               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.5.2021
            COM(2021) 259 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega mahepõllumajanduslike toodetega kauplemise lepingute üle

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrusega (EL) 2018/848, mis käsitleb mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007,
                  1
                on kehtestatud võimalus lubada liidu turule mahepõllumajanduslikke tooteid, mis on pärit kolmandatest riikidest, mille mahepõllumajanduslik tootmine ja kontrollisüsteemid on tunnistatud liidu omadega samaväärseks. Kolmandate riikide samaväärsust tuleks tunnustada liidu ja nende riikide vaheliste kaubanduslepingute abil.

                     2

                     3
                  Määruses (EL) 2018/848, mida on muudetud määrusega (EL) 2020/1693, on sätestatud, et määruse (EÜ) nr 834/2007 artikli 33 lõike 2 alusel samaväärsuse tunnustamiseks antud tunnustuste lõppkuupäev on 31. detsember 2026. Selle tulemusena kaotavad sel kuupäeval kehtivuse Argentinale, Austraaliale, Kanadale, Costa Ricale, Indiale, Iisraelile, Jaapanile, Uus-Meremaale, Korea Vabariigile, Tuneesiale ja Ameerika Ühendriikidele antud tunnustused.

               Selleks et mahepõllumajanduslike toodetega seotud kaubavoogude järjepidevus nende partneritega oleks tagatud ka pärast 2026. aastat, on vaja pidada läbirääkimisi uute samaväärsuse tunnustamiste üle kaubanduslepingute vormis.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

                  Ettepanekuga aidatakse kahepoolsete lepingute abil edendada mahepõllumajanduslike toodetega kauplemist, mis aitab kaasa ka üldeesmärgile, milleks on ELi positsiooni tugevdamine maailmas.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ettepanekuga aidatakse kahepoolsete lepingute abil edendada mahepõllumajanduslike toodetega kauplemist, mis aitab kaasa ka üldeesmärgile, milleks on ELi positsiooni tugevdamine maailmas. Kahepoolsed lepingud soodustavad mahepõllumajanduslike toodetega kauplemist, mis aitab kaasa ka rohelise kokkuleppe eesmärgile, milleks on teha koostööd rahvusvaheliste partneritega, et parandada ülemaailmseid keskkonnastandardeid.

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

                Ettepaneku õigusliku alusena osutatakse ELi toimimise lepingu artikli 218 lõigetele 3 ja 4.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

               Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 3 kohaselt ei kohaldata subsidiaarsuse põhimõtet valdkondades, mis kuuluvad ELi ainupädevusse.

               •Proportsionaalsus

               Komisjoni soovitus on kooskõlas proportsionaalsuse põhimõttega.

               •Vahendi valik

                  Eesmärgi saavutamise ainus võimalik vahend on rahvusvaheline leping. Seega on vaja lubada alustada läbirääkimisi rahvusvahelise lepingu sõlmimiseks.

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Ei kohaldata

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

               Mahepõllumajandust käsitleva määruse reformi raames on toimunud märkimisväärne arv konsultatsioone sidusrühmadega. Samal ajal on korraldatud kodanikuühiskonna dialoogi raames mitmeid koosolekuid ja kohtumisi.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

               Ei kohaldata

               •Mõju hindamine

                  Mõju hindamine toimus mahepõllumajandust käsitleva määruse reformi raames, mille tulemusel võeti vastu määrus (EL) 2018/848, millel käesolev ettepanek põhineb.

               •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

               Soovitus on kooskõlas ELi aluslepingutega ja Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               5.MUU TEAVE

               •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord

                  Ei kohaldata

               •Selgitavad dokumendid (direktiivide puhul)

                  Ei kohaldata

               •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus

               Käesoleva ettepanekuga volitatakse komisjoni pidama liidu nimel läbirääkimisi Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega mahepõllumajanduslike toodetega kauplemise lepingute üle. Ettepaneku lisas on esitatud läbirääkimisjuhised, mida komisjon ja erikomitee peavad läbirääkimiste käigus järgima.

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega mahepõllumajanduslike toodetega kauplemise lepingute üle

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               ning arvestades järgmist:

               (1)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/848
                  4
                artikli 45 lõike 1 punkti b alapunktis ii, mida tõlgendatakse koostoimes kõnealuse määruse artikliga 47, on sätestatud võimalus anda liidu turule juurdepääs mahepõllumajanduslikele toodetele, mis on pärit kolmandatest riikidest, mille puhul on kaubanduslepingu alusel tunnistatud, et neil on tootmissüsteem, mis vastab samaväärsetele eesmärkidele ja põhimõtetele, ning et neis kohaldatakse õigusnorme, millega on tagatud nõuetele vastavuse tõendamine liiduga samal tasemel.

               (2)Vastavalt määruse (EL) 2018/848 (mida on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) 2020/1693
                  5
               ) artiklile 48 lõpeb kolmandatele riikidele nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007
                  6
                artikli 33 lõike 2 alusel antud samaväärsuse tunnustus 31. detsembril 2026. Seetõttu on vaja alustada asjaomaste kolmandate riikidega läbirääkimisi asjakohaste lepingute sõlmimiseks.

               (3)Liidu ja Šveitsi vaheline mahepõllumajanduslike toodetega kauplemine on reguleeritud Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise põllumajandustoodetega kauplemise kokkuleppega
                  7
               . Läbipaistvuse huvides lisati Šveits komisjoni määruse (EÜ) nr 1235/2008
                  8
                III lisasse. Kokkuleppe 9. lisas on sätestatud mehhanism kokkuleppe ajakohastamiseks juhul, kui ühe kokkuleppeosalise õigus- ja haldusnormid muutuvad. Seetõttu ei ole vaja Šveitsiga läbirääkimisi alustada.

               (4)Tšiilit tunnustatakse samaväärse kolmanda riigina Euroopa Liidu ja Tšiili Vabariigi vahelise mahetoodetega kauplemise lepingu
                  9
                alusel. Läbipaistvuse huvides lisati Tšiili määruse (EÜ) nr 1235/2008 III lisasse. Lepingu 3. ja 4. lisaga on ette nähtud võimalus kohandada tunnustust juhul, kui ühe kokkuleppeosalise õigus- ja haldusnormid muutuvad. Seetõttu ei ole vaja Tšiiliga läbirääkimisi alustada.

               (5)Ühelt poolt Euroopa Liidu ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning teiselt poolt Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise kaubandus- ja koostöölepinguga
                  10
                on kehtestatud mõlema lepinguosalise kehtivate mahepõllumajandusalaste õigusaktide ja kontrollisüsteemide vastastikune samaväärsus. Mahepõllumajanduslikke tooteid käsitleva lisa TBT-4 artikli 3 lõikes 3 on sätestatud, et pidades silmas, et määrust (EL) 2018/848 kohaldati 1. jaanuaril 2022, hindab kumbki pool samaväärsuse tunnustamist uuesti 31. detsembriks 2023. Seetõttu ei ole vaja Ühendkuningriigiga läbirääkimisi alustada.

               (6)Seepärast on asjakohane volitada komisjoni alustama läbirääkimisi asjaomaste lepingute sõlmimiseks Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega.

               (7)Selleks et võimaldada liidul jätkata kolmandate riikidega mahepõllumajanduslike toodetega kauplemist käsitlevaid vastastikuseid suhteid, tuleks kehtestada läbirääkimisjuhised selliste lepingute sõlmimiseks, millega liit ja asjaomane kolmas riik saaksid tunnustada teineteise mahepõllumajanduslike tootmisstandardite ja kontrollisüsteemide samaväärsust,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga volitatakse komisjoni pidama liidu nimel läbirääkimisi Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega mahepõllumajandustoodetega kauplemise lepingute üle.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas

               .

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille nime lisab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 150, 14.6.2018, lk 10.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. novembri 2020. aasta määrus (EL) 2020/1693, millega muudetakse mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajandustoodete märgistamist käsitlevat määrust (EL) 2018/848 selle kohaldamistähtpäeva ja teatavate muude kõnealuses määruses osutatud kuupäevade osas (ELT L 381, 13.11.2020, lk 1).

                     (3)

                        Nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrus (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 189, 20.7.2007, lk 1).

                     (4)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. mai 2018. aasta määrus (EL) 2018/848, mis käsitleb mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajanduslike toodete märgistamist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EÜ) nr 834/2007 (ELT L 150, 14.6.2018, lk 10).

                     (5)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. novembri 2020. aasta määrus (EL) 2020/1693, millega muudetakse mahepõllumajanduslikku tootmist ja mahepõllumajandustoodete märgistamist käsitlevat määrust (EL) 2018/848 selle kohaldamistähtpäeva ja teatavate muude kõnealuses määruses osutatud kuupäevade osas (ELT L 381, 13.11.2020, lk 1).

                     (6)

                        Nõukogu 28. juuni 2007. aasta määrus (EÜ) nr 834/2007 mahepõllumajandusliku tootmise ning mahepõllumajanduslike toodete märgistamise ja määruse (EMÜ) nr 2092/91 kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 189, 20.7.2007, lk 1).

                     (7)

                        EÜT L 114, 30.4.2002, lk 132.

                     (8)

                        Komisjoni 8. detsembri 2008. aasta määrus (EÜ) nr 1235/2008, millega sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 834/2007 üksikasjalikud rakenduseeskirjad mahepõllumajanduslike toodete kolmandatest riikidest importimise korra kohta (ELT L 334, 12.12.2008, lk 25).

                     (9)

                        ELT L 331, 14.12.2017, p. 4.

                     (10)

                        ELT L 444, 31.12.2020, lk 14.

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,26.5.2021
            COM(2021) 259 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi ühelt poolt Euroopa Liidu ning teiselt poolt Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega mahepõllumajanduslike toodetega kauplemise lepingute üle

               LISA

               Läbirääkimisjuhised mahepõllumajanduslike toodetega kauplemise lepingute üle
                  Euroopa Liidu ning Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikide vahel

               1.Komisjon võib alustada läbirääkimisi Argentina, Austraalia, Kanada, Costa Rica, India, Iisraeli, Jaapani, Uus-Meremaa, Korea Vabariigi, Tuneesia ja Ameerika Ühendriikidega, et sõlmida tasakaalustatud lepingud mahepõllumajandusliku tootmise standardite ja kontrollisüsteemide samaväärsuse kohta.

               2.Läbirääkimiste eesmärk on hõlbustada mahepõllumajanduslike toodetega kauplemist vastastikuselt ja vastastikuse kasu põhimõttel.

               3.Läbirääkimistel käsitletakse määruse (EL) 2018/848 artikli 2 lõikes 1 osutatud tooteid, mis on saadud või toodetud liidu territooriumil ja asjaomase kolmanda riigi territooriumil.

               4.Komisjon püüab jõuda mahepõllumajandusliku tootmise eesmärkide ja põhimõtete järgimise kõrge tasemeni ning kontrollisüsteemi, sealhulgas järelevalve kõrge tasemeni, nagu on sätestatud määruses (EL) 2018/848.

               5.Komisjoni eesmärk on mahepõllumajanduslikule tootmisele osutavate mõistete, nende tuletiste või deminutiivide ja liidu logo kaitse, et säilitada nende kasutamine toodete märgistamisel kooskõlas määrusega (EL) 2018/848.

               6.Komisjon võtab arvesse Codex alimentarius’e suuniste CAC/GL 32 põhimõtteid ja tootmiseeskirju.

               7.Juhul kui komisjon kavandab käsitleda mahetoodetega kauplemist liidu ja kolmandate riikide vahelistel praeguste või tulevaste vabakaubanduslepingute üle peetavatel läbirääkimistel ja kui läbirääkimisjuhistes asjaomase kolmanda riigiga vabakaubanduslepingu sõlmimiseks ei ole ette nähtud teisiti, kohaldab komisjon mahepõllumajanduslike toodetega kauplemist käsitlevate sätete puhul käesolevaid läbirääkimisjuhiseid.

               8.Pidades läbirääkimisi kõnealuste läbirääkimisjuhiste alusel, võtab komisjon eelkõige arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingu põhimõtteid ja mehhanisme ning Maailma Kaubandusorganisatsiooni eeskirjadest tulenevaid kohustusi.

               9.Lepinguga nähakse ette, et lepinguosalised võtavad halduskoostöö või -juhtimise puudumise korral asjakohaseid meetmeid.

               10.Enne kui komisjon alustab asjaomaste kolmandate riikidega läbirääkimisi, teavitab ta sellest artiklis 3 osutatud erikomiteed.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu muutmiseks

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid

               Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu
                  1
                eesmärk on luua Euroopa Liidu ja Jaapani vahel selles valdkonnas tõhusam koostöö. Lepingu kohaselt annab taotluse saanud riik taotluse esitanud riigi taotluse korral õigusabi seoses uurimiste, süüdistuse esitamiste ja muude menetlustega (sealhulgas kohtumenetlustega) kriminaalasjades. Lepingu kohaldamisala hõlmab nüüdisaegseid koostöövahendeid, nagu videokonverentsid ja pangateabe vahetamine. See on ELi esimene selline iseseisev leping teise riigiga. Ükski liikmesriik ei ole varem sõlminud Jaapaniga eraldi samalaadset lepingut.

               Direktiiv isikuandmete kaitse kohta õiguskaitse valdkonnas (politseidirektiiv)
                  2
                jõustus 6. mail 2016 ning liikmesriigid pidid selle riigisisesesse õigusesse üle võtma 6. maiks 2018 (politseidirektiivi artikli 63 lõige 1). Võrreldes raamotsusega, mille see kehtetuks tunnistas ja asendas,
                  3
                on politseidirektiiv palju põhjalikum ja täielikum horisontaalne andmekaitsealane õigusakt. Seda kohaldatakse riigisisese ja piiriülese isikuandmete töötlemise suhtes, mida pädevad asutused teevad süütegude tõkestamiseks, uurimiseks, avastamiseks, nende eest vastutusele võtmiseks või kriminaalkaristuste täitmisele pööramiseks, sealhulgas avalikku julgeolekut ähvardavate ohtude eest kaitsmiseks ja nende ennetamiseks (politseidirektiivi artikli 1 lõige 1).

               Politseidirektiivi artikli 62 lõige 6 kohustab komisjoni vaatama hiljemalt 6. maiks 2019 läbi muud liidu õigusaktid, millega reguleeritakse isikuandmete töötlemist õiguskaitse eesmärkidel, et hinnata vajadust viia need vastavusse politseidirektiiviga ning teha asjakohasel juhul ettepanekuid muudatusteks, et tagada ühtne lähenemisviis isikuandmete kaitsele.

               Komisjon täitis selle kohustuse 24. juunil 2020, kui ta võttis vastu teatise „Edasised sammud endise kolmanda samba acquis’ vastavusse viimiseks andmekaitsenormidega“
                  4
               . Teatises loetleti 10 õigusakti, mis tuleks politseidirektiiviga vastavusse viia, ja sätestati selle tegemise ajakava. Jaapaniga sõlmitud lepingut nimetati kui üht õigusakti, mida on vaja sihipäraselt muuta, et tagada täielik kooskõla politseidirektiiviga, ning märgiti, et komisjon esitab 2021. aasta esimeses kvartalis nõukogule soovituse. Käesolevaga esitatakse nimetatud soovitus.

               •Kooskõla poliitikavaldkonnas praegu kehtivate õigusnormidega

               Käesoleva algatuse eesmärk on viia lepingu andmekaitsenormid vastavusse politseidirektiivis sätestatud põhimõtete ja normidega, et luua lepingu kohaldamiseks tugev ja ühtne andmekaitseraamistik.

               •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega

                  Ei kohaldata

               2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS

               •Õiguslik alus

               Ettepanek põhineb Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 218 lõigetel 3 ja 4.

               ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 3 kohaselt annab komisjon soovitused nõukogule, kes võtab seejärel vastu otsuse, millega antakse luba alustada läbirääkimisi ning nimetatakse sõltuvalt kavandatava lepingu teemast liidu läbirääkija või läbirääkimisrühma juht. ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 4 on sätestatud, et nõukogu võib anda läbirääkimisjuhiseid ning moodustada erikomitee, kellega tuleb läbirääkimiste pidamisel konsulteerida.

               •Subsidiaarsus (ainupädevusse mittekuuluva valdkonna puhul)

                  Ainult liit saab pidada läbirääkimisi lepingu muutmiseks.

               •Proportsionaalsus

                  Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik, et tagada lepingu kooskõla liidu kehtivate isikuandmete kaitse alaste õigusaktidega (eelkõige politseidirektiiviga), ilma et muudetaks lepingu kohaseid koostöömehhanisme. Euroopa Liidu lepingu artikli 5 lõike 4 kohaselt ei lähe soovitus seatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

               •Vahendi valik

                  Ei kohaldata

               3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED

               •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll

               Soovitus põhineb politseidirektiivi artikli 62 lõike 6 alusel tehtud komisjoni läbivaatamise tulemustel, mis esitati teatises „Edasised sammud endise kolmanda samba acquis’ vastavusse viimiseks andmekaitsenormidega“. Teatises on loetletud aspektid, mis on vaja vastavusse viia. Eeskätt on seal juhitud tähelepanu vajadusele parandada lepingus sisalduvaid andmekaitsemeetmeid.

               Lepingu kehtivates sätetes, eelkõige artiklis 8 (abitaotlused) ja artiklis 13 (konfidentsiaalsus ja kasutamise piirangud) on sätestatud järgmine:

               taotlus peab sisaldama taotletava abi eesmärgi kirjeldust ning uurimise, süüdistuse esitamise või muu menetluse, sealhulgas kohtumenetluse subjekti käsitlevaid asjaolusid, ja

               taotluse esitanud riik ei töötle isikuandmeid muul viisil kui asjaomases taotluses kirjeldatud, ilma taotluse saanud riigi eelneva nõusolekuta.

               Läbivaatamise käigus tehti kindlaks, et reguleerimist vajab mitu valdkonda. Need valdkonnad hõlmavad muu hulgas järgmist:

               ·sätted, mis käsitlevad andmete kvaliteeti ja turvalisust;

               ·andmete säilitamise ja dokumenteerimise reeglid;

               ·isikuandmete eriliikide töötlemise suhtes kohaldatavad kaitsemeetmed;

               ·andmete edasisaatmise piirangud ning

               ·järelevalvenormid ja üksikisikutele kättesaadavad õiguskaitsevahendid.

               Käesoleva soovituse eesmärk on saada nõukogult luba alustada läbirääkimisi lepingu muutmiseks, et leppida kokku uutes sätetes, mis võimaldavad liidul tagada politseidirektiivist tulenevate kohustuste täitmise.

               •Konsulteerimine sidusrühmadega

                  Kooskõlas parema õigusloome suunistega avaldas komisjon tegevuskava, kus kirjeldatakse algatust koostada soovitus nõukogu otsuse kohta teemal „ELi-Jaapani leping, mis käsitleb vastastikust õigusabi kriminaalasjades – kavandatud vastavusse viimine ELi andmekaitsenormidega“
                     5
                  . Sidusrühmadel paluti anda tagasisidet ajavahemikus 14. jaanuarist kuni 11. veebruarini 2021. Sel ajavahemikul ei saadud ühtegi vastust.

               •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine

                  Läbivaatamise käigus võttis komisjon arvesse uuringut, mis tehti osana Euroopa Parlamendi korraldatud ELi andmekogumisvahendite ja -programmide põhiõiguste alase läbivaatamise katseprojektist
                     6
                  . Uuringu käigus kaardistati politseidirektiivi artikli 62 lõikega 6 hõlmatud liidu õigusaktid ja tehti kindlaks sätted, mille puhul võis vajalikuks osutuda andmekaitsega seotud aspektide vastavusse viimine.

               •Mõju hindamine

               Käesolev ettepanek mõjutab põhimõtteliselt üksnes isikuandmete töötlemist pädevate asutuste poolt nõukogu raamotsuse 2002/465/JSK
                  7
                kontekstis. Politseidirektiivist tulenevate uute kohustuste mõju hinnati direktiivi ettevalmistamise käigus. Seetõttu ei ole käesoleva ettepaneku spetsiifilise mõju hindamine vajalik.

               •Õigusloome kvaliteet ja lihtsustamine

                  Ei kohaldata

               •Põhiõigused

               Õigus isikuandmete kaitsele on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 8, ELi toimimise lepingu artiklis 16 ja Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 8. Andmekaitse on tihedalt seotud ka õigusega era- ja perekonnaelu austamisele, mis on sätestatud harta artiklis 7. ELi andmekaitsealaste õigusnormide eesmärk on tagada isikuandmete kaitse kõrge tase.

               Käesoleva soovituse eesmärk on saada luba alustada läbirääkimisi Jaapaniga sõlmitud lepingu muutmiseks, et kehtestada asjakohased kaitsemeetmed, millega tagatakse liikmesriikide politseidirektiivist tulenevate kohustuste täitmine. Sellel oleks positiivne mõju eraelu puutumatuse ja andmekaitsega seotud põhiõigustele.

               4.MÕJU EELARVELE

                  Ei kohaldata

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu muutmiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 218 lõikeid 3 ja 4,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Tuleks alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu
                  8
                muutmiseks.

               (2)Lepingu kohasel isikuandmete töötlemisel tuleks järgida kohaldatavaid andmekaitsenorme. Lepingu andmekaitsesätted tuleks läbi vaadata ja kokku tuleks leppida uutes sätetes, mis võimaldavad liidul tagada, et andmeid töödeldakse kooskõlas Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga (EL) 2016/680
                  9
               .

               (3)Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) 2018/1725
                  10
                artikli 42 lõikele 1 konsulteeriti Euroopa Andmekaitseinspektoriga, kes esitas oma arvamuse […]
                  11
               ,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Komisjonile antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu muutmiseks.

               Artikkel 2

               Läbirääkimisjuhised on esitatud lisas.

               Artikkel 3

               Läbirääkimiste käigus konsulteeritakse [erikomiteega, mille määrab nõukogu].

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        Euroopa Liidu ja Jaapani vaheline leping, mis käsitleb vastastikust õigusabi kriminaalasjades (ELT L 39, 12.2.2010, lk 20), allkirjastatud Brüsselis 30. novembril 2009 ja Tokyos 15. detsembril 2009. Leping jõustus 2. jaanuaril 2011.

                     (2)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK (ELT L 119, 4.5.2016, lk 89).

                     (3)

                        Nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsus 2008/977/JSK kriminaalasjades tehtava politsei- ja õigusalase koostöö raames töödeldavate isikuandmete kaitse kohta (ELT L 350, 30.12.2008, lk 60).

                     (4)

                        COM (2020) 262 final.

                     (5)

                  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12804-EU-Japan-mutual-legal-assistance-on-criminal-matters

                     (6)

                        Katseprojekti korraldamist taotles Euroopa Parlament, seda haldas komisjon ja selle teostas töövõtja (sõltumatute ekspertide rühm), kelle komisjon valis parlamendi kehtestatud kriteeriumide alusel. Projekti tulemused kajastavad üksnes töövõtja seisukohti ja arvamusi ning komisjon ei vastuta selle eest, kuidas projekti tulemustes sisalduvat teavet võidakse kasutada;

                     http://www.fondazionebrodolini.it/en/projects/pilot-project-fundamental-rights-review-eu-data-collection-instruments-and-programmes

                     (7)

                        Nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus ühiste uurimisrühmade kohta (EÜT L 162, 20.6.2002, lk 1).

                     (8)

                        Euroopa Liidu ja Jaapani vaheline leping, mis käsitleb vastastikust õigusabi kriminaalasjades (ELT L 39, 12.2.2010, lk 20).

                     (9)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK (ELT L 119, 4.5.2016, lk 89).

                     (10)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2018. aasta määrus (EL) 2018/1725, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset isikuandmete töötlemisel liidu institutsioonides, organites ja asutustes ning isikuandmete vaba liikumist, ning millega tunnistatakse kehtetuks määrus (EÜ) nr 45/2001 ja otsus nr 1247/2002/EÜ (ELT L 295, 21.11.2018, lk 39).

                     (11)

                        ELT C….

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,1.6.2021
            COM(2021) 269 final
            LISA
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,millega antakse luba alustada läbirääkimisi Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu muutmiseks

               LISA

               Juhised läbirääkimiste pidamiseks Euroopa Liidu ja Jaapani vahelise kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi lepingu muutmise üle

               Komisjon peaks püüdma läbirääkimiste käigus saavutada eesmärgid, mida on allpool üksikasjalikult kirjeldatud.

               (1)Muudatuste üldeesmärk on toetada ja tugevdada liikmesriikide ja Jaapani vahelist koostööd kriminaalasjades antava vastastikuse õigusabi valdkonnas, tugevdades isikuandmete kaitsega seotud kaitsemeetmeid. Muudatused ei tohiks muuta lepingu alusel tehtava koostöö eesmärki ega vormi.

               (2)Lepingus, eelkõige artiklis 8 (abitaotlused) ja artiklis 13 (konfidentsiaalsus ja kasutamise piirangud) on juba sätestatud järgmised nõuded:

               –taotlus sisaldab taotletava abi eesmärgi kirjeldust ning uurimise, süüdistuse esitamise või muu menetluse, sealhulgas kohtumenetluse subjekti käsitlevaid asjaolusid, ning

               –taotluse esitanud riik ei töötle isikuandmeid muul viisil kui asjaomases taotluses kirjeldatud, ilma taotluse saanud riigi eelneva nõusolekuta.

               Need sätted toetavad eesmärgi määratlemise ja piiramise põhimõtteid.

               (3)Muudatustega tuleks tagada, et lepinguga nähakse ette direktiivi (EL) 2016/680
                  1
                tähenduses asjakohased kaitsemeetmed isikuandmete lepingu kohasel edastamisel, olenemata asjaomaste isikute kodakondsusest või elukohast.

               (4)Eelkõige peaksid muudatused sisaldama järgmisi täiendavaid kaitsemeetmeid, mida tuleks kohaldada kõigi asutuste suhtes, mis osalevad taotluses kirjeldatud uurimises, süüdistuse esitamises või muus menetluses (sealhulgas kohtumenetluses):

               (a)nõue tagada, et lepinguosaliste vahel edastatavad isikuandmed on vajalikud taotluse eesmärgi saavutamiseks kooskõlas lepingu eesmärkide ja kohaldamisalaga ning need on piisavad ja asjakohased ega ületa seatud eesmärgi piiri;

               (b)nõue tagada, et isikuandmed on täpsed ja vajaduse korral ajakohastatud, et isikuandmed, mis sellele nõudele ei vasta, kustutatakse või parandatakse, ning et teist lepinguosalist teavitatakse, kui on alust arvata, et isikuandmed on ebatäpsed või aegunud või on muutunud ebatäpseteks või aegunuks;

               (c)nõue tagada, et isikuandmeid ei säilitata kauem, kui on vajalik nende edastamise eesmärgi/eesmärkide saavutamiseks;

               (d)nõue, et selliseid isikuandmeid, mis paljastavad rassilise või etnilise päritolu, poliitilised vaated, usulised või filosoofilised veendumused või ametiühingusse kuulumise, või geneetilisi andmeid, füüsilise isiku kordumatuks tuvastamiseks kasutatavaid biomeetrilisi andmeid, terviseandmeid või andmeid inimese seksuaalelu ja seksuaalse sättumuse kohta võib edastada ja täiendavalt töödelda ainult juhul, kui sellise edastamise ja täiendava töötlemise suhtes kohaldatakse asjakohaseid kaitsemeetmeid, mis käsitlevad töötlemisest tulenevaid konkreetseid riske;

               (e)nõue rakendada asjakohaseid tehnilisi ja korralduslikke meetmeid, millega tõendada nõuete täitmist;

               (f)nõue tagada isikuandmete turvalisus asjakohaste tehniliste ja korralduslike meetmetega, sealhulgas juurdepääsupiirangutega, ning teavitada isikuandmetega seotud rikkumisest;

               (g)mehhanism, millega tagatakse, et asjaomast isikut / asjaomaseid isikuid teavitatakse igast andmeedastusest ja neile esitatakse põhiteave isikuandmete töötlemise kohta, võttes arvesse kõiki vajalikke ja proportsionaalseid piiranguid;

               (h)nõue tagada, et asjaomas(t)el isiku(te)l on andmetele juurdepääsuks (sealhulgas põhiteave isikuandmete töötlemise kohta), nende parandamiseks ja kustutamiseks kohtulikult kaitstavad õigused, võttes arvesse kõiki vajalikke ja proportsionaalseid piiranguid, ning nõue näha ette asjakohased kaitsemeetmed otsuste puhul, mis põhinevad üksnes edastatud isikuandmete automatiseeritud töötlemisel ja mida see asjaolu negatiivselt mõjutab;

               (i)kui lepingu artikli 13 lõike 1 kohaselt on nõutav taotluse saanud riigi eelnev nõusolek, peab see riik hindama kõiki asjakohaseid tegureid, eelkõige järgmist:

               –töötlemise algne eesmärk,

               –täiendava töötlemise eesmärk ning

               –kas andmeid vastuvõttev asutus tagab jagatud isikuandmete kaitse tasemel, mis on samaväärne lepingu tasemega;

               (j)nõue tagada, et lepinguosaliste vahel kokku lepitud kaitsemeetmete järgimise üle teevad järelevalvet üks või mitu sõltumatut järelevalveasutust, kellel on tegelikud uurimis- ja täitevolitused, eelkõige õigus käsitleda üksikisikute kaebusi nende isikuandmete kasutamise kohta, võttes arvesse isikuandmete töötlemise eripära, kui kohtud täidavad oma õigust mõistvat funktsiooni, ning

               (k)nõue tagada üksikisikutele tõhusad õiguskaitsevahendid eespool nimetatud kaitsemeetmete rikkumise korral.

               (5)Muudetud leping peaks sisaldama põhimõistete määratlusi, sealhulgas isikuandmete määratlust kooskõlas direktiivi (EL) 2016/680 artikli 3 lõikega 1.

                     (1)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/977/JSK (ELT L 119, 4.5.2016, lk 89).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2021
            COM(2021) 513 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles esitatakse nõukogu arvamus Küprose 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta
            {SWD(2021) 501 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles esitatakse nõukogu arvamus Küprose 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega

               ning arvestades järgmist:

               (1)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli
                  2
                aktiveerimise kohta
                  3
               . Komisjon esitas teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 puhang põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskpikas perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma kestliku majanduskasvu strateegias, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal
                  4
               .

               (2)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Küprosel
                  5
                võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist. Samuti soovitati Küprosel järgida juhul, kui majandustingimused võimaldavad, eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid.

               (3)Euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohaselt peaks eelarvepoliitika olema kõigis euroala liikmesriikides kogu 2021. aasta jooksul toetav ning poliitikameetmed peaksid olema kohandatud riigi oludele ning õigeaegsed, ajutised ja sihipärased
                  6
               . Kui epidemioloogilised ja majandustingimused seda võimaldavad, tuleks erakorralised meetmed järk-järgult lõpetada, võideldes samal ajal kriisi sotsiaalsete ja tööturumõjudega. Ellu tuleks viia sellist eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Liikmesriigid peaksid rakendama reforme, mis parandavad kõigi inimeste seisukohast tervise- ja sotsiaalkaitsesüsteemide ulatust, piisavust ja kestlikkust.

               (4)18. novembril 2020 võttis komisjon vastu oma arvamused euroala liikmesriikide 2021. aasta eelarvekavade kohta, tuginedes eelarvemeetmete kvalitatiivsele hindamisele. Komisjon oli seisukohal, et Küprose eelarvekava on nõukogus 20. juulil 2020 vastu võetud eelarvepoliitika soovitustega üldiselt kooskõlas ning et enamik kavas sisalduvatest meetmetest toetab märkimisväärse ebakindluse tingimustes majandustegevust.

               (5)Taasterahastu „NextGenerationEU“, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu abil tagatakse kestlik, kaasav ja õiglane taastumine. Määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu,
                  7
                jõustus 19. veebruaril 2021. Sellest rahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb ELi rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda, teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, samuti tugevdab see majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. See aga aitab saavutada lähiajal riigi rahanduses taas soodsama seisundi ning tugevdada keskmises ja pikas perspektiivis kestlikku riigi rahandust, majanduskasvu ja töökohtade loomist.

               (6)3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramme
                  8
               . Üldine eelarvepoliitika peaks liikmesriikide eelarveid ning taaste- ja vastupidavusrahastut arvesse võttes jääma 2021. ja 2022. aastal toetavaks. Pidades aga silmas majandustegevuse eeldatavat järkjärgulist normaliseerumist 2021. aasta teisel poolel, peaks liikmesriikide eelarvepoliitika muutuma 2022. aastal diferentseeritumaks. Liikmesriikide eelarvepoliitikas tuleks arvesse võtta taastumise seisu, riigi rahanduse kestlikkust ning vajadust vähendada majanduslikke, sotsiaalseid ja territoriaalseid erinevusi. Arvestades vajadust toetada ELis kestlikku taastumist, peaksid väikeste kestlikkusriskidega liikmesriigid koostama eelarve nii, et 2022. aastal säiliks toetav eelarvepoliitika, võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu mõju. Kõrge võlatasemega liikmesriigid peaksid järgima konservatiivset eelarvepoliitikat, säilitades samal ajal riiklikult rahastatavad investeeringud ning kasutades taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi täiendavate kvaliteetsete investeerimisprojektide ja struktuurireformide rahastamiseks. 2022. aasta järgsel perioodil tuleks eelarvepoliitikas võtta jätkuvalt arvesse taastumise tugevust, majandusliku ebakindluse taset ja riigi rahanduse kestlikkusega seotud kaalutlusi. Kui eelarvepoliitika suunatakse ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, muu hulgas sobival ajal toetusmeetmete järkjärgulise kaotamise kaudu, aitab see tagada keskpikal perioodil riigi rahanduse kestlikkuse.

               (7)3. märtsi 2021. aasta teatises oli komisjoni seisukoht, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on ELi või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Oma 2021. aasta kevadprognoosile tuginedes järeldas komisjon 2. juunil, et tingimused üldise vabastusklausli kohaldamise jätkamiseks 2022. aastal ja kohaldamise lõpetamiseks 2023. aastal on täidetud. Ka pärast üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamist võetakse arvesse iga riigi olukorda
                  9
               .

               (8)Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikliga 4 esitas Küpros 29. aprillil 2021 oma 2021. aasta stabiilsusprogrammi.

               (9)Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli Küprose valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 5,7 % SKPst ning valitsemissektori võlg suurenes 118,2 %ni SKPst. Esmase eelarvepositsiooni aastamuutus oli -7,6 % SKPst, võttes arvesse ka kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 3,6 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Lisaks andis Küpros ettevõtetele ja kodumajapidamistele likviidsustoetust (nt garantiid ja maksude tasumise edasilükkamine, millel ei ole otsest ja kohest mõju eelarvele), mille hinnanguline maht on 1,9 % SKPst.

               2. juunil 2020 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles aruandes käsitletakse Küprose eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2020. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (3 % SKPst) ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst) ega vähenenud rahuldavas tempos. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei olnud täidetud ja võlakriteerium samuti mitte.

               (10)Eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2021. ja 2022. aasta puhul optimistlik. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks Küprose SKP reaalkasv olema 2021. aastal 3,1 % ja 2022. aastal 3,8 %. Stabiilsusprogrammi kohaselt peaks Küprose majandus kasvama 2021. aastal 3,6 % ja 2022. aastal 3,8 %. Programmi suhteliselt kõrgem kasvumäär 2021. aastal on tingitud suuremast eratarbimisest.

               (11)Valitsuse 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suureneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 5,7 %-lt SKPst 2021. aastal 4,7 %-le SKPst ning võla suhtarv langeb 2021. aastal 111,9 %-le SKPst. Programmi kohaselt on esmase eelarvepositsiooni muutus 2021. aastal võrreldes kriisieelse tasemega (2019) -6,5 % SKPst, mis kajastab kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 3,4 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Need prognoosid on kooskõlas komisjoni 2021. aasta kevadprognoosiga.

               (12)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Küpros võtnud vastu eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud inimestele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Need Küprose 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Eelarvemeetmed, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, on valdavalt ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega.

               (13)2021. aasta stabiilsusprogrammis eeldatakse, et investeeringuid ja reforme rahastatakse taaste- ja vastupidavusrahastust saadavate toetustega, mis ulatuvad 2021. aastal 0,6 %ni, 2022. aastal 0,4 %ni, 2023. aastal 0,4 %ni ja 2024. aastal 0,4 %ni SKPst. Selle asemel eeldatakse komisjoni prognoosis, et kavas sisalduvate reformide ja investeeringute kogumõju eelarvele on 2021. aastal 0,3 % ja 2022. aastal 0,5 % SKPst.

               (14)Määruses (EÜ) nr 1466/97 sätestatud kindlaks määratud eelarvekohanduse näitajaid tuleb vaadelda praeguses kontekstis. Esiteks on SKP lõhe hinnangud märkimisväärselt ebakindlad. Teiseks tuleb olla valmis eelarvepoliitikat kiiresti kohandama vastavalt pandeemia arengule, suunates selle terviseohtude vähenedes erakorraliselt abilt sihipärasematele meetmetele. Kolmandaks iseloomustavad praegust olukorda märkimisväärsed majandustegevust toetavad poliitikameetmed. Võttes arvesse ELi eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid, ei kajasta kindlaks määratud näitajad täielikku impulssi, mille majandus eelarvepoliitikast saab. Sellest lähtuvalt ei näi struktuurne eelarvepositsioon olevat praeguses olukorras sobiv näitaja. Kulude kasvu eesmärki tuleb aga kohandada
                  10
                ja täiendada lisateabega, et täielikult kajastada eelarvepoliitika suundumust.

               Esiteks, nii nagu 2021. aasta eelarvekavade hindamisel kasutatud lähenemisviisi puhul, on erakorralised meetmed kulude koondnäitajast välja jäetud. Kõnealused kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed toetavad tervishoiusüsteeme ning kompenseerivad töötajatele ja ettevõtetele liikumispiirangute ja tarneahela häirete tõttu saamata jäänud tulu; nende meetmete kaotamine avaliku sektori asutuste poolt sõltub rahvatervise ja majandusolukorra normaliseerumisest.

               Teiseks, selleks et praegusel ajal hinnata üldist eelarvepoliitikat, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama ELi eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid.

               Sellest tulenevalt mõõdetakse eelarvepoliitikat esmaste kulude – k.a taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavad kulud – muutusega (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed ja kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed).

               Üldisest eelarvepoliitikast kaugemale vaadates on analüüsi eesmärk hinnata seda, kas riiklik eelarvepoliitika on konservatiivne ja eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist, mis on kooskõlas rohe- ja digipöördega. Sel põhjusel pööratakse erilist tähelepanu riiklikult rahastatavate jooksvate esmaste kulude ja investeeringute arengule.

               (15)Küprose 2021. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt väheneb tema valitsemissektori eelarvepuudujääk 2022. aastal 0,9 %-le SKPst, peamiselt seetõttu, et lõpetatakse 2020. ja 2021. aastal vastu võetud ajutised toetusmeetmed. Valitsemissektori võla suhtarv langeb 2022. aastal 103,9 %-le SKPst. Need prognoosid on komisjoni 2021. aasta kevadprognoosist väiksemad. Komisjoni prognoosi kohaselt on puudujääk 2 % SKPst, mis on peamiselt tingitud eeldatavalt suurematest kuludest ja väiksematest tuludest, ning valitsemissektori võla suhe SKPsse on 2022. aastal 106,6 %.

               Komisjoni prognoosi kohaselt on eespool määratletud üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida 2022. aastal avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka ELi eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) hinnanguliselt -0,3 % SKPst
                  11
               . Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 0,4 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema pärssiv panus 0,1 protsendipunkti SKPst
                  12
               . Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema pärssiv panus 0,1 protsendipunkti SKPst.

               (16)Liikmesriikide eelarvemeetmete kvaliteet näib olevat eriti oluline. Eelarve- ja struktuurireformid, mille eesmärk on parandada riiklike eelarvete struktuuri, võivad toetada potentsiaalset majanduskasvu, tekitada väga vajalikku eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja aidata tagada pikemas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkust, muu hulgas kliimamuutusi ja terviseprobleeme silmas pidades. Tulude poolel on COVID-19 kriis suurendanud selliste reformide tähtsust, mille eesmärk on saavutada tõhusamad ja õiglasemad avaliku sektori tulusüsteemid. Kulude poolel on seetõttu aga veelgi olulisem suurendada kestlike ja majanduskasvu soodustavate investeeringute taset ja kvaliteeti, mis on kooskõlas kasvupotentsiaali, majandusliku ja sotsiaalse vastupidavuse edendamise ning rohe- ja digipöörde eesmärkidega. Taaste- ja vastupidavuskavad võimaldavad parandada riiklike eelarvete struktuuri.

               (17)Programmi keskpika perioodi eelarvekavade kohaselt suureneb valitsemissektori eelarveülejääk 2023. aasta 0,1 %-lt SKPst 2024. aastal 1,6 %-le SKPst.

               Programmi kohaselt on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka ELi eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) 2023. ja 2024. aastal hinnanguliselt keskmiselt 2.8 % SKPst. Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 0,1 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema pärssiv panus 0,1 protsendipunkti SKPst
                  13
               . Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema pärssiv panus 2,8 protsendipunkti SKPst.

               Praegune hinnanguline kümne aasta keskmine nominaalne potentsiaalne majanduskasv on 3½ %
                  14
               . See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad hoogustada Küprose potentsiaalset majanduskasvu.

               (18)Valitsemissektori võla suhtarv peaks langema 2023. aasta 99,5 %-lt SKPst 2024. aastal 92,9 %-le SKPst. Küprost ohustavad keskpikas perspektiivis keskmised riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid, nagu nähtub viimasest võla kestlikkuse analüüsist
                  15
               .

               (19)Kuna ebakindlus on endiselt väga suur, peaksid eelarvepoliitika suunised jääma valdavalt kvalitatiivseks. Täpsemaid kvantitatiivseid suuniseid perioodi hilisemateks aastateks tuleks anda 2022. aastal, juhul kui ebakindlus on selleks ajaks piisavalt vähenenud.

               Nõukogu on hinnanud 2021. aasta stabiilsusprogrammi ja järelmeetmeid, mida Küpros on võtnud seoses nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega,

               SOOVITAB KÜPROSEL TEHA JÄRGMIST.

               1.Säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud.

               2.Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkus. Samal ajal edendada investeeringuid, et suurendada kasvupotentsiaali.

               3.Pöörata nii eelarve tulude kui ka kulude poolel erilist tähelepanu riigi rahanduse struktuurile ja eelarvemeetmete kvaliteedile, et tagada majanduse kestlik ja kaasav taastumine. Seada prioriteediks kestlikud ja majanduskasvu soodustavad investeeringud, eelkõige toetades rohe- ja digipööret. Seada esikohale eelarve- ja struktuurireformid, mis aitavad rahastada avaliku poliitika prioriteete ja aitavad kaasa riigi rahanduse pikaajalisele kestlikkusele, sealhulgas tugevdades kõigi inimeste seisukohast tervishoiu- ja sotsiaalkaitsesüsteemide katvust, piisavust ja kestlikkust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal.

                     (3)

                        Komisjoni teatis nõukogule stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta, Brüssel, 20.3.2020 (COM(2020) 123 final).

                     (4)

                        Komisjoni teatis „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, Brüssel, 17.9.2020 (COM(2020) 575 final).

                     (5)

                        Nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus, milles käsitletakse Küprose riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Küprose 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta (ELT C 282, 26.8.2020, lk 82).

                     (6)

                        Ootab lõplikku vastuvõtmist nõukogus pärast selle kinnitamist Euroopa Ülemkogus. Eurorühmas 16. detsembril 2020 kokku lepitud tekst on kättesaadav veebiaadressil
                  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-14356-2020-INIT/et/pdf

                     (7)

                  ELT
                   L57, 18.2.2021, lk 17.

                     (8)

                        Komisjoni teatis nõukogule „Üks aasta pärast COVID-19 puhangu algust: eelarvepoliitika meetmed“, Brüssel, 3.3.2021 (COM(2021) 105 final).

                     (9)

                        Komisjoni teatis majanduspoliitika koordineerimise kohta 2021. aastal: ületada COVID-19, toetada taastumist ja ajakohastada majandust, Brüssel, 2.6.2021 (COM(2021)500 final).

                     (10)

                        Eelkõige ei võimalda kulude kasvu eesmärgi raames kasutatud nelja aasta investeeringute tasandamine nõuetekohaselt hinnata riiklikult rahastatud investeeringutest tulenevat eelarvetoetust majanduse taastumiseks.

                     (11)

                        Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.

                     (12)

                        Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema ekspansiivne panus 0,1 protsendipunkti SKPst.

                     (13)

                        Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema neutraalne panus.

                     (14)

                        Komisjoni hinnang ühiselt kokkulepitud metoodika alusel.

                     (15)

                        Vt komisjoni talituste töödokument – statistiline lisa, milles on esitatud 2021. aasta stabiilsus- ja lähenemisprogrammide hindamiseks vajalikud taustandmed.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2021
            COM(2021) 511 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta
            {SWD(2021) 501 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2021. aasta lähenemisprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 9 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               olles konsulteerinud majandus- ja rahanduskomiteega

               ning arvestades järgmist:

               (1)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli
                  2
                aktiveerimise kohta
                  3
               . Komisjon esitas teatises oma seisukoha, et üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused on täidetud, sest COVID-19 puhang põhjustab eeldavalt tõsise majanduslanguse. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga. Üldine vabastusklausel on võimaldanud liikmesriikidele eelarve paindlikkust kriisi lahendamiseks. See on hõlbustanud eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Selle aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda liikmesriigi keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse kestlikkust keskpikas perspektiivis. 17. septembril 2020 teatas komisjon oma kestliku majanduskasvu strateegias, et üldise vabastusklausli kohaldamist jätkatakse ka 2021. aastal
                  4
               .

               (2)20. juulil 2020 soovitas nõukogu Horvaatial võtta kooskõlas üldise vabastusklausliga kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale ning toetada majandust ja selle taastumist
                  5
               . Samuti soovitati Horvaatial, kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada võla kestlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid.

               (3)Taasterahastu „NextGenerationEU“, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastu abil tagatakse kestlik, kaasav ja õiglane taastumine. Määrus (EL) 2021/241, millega luuakse taaste- ja vastupidavusrahastu,
                  6
                jõustus 19. veebruaril 2021. Sellest rahastust antakse rahalist toetust reformide ja investeeringute elluviimiseks ning sellega kaasneb ELi rahastatav fiskaalne impulss. See aitab majandusel taastuda, teha eelkõige rohe- ja digipöörde edendamiseks kestlikke ja majanduskasvu soodustavaid reforme ja investeeringuid, samuti tugevdab see majanduse vastupidavust ja potentsiaalset majanduskasvu. See aga aitab saavutada lähiajal riigi rahanduses taas soodsama seisundi ning tugevdada keskmises ja pikas perspektiivis kestlikku riigi rahandust, majanduskasvu ja töökohtade loomist.

               (4)3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramme
                  7
               . Üldine eelarvepoliitika peaks liikmesriikide eelarveid ning taaste- ja vastupidavusrahastut arvesse võttes jääma 2021. ja 2022. aastal toetavaks. Pidades aga silmas majandustegevuse eeldatavat järkjärgulist normaliseerumist 2021. aasta teisel poolel, peaks liikmesriikide eelarvepoliitika muutuma 2022. aastal diferentseeritumaks. Liikmesriikide eelarvepoliitikas tuleks arvesse võtta taastumise seisu, riigi rahanduse kestlikkust ning vajadust vähendada majanduslikke, sotsiaalseid ja territoriaalseid erinevusi. Arvestades vajadust toetada ELis kestlikku taastumist, peaksid väikeste kestlikkusriskidega liikmesriigid koostama eelarve nii, et 2022. aastal säiliks toetav eelarvepoliitika, võttes arvesse taaste- ja vastupidavusrahastu mõju. Kõrge võlatasemega liikmesriigid peaksid järgima konservatiivset eelarvepoliitikat, säilitades samal ajal riiklikult rahastatavad investeeringud ning kasutades taaste- ja vastupidavusrahastust antavaid toetusi täiendavate kvaliteetsete investeerimisprojektide ja struktuurireformide rahastamiseks. 2022. aasta järgsel perioodil tuleks eelarvepoliitikas võtta jätkuvalt arvesse taastumise tugevust, majandusliku ebakindluse taset ja riigi rahanduse kestlikkusega seotud kaalutlusi. Kui eelarvepoliitika suunatakse ümber keskpikas perspektiivis usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, muu hulgas sobival ajal toetusmeetmete järkjärgulise kaotamise kaudu, aitab see tagada keskpikal perioodil riigi rahanduse kestlikkuse.

               (5)3. märtsi 2021. aasta teatises oli komisjoni seisukoht, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on ELi või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). Oma 2021. aasta kevadprognoosile tuginedes järeldas komisjon 2. juunil, et tingimused üldise vabastusklausli kohaldamise jätkamiseks 2022. aastal ja kohaldamise lõpetamiseks 2023. aastal on täidetud. Ka pärast üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamist võetakse arvesse iga riigi olukorda
                  8
               .

               (6)29. aprillil 2021 esitas Horvaatia oma 2021. aasta lähenemisprogrammi kooskõlas määruse (EÜ) nr 1466/97 artikliga 8.

               (7)Eurostati kinnitatud andmete põhjal oli Horvaatia valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aastal 7,4 % SKPst ning valitsemissektori võlg suurenes 88,7 %ni SKPst. Esmase eelarvepositsiooni aastamuutus oli -8,1 % SKPst, võttes arvesse ka kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid mahus 3,8 % SKPst ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Lisaks andis Horvaatia ettevõtetele ja kodumajapidamistele likviidsustoetust (nt garantiid ja maksude tasumise edasilükkamine, millel ei ole otsest ja kohest mõju eelarvele), mille hinnanguline maht on 4,6 % SKPst.

               2. juunil 2021 esitas komisjon ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 3 kohase aruande. Selles aruandes käsitletakse Horvaatia eelarveseisundit, kuna tema valitsemissektori eelarvepuudujääk ületas 2020. aastal aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (3 % SKPst) ning valitsemissektori võlg ületas aluslepingus sätestatud kontrollväärtust (60 % SKPst) ega vähenenud rahuldavas tempos. Aruandes jõuti järeldusele, et puudujäägikriteerium ei olnud täidetud ja võlakriteerium samuti mitte.

               (8)Lähenemisprogrammi eelarveprognooside aluseks olev makromajanduslik stsenaarium on 2021. aasta puhul realistlik ja 2022. aasta puhul optimistlik. Eelkõige on selle kohaselt majanduskasv mõnevõrra suurem kui komisjoni kevadprognoosis 2021. aastal (5,2 %, mitte 5 %) ja eriti 2022. aastal (6,6 %, mitte 6,1 %). See tuleneb eelkõige positiivsemast hinnangust kodumajapidamiste tarbimisele ja investeeringutele, samas kui komisjoni prognoos on veidi optimistlikum ekspordi panuse suhtes.

               (9)Valitsuse 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2020. aasta 7,4 %-lt SKPst 2021. aastal 3,8 %-le SKPst ning võla suhtarv väheneb 2021. aastal 86,6 %-le SKPst. Programmi kohaselt on esmase eelarvepositsiooni muutus 2021. aastal võrreldes kriisieelse tasemega (2019) -4,6 % SKPst, mis kajastab kaalutlusõiguse alusel majanduse toetamiseks võetud eelarvemeetmeid ja automaatsete stabilisaatorite toimimist. Seevastu komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt ei vähene eelarvepuudujääk 2021. aastal nii palju (4,6 % SKPst). Erinevused on kõige silmatorkavamad tulude poolel, kus lähenemisprogrammi kohaselt ületab taastumine tuntavalt SKP nominaalkasvu. Samal ajal eeldatakse, et kulusid mõjutavad, olgugi et erakorraliselt, Zagrebis ja Petrinja 2020. aasta maavärinate järgsed ülesehitustööd.

               (10)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja sellega seotud majanduslangusele on Horvaatia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti tugevalt mõjutatud inimestele ja sektoritele. Sellised jõulised poliitikameetmed on aidanud leevendada SKP vähenemist ja see on omakorda aidanud piirata valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla suurenemist. Eelarvemeetmed peaksid aitama maksimaalselt kaasa majanduse taastumisele, mõjutamata tulevasi eelarvesuundumusi. Seepärast tuleks toetusmeetmete puhul vältida riigi rahandusele püsiva koormuse tekitamist. Kui liikmesriigid võtavad alalisi meetmeid, peaksid nad neid nõuetekohaselt rahastama, et tagada keskpikas perspektiivis eelarveneutraalsus. Need Horvaatia 2020. ja 2021. aasta meetmed on kooskõlas nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega. Meetmed, mille valitsus 2020. ja 2021. aastal kaalutlusõiguse alusel vastu võttis, on valdavalt ajutised või kompenseeritud tasakaalustavate meetmetega. 2023. aastal, mis jääb komisjoni prognoosiperioodist väljapoole, on nende mitteajutiste meetmete järelejäänud mõju hinnanguliselt 0,3 % SKPst, sealhulgas peamiselt tulumaksukärped.

               (11)2021. aasta lähenemisprogrammis eeldatakse investeeringuid ja reforme, mida rahastatakse taaste- ja vastupidavusrahastust saadavate toetustega, mis ulatuvad 2021. aastal 0,4 %ni, 2022. aastal 1,9 %ni, 2023. aastal 2,4 %ni, 2024. aastal 2,3 %ni, 2025. aastal 1,7 %ni ja 2026. aastal 1 %ni SKPst. Komisjoni kevadprognoos sisaldab neid toetusi eelarveprognoosides 2021. ja 2022. aastal üldjoontes sarnases tempos.

               (12)Määruses (EÜ) nr 1466/97 sätestatud kindlaks määratud eelarvekohanduse näitajaid tuleb vaadelda praeguses kontekstis. Esiteks on SKP lõhe hinnangud märkimisväärselt ebakindlad. Teiseks tuleb olla valmis eelarvepoliitikat kiiresti kohandama vastavalt pandeemia arengule, suunates selle terviseohtude vähenedes erakorraliselt abilt sihipärasematele meetmetele. Kolmandaks iseloomustavad praegust olukorda märkimisväärsed majandustegevust toetavad poliitikameetmed. Võttes arvesse ELi eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid, ei kajasta kindlaks määratud näitajad täielikku impulssi, mille majandus eelarvepoliitikast saab. Sellest lähtuvalt ei näi struktuurne eelarvepositsioon olevat praeguses olukorras sobiv näitaja. Kulude kasvu eesmärki tuleb aga kohandada
                  9
                ja täiendada lisateabega, et täielikult kajastada eelarvepoliitika suundumust.

               Esiteks, nii nagu 2021. aasta eelarvekavade hindamisel kasutatud lähenemisviisi puhul, on erakorralised meetmed kulude koondnäitajast välja jäetud. Kõnealused kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed toetavad tervishoiusüsteeme ning kompenseerivad töötajatele ja ettevõtetele liikumispiirangute ja tarneahela häirete tõttu saamata jäänud tulu; nende meetmete kaotamine avaliku sektori asutuste poolt sõltub rahvatervise ja majandusolukorra normaliseerumisest.

               Teiseks, selleks et praegusel ajal hinnata üldist eelarvepoliitikat, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama ELi eelarvest (näiteks taaste- ja vastupidavusrahastust) tehtavaid suuri ülekandeid.

               Sellest tulenevalt mõõdetakse eelarvepoliitikat esmaste kulude – k.a taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavad kulud – muutusega (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed ja kriisiga seotud ajutised erakorralised meetmed).

               Üldisest eelarvepoliitikast kaugemale vaadates on analüüsi eesmärk hinnata seda, kas riiklik eelarvepoliitika on konservatiivne ja eelarve struktuur soodustab kestlikku taastumist, mis on kooskõlas rohe- ja digipöördega. Sel põhjusel pööratakse erilist tähelepanu riiklikult rahastatavate jooksvate esmaste kulude ja investeeringute arengule.

               (13)Horvaatia 2021. aasta lähenemisprogrammi kohaselt väheneb tema valitsemissektori eelarvepuudujääk 2022. aastal 2,6 %-le SKPst, peamiselt seetõttu, et tulud kasvavad oluliselt ning lõpetatakse 2020. ja 2021. aastal vastu võetud ajutised toetusmeetmed. Valitsemissektori võla suhtarv langeb 2022. aastal 82,5 %-le SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb 2022. aastal eelarvepuudujääk (3,2 % SKPst) ja võla suhtarv (82,9 % SKPst), kusjuures erinevus on suuresti tingitud 2021. aasta baasefektist.

               Komisjoni prognoosi kohaselt on eespool määratletud üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida 2022. aastal avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka ELi eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) hinnanguliselt -2,4 % SKPst
                  10
               . Taaste- ja vastupidavusrahastust antavate toetuste ja muude ELi vahenditega rahastatavate kulude positiivne panus peaks suurenema 1,5 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema ekspansiivne panus 0,1 protsendipunkti SKPst
                  11
               . Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema ekspansiivne panus 0,8 protsendipunkti SKPst.

               (14)Liikmesriikide eelarvemeetmete kvaliteet näib olevat eriti oluline. Eelarve- ja struktuurireformid, mille eesmärk on parandada riiklike eelarvete struktuuri, võivad toetada potentsiaalset majanduskasvu, tekitada väga vajalikku eelarvepoliitilist manööverdamisruumi ja aidata tagada pikemas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkust, muu hulgas kliimamuutusi ja terviseprobleeme silmas pidades. Tulude poolel on COVID-19 kriis suurendanud selliste reformide tähtsust, mille eesmärk on saavutada tõhusamad ja õiglasemad avaliku sektori tulusüsteemid. Kulude poolel on seetõttu aga veelgi olulisem suurendada kestlike ja majanduskasvu soodustavate investeeringute taset ja kvaliteeti, mis on kooskõlas kasvupotentsiaali, majandusliku ja sotsiaalse vastupidavuse edendamise ning rohe- ja digipöörde eesmärkidega. Taaste- ja vastupidavuskavad võimaldavad parandada riiklike eelarvete struktuuri.

               (15)Programmi keskpika perioodi eelarvekavade kohaselt väheneb valitsemissektori eelarvepuudujääk 2023. aasta 1,9 %-lt SKPst 2024. aastal 1,5 %-le SKPst.

               Programmi kohaselt on üldise eelarvepoliitika mõju (k.a mõju, mida avaldavad kogunõudlusele nii riiklikust kui ka ELi eelarvest – eelkõige taaste- ja vastupidavusrahastust – rahastatavad investeeringud) 2023. ja 2024. aastal hinnanguliselt keskmiselt -0,1 % SKPst. Taaste- ja vastupidavusrahastust rahastatavatel kuludel peaks olema pärssiv panus 0,6 protsendipunkti SKPst. Riiklikult rahastatavatel investeeringutel peaks olema pärssiv panus 0,1 protsendipunkti SKPst
                  12
               . Riiklikult rahastatavatel esmastel jooksvatel kuludel (millest on maha arvatud kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed) peaks olema ekspansiivne panus 0,6 protsendipunkti SKPst.

               Praegune hinnanguline kümne aasta keskmine nominaalne potentsiaalne majanduskasv on 3,25 %
                  13
               . See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad hoogustada Horvaatia potentsiaalset majanduskasvu.

               (16)Valitsemissektori võla suhtarv peaks langema 2023. aasta 79,5 %-lt SKPst 2024. aastal 76,8 %-le SKPst. Järeldatakse, et keskpikas perspektiivis ohustavad Horvaatiat keskmised riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid, nagu nähtub viimasest võla kestlikkuse analüüsist
                  14
               .

               (17)Kuna ebakindlus on endiselt väga suur, peaksid eelarvepoliitika suunised jääma valdavalt kvalitatiivseks. Täpsemaid kvantitatiivseid suuniseid perioodi hilisemateks aastateks tuleks anda 2022. aastal, juhul kui ebakindlus on selleks ajaks piisavalt vähenenud.

               Nõukogu on hinnanud 2021. aasta lähenemisprogrammi ja järelmeetmeid, mida Horvaatia on võtnud seoses nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitusega,

               SOOVITAB HORVAATIAL TEHA JÄRGMIST:

               1.Säilitada 2022. aastal toetav eelarvepoliitika, sealhulgas taaste- ja vastupidavusrahastust saadav impulss, ning säilitada riiklikult rahastatavad investeeringud. Hoida riiklikult rahastatavate jooksvate kulude kasv kontrolli all.

               2.Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada keskpikas perspektiivis usaldusväärne eelarvepositsioon ja tagada keskpikas perspektiivis riigi rahanduse kestlikkus. Samal ajal edendada investeeringuid, et suurendada kasvupotentsiaali.

               3.Pöörata nii eelarve tulude kui ka kulude poolel erilist tähelepanu riigi rahanduse struktuurile ja eelarvemeetmete kvaliteedile, et tagada majanduse kestlik ja kaasav taastumine. Seada prioriteediks kestlikud ja majanduskasvu soodustavad investeeringud, eelkõige toetades rohe- ja digipööret. Seada esikohale eelarve- ja struktuurireformid, mis aitavad rahastada avaliku poliitika prioriteete ja aitavad kaasa riigi rahanduse pikaajalisele kestlikkusele, sealhulgas tugevdades kõigi inimeste seisukohast tervishoiu- ja sotsiaalkaitsesüsteemide katvust, piisavust ja kestlikkust.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal.

                     (3)

                        Komisjoni teatis nõukogule stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta, Brüssel, 20.3.2020 (COM(2020) 123 final).

                     (4)

                        Komisjoni teatis „2021. aasta kestliku majanduskasvu strateegia“, Brüssel, 17.9.2020 (COM(2020) 575 final).

                     (5)

                        Nõukogu 20. juuli 2020. aasta soovitus, milles käsitletakse Horvaatia riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Horvaatia 2020. aasta lähenemisprogrammi kohta (ELT C 282, 26.8.2020, lk 68).

                     (6)

                  ELT
                   L 57, 18.2.2021, lk 17.

                     (7)

                        Komisjoni teatis nõukogule „Üks aasta pärast COVID-19 puhangu algust: eelarvepoliitika meetmed“, Brüssel, 3.3.2021 (COM(2021) 105 final).

                     (8)

                        Komisjoni teatis „Majanduspoliitika koordineerimine 2021. aastal: ületada COVID-19, toetada taastumist ja ajakohastada majandust“, Brüssel, 2.6.2021 (COM(2021)500 final).

                     (9)

                        Eelkõige ei võimalda kulude kasvu eesmärgi raames kasutatud nelja aasta investeeringute tasandamine nõuetekohaselt hinnata riiklikult rahastatud investeeringutest tulenevat eelarvetoetust majanduse taastumiseks.

                     (10)

                        Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.

                     (11)

                        Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema neutraalne panus.

                     (12)

                        Muudel riiklikult rahastatavatel kapitalikuludel peaks olema ekspansiivne panus 0,2 protsendipunkti SKPst.

                     (13)

                        Komisjoni hinnang ühiselt kokkulepitud metoodika alusel.

                     (14)

                  Vt komisjoni talituste töödokument – statistiline lisa, milles on esitatud 2021. aasta stabiilsus- ja lähenemisprogrammide hindamiseks vajalikud taustandmed.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,2.6.2021
            COM(2021) 530 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS
            Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks
            {SWD(2021) 530 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS

               Rumeenia valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 126 lõiget 7,

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping“) artiklile 126 peavad liikmesriigid hoiduma valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

               (2)Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hinnastabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva kestliku majanduskasvu tagamiseks.

               (3)Järgides komisjoni 4. märtsi 2020. aasta soovitust
                  1
                2019. aastaks kavandatud ülemäärase eelarvepuudujäägi alusel, otsustas nõukogu 3. aprillil 2020 kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 6, et Rumeenial on ülemäärane eelarvepuudujääk
                  2
               , ja esitas soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2022. aastaks
                  3
                vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta)
                  4
                artiklile 3.

               (4)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  5
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97
                  6
                artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majanduslanguse ajal. Komisjon esitas teatises oma seisukoha, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud tõsist majanduslangust, on üldise vabastusklausli aktiveerimise tingimused täidetud. Liikmesriikide rahandusministrid nõustusid 23. märtsil 2020 komisjoni hinnanguga.

               (5)15. septembril 2020 esitas Rumeenia aruande 3. aprilli 2020. aasta soovituse täitmiseks võetud meetmete kohta. Aruandes tõdeti, et 2020. aastal on riigi rahanduse olukord oluliselt halvenenud, peamiselt COVID-19 pandeemia tõttu.

               (6)18. novembril 2020 võttis komisjon vastu teatise Rumeenia eelarveseisundi kohta
                  7
               . Arvestades COVID-19 pandeemiast tingitud erakordse ebakindluse jätkumist ning pandeemia enneolematut makromajanduslikku ja eelarvemõju, leidis komisjon, et praegu ei ole võimalik teha otsust Rumeenia suhtes algatatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse edasiste meetmete kohta. Eelkõige erakorraline ebakindlus, mis mõjutab ka usaldusväärse eelarvepoliitika kujundamist, ei võimaldanud komisjonil praeguses etapis aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu soovituse kohta soovitust esitada. Komisjon märkis, et ta hindab Rumeenia eelarveseisundit 2021. aasta kevadel uuesti, tuginedes 2020. aasta eelarve täitmise andmetele, 2021. aasta eelarvele ja komisjoni 2021. aasta kevadprognoosile, ning teeb vajaduse korral ettepaneku võtta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames uusi meetmeid, võttes arvesse stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamist ka 2021. aastal.

               (7)3. märtsil 2021 võttis komisjon vastu teatise, milles esitatakse täiendavad poliitikasuunised eesmärgiga aidata koordineerida eelarvepoliitikat ning valmistada ette liikmesriikide stabiilsus- ja lähenemisprogramme
                  8
               . 3. märtsi 2021. aasta teatises oli komisjoni seisukoht, et otsuse tegemisel üldise vabastusklausli kohaldamise lõpetamise või jätkamise kohta tuleks lähtuda majandusolukorra üldhinnangust, mille peamiseks kvantitatiivseks kriteeriumiks on ELi või euroala majandusaktiivsuse tase võrreldes kriisieelse tasemega (2019. aasta lõpp). 2. juunil 2021 võttis komisjon vastu teatise majanduspoliitika koordineerimise kohta 2021. aastal
                  9
               . Kõnealuse teatise kohaselt jätkatakse 2022. aastal stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli kohaldamist ja selle kohaldamine lõpetatakse tõenäoliselt 2023. aastal.

               (8)Komisjoni võla kestlikkust käsitleva 2020. aasta uuringu uue versiooni kohaselt, milles võetakse arvesse komisjoni värskeimat 2021. aasta kevadprognoosi, ohustavad Rumeeniat keskpikas ja pikas perspektiivis suured riigi rahanduse kestlikkusega seotud riskid. Neid riske tuleb käsitleda asjakohases keskpika perioodi eelarvekavas, mida toetavad struktuurimeetmed.

               (9)Võttes arvesse COVID-19 pandeemiast tulenevat majandustegevuse suurt vähenemist ja seega vajadust sellise eelarvepoliitika järele, mis toetaks 2021. ja 2022. aastal majanduse taastumist, ei ole nõukogu 3. aprilli 2020. aasta soovitus enam asjakohane Rumeenia eelarvesuuniste alus.

               (10)Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 5 viimasele lausele võib nõukogu komisjoni soovituse alusel otsustada võtta vastu aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohase muudetud soovituse, kui euroalal või kogu liidus esineb tõsine majanduslangus, tingimusel et keskmises perspektiivis ei ohusta see riigi rahanduse kestlikkust.

               (11)Vastavalt aluslepingu artikli 126 lõikele 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 on nõukogu kohustatud esitama asjaomasele liikmesriigile soovituse ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks teatava tähtaja jooksul. Soovituses tuleb asjaomasele liikmesriigile kehtestada ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks vajalike tõhusate meetmete võtmiseks maksimaalselt kuue kuu pikkune tähtaeg, mida võib kärpida kolme kuuni, kui see on põhjendatud olukorra tõsidusega. Lisaks sellele peab nõukogu ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamise soovituses nõudma, et saavutataks aastased eelarve-eesmärgid, mis soovituse aluseks oleva prognoosi kohaselt tagavad struktuurse eelarvepositsiooni (tsükliliselt kohandatud eelarvepositsioon, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed) paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas.

               (12)Rumeenia reaalne SKP vähenes 2020. aastal 3,9 %. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt taastub SKP reaalkasv 2021. aastal 5,1 % tasemel ja on 2022. aastal 4,9 %. Vaktsiinide kasutuselevõtu edenedes ja sotsiaalse distantseerumise meetmete järkjärgulisel lõpetamisel peaks eratarbimine taastuma, samas prognoositakse ka tugeva palgakasvu püsimist. Riikliku taaste- ja vastupidavuskava projektide järkjärguline käivitamine peaks andma uut hoogu investeeringute kasvule. Netoeksport, st eksport miinus import, peaks prognoosiperioodil jääma negatiivseks. Seda seetõttu, importi peaks kiirendama eratarbimise taastumine, aga ka suurenevad investeeringud. Välisnõudluse taastumine peaks eksporti toetama, kuid see jääb impordist vähem dünaamiliseks. Kasvuväljavaateid ohustavad tasakaalustatud riskid. Ühest küljest võib usaldusväärne keskpika perspektiivi eelarvestrateegia aidata hajutada muret riigi rahanduse kestlikkuse pärast, eriti kui see seotakse ambitsioonikate reformidega (sealhulgas need, mis sisalduvad taaste- ja vastupidavuskavas). See aitaks vähendada Rumeenia makromajanduslikku tasakaalustamatust, leevendada finantsstabiilsuse riske ja aidata kaasa kestlikule majanduskasvule, sealhulgas parandada investeerimiskliimat. Teisest küljest võib ebakindlus avaliku sektori poliitikakujunduses ning viivitused või ebatõhusus taaste- ja vastupidavuskava rakendamisel usaldust vähendada.

               (13)Rumeenia parlament võttis 2. märtsil 2021 vastu Rumeenia 2021. aasta eelarve ja keskpika perioodi eelarvestrateegia. Kõnealust eelarvestrateegiat ning taaste- ja vastupidavusrahastust (edaspidi „rahastu“) antavat tagastamatut toetust ja laenude profiili käsitlevat teavet võeti arvesse 2021. aasta lähenemisprogrammis, mis esitati komisjonile 5. mail 2021. Lähenemisprogrammi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk vähenema 2020. aasta 9,2 %-lt SKPst 2024. aastaks alla 3 % SKPst, seda järgmiselt: 2021. aastal on eelarvepuudujääk 8,0 % SKPst, 2022. aastal 6,2 % SKPst, 2023. aastal 4,4 % SKPst ja 2024. aastal 2,9 % SKPst. Lähenemisprogrammis sätestatud eelarvekohandus põhineb peamiselt kuludel. Kulusid on kavas kärpida (protsendina SKPst) eelkõige avaliku sektori palkade (2022–2024 kärbe 1,4 protsendipunkti) ja sotsiaalsiirete (2022–2024 kärbe 0,9 protsendipunkti) osas.

               (14)Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt, mida pikendati 2024. aastani, on valitsemissektori eelarvepuudujääk 2021. aastal 8,0 % SKPst, 2022. aastal 7,1 % SKPst ning 2023. ja 2024. aastal 6,8 % SKPst. Prognoosis võetakse arvesse kulusid, mida rahastatakse rahastust antava tagastamatu toetuse ja laenudena, nagu märgitud Rumeenia lähenemisprogrammis ja Rumeenia esitatud lisateabes. Komisjoni prognoositud valitsemissektori nominaalse eelarvepuudujäägi vähenemine tuleneb peamiselt vastuseks COVID-19 pandeemiale võetud erakorraliste meetmete järkjärgulisest lõppemisest, prognoositavast majanduse taastumisest tulenevast suuremast tulust ning rahastust eeldatavasti rahastatavate investeeringute ja reformide täiendavast positiivsest mõjust. Lisaks on Rumeenia valitsus otsustanud külmutada avaliku sektori palgad 2021. ja 2022. aastal, lükata edasi 2021. aasta pensionitõusu ja suurendada pensione 2022. aastal mõõdukalt, mis parandab majandusväljavaadet võrreldes komisjoni 2020. aasta sügisprognoosiga. Neid muudatusi käsitlevad õigusaktid on juba vastu võetud. Lisaks kavatseb valitsus võtta vastu uue pensioniseaduse, mis hoiaks pensionikulud (protsendina SKPst) üldjoontes stabiilsena. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi Rumeenia lähenemisprogrammist suurem eelarvepuudujääk tuleneb asjaolust, et kavandatud konsolideerimist ei toeta täielikult rakendatud või usutavalt väljakuulutatud meetmed, mistõttu ei saanud neid komisjoni prognoosis arvesse võtta. Komisjon prognoosib, et struktuurne eelarvepuudujääk väheneb 2021. aastal 0,7 protsendipunkti ja 2022. aastal 0,5 protsendipunkti SKPst ning suureneb 2023. aastal 0,1 protsendipunkti ja 2024. aastal 0,4 protsendipunkti SKPst.

               (15)Valitsemissektori võlg moodustas 2018. aasta lõpus 34,7 % SKPst, 2019. aasta lõpus 35,3 % SKPst ja 2020. aasta lõpus 47,3 % SKPst. Komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi kohaselt suureneb see 2021. aasta lõpuks 49,7 %-ni SKPst, 2022. aasta lõpuks 52,7 %-ni SKPst ja 2024. aasta lõpuks 59,5 %-ni SKPst, lähenedes seega esimest korda aluslepingus sätestatud kontrollväärtusele 60 % SKPst, kui lisaks juba rakendatud või usutavalt väljakuulutatud meetmetele ei võeta muid parandusmeetmeid.

               (16)Pärast komisjoni 2021. aasta kevadprognoosi võla keskpika kuni pika perioodi kestlikkuse ajakohastatud analüüs kinnitab, et kestlikkusega seotud riskid on keskmises perspektiivis suured. Kümneaastase alusprognoosi kohaselt suureneb valitsemissektori võla suhe SKPsse jätkuvalt kogu prognoosiperioodi jooksul ning läheneb 90 %-le SKPst. Võla kestlikkust ohustab suur eelarvepuudujääk, elanike vananemisega seotud kulud ja võlapositsiooni haavatavus makromajanduslike eelarvešokkide suhtes. Pensionitõus, mille kohta võeti seadus vastu 2019. aasta suvel ja mille kohaldamine on praegu edasi lükatud 2022. aasta lõpuni, on peamine võla kestlikkusega seotud riskide allikas. Võlastruktuur, kus suure osa moodustab välisvaluutas nomineeritud võlg ja märkimisväärse osa mitteresidentide võlg, suurendab veelgi võla kestlikkusega seotud riske, kuigi Rumeenia keskpanga sekkumised järelturul on aidanud hoida valitsemissektori laenukasutuse kulutused 2020. aastal soodsal tasemel. Lisaks on riske, mis on seotud tingimuslike kohustustega, mis tulenevad COVID-19 kriisi ajal ettevõtetele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele antud riigigarantiidest (1,4 % SKPst). Prognooside kohaselt suurenevad ka brutorahastamisvajadused. Seevastu prognoositakse, et taasterahastu „NextGenerationEU“ raames tehtavatel reformidel ja investeeringutel on tulemusliku rakendamise korral järgmistel aastatel positiivne mõju SKP kasvule, toetades seega võla kestlikkust.

               (17)Määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4 alusel peab ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldama puudujäägi kindlakstegemisele järgneval aastal, välja arvatud eriasjaolude korral. Kohandamiskava tuleks kindlaks määrata kooskõlas määrusega (EÜ) nr 1467/97, võttes arvesse liikmesriigi majanduse olukorda ja eelarvepositsiooni.

               (18)Praeguse seisuga on sellised eriasjaolud Rumeenias olemas. Rumeeniale täiendava aasta andmine, mis oleks kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 4 sätestatud reegliga, nõuaks väga järsku eelarvekohandust ja vähendaks märkimisväärselt SKPd, seades seega ohtu majanduse COVID-19 pandeemia järgse taastumise. Kohandamiskava, mille alusel tuleb ülemäärane eelarvepuudujääk kõrvaldada 2024. aastaks, mis eeldaks samuti iga-aastast märkimisväärset kohandamist, tähendaks järkjärgulisemat jõupingutust ning tagaks hea tasakaalu eelarve konsolideerimise ja majanduse taastumise toetamise vahel. Uues kohandamiskavas võetakse arvesse ka muutunud eelarveolukorda, sealhulgas 2020. aasta eelarvesuundumusi ja Rumeenia valitsuse kehtestatud uut eelarvestrateegiat. Reformidel, sealhulgas sellistel, mis parandavad riigi rahanduse juhtimist, oleks oluline roll ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiva korrigeerimise tagamisel. Neid kaalutlusi arvesse võttes ja kooskõlas komisjoni 3. märtsi 2021. aasta teatises esitatud eelarvepoliitiliste suunistega on põhjendatud seada ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtajaks 2024. aasta.

               (19)Selleks tähtajaks usaldusväärse ja kestliku kohandamiskava rakendamiseks peaks Rumeenia valitsemissektori eelarve puudujääk olema 2021. aastal 8,0 %, 2022. aastal 6,2 %, 2023. aastal 4,4 % ja 2024. aastal 2,9 % SKPst, mis oleks kooskõlas valitsuse enda eeskmärkidega. See vastab komisjoni prognoosi kohaselt valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale 3,4 % 2021. aastal, 1,3 % 2022. aastal, 0,9 % 2023. aastal ja 0,0 % 2024. aastal
                  10
               . Selline valitsemissektori esmaste netokulude kasvumäär on põhinäitaja eelarve konsolideerimise hindamisel, kui on vaja hoolikat analüüsi. Vastav struktuurse eelarvepositsiooni aastane kohandamine on 2021. aastal 0,7 % SKPst, 2022. aastal 1,8 % SKPst, 2023. aastal 1,7 % SKPst ja 2024. aastal 1,5 % SKPst.

               (20)Selleks et praegu hinnata üldise eelarvepoliitika võimalikku mõju SKP-le, peaks asjakohane kulude koondnäitaja hõlmama eelarvepoliitika mõõdikuna Euroopa Liidu eelarvest (rahastust ja muudest ELi vahenditest) tehtavaid suuri makseid
                  11
               . Selle põhjal on liidu vahenditel Rumeenia majandusele lähiaastatel eeldatavasti märkimisväärne positiivne mõju. Konkreetselt annavad rahastust toetatavad investeeringud ja reformid Rumeeniale võimaluse parandada keskpikas perspektiivis oma eelarvepositsiooni, toetades samas jätkuvalt majanduskasvu ja töökohtade loomist.

               (21)Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama ülemäärase puudujäägi püsiva korrigeerimise, olles samal ajal suunatud riigi rahanduse kvaliteedi parandamisele ja majanduse kasvupotentsiaali tugevdamisele. Eelarvelist ja laiemat majanduslikku laadi reformid, sealhulgas pensionisüsteemi, maksuhalduse, avaliku sektori palkade ja riigiettevõtete juhtimise reformid, peaksid toetama eelarve konsolideerimist ja muutma selle kestlikuks.

               (22)Alates 2016. aastast on Rumeenia teinud süstemaatiliselt ja korduvalt erandeid oma riiklikest eelarve-eeskirjadest ja riiklikus eelarveraamistikus sätestatud keskpika perioodi eelarvestrateegia vastuvõtmise ajakavast. Edaspidi toetab Rumeenia eelarve kohandamist riikliku eelarveraamistiku täielik rakendamine,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA SOOVITUSE:

               (1)Rumeenia peaks kõrvaldama ülemäärase eelarvepuudujäägi hiljemalt 2024. aastaks.

               (2)Rumeenia peaks saavutama valitsemissektori eelarvepuudujäägi eesmärgi 8,0 % SKPst 2021. aastal, 6,2 % SKPst 2022. aastal, 4,4 % SKPst 2023. aastal ja 2,9 % SKPst 2024. aastal, mis vastab valitsemissektori esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale 3,4 % 2021. aastal, 1,3 % 2022. aastal, 0,9 % 2023. aastal ja 0,0 % 2024. aastal. See vastab struktuurse eelarvepositsiooni järgmistele kohandustele: 2021. aastal 0,7 % SKPst, 2022. aastal 1,8 % SKPst, 2023. aastal 1,7 % SKPst ja 2024. aastal 1,5 % SKPst.

               (3)Rumeenia peaks täielikult rakendama juba 2021. aastaks vastu võetud meetmed. Ta peaks täpsustama ja rakendama lisameetmeid, mida on vaja ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks 2024. aastaks. Eelarve konsolideerimise meetmed peaksid tagama kestliku korrigeerimise majanduskasvu soodustaval viisil. Juhuslikke tulusid tuleks kasutada valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamiseks.

               (4)Nõukogu kehtestab Rumeeniale tõhusate meetmete võtmise ja eesmärkide saavutamiseks määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4a kohase konsolideerimisstrateegia esitamise tähtpäevaks 15. oktoobri 2021. Pärast seda peaks Rumeenia esitama vähemalt iga kuue kuu järel aruande käesoleva soovituse rakendamisel tehtud edusammudest, kuni ülemäärane eelarvepuudujääk on kõrvaldatud.

               Lisaks peaks Rumeenia tagama riikliku eelarveraamistiku täieliku ja tõhusa rakendamise. Keskpika perioodi eelarvestrateegia edu tagamiseks on samuti oluline toetada eelarve konsolideerimist ulatuslike reformidega.

               Käesolev soovitus on adresseeritud Rumeeniale.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        COM/2020/91 final.

                     (2)

                        ELT L 110, 8.4.2020, lk 58.

                     (3)

                        ELT C 116, 8.4.2020, lk 1.

                     (4)

                        Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6).

                     (5)

                        COM/2020/123 final.

                     (6)

                        Nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrus (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta (EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1).

                     (7)

                        COM/2020/752 final.

                     (8)

                        COM/2021/105 final.

                     (9)

                        Komisjoni teatis majanduspoliitika koordineerimise kohta 2021. aastal: ületada COVID-19, toetada taastumist ja ajakohastada majandust, Brüssel, 2.6.2021 (COM(2021)500 final).

                     (10)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutused põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktide kohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (11)

                        Üldist eelarvepoliitikat mõõdetakse, võrreldes esmaste kulude muutust (v.a kaalutlusõiguse alusel võetavad tulumeetmed, kuid k.a rahastust antavate toetuste ja muude Euroopa Liidu tagastamatute toetustega rahastatavate kulude muutused) kümne aasta keskmise potentsiaalse kasvumääraga. See hinnang ei hõlma aga taaste- ja vastupidavuskavaga ette nähtud reformide mõju, mis võivad hoogustada Rumeenia potentsiaalset majanduskasvu. Miinusmärgiga näitaja viitab sellele, et esmaste kulude kasv on suurem kui keskpika perioodi majanduskasv; see osutab ekspansiivsele eelarvepoliitikale.