelevalve meetmete vastuvõtmine ja/või käivitamine või muud finantsstabiilsuse ülesanded, näiteks seoses põhjendava analüüsiga (mittetäielik loetelu):

                                          i.

                                          määratud asutus direktiivi 2013/36/EL VII jaotise 4. peatüki või Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 575/2013 (37) artikli 458 lõike 1 kohaselt;

                                          ii.

                                          makrotasandi usaldatavusjärelevalve asutus, kelle eesmärk, institutsionaalne korraldus, ülesanded, volitused, vahendid, aruandekohustus jms on määratletud Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovituses ESRN/2011/3 (38).

                  g)

                  „asjaomane asutus“ (relevant authority) –

                              1.

                              Euroopa järelevalveasutus;

                              2.

                              EKP talle määruse (EL) nr 1024/2013 artikli 4 lõigetega 1 ja 2 ning artikli 5 lõikega 2 antud ülesannete osas;

                              3.

                              asjaomane riigi ametiasutus.

            2.   Rakendamise kriteeriumid

      Käesoleva soovituse rakendamisel kohaldatakse järgmisi kriteeriume:

                  a)

                  kohast tähelepanu tuleb pöörata teadmisvajaduse ja proportsionaalsuse põhimõttele, võttes arvesse iga soovituse eesmärki ja sisu;

                  b)

                  lisas sätestatud konkreetsed vastavuskriteeriumid peavad olema täidetud iga soovituse suhtes.

            3.   Edasine ajakava

      Määruse (EL) nr 1092/2010 artikli 17 lõike 1 kohaselt peavad adressaadid teavitama Euroopa Parlamenti, nõukogu, komisjoni ja ESRNi meetmetest, mis on võetud käesoleva soovituse rakendamiseks, või põhjendama meetmete võtmata jätmist. Adressaadid peavad nimetatud teavituse esitama järgmisteks tähtaegadeks:

                  1.

                  Soovitus A

                              a)

                              Euroopa järelevalveasutused peavad Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile esitama soovituse A punkti 1 rakendamise vahearuande 30. juuniks 2023, kuid mitte varem kui 6 kuud pärast DORA määruse jõustumist.

                              b)

                              Euroopa järelevalveasutused peavad Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile esitama soovituse A punkti 1 rakendamise lõpparuande 30. juuniks 2024, kuid mitte varem kui 18 kuud pärast DORA määruse jõustumist.

                              c)

                              Euroopa järelevalveasutused peavad Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile esitama soovituse A punkti 2 rakendamise aruande 30. juuniks 2025, kuid mitte varem kui 30 kuud pärast DORA määruse jõustumist.

                  2.

                  Soovitus B
                  Euroopa järelevalveasutused, EKP ja liikmesriigid peavad Euroopa Parlamendile, nõukogule, komisjonile ja ESRNile esitama soovituse B rakendamise aruande 30. juuniks 2023, kuid mitte varem kui kuus kuud pärast DORA määruse jõustumist.

                  3.

                  Soovitus C

                              a)

                              Komisjon peab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja ESRNile esitama soovituse C rakendamise aruande 31. detsembriks 2023, kuid mitte varem kui 12 kuud pärast DORA määruse jõustumist, võttes arvesse Euroopa järelevalveasutuste poolt kooskõlas soovituse A punktiga 1 esitatud vahearuannet.

                              b)

                              Komisjon peab Euroopa Parlamendile, nõukogule ja ESRNile esitama soovituse C rakendamise aruande 31. detsembriks 2025, kuid mitte varem kui 36 kuud pärast DORA määruse jõustumist, võttes arvesse Euroopa järelevalveasutuste poolt kooskõlas soovitusega A esitatavaid aruandeid.

            4.   Jälgimine ja hindamine

                  1.

                  ESRNi sekretariaat:

                              a)

                              abistab adressaate, tagab aruandluse kooskõlastamise ja asjakohaste vormide koostamise ning täpsustab vajadusel meetmete võtmise korda ja tähtaegu;

                              b)

                              kontrollib järelmeetmete järgimist adressaatide poolt, abistab neid vajaduse korral ning esitab haldusnõukogule järelmeetmete aruande. Hinnangud antakse järgmiselt:

                                          i)

                                          soovituste A ja B rakendamise kohta 12 kuu jooksul pärast DORA määruse jõustumist;

                                          ii)

                                          soovituse C rakendamise kohta 18 kuu jooksul pärast DORA määruse jõustumist;

                                          iii)

                                          soovituse A rakendamise kohta 24 kuu jooksul pärast DORA määruse jõustumist;

                                          iv)

                                          soovituse A rakendamise kohta 36 kuu jooksul pärast DORA määruse jõustumist;

                                          v)

                                          soovituse C rakendamise kohta 42 kuu jooksul pärast DORA määruse jõustumist.

                  2.

                  Haldusnõukogu hindab adressaatide meetmeid ja põhjendusi ning võib asjakohastel juhtudel otsustada, et käesolevat soovitust ei ole järgitud ning et adressaadi põhjendused tegevusetuse kohta ei ole piisavad.

         Frankfurt Maini ääres, 2. detsember 2021

               ESRNi haldusnõukogu nimel

               ESRNi sekretariaadi juhataja

            Francesco MAZZAFERRO

         (1)  EÜT L 1, 3.1.1994, lk 3.

         (2)  ELT L 331, 15.12.2010, lk 1.

         (3)  ELT C 58, 24.2.2011, lk 4.

         (4)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2013/1, 4. aprill 2013, vahe-eesmärkide ja makrotasandi usaldatavusjärelevalve poliitika instrumentide kohta (ELT C 170, 15.6.2013, lk 1).

         (5)  Vt „Systemic cyber risk“, ESRN, veebruar 2020, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu

         (6)  Vt „Internet Organised Crime Threat Assessment“, Europol, 2020, avaldatud Europoli veebilehel www.europol.europa.eu

         (7)  Vt „IT and cyber risk: a constant challenge“, EKP, 2021, avaldatud EKP pangandusjärelevalve veebilehel www.bankingsupervision.europa.eu

         (8)  Vt „Systemic cyber risk“, ESRN, veebruar 2020, avaldatud ESRNi veebilehel www.esrb.europa.eu

         (9)  Vt „Mitigating systemic cyber risk“, ESRN 2021 (avaldatakse varsti).

         (10)  COM/2020/595 final.

         (11)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2016/1148, 6. Juuli 2016, meetmete kohta, millega tagada võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse ühtlaselt kõrge tase kogu liidus (ELT L 194, 19.7.2016, lk 1).

         (12)  Vt kavandatava DORA määruse artikkel 43.

         (13)  Vt Euroopa Komisjon, „NIS Cooperation Group“, avaldatud komisjoni veebilehel www.ec.europa.eu

         (14)  Vt „Cyber Lexicon“, finantsstabiilsuse nõukogu, 12. november 2018, avaldatud finantsstabiilsuse nõukogu veebilehel www.fsb.org

         (15)  Vt ettepandud DORA määruse artikli 3 punkt 7.

         (16)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1093/2010, 24. november 2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Pangandusjärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/78/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 12).

         (17)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1094/2010, 24. november 2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Kindlustus- ja Tööandjapensionide Järelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/79/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 48).

         (18)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 1095/2010, 24. november 2010, millega asutatakse Euroopa Järelevalveasutus (Euroopa Väärtpaberiturujärelevalve), muudetakse otsust nr 716/2009/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks komisjoni otsus 2009/77/EÜ (ELT L 331, 15.12.2010, lk 84).

         (19)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

         (20)  Nõukogu määrus (EL) nr 1024/2013, 15. oktoober 2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (ELT L 287, 29.10.2013, lk 63).

         (21)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2015/2366, 25. november 2015, makseteenuste kohta siseturul, direktiivide 2002/65/EÜ, 2009/110/EÜ ning 2013/36/EL ja määruse (EL) nr 1093/2010 muutmise ning direktiivi 2007/64/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 337, 23.12.2015, lk 35).

         (22)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/110/EÜ, 16. september 2009, mis käsitleb e-raha asutuste asutamist ja tegevust ning usaldatavusnormatiivide täitmise järelevalvet ning millega muudetakse direktiive 2005/60/EÜ ja 2006/48/EÜ ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 2000/46/EÜ (ELT L 267, 10.10.2009, lk 7).

         (23)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2019/2034, 27. november 2019, mis käsitleb investeerimisühingute usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet ning millega muudetakse direktiive 2002/87/EÜ, 2009/65/EÜ, 2011/61/EL, 2013/36/EL, 2014/59/EL ja 2014/65/EL (ELT L 314, 5.12.2019, lk 64).

         (24)  COM/2020/593 final.

         (25)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 909/2014, 23. juuli 2014, mis käsitleb väärtpaberiarvelduse parandamist Euroopa Liidus ja väärtpaberite keskdepositooriume ning millega muudetakse direktiive 98/26/EÜ ja 2014/65/EL ning määrust (EL) nr 236/2012 (ELT L 257, 28.8.2014, lk 1).

         (26)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 648/2012, 4. juuli 2012, börsiväliste tuletisinstrumentide, kesksete vastaspoolte ja kauplemisteabehoidlate kohta (ELT L 201, 27.7.2012, lk 1).

         (27)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/65/EL, 15. mai 2014, finantsinstrumentide turgude kohta ning millega muudetakse direktiive 2002/92/EÜ ja 2011/61/EL (ELT L 173, 12.6.2014, lk 349).

         (28)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2011/61/EL, 8. juuni 2011, alternatiivsete investeerimisfondide valitsejate kohta, millega muudetakse direktiive 2003/41/EÜ ja 2009/65/EÜ ning määruseid (EÜ) nr 1060/2009 ja (EL) nr 1095/2010 (ELT L 174, 1.7.2011, lk 1).

         (29)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/65/EÜ, 13. juuli 2009, vabalt võõrandatavatesse väärtpaberitesse ühiseks investeeringuks loodud ettevõtjaid (eurofondid) käsitlevate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (ELT L 302, 17.11.2009, lk 32).

         (30)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2009/138/EÜ, 25. november 2009, kindlustus- ja edasikindlustustegevuse alustamise ja jätkamise kohta (Solventsus II) (ELT L 335, 17.12.2009, lk 1).

         (31)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2016/97, 20. jaanuar 2016, mis käsitleb kindlustustoodete turustamist (ELT L 26, 2.2.2016, lk 19).

         (32)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv (EL) 2016/2341, 14. detsember 2016, tööandja kogumispensioni asutuste tegevuse ja järelevalve kohta (ELT L 354, 23.12.2016, lk 37).

         (33)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 1060/2009, 16. september 2009, reitinguagentuuride kohta, (ELT L 302, 17.11.2009, lk 1).

         (34)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2006/43/EÜ, 17. mai 2006, mis käsitleb raamatupidamise aastaaruannete ja konsolideeritud aruannete kohustuslikku auditit ning millega muudetakse nõukogu direktiive 78/660/EMÜ ja 83/349/EMÜ ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 84/253/EMÜ (ELT L 157, 9.6.2006, lk 87).

         (35)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2016/1011, 8. juuni 2016, mis käsitleb indekseid, mida kasutatakse võrdlusalustena finantsinstrumentide ja -lepingute puhul või investeerimisfondide tootluse mõõtmiseks, ning millega muudetakse direktiive 2008/48/EÜ ja 2014/17/EL ning määrust (EL) nr 596/2014 (ELT L 171, 29.6.2016, lk 1).

         (36)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) 2020/1503, 7. oktoober 2020, mis käsitleb ettevõtjatele Euroopa ühisrahastusteenuse osutajaid ning millega muudetakse määrust (EL) 2017/1129 ja direktiivi (EL) 2019/1937 (ELT L 347, 20.10.2020, lk 1).

         (37)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EL) nr 575/2013, 26. juuni 2013, krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes kohaldatavate usaldatavusnõuete kohta ja määruse (EL) nr 648/2012 muutmise kohta (ELT L 176, 27.6.2013, lk 1).

         (38)  Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu soovitus ESRN/2011/3, 22. detsember 2011, riigi ametiasutuste makrotasandi usaldatavusjärelevalve pädevuse kohta (ELT C 41, 14.2.2012, lk 1).

         LISA
         SOOVITUSE SUHTES KOHALDATAVAD VASTVUSKRITEERIUMID

            Soovitus A – Üleeuroopalise süsteemsete küberintsidentide koordineerimisraamistiku (EU-SCICF) loomine

         Soovituse A punkti 1 osas kehtivad järgmised vastavuskriteeriumid.

                     1.

                     Selleks, et teha ettevalmistusi tulemusliku liidu tasandil koordineeritud reageerimisvõime välja arendamiseks, mis hõlmaks EU-SCICFi järk-järgulist välja arendamist volituste abil, mis nähakse ette kavandatava Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega, mis käsitleb finantssektori digitaalset tegevuskerksust (edaspidi „DORA määrus“), peavad Euroopa järelevalveasutused oma ühiskomitee kaudu ning koos Euroopa Keskpanga (EKP), Euroopa Süsteemsete Riskide Nõukogu (ESRN) ja asjaomaste riigi ametiasutustega, asjakohastel juhtudel pärast Euroopa Liidu Küberturvalisuse Ameti ja komisjoniga konsulteerimist, kaaluma vähemalt järgmiste tegevuste lisamist EU-SCICF ettevalmistustesse:

                                 a.

                                 EU-SCICFI tulemuslikuks väljatöötamiseks vajalike ressursside hindamine;

                                 b.

                                 kriisijuhtimis- ja erandolukorra simulatsioonide väljatöötamine, mis hõlmab küberrünnete stsenaariume, et töötada välja sidekanalid;

                                 c.

                                 ühise sõnavara välja töötamine;

                                 d.

                                 ühtse küberintsidentide liigituse välja töötamine;

                                 e.

                                 turvalise ja usaldusväärsete teabejagamise kanalite loomine, sh varundus;

                                 f.

                                 kontaktpunktide kindlaks määramine;

                                 g.

                                 konfidentsiaalsuse küsimuste käsitlemine teabe jagamisel;

                                 h.

                                 finantssektori küberteadmust hõlmavad koostöö- ja teabejagamise algatused;

                                 i.

                                 tulemuslike aktiveerimis- ja eskaleerumisprotsesside välja töötamine olukorrateadlikkuse abil;

                                 j.

                                 raamistikus osalejate vastutusvaldkondade määratlemine;

                                 k.

                                 liideste loomine sektoriüleseks koostööks ning asjakohastel juhtudel koostööks kolmandate riikidega;

                                 l.

                                 sidusa teabe jagamise tagamine asjaomaste asutuste poolt üldsuse usalduse säilitamiseks;

                                 m.

                                 eelnevalt kindlaksmääratud sidekanalite loomine õigeaegseks infovahetuseks;

                                 n.

                                 asjakohaste simulatsioonide läbiviimine koordineerimisraamistikus, sh jurisdiktsioonideülesed testid ning koostöö kolmandate riikidega, ning hindamiste läbiviimine tähelepanekute tegemiseks ja raamistiku edasiarendamiseks;

                                 o.

                                 tõhusa infovahetuse tagamine ja vastumeetmed eksitava teabe levitamisele.

            Soovitus B – EU-SCICFi konktaktpunktide määramine

         Soovituse B osas kehtivad järgmised vastavuskriteeriumid.

                     1.

                     Euroopa järelevalveasutused, EKP ja iga liikmesriik peab oma asjaomase riigi ametiasutusega kokku leppima ühtses lähenemises EU-SCICFi määratud kontaktpunktide nimekirja jagamise ja ajakohastamise osas.

                     2.

                     Kontaktpunkti määramist tuleb hinnata, võttes arvesse direktiivi (EL) 2016/1148 kohaselt määratud ühtseid kontaktpunkte, mille liikmesriigid on nimetanud võrgu- ja infosüsteemide turvalisuse huvides selleks, et tagada piiriülene koostöö teiste liikmesriikide ning võrgu- ja infoturbe koostöörühmaga.

            Soovitus C – liidu õigusraamistiku muutmine

         Soovituse C osas määratletakse järgmised vastavuskriteeriumid.
         Komisjon peab kaaluma, kas soovituse A kohaselt läbiviidud analüüsi tulemusel on vaja võtta meetmeid, sh muuta asjakohaseid liidu õigusakte, tagamaks, et Euroopa järelevalveasutused oma ühiskomitee kaudu ning koostöös EKP, ESRNi ja asjaomaste riigi ametiasutustega saavad EU-SCICFI arendada vastavalt soovituse A punktile 1 ning et Euroopa järelevalveasutused, EKP, ESRN ja asjaomased riigi ametiasutused ning teised asutused saavad osaleda koordineerimistegevustes ning tulemusliku EU-SCICFi tagamiseks piisavalt detailse ja järjepideva teabe vahetamisel.


title: Euroopa Keskpanga Soovitus, 25. märts 2022, millega muudetakse soovitust EKP/2017/10 ühiste määratluste kohta riiklike pädevate asutuste poolt vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes teatavate liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamisel (EKP/2022/13) 2022/C 142/01

text:
                  30.3.2022

                  ET

                  Euroopa Liidu Teataja

                  C 142/1

         EUROOPA KESKPANGA SOOVITUS,
         25. märts 2022,
         millega muudetakse soovitust EKP/2017/10 ühiste määratluste kohta riiklike pädevate asutuste poolt vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes teatavate liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamisel
         (EKP/2022/13)
         (2022/C 142/01)
         EUROOPA KESKPANGA NÕUKOGU,
         võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
         võttes arvesse nõukogu 15. oktoobri 2013. aasta määrust (EL) nr 1024/2013, millega antakse Euroopa Keskpangale eriülesanded seoses krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalve poliitikaga (1), eelkõige selle artikli 4 lõiget 3 ning artikli 6 lõiget 1 ja lõike 5 punkti c,
         ning arvestades järgmist:

                     (1)

                     4. aprillil 2017 võttis Euroopa Keskpank (EKP) vastu Euroopa Keskpanga soovituse EKP/2017/10 (2) (edaspidi „valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse soovitus“), millega kehtestati ühised määratlused riiklike pädevate asutuste poolt vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes teatavate liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamisel. Õigusaktidega, mis on kehtestatud pärast asjaomase valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse soovituse vastu võtmist, on teatavaid liidu õiguses sätestatud valikuvõimalusi ja kaalutlusõigust muudetud või välja jäetud, samuti on ajakohastatud 2016. aasta novembris avaldatud EKP juhendit liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamise kohta (edaspidi „EKP juhend“). Seetõttu tuleb valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse soovitust vastavalt muuta.

                     (2)

                     Konsolideeritud järelevalve ja usaldatavusnõuete kohaldamise eranditega seonduvate valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas tuleks riiklikke pädevaid asutusi julgustada kehtestama usaldusväärseid põhimõtteid individuaalsete erandite tegemiseks vastavalt EKP juhendi II osa 1. peatükis toodud määratlustele. Eeskirju, millega määratakse konsolideeritud järelevalvet teostav asutus ning konsolideerimise ja allkonsolideerimise metoodika ja ulatus, tuleks kohaldada viisil, mis on kooskõlas EKP juhendiga.

                     (3)

                     Erandite tegemisel piiriülese tasandi likviidsusnõuete kohaldamisel soovitab EKP kehtestada konkreetsed põhimõtted vähem olulistele krediidiasutustele ja investeerimisühingutele, sest asjaomaste krediidiasutuste ja investeerimisühingute puhul ei ole kõik EKP juhendiga hõlmatud taotluste hindamise määratlused asjakohased.

                     (4)

                     Omavahendite nõuetega seonduvate valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas soovitab EKP kehtestada ühetaolised ja usaldusväärsed põhimõtted kooskõlas EKP juhendi II osa 2. peatükis toodud määratlustega. Asjaomaseid määratlusi tuleb kohandada, et võtta arvesse vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute eripärasid seoses kapitalinõudeid ületava puhvri nõudega omavahendite vähendamisel.

                     (5)

                     Likviidsusnõuetega seonduvate valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas soovitab EKP kehtestada ühetaolised ja usaldusväärsed põhimõtted kooskõlas EKP juhendi II osa 6. peatükis toodud määratlustega, sest asjaomased valikuvõimalused ja kaalutlusõigus mõjutavad likviidsuskattekordaja nõuete arvutamist, näiteks sissevoolude ja väljavoolude käsitluse täpsustamise osas.

                     (6)

                     Kaubanduse rahastamise bilansiväliste kirjetega seotud toodete väljavoolude osas on EKP juhendisse lisatud määratlused, mis võtavad arvesse väljavoolu määrade määratlemisel täiendavat paindlikkust võimaldavat uut EKP poliitikat. Seetõttu peaksid riiklikud pädevad asutused järgima EKP juhendis toodud määratlusi, et tagada kooskõla väljavoolu määrade kohaldamisel kaubanduse rahastamise bilansiväliste kirjetega seotud riskipositsioonidele.

                     (7)

                     Stabiilsetele jaehoiustele kohaldatavate väljavoolu määrade osas on teatavad asjaolud praktikas takistanud kaalutlusõiguse kohaldamist kooskõlas Euroopa Keskpanga määruse (EL) 2016/445 (EKP/2016/4) (3) artikliga 13, mis võimaldab pädevatel asutustel lubada krediidiasutustel ja investeerimisühingutel kohaldada hoiuste tagamise skeemiga hõlmatud stabiilsetele jaehoiustele 3-protsendilist väljavoolu määra, kui Euroopa Komisjon on selle eelnevalt heaks kiitnud kooskõlas komisjoni delegeeritud määruse (EL) 2015/61 (4) artikli 24 lõigetega 4 ja 5. Selleks, et tõendada, et delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 24 lõikes 5 osutatud hoiuste tagamise skeemiga hõlmatud stabiilsete jaehoiuste väljavoolu määrad jääksid delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artiklis 5 osutatud stsenaariumide puhul mis tahes stressiperioodil alla 3 %, on vaja lisatõendeid ja -analüüsi. Asjaomaste tõendite ja analüüsi puudumise tõttu on Euroopa Keskpanga suunisest EK/2017/9 (5) (riiklike pädevate asutuste poolt vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamise kohta) välja jäetud üldine määratlus 3 % väljavoolu määra kohta. EKP seisukoht selle valikuvõimaluse osas on sätestatud EKP juhendi III osas. Riiklikud pädevad asutused peaksid lähtuma samast seisukohast, et tagada kooskõla valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamisel oluliste ja vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes.

                     (8)

                     Finantsvõimenduse määraga seonduvate valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas soovitab EKP kehtestada ühetaolised ja usaldusväärsed põhimõtted kooskõlas EKP juhendi I osa 3. peatükis ja II osa 7. peatükis toodud määratlustega.

                     (9)

                     Vahepealsete emaettevõtjatega seotud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas ning pädevate asutuste õiguse osas lubada samasse kolmanda riigi gruppi kuuluval kahel või enamal liidus asuval krediidiasutusel või investeerimisühingul asutada kaks vahepealset ELis tegutsevat emaettevõtjat kooskõlas direktiivi (EL) 2013/36/EL (6) artikli 21b lõikega 2, samuti asjaomase õiguse kohaldamise osas vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes, soovitab EKP riikide pädevatel asutustel kehtestada põhimõtted, mis on kooskõlas EKP juhendi II osa 9. peatükis toodud põhimõtetega, et tagada võrdsed võimalused.

                     (10)

                     Krediidiasutuste ja investeerimisühingute aruandlusnõuetega seonduvate valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas, eelkõige varade ja bilansiväliste kirjete hindamise ja aruandlusega seotud erandite osas soovitab EKP riiklikel pädevatel asutustel järgida EKP juhendi II osa 8. peatükis toodud põhimõtteid, et tagada poliitikastandardite järjekindel kohaldamine ja võrdsed võimalused kogu ühtse järelevalvemehhanismi raames.

                     (11)

                     Juhtimisega seonduvate valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse osas tuleks valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse soovitust muuta, et kajastada (sega)finantsvaldusettevõtjate järelevalvealase käsitlusega seotud õigusaktide muudatusi.

                     (12)

                     Seetõttu tuleb soovitust EKP/2017/10 vastavalt muuta,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

            I OSA

            Muudatused

         Soovitust EKP/2017/10 muudetakse järgmiselt:

                     1.

                     I osa I jao punkt 2 asendatakse järgmisega:

                                 „2.

                                 Mõisted
                                 Käesolevas soovituses kasutatakse mõisteid määruses (EL) nr 1024/2013, määruses (EL) nr 468/2014 (EKP/2014/17), määruses (EL) nr 575/2013, direktiivis 2013/36/EL, komisjoni delegeeritud määruses (EL) 2015/61 (*1) ja Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis 2014/59/EL (*2) määratletud tähenduses.

                        (*1)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/61, 10. oktoober 2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses krediidiasutuste suhtes kohaldatava likviidsuskatte nõudega (ELT L 11, 17.1.2015, lk 1)."

                        (*2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2014/59/EL, 15. mai 2014, millega luuakse krediidiasutuste ja investeerimisühingute finantsseisundi taastamise ja kriisilahenduse õigusraamistik ning muudetakse nõukogu direktiivi 82/891/EMÜ ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiive 2001/24/EÜ, 2002/47/EÜ, 2004/25/EÜ, 2005/56/EÜ, 2007/36/EÜ, 2011/35/EL, 2012/30/EL ja 2013/36/EL ning määruseid (EL) nr 1093/2010 ja (EL) nr 648/2012 (ELT L 173, 12.6.2014, lk 190).“;"

                     2.

                     lisatakse järgmine II osa IIa jagu:
                     „IIa.

                        Omavahendite nõuded

                                 1.

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 78 lõike 1 punkt b: omavahendite vähendamine – kapitalinõudeid ületava puhvri nõue

                                             1.1

                                             Riiklik pädev asutus peaks omavahendite vähendamiseks vajaliku kapitalinõudeid ületava puhvri kindlaks määrama kooskõlas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 78 lõike 1 punktiga b, kui on täidetud artikli 78 lõikes 1 sätestatud tingimused ning riiklik pädev asutus on hinnanud kõiki järgmisi asjaolusid:

                                                         a)

                                                         kas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 77 lõikes 1 osutatud meetmeid rakendav krediidiasutus ületaks kolme aasta perspektiivis jätkuvalt viimase järelevalvealase läbivaatamise ja hindamise protsessi (SREP) otsuses sätestatud üldiseid kapitalinõudeid vähemalt selles SREPi otsuses sätestatud täiendavate omavahendite suuniste võrra;

                                                         b)

                                                         kas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 77 lõikes 1 osutatud meetmeid rakendav krediidiasutus ületaks kolme aasta perspektiivis jätkuvalt direktiivis 2014/59/EL sätestatud nõudeid vähemalt määral, mida riiklik kriisilahendusasutus või Ühtne Kriisilahendusnõukogu koos riikliku pädeva asutusega peab vajalikuks määruse (EL) nr 575/2013 artiklis 78a sätestatud tingimuse täitmiseks;

                                                         c)

                                                         asjaomase taseme omavahendite kavandatava vähendamise mõju.

                                                         d)

                                                         kas määruse (EL) nr 575/2013 artikli 77 lõikes 1 osutatud meetmeid rakendav krediidiasutus ületaks kolme aasta perspektiivis jätkuvalt asjaomase määruse artikli 92 lõike 1 punktis d sätestatud finantsvõimenduse määra nõuet ja täiendavate omavahendite nõuet, et maandada viimases kohaldatavas SREPi otsuses sätestatud ülemäärase finantsvõimenduse riski vähemalt selles SREPi otsuses sätestatud ülemäärase finantsvõimenduse riski maandamiseks vajalike täiendavate omavahendite suuniste võrra.

                                             1.2

                                             Omavahendite vähendamise taotlused, mille on esitanud krediidiasutused, kes ei ületa nõudeid eelnimetatud määral, tuleks siiski üksikjuhul eraldi heaks kiita, kui need on usaldatavusnõuete täitmisega seotud kaalutluste osas nõuetekohaselt põhjendatud. Kui krediidiasutus ei ületa nõudeid punkti 1.1 alapunktis b sätestatud määral, peaks riiklik pädev asutus küsima riikliku kriisilahendusasutuse või Ühtse Kriisilahendusnõukogu arvamust selle kohta, kas omavahendite vähendamine võib ohustada direktiivis 2014/59/EL sätestatud omavahendite ja kõlblike kohustuste nõuete täitmist.

                                             1.3

                                             Kui krediidiasutuse suhtes ei ole kohaldatud täiendavate omavahendite suuniseid punkti 1.1 alapunkti a või b tähenduses, tuleb kapitalinõudeid ületav puhver määratleda igal üksikjuhul eraldi, võttes arvesse krediidiasutuse konkreetseid asjaolusid.

                                 2.

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 78 lõike 1 teine lõik: omavahendite vähendamine – üldine eelnev luba
                                 Riiklik pädev asutus peaks andma määruse (EL) nr 575/201 artikli 78 lõike 1 teises lõigus sätestatud üldise eelneva loa, kui on täidetud asjaomases lõigus ja komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 241/2014 (*3) ette nähtud tingimused. Riiklik pädev asutus peaks määruse (EL) nr 575/2013 artikli 78 lõike 1 teises lõigus sätestatud määra kindlaks määrama pärast kõikide käesoleva soovituse IIa jao punktis 1 nimetatud asjaolude hindamist.

                                 3.

                                 II osa V jagu jäetakse välja;

                                 4.

                                 Lisa asendatakse käesoleva soovituse lisaga.

            II OSA

            Adressaadid

         Käesolev soovitus on adresseeritud osalevate liikmesriikide riiklikele pädevatele asutustele.
         Riiklikel pädevatel asutustel soovitatakse käesolevat soovitust kohaldada alates selle vastuvõtmise kuupäevast.

            Frankfurt Maini ääres, 25. märtsil 2022.

                  EKP president

               Christine LAGARDE

            (1)  ELT L 287, 29.10.2013, lk 63.

            (2)  Euroopa Keskpanga 4. aprilli 2017. aasta soovitus ühiste määratluste kohta riiklike pädevate asutuste poolt vähem oluliste krediidiasutuste suhtes teatavate liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamisel (EKP/2017/10) (ELT C 120, 13.4.2017, lk 2).

            (3)  Euroopa Keskpanga määrus (EL) 2016/445, 14. märts 2016, liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamise kohta (EKP/2016/4) (ELT L 78, 24.3.2016, lk 60).

            (4)  Komisjoni delegeeritud määrus (EL) 2015/61, 10. oktoober 2014, millega täiendatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EL) nr 575/2013 seoses krediidiasutuste suhtes kohaldatava likviidsuskatte nõudega (ELT L 11, 17.1.2015, lk 1).

            (5)  Euroopa Keskpanga suunis (EL) 2017/697, 4. aprill 2017, riiklike pädevate asutuste poolt vähem oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute suhtes liidu õiguses sätestatud valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse kasutamise kohta (EKP/2017/9) (ELT L 101, 13.4.2017, lk 156).

            (6)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2013/36/EL, 26. juuni 2013, mis käsitleb krediidiasutuste tegevuse alustamise tingimusi ning krediidiasutuste usaldatavusnõuete täitmise järelevalvet, millega muudetakse direktiivi 2002/87/EÜ ning millega tunnistatakse kehtetuks direktiivid 2006/48/EÜ ja 2006/49/EÜ (ELT L 176, 27.6.2013, lk 338).

            LISA
            Soovituse EKP/2017/10 lisa asendatakse järgmisega:

                     „LISA

                                 Valikuvõimaluse ja/või kaalutlusõiguse õiguslik alus

                                 Soovitatavad põhimõtted: kooskõla oluliste krediidiasutuste ja investeerimisühingute valikuvõimaluste ja kaalutlusõiguse poliitikaga

                                       Konsolideeritud järelevalve ja erandid usaldatavusnõuete kohaldamisel

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 7 lõiked 1 kuni 3: erandid kapitalinõuete kohaldamisel

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 8 lõiked 1 ja 2: erandid likviidsusnõuete kohaldamisel

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 4

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikkel 9: individuaalse konsolideerimise meetod

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 5

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 10 lõiked 1 ja 2: erand keskasutusega püsivalt seotud krediidiasutustele

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 6

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 18 lõige 3: konsolideerimismeetodid direktiivi 2013/34/EL artikli 22 lõike 7 tähenduses seotud ettevõtjate puhul

                                 EKP juhendi III osa 1. peatüki punkt 1

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 18 lõige 5: konsolideerimismeetodid artikli 18 lõigetes 1 ja 4 nimetamata osaluste või kapitaliseoste puhul

                                 EKP juhendi III osa 1. peatüki punkt 2

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 18 lõige 6: konsolideerimine olulise mõju ja ühise juhtimise puhul

                                 EKP juhendi III osa 1. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 18 lõige 7: konsolideerimine

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 8

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 18 lõige 8: konsolideerimine

                                 EKP juhendi III osa 1. peatüki punkt 4

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 19 lõige 2: konsolideerimise kohaldamisalast välja jätmine

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 9

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 24 lõige 2: varade ja bilansiväliste kirjete hindamine – rahvusvaheliste finantsaruandlusstandardite kasutamine usaldatavusnõuete täitmisel

                                 EKP juhendi II osa 1. peatüki punkt 10

                                       Omavahendid

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 26 lõige 3: hilisemate emissioonide esimese taseme põhiomavahenditesse kuuluvate instrumentide klassifitseerimine

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 49 lõige 1: kindlustusseltside osaluste mahaarvamine

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 5

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 49 lõige 2: finantssektori ettevõtete osaluste mahaarvamine

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 6

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 54 lõike 1 punkt e: kolmandas riigis asutatud tütarettevõtja emiteeritud täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide käivitava sündmuse arvutamine

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 7

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 78 lõige 3: omavahendite vähendamine – vastastikused seltsid, hoiuasutused ja ühistud

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 10

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 78 lõige 4: täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide vähendamine

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 11

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 79 lõige 1: täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluvate instrumentide vähendamine

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 12

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 83 lõige 1: erand eriotstarbelise ettevõtte emiteeritud täiendavatesse esimese taseme omavahenditesse kuuluvatele instrumentidele

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 13

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 84 lõige 5: vähemusosalused, mis arvatakse konsolideeritud esimese taseme põhiomavahendite hulka

                                 EKP juhendi II osa 2. peatüki punkt 14

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikli 142 lõige 1: kombineeritud puhvri nõude või finantsvõimenduse määra puhvri nõude mittetäitmine

                                 EKP juhendi II osa 11. peatüki punkt 12

                                       Kapitalinõuded

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 113 lõige 6: riskiga kaalutud vara arvutamine – grupisisesed riskipositsioonid

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 162 lõige 1: riskipositsioonide lõpptähtaeg

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 5

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 225 lõige 2: sisehinnangutel põhinevad volatiilsuskoefitsiendid

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 6

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 244 lõige 2 ja artikli 245 lõike 2 teine lõik: riski olulise osa ülekandmine

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 9

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 283 lõige 3: sisemudeli meetodi rakendamine

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 8

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 284 lõiked 4 ja 9: vastaspoole krediidiriski positsiooni väärtuse arvutamine

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 9

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 366 lõige 4: VaR meetodi kohase riskihinnangu väärtuse arvutamine

                                 EKP juhendi II osa 3. peatüki punkt 13

                                       Krediidiasutuste ja investeerimisühingute kaitseskeemid

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 8 lõige 4: erand likviidsusnõuete kohaldamisel krediidiasutuste ja investeerimisühingute kaitseskeemi liikmetele

                                 EKP juhendi II osa 4. peatüki punkt 3

                                       Riskide kontsentreerumine

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 396 lõige 1: riskide kontsentreerumisega seotud nõuete järgimine

                                 EKP juhendi II osa 5. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 400 lõike 2 punkt c: riskide kontsentreerumisega seotud nõuete järgimine

                                 EKP juhendi II osa 5. peatüki punkt 4

                                       Likviidsus

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikkel 414: likviidsusnõuete täitmine

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 422 lõige 8 ja delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikkel 29: grupisisesed likviidsete vahendite väljavoolud

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 10

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 425 lõige 4 ja delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikkel 34: grupisisesed likviidsete vahendite väljavoolud

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 14

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 8 lõige 1: likviidsete varade hajutamine

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 5

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 8 lõike 3 punkt c: likviidsete varade valitsemine

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 6

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 8 lõige 6: valuutade mittevastavused

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 4

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 17 lõige 4: erand tagasipööramismehhanismi rakendamisest

                                 EKP juhendi I osa 3. peatüki punkt 1

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 23 lõige 2: muudest toodetest ja teenustest tulenevad väljavoolud

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 7

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 24 lõiked 4 ja 5: stabiilsetest jaehoiustest tulenevad vahendite väljavoolud

                                 EKP juhendi III osa 3. peatüki punkt 1

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 24 lõige 6: hoiuste tagamise skeemiga hõlmatud jaehoiuste kordaja

                                 EKP juhendi III osa 3. peatüki punkt 3

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 25 lõige 3: kõrgemad väljavoolu määrad

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 8

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikkel 26: vahendite väljavoolud, mis on vastastikuses sõltuvuses vahendite sissevooluga

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 9

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikkel 29: grupisisene või krediidiasutuste ja investeerimisühingute kaitseskeemi sisene eeliskohtlemine

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 10

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 30 lõige 2: vahendite täiendav väljavool krediidikvaliteedi hinnangut langetavate varade arvelt

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 11

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 33 lõige 2: vahendite sissevoolu ülempiir

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 12

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikli 33 lõiked 3 kuni 5: spetsialiseerunud krediidiasutused

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 13

                                 Delegeeritud määruse (EL) 2015/61 artikkel 34: grupisisesed või krediidiasutuste ja investeerimisühingute kaitseskeemi sisesed vahendite sissevoolud

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 14

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 428b lõige 5: stabiilse netorahastamise kordaja nõue – valuutade mittevastavuse piiramine

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 15

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 428f lõige 1: stabiilse netorahastamise kordaja - vastastikuses sõltuvuses olevad varad ja kohustused

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 16

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikkel 428h: stabiilse netorahastamise kordaja – eeliskohtlemine konsolideerimisgrupis või krediidiasutuste ja investeerimisühingute kaitseskeemi raames

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 17

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 428p lõige 7: stabiilse netorahastamise kordaja - mittestandardsete keskpanga toimingute käsitlus

                                 EKP juhendi I osa 3. peatüki punkt 1

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikkel 428ai: stabiilse netorahastamise kordaja - lihtsustatud stabiilse netorahastamise kordaja nõude kohaldamine

                                 EKP juhendi II osa 6. peatüki punkt 18

                                 Määruse (EL) artikli 428aq lõige 7: stabiilse netorahastamise kordaja - mittestandardsete keskpanga toimingute käsitlus

                                 EKP juhendi I osa 3. peatüki punkt 1

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikkel 8: erandid likviidsusnõuete kohaldamisel

                                 EKP juhendi II osa 4. peatüki punkt 3

                                       Finantsvõimendus

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429a lõige 2: avaliku sektori arengukrediidiasutuste eeliskohtlemine

                                 EKP juhendi II osa 7. peatüki punkt 3

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429a lõige 5: finantsvõimenduse määra arvutamise erand keskpanga reservidele

                                 EKP juhendi I osa 3. peatüki punkt 1

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 429b lõige 3: arvestusliku rahalise kogumi võimaluse eeliskohtlemine

                                 EKP juhendi II osa 7. peatüki punkt 4

                                       Aruandlusnõuded

                                 Määruse (EL) nr 575/2013 artikli 430 lõige 11: aruannete esitamine usaldatavusnõuete täitmise ja finantsteabe kohta

                                 EKP juhendi II osa 8. peatüki punkt 1

                                       Krediidiasutuste tegevuse alustamise üldnõuded

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikli 21 lõige 1: erandid krediidiasutustele, kes on püsivalt seotud keskasutusega

                                 EKP juhendi II osa 9. peatüki punkt 1

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikli 21b lõige 2: vahepealne emaettevõtja

                                 EKP juhendi II osa 9. peatüki punkt 2

                                       Juhtimiskord ja usaldatavusnõuete täitmise järelevalve

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikli 88 lõike 1 punkt e: juhtorgani esimehe ja tegevjuhi funktsioonide ühendamine

                                 EKP juhendi II osa 11. peatüki punkt 4

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikli 91 lõige 6: täiendav mitte-tegevjuhtkonna koht

                                 EKP juhendi II osa 11. peatüki punkt 5

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikli 108 lõige 1: keskasutusega püsivalt seotud krediidiasutuste kapitali adekvaatsuse hindamise sisemine protseduur

                                 EKP juhendi II osa 11. peatüki punkt 6

                                 Direktiivi 2013/36/EL artiklid 117 ja 118: koostöökohustused

                                 EKP juhendi II osa 11. peatüki punkt 9

                                 Direktiivi 2013/36/EL artikkel 142: kapitali säilitamise kavad

                                 EKP juhendi II osa 11. peatüki punkt 12

               “


title: Komisjoni soovitus (EL) 2022/553, 5. aprill 2022, Alternaria toksiinide esinemise seire kohta toidus

text:
               6.4.2022

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 107/90

      KOMISJONI SOOVITUS (EL) 2022/553,
      5. aprill 2022,

         Alternaria toksiinide esinemise seire kohta toidus
      EUROOPA KOMISJON,
      võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 292,
      ning arvestades järgmist:

                  (1)

                  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti („toiduohutusamet“) teaduskomisjon võttis 2011. aastal vastu teadusliku arvamuse (1) ohtude kohta, mida Alternaria esinemine toidus kujutab endast loomatervisele ja rahvatervisele.

                  (2)

                  Toiduohutusamet avaldas hiljuti ka teadusliku aruande, (2) milles hinnati Euroopa elanikkonna kokkupuudet Alternaria toksiinidega toidu kaudu. Toiduohutusamet jõudis järeldusele, et hinnanguline krooniline kokkupuude Alternaria toksiinide alternariooli, alternarioolmonometüüleetri ja tenuasoonhappega toidus ületab toksikoloogilise ohutuskünnise, mis osutab vajadusele koguda täiendavaid ühendispetsiifilisi andmeid mürgisuse kohta.

                  (3)

                  Toiduohutusamet soovitas koguda rohkem andmeid Alternaria toksiinide esinemise kohta asjaomastes toiduainetes (muu hulgas puuviljad ja puuviljatooted, tomatid ja tomatipõhised tooted ning teraviljapõhised imiku- ja väikelapsetoidud). Toiduohutusamet soovitas kasutada ka tundlikumaid analüüsimeetodeid, et vähendada andmete ebatäpsust erinevate Alternaria toksiinidega kokkupuute kohta, kuna praegu kättesaadavas andmekogumis esitatud andmete hulgas on palju tulemusi „alla määramispiiri“, sest kasutatud analüüsimeetodid ei olnud alati piisavalt tundlikud.

                  (4)

                  Heade põllumajandustavade, heade ladustamis- ja transporditingimuste ning heade tootmistavade abil on võimalik vähendada või ära hoida Alternaria toksiinide esinemist toidus. Siiski tuleb koguda rohkem teavet tegurite kohta, mis põhjustavad Alternaria toksiinide suhteliselt suurt sisaldust teatavates toiduainetes, et oleks võimalik kindlaks teha meetmed, mida tuleb võtta, et vältida või vähendada kõnealuste Alternaria toksiinide sisaldust nendes toiduainetes.

                  (5)

                  Selleks et anda suuniseid selle kohta, millal oleks asjakohane teha kindlaks tegurid, mis põhjustavad Alternaria toksiinide suhteliselt kõrge või isegi märkimisväärse sisalduse toiduainetes, on vaja toiduohutusameti andmebaasis kättesaadavate andmete põhjal kehtestada toiduainete puhul soovituslikud piirnormid. Soovituslik sisaldus on kehtestatud ainult toiduainete puhul, milles toksiinide esinemise kohta on piisavalt andmeid.

                  (6)

                  Seepärast on asjakohane soovitada jälgida Alternaria toksiinide sisaldust toidus ja määrata kindlaks tegurid, mis põhjustavad nende suurt sisaldust teatavates toiduainetes.

            ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

                  (1)

                  Liikmesriigid peaksid tihedas koostöös toidukäitlejatega jälgima Alternaria toksiinide alternariooli, alternarioolmonometüüleetri ja tenuasoonhappe esinemist toidus, eelkõige töödeldud tomatitoodetes, paprikapulbris, seesamiseemnetes, päevalilleseemnetes, päevalilleõlis, pähklites, kuivatatud viigimarjades ning teraviljapõhistes imiku- ja väikelapsetoitudes. Võimaluse korral tuleks analüüsida ka muid Alternaria toksiine ja esitada tulemused Euroopa Toiduohutusametile.

                  (2)

                  Et tagada proovide representatiivsus, peaksid liikmesriigid järgima komisjoni 23. veebruari 2006. aasta määruses (EÜ) nr 401/2006 (3) sätestatud proovivõtumeetodeid. Töödeldud tomatitoodete puhul tuleks proovide võtmine läbi viia vastavalt eeskirjadele, mis on esitatud määruse (EÜ) nr 401/2006 I lisa H osas (vedelad tooted) või I osas (tahked tooted). Kui toidukäitleja rakendatud proovivõtumeetod kaldub kõrvale määruses (EÜ) nr 401/2006 sätestatud menetlusest, peab partiist kogutud proov olema esindav.

                  (3)

                  Alternariooli ja alternarioolmonometüüleetri määramisel ei tohiks määramispiir ületada 2 μg/kg teraviljapõhistes imiku- ja väikelapsetoitudes ja 4 μg/kg muudes toitudes ning tenuasoonhappe määramispiir ei tohiks ületada 20 μg/kg üheski toidus.

                  (4)

                  Liikmesriigid peaksid toidukäitlejate aktiivsel osalusel viima läbi uuringuid, et teha kindlaks tegurid, mille tõttu need tasemed ületavad soovituslikke tasemeid, ning töötlemise mõju nende Alternaria toksiinide sisaldusele, mis on esitatud käesoleva soovituse lisas.

                  (5)

                  Liikmesriigid ja toidukäitlejad peaksid esitama iga aasta 30. juuniks toiduohutusametile andmed eelmise aasta kohta, et liita need ühtsesse andmebaasi, järgides toiduohutusameti toidu ja sööda proovikirjeldusstandardi juhises esitatud nõudeid ja toiduohutusameti täiendavaid erinõudeid aruannete esitamise kohta (4).

         Brüssel, 5. aprill 2022

               Komisjoni nimel

               komisjoni liige

            Stella KYRIAKIDES

         (1)  Toiduahelas olevaid saasteaineid käsitlev Euroopa Toiduohutusameti teaduskomisjon (CONTAM); Scientific Opinion on the risks for animal and public health related to the presence of Alternaria toxins in feed and food (Teaduslik arvamus inimeste ja loomade terviseriskide kohta, mis on seotud toidus ja söödas esinevate Alternaria toksiinidega). EFSA Journal 2011; 9(10):2407. [97 lk] doi:10.2903/j.efsa.2011,2407. Kättesaadav aadressil: www.efsa.europa.eu/efsajournal

         (2)  EFSA, Arcella D, Eskola M ja Gómez Ruiz JA, 2016. Scientiﬁc report on the dietary exposure assessment to Alternaria toxins in the European population (Teaduslik aruanne Euroopa elanikkonna kokkupuute hindamise kohta Alternaria toksiinidega toidu kaudu). EFSA Journal 2016;14(12):4654, 32 lk. doi:10.2903/j.efsa.2016,4654.

         (3)  Komisjoni 23. veebruari 2006. aasta määrus (EÜ) nr 401/2006, milles sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid mükotoksiinide sisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes (ELT L 70, 9.3.2006, lk 12).

         (4)  https://www.efsa.europa.eu/en/call/call-continuous-collection-chemical-contaminants-occurrence-data-0

         LISA
         Alternariooli ja alternarioolmonometüüleetri ja tenuasoonhappe soovituslik tase, mis põhineb Euroopa Toiduohutusameti andmebaasis kättesaadavatel andmetel ning mille ületamisel tuleks teha uuringuid Alternaria toksiinide esinemist põhjustavate tegurite või toiduainete töötlemise mõju kohta. Soovituslik sisaldus ei ole sisaldus toiduohutuse seisukohast.

                     Toiduained

                     Alternariool (AOH)
                     (μg/kg)

                     Alternarioolmonometüüleeter (AME)
                     (μg/kg)

                     Tenuasoonhape (TeA)
                     (μg/kg)

                     Töödeldud tomatitooted

                     10

                     5

                     500

                     Paprikapulber

                     –

                     –

                     10 000

                     Seesamiseemned

                     30

                     30

                     100

                     Päevalilleseemned

                     30

                     30

                     1 000

                     Päevalilleõli

                     10

                     10

                     100

                     Pähklid

                     –

                     –

                     100

                     Kuivatatud viigimarjad

                     –

                     –

                     1 000

                     Teraviljapõhine imiku- ja väikelapsetoit

                     2

                     2

                     500