               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 506 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Eesti 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Eesti 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Eesti 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles ei nimetatud Eestit ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)26. veebruaril 2020 avaldati 2020. aasta aruanne Eesti kohta
                  2
               . Selles hinnati Eesti edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel,
                  3
                varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmeid ja Eesti edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  4
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  5
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  6
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Eestit julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

               (9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu sektorite ja piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb oht, et riigisisesed erinevused Eestis suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

               (10)Eesti esitas 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 28. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (11)Eesti suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa. 13. juulil 2018 soovitas nõukogu Eestil tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär
                  7
                ei ületaks 2019. aastal 4,1 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Komisjoni üldhinnang kinnitab, et 2019. aastal kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks soovitatud kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. Võttes arvesse üldise vabastusklausli aktiveerimist, ei ole edasised sammud märkimisväärse kõrvalekalde menetluse raames siiski õigustatud.

               (12)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 0,3 %-lt SKPst 2019. aastal 10,1 %-le SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 3,8 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 8,4 %ni, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 21,9 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

               (13)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Eesti võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 4,3 % SKPst. Meetmed hõlmavad tervishoiuteenuste tugevdamist, hädaabi raskustes olevatele ettevõtetele, ajutisi palgatoetusi ja suuremaid avaliku sektori investeeringuid. Lisaks on Eesti teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust. Nende meetmete hulka kuuluvad laenugarantiid ja laenud ettevõtetele mahus 8,7 % SKPst. Üldiselt on Eesti võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (14)Kui poliitikat ei muudeta, on Eesti valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –8,3 % SKPst ja 2021. aastal –3,4 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jääma 2020. ja 2021. aastal alla 60 %, jõudes 2021. aastal 22,6 %ni. Komisjon prognoosib 2020. aastaks stabiilsusprogrammiga võrreldes väiksemat valitsemissektori eelarvepuudujääki; see kajastab makromajanduslike prognooside erinevusi.

               (15)Kuna Eesti kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

               (16)Eesti valitsus kuulutas ajavahemikuks 12. märts 2020 kuni 17. mai 2020 COVID-19 pandeemia tõttu välja eriolukorra. Valitsuse viivitamatu reageerimise eesmärk oli hoida ära viiruse edasine levik ja tagada Eesti majanduse võimalikult normaalne toimimine. Pandeemia leviku peatamiseks kehtestatud piirangutel oli majandusele ränk mõju. Pärast eriolukorra väljakuulutamist on registreeritud töötute arv suurenenud 35 %. Kõige rohkem töötuid on registreeritud sellistes sektorites nagu jaekaubandus ja klienditeenindus, ehitus, toitlustamine, majutus ja ürituste korraldamine. Prognooside kohaselt suureneb töötuse määr 2020. aastal 9,2 %ni ja väheneb 2021. aastal 6,5 %ni. Riigikogu kiitis 15. aprillil 2020 heaks 2020. aasta lisaeelarve. Kehtestati uued meetmed, mille eesmärk on säilitada töökohti, hoida ära massilisi koondamisi ja tagada ettevõtete likviidsus. Eelarve sisaldab mitmesuguseid meetmeid, sealhulgas toetust tervishoiusektorile, omavalitsustele, mõnedele investeerimisprogrammidele ja suunamata likviidsustoetust ettevõtetele (nt garantiiskeemid ja maksude edasilükkamine). Mikroettevõtete ja turismisektori jaoks on kavandatud mõned erimeetmed, sealhulgas mõned sihtotstarbelised meetmed kõige enam kannatanud piirkondade jaoks. Kehtestatud on täiendavad maksumeetmed, nagu diislikütuse, maagaasi ja elektri aktsiiside ajutine alandamine. Meetmepaketiga nähakse ette teise samba pensioniskeemi tehtavate riiklike sissemaksete ajutine peatamine.

               (17)Eesti on võtnud märkimisväärseid meetmeid COVID-19 leviku ja tervisemõju piiramiseks. Sellest hoolimata tõi COVID-19 puhang esile mõned tervishoiusüsteemi struktuurilised puudused, mis on seotud piiratud rahaliste ja inimressurssidega. Süsteemi vastupidavust on kahjustanud tervishoiutöötajate nappus, ebaühtlane juurdepääs esmatasandi arstiabile ja elutähtsate meditsiinitoodete ebapiisav kättesaadavus. Eesti seisab silmitsi ka väljakutsega tulla toime eriolukorrast tingitud edasilükatud ja kättesaamatu ravi kuhjumisega. Juba enne puhangut oli rahuldamata vajadus arstiabi järele inimeste endi hinnangul Eestis nii esmatasandi arstiabi kui ka eriarstiabi pika ooteaja tõttu üks suuremaid liidus. Need tegurid ja elustiiliga seotud riskid aitavad põhjendada elanikkonna kehva terviseseisundit. Tervishoiusüsteemi juurdepääsetavuse ja vastupidavuse parandamine on eeltingimus, et tagada tõhus reageerimine pandeemiate levikule ja lahendada elanikkonna terviseseisundiga seotud probleeme.

               (18)Sotsiaalse turvavõrgu piisavuse parandamine on Eestis olnud pikaajaline väljakutse. Juba enne viimast kriisi olid sotsiaaltoetused Eestis vaesuse määra vähendamisel ELi keskmisest vähem tulemuslikud. Lisaks on lünki töötushüvitiste süsteemi katvuses ebatüüpiliste töövormide ja lühiajalise töö puhul. COVID-19 pandeemia negatiivne mõju tööhõivele ja sissetulekutele koos piisava katvuse puudumisega võib suurendada vaesust, eelkõige töötute leibkondade puhul. Tööhõive säilitamiseks kehtestas Eesti mõjutatud ettevõtetele eritoetusena ajutise lühendatud tööaja korra. See meede kehtib kaks kuud, mis ei pruugi olla piisav kriisi mõju leevendamiseks, kuna raskused võivad kesta kauem ja jõuda mõne majandussektorini hilinemisega. Pandeemia süvendas raskusi taskukohaste ja kättesaadavate sotsiaalteenuste, sealhulgas pikaajalise hoolduse teenuste pakkumisel, eelkõige eakate, puudega inimeste ja madalapalgaliste puhul. Sotsiaal- ja tervishoiuteenuste integreeritud osutamise kavast kinnipidamine aitaks neid probleeme lahendada. Oluline on tagada sotsiaalpartnerite sisuline ja õigeaegne kaasamine väljumis- ja taastamisprotsessi kavandamisse, suurendades samal ajal nende suutlikkust seda teha.

               (19)COVID-19 kriis mõjutas Eesti ettevõtteid paljudes sektorites, kuid kõige rohkem on kannatada saanud väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad. Negatiivne mõju majandustegevusele ei tulenenud mitte üksnes piirangutest, vaid ka väiksemast nõudlusest eksporditurgudel ja häiretest ülemaailmsetes väärtusahelates. Valitsuse võetud likviidsustoetuse meetmed on kavandatud mõju leevendamiseks, kuid nende kiire ja tõhus rakendamine on esmatähtis elujõuliste ettevõtete toetamiseks kõigis mõjutatud sektorites, tagades samal ajal pangandussektori vastupanuvõime. Maksude edasilükkamine ja maksepuhkus võivad samuti aidata parandada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate rahavooge. Lisaks sõltub majanduse taastumine sellest, kui hästi on investeeringud suunatud. Praegune kriis tõi esile, kuivõrd olulised on digi- ja uuenduslikud lahendused majandustegevuse jätkumise tagamise seisukohast. Kuigi e-valitsus on hästi toiminud, aitaks väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate edasine digitaliseerimine suurendada nende vastupanuvõimet ja kiirendada majanduse taastumist, tuues keskpikas perspektiivis kaasa tootlikkuse kasvu. Viimastel aastatel on kogu majandust üha enam digitaliseeritud. Siiski on info- ja kommunikatsioonitehnoloogia kasutuselevõtt töötlevas tööstuses seni olnud aeglane. Kuigi 2019. aastal Eesti üldised innovatsioonitulemused paranesid, on teaduspõhine innovatsioonisuutlikkus ja -tegevus ettevõtlussektoris endiselt tagasihoidlik. Teadustegevusel põhinev innovatsioon ja uuenduslike lahenduste kasutuselevõtt ettevõtetes võivad parandada riigi konkurentsivõimet ja hoogustada majanduskasvu. Selleks et aidata ettevõtetel kriisist taastuda, on oluline tagada hea juurdepääs rahastamisele, sealhulgas idufirmade puhul omakapitali kaudu rahastamisele.

               (20)Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Nagu eelkõige kajastatud Eesti riiklikus energia- ja kliimakavas, tugineb riigi kestlik majanduskasv edusammudele CO2 heite vähendamisel, mis toimub CO2-mahukuse vähendamise kaudu energia-, transpordi- ja hoonesektoris, põlevkivitööstuse ümberkorraldamisele ja ressursitootlikkuse parandamisele, sealhulgas ringmajanduse ärimudelite rakendamisele. Eesti ressursitootlikkus on üks madalamaid liidus, samas kui energiatarbimise tase on üle ELi keskmise. Riiklikku energia- ja kliimakava täiendava tervikliku ringmajanduse strateegia kehtestamine võiks aidata minna üle CO2 heite vähesele majandusele, vähendada põlevkivitööstuse negatiivset keskkonnamõju ja elavdada majandust. Eesti kui hõredalt asustatud äärealariigi puhul on hästi toimiv ja ühendatud transpordisüsteem majandustegevuse ja ekspordi seisukohast esmatähtis. Eesti transporditaristu puhul on probleeme ühenduvuse ja kestlikkusega. Raudteetransport ja ühendveod on endiselt vähe arenenud. Maanteetranspordist tulenev kasvuhoonegaaside heide on viimastel aastatel suurenenud ja taastuvenergia kasutamine transpordisektoris jääb allapoole riiklikke eesmärke. Rail Balticu projekt ja energiaühenduse projektid kuuluvad Eesti peamiste investeerimisprioriteetide hulka, mille eesmärk on parandada riigi energiaalast julgeolekut ja lõimumist ühtse turuga. Selliste investeerimisprojektide edendamine, milles võetakse arvesse keskkonna- ja kliimakaalutlusi, on majanduse kestliku taastamise ja piirkondlike erinevuste vähendamise seisukohast esmatähtis. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Eestil lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumil. See võimaldaks Eestil seda fondi kõige paremini kasutada.

               (21)Eesti pangandussektori seisund on üldiselt kindel, kuid rahapesuga seotud riskid püsivad. Kuigi on võetud meetmeid riskide piiramiseks mitteresidentide hoiuste vähendamise kaudu, ei hõlma riiklik riskihindamine muid tooteid, millega võivad kaasneda riskid, näiteks mitteresidentidest klientidele osutatavaid hoiuteenuseid. Riikliku riskihindamise ajakohastamine tagaks riskide asjakohase kindlakstegemise ja võimaldaks rakendada vajalikke maandamismeetmeid. Kuigi nõudeid mittejärgivate pankade ja makseasutuste suhtes on võetud järelevalvemeetmeid, on võimalik järelevalve ja jõustamise tulemuslikkust veelgi suurendada. Eelkõige ei ole veel vastu võetud õigusakte, millega tugevdatakse ennetavat raamistikku, tõhustatakse konfiskeerimist ning suurendatakse halduskaristusi. Rahapesujuhtumite uurimine edeneb aeglaselt. Finantsjärelevalveasutuse suutlikkust ei ole veel piisavalt suurendatud ja riskipõhist lähenemisviisi järelevalvele ei ole veel täielikult rakendatud, eelkõige seoses temaatiliste kohapealsete kontrollidega. Rahapesu andmebüroo ja õiguskaitseasutuste vaheline teabevahetus ei ole piisavalt ennetavat laadi.

               (22)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (23)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Eesti kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (24)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Pidades silmas, et Eesti on liikmesriik, mille rahaühik on euro, ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Eesti tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (25)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Eesti majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Eestile esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Eesti eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (26)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Eestil võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid.

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Parandada tervishoiusüsteemi juurdepääsetavust ja vastupidavust, sealhulgas võttes meetmeid tervishoiutöötajate nappuse leevendamiseks, tugevdades esmatasandi arstiabi ja tagades elutähtsate meditsiinitoodetega varustatuse.

               2.Suurendada sotsiaalse turvavõrgu piisavust, sealhulgas töötushüvitiste katvuse laiendamise kaudu.

               3.Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeeringute tegemisel üleminekule rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale, eelkõige ettevõtete digitaliseerimisele, teadustegevusele ja innovatsioonile, energia puhtale ja tõhusale tootmisele ja kasutamisele, ressursitõhususele ja säästvale transpordile, aidates järk-järgult vähendada majanduse CO2 heidet. Toetada väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate innovatsioonisuutlikkust ning tagada piisav juurdepääs rahastamisele.

               4.Suurendada jõupingutusi rahapesuvastase raamistiku tulemusliku järelevalve ja jõustamise tagamiseks.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 505 final.

                     (3)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (7)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 501 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Belgia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Belgia 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Belgia 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. Samuti võttis komisjon 17. detsembril 2019 määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu häiremehhanismi aruande, milles Belgiat ei nimetatud ühe liikmesriigina, kelle olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)2020. aasta aruanne Belgia kohta
                  2
                avaldati 26. veebruaril 2020. Selles hinnati Belgia edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019
                  3
                vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel, varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmete võtmisel ja strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  4
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  5
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise põhielemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  6
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Rahavoogudega seotud surve leevendamiseks võivad liikmesriigid kasutada 2020.–2021. eelarveaastal 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Belgiat julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

               (9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb oluline risk, et Belgias suurenevad piirkondadevahelised ja piirkondlikud erinevused. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

               (10)30. aprillil 2020 esitas Belgia oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid ühel ja samal ajal.

               (11)Belgia suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit.

               (12)13. juulil 2018 soovitas nõukogu Belgial tagada, et valitsemissektori esmaste netokulude nominaalne kasvumäär
                  7
                ei ületaks 2019. aastal 1,8 %, mis vastab aastasele struktuursele kohandusele 0,6 % SKPst. Kuna leiti, et Belgia vastab tingimustele, mille kohaselt võib struktuurireformide klausli alusel lubada taotletud ajutist kõrvalekaldumist 0,5 % SKPst, vähendati nõutavat struktuurset kohandust 2019. aastal 0,1 %ni SKPst, mis vastab esmaste netokulude nominaalsele kasvumäärale, mis ei ületa 2019. aastal 2,8 %. Komisjoni üldhinnangu kohaselt on oht, et 2019. aastal ning 2018. ja 2019. aasta kokkuvõttes kaldutakse keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast märkimisväärselt kõrvale. See on oluline tegur komisjoni aruandes, mis on koostatud kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 3 ja milles hinnatakse Belgia vastavust võlakriteeriumile 2019. aastal.

               (13)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarvepuudujääk suureneb 1,9 %-lt SKPst 2019. aastal 7,5 %-le SKPst 2020. aastal. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 98,6 %ni, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 115 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

               (14)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Belgia võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht 2,3 % SKPst. Meetmed hõlmavad ajutist föderaalset töötushüvitiste süsteemi, asendussissetulekut füüsilisest isikust ettevõtjatele, föderaalseid vahendeid kriisiga seotud kulutuste katmiseks, mitmesuguseid piirkondlikke toetusi ettevõtjatele ja valdkondlikke toetusi. Eelarvepuudujääki suurendavate meetmete kvantifitseerimisel saadud tulemused langevad üldjoontes kokku komisjoni hinnangutega, kui automaatsete stabilisaatoritega seotud kulude erinevat käsitlemist on arvesse võetud. Lisaks on Belgia teatavaks teinud meetmed, millel ei ole otsest mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust. Need meetmed hõlmavad nii föderaalseid kui ka piirkondlikke laenutagatisi äriühingutele ja füüsilisest isikust ettevõtjatele, mis on 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt hinnanguliselt 11,8 % SKPst. Samuti on rakendatud maksude tasumise edasilükkamist, eelkõige üksikisiku ja äriühingu tulumaksu ja sotsiaalmaksete puhul, kuid 2020. aasta stabiilsusprogrammis ei ole neid kvantifitseeritud. Üldiselt on Belgia võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (15)Kui poliitikat ei muudeta, on Belgia valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –8,9 % SKPst ja 2021. aastal –4,2 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse jõuab prognooside kohaselt 2020. aastal 113,8 %-ni.

               (16)20. mail 2020 esitas komisjon Belgia kohta aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande, kuna riigis ei järgitud 2019. aastal võlareeglit ja kavakohaselt ületatakse 2020. aastal eelarvepuudujäägi kontrollväärtus, milleks on 3 % SKPst. Kokkuvõttes osutab analüüs sellele, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud eelarvepuudujäägi ja võlakriteeriumid ei ole täidetud.

               (17)Vastuseks COVID-19 pandeemia puhkemisele võtsid Belgia ametiasutused vastu ulatusliku meetmete paketi, et leevendada järsu majanduslanguse sotsiaalset ja majanduslikku mõju. Elujõulistele ettevõtetele antava uue lühiajalise laenu jaoks on loodud 50 miljardi euro suurune tagatiskava. Piirkonnad ja kogukonnad on kehtestanud ka tagatised üleminekulaenudele ja tavalistele ärilaenudele, likviidsustoetuse ettevõtetele otselaenude kaudu ja meetmed kriisist kõige enam mõjutatud ettevõtete rahaliseks toetamiseks. Olemasolevate hüpoteekide ja ärilaenude tagasimaksmist võib pikendada. Raskesse olukorda sattunud ettevõtete pankrotimenetlustele on võimalik kehtestada ajutine moratoorium. Talitluspidevuse tagamiseks on kasutusele võetud mitmesuguseid stiimuleid, et julgustada suuremat hulka töötajaid tööl püsima või tööle naasma. Sotsiaalkindlustusmaksete ja maksude, näiteks käibemaksu, ettevõtte ja üksikisiku tulumaksu tasumise võib edasi lükata või mõnel juhul võib nende tasumisest ka vabastada. Föderaalvalitsus on teinud kriisist mõjutatud ettevõtetele kättesaadavaks ajutise vääramatust jõust tingitud töötuskindlustusskeemi, pakkudes suuremaid hüvitisi. Füüsilisest isikust ettevõtjate jaoks, kelle tegevus on katkestatud vähemalt seitsmeks järjestikuseks päevaks, on ette nähtud igakuine asendussissetulek. Töötushüvitiste järk-järguline vähendamine on ajutiselt külmutatud. Föderaalvalitsus valmistab ette ka täiendavaid meetmeid ettevõtete maksejõuetuse vastu võitlemiseks, näiteks ettevõtte ja üksikisiku tulumaksu vabastus 2020. eelarveaastaks.

               (18)Belgia tervishoiusüsteem toimib haiglaravi pakkumisel hästi. Sellest hoolimata on COVID-19 puhang toonud esile mitu puudust tervishoiusüsteemi säilenõtkuses tõsise rahvatervisekriisi korral. On selgunud, et Belgias on struktuuriline puudus tervishoiutöötajatest, selle probleemiga tuleb tegeleda. Lähitulevikus jääb keskseks elutähtsate meditsiinitoodete piisava varu tagamine, sealhulgas kaitsevarustuse tagamine eelkõige tervishoiutöötajatele ja teistele viirusega kokkupuutuvatel kutsealadel töötavatele töötajatele. Riiklik tervishoiustrateegia, mis on täielikult kooskõlas ennetust ja pikaajalist hooldust käsitlevate soovitustega, on lühikeses ja keskpikas perspektiivis jätkuvalt väga oluline, et tagada rahvatervise kriisi, näiteks COVID-19 kriisi tõhus ohjamine. Selles kontekstis on oluliseks alustalaks riiklikke tervishoiuteenuseid käsitleva ministritevahelise konverentsi kokkuleppe sujuv rakendamine, et teha haiglatöötajad ja -taristu (föderaalne pädevus) kättesaadavaks pikaajalise hoolduse asutustele (kogukonna pädevus).

               (19)Pärast rekordiliselt kõrge tööhõivetaseme saavutamist 2019. aastal ja 2020. aasta alguses on tööhõive kasv Belgias COVID-19 kriisi tõttu järsult peatanud. Belgia olemasolevad riiklikud sissetulekutoetuse kavad, nagu töötajate ajutise töötuse süsteem ja füüsilisest isikust ettevõtjate üleminekuõigus, pakuvad osalist hüvitist lühendatud tööajast tingitud sissetulekute kaotuste eest. Nendel lühendatud tööaja kavadel on oluline roll, vähendamaks väiksema tootmismahu mõju tööhõive tasemele. Prognooside kohaselt suureneb töötuse määr 2020. aastal 7 %ni ja väheneb 2021. aastal 6,6 %ni. Selleks et vältida töötuse kasvu muutumist struktuurseks, on vaja teha täiendavaid jõupingutusi, et tugevdada olemasoleva aktiivse tööturupoliitika tõhusust, mis on endiselt madal, kuna aktiivsetes tööturumeetmetes osalevate töötute osakaal on küll suur, kuid töötusest tööhõivesse ülemineku tase on madal. Erilist tähelepanu tuleks pöörata sellele, et tagada terviklik lähenemisviis neile, kes on tööturust kõige kaugemal ja keda kriisi negatiivsed sotsiaal-majanduslikud tagajärjed tõenäoliselt kõige rohkem mõjutavad. Haavatavate rühmade hulka kuuluvad eelkõige madala kvalifikatsiooniga, rändetaustaga ja puuetega inimesed. Lisaks on maksukiil endiselt suur kõigil palgatasemetel, välja arvatud väga madalapalgalised (50 % keskmisest palgast). See on suhteliselt kõrgete tööjõukulude oluline põhjus, mis võib negatiivselt mõjutada tööjõunõudlust, eelkõige madala tootlikkusega töökohtade puhul.

               (20)Tuleks edendada tööjõu liikuvust nende valdkondade suunas, kus esineb suuri puudujääke, sealhulgas tervishoid, info- ja kommunikatsioonitehnoloogia (IKT) ning tehnilised ja kutsealased ametid. Sellega kaasnevad olulised vajadused seoses ümber- ja täiendõppega ning see nõuab täiskasvanute hariduses ja koolituses osalemise taseme tõstmist, sealhulgas lühendatud tööaja kasutamist. Tuntakse muret, et olemasolevad koolitusstiimulid ei jõua nendeni, kellel oleks neist kõige rohkem kasu, nagu madala kvalifikatsiooniga töötajad, eakad töötajad ja rändetaustaga inimesed. Suur takistus on kehv keeleoskus, eriti kakskeelses Brüsselis. Kogukonnad võtavad meetmeid, et suurendada loodusteaduste, tehnoloogia, inseneriteaduste ja matemaatika valdkonna uuringute kasutamist, kuid tulevase tööturu nõudluse rahuldamiseks on vaja ulatuslikumaid strateegiaid. Digioskuste üldine tase on hea, kuid püsib muutumatuna. Noorte ja eelkõige madala haridustasemega noorte seas on digioskuste tase madalam kui ELi keskmine ning see on viimastel aastatel halvenenud. Piisava varustuse ja internetiühenduse kättesaadavus kõigile õpilastele koos vajalike õpetajakoolituse ja mentorlusprogrammidega on oluline, et tagada juurdepääs kaugõppele. Seda on vaja ka selle tagamiseks, et praegune ebavõrdsus haridussüsteemis kriisi tõttu ei süveneks.

               (21)Belgia on võtnud vastu mitu ettevõtete likviidsuse toetamise kava, sealhulgas riigigarantii kava laenudele ja mitu piirkondlikku kava, millest on teatatud praeguses COVID-19 puhangus majandust toetavate riigiabi meetmete ajutise raamistiku alusel. Selliste kavade tõhus ja tulemuslik rakendamine, sealhulgas vahendajate poolt, on oluline tagamaks, et äriühingud, eelkõige väikesed ja keskmise suurusega ettevõtjad ning füüsilisest isikust ettevõtjad saaksid neist kasu, et neid kaitsta ja võimaldada majanduse kiiremat taastamist. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb võtta arvesse pangandussektori, sealhulgas vahendajate vastupanuvõimet.

               (22)Hoolimata valitsuse jõupingutustest on ettevõtete halduskoormus ligikaudu 7 miljardit eurot aastas (1,6 % SKPst), millest enamik tuleneb maksu- ja tööõiguse järgimisest. Maksusüsteem on erinevate maksukulutuste tõttu keeruline. Ettevõtte palgafondi haldamine on keeruline, eriti ettevõtete jaoks, kes peavad arvestama erinevaid piirkondlikke süsteeme. Avaliku sektori asutuste makseviivitused ettevõtjatele suurenevad, mis põhjustab ettevõtjate maksejõuetust ja ärikliima halvenemist. Ehituslubade ning elektri- ja veeühenduste puhul esineb pikki viivitusi. Vara üleandmise protsess on ELis üks aeglasemaid ja kallimaid. Käsitöönduse elukutsetele juurdepääsu ja ehitusteenuste osutamist reguleerivad nõuded on piirkonniti väga erinevad. Kaupluste lahtiolekuaegu, soodusmüüke, allahindlusi ja käsimüügiravimite turustuskanaleid käsitlevad eeskirjad rõhuvad jaemüüjate tegevuskeskkonda. 5G kasutuselevõttu takistavad muu hulgas ranged kiirguspiirangud (eelkõige Brüsselis), mis erinevad piirkonniti, kõrged antennimaksud Brüsselis ja antennide kasutuslubade pikk väljaandmisaeg. Maksejõuetuse valdkonnas ei ole väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate jaoks spetsiaalset lihtsustatud kohtuvälist kokkuleppemenetlust ning maksejõuetusmenetluse võivad algatada ainult võlgnikud. Hoolimata järkjärgulisest paranemisest on kohtusüsteemi probleemiks endiselt ebapiisav digiteerimine ja ressursside nappus. Pikad menetlused halduskohtus põhjustavad märkimisväärseid viivitusi riigihangete ja ehituslubadega seotud asjades. Turujärelevalve, konkurentsi ja raudteetranspordi valdkonna peamistel täitevasutustel on oma ülesannete täitmiseks liiga vähe töötajaid.

               (23)Majanduse taastamise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Nagu on märgitud Belgia riiklikus energia- ja kliimakavas aastateks 2021-2030, on Belgial märkimisväärne vajadus investeerida säästvasse transporti, eelkõige ummikute probleemi lahendamiseks ja elektromobiilsusega kohanemiseks. Enne kriisi olid Belgia piirkonnad teatanud suurtest mitmeaastastest transporditaristukavadest. Suuri investeeringuid tehakse Brüsselit ümbritsevasse linnalähiraudteesse, signaalimisse, sadamatesse ja piiriülestesse raudteeühendustesse. Riiklikus energia- ja kliimakavas määrati kindlaks ka olulised investeerimisvajadused taastuvenergia ja paindliku energiatootmise, energiaühenduste, arukate võrkude, salvestamise ja energiatõhususe valdkonnas, et saavutada Euroopa energiaeesmärgid, täita Belgia võetud kohustus loobuda 2025. aastaks täielikult tuumaenergia kasutamisest ning renoveerida 80 % hoonetest, mis ehitati enne energianormide kehtestamist. Erinevalt suhteliselt suurest erasektori teadus- ja arendustegevuse intensiivsusest (R&D) on avaliku sektori teadus- ja arendustegevuse intensiivsus veidi väiksem kui enamikus sarnase majandusarengu tasemega liikmesriikides. Belgial on oht jääda 5G kasutuselevõtul maha, sest ta ei kavatse eraldada uusi 5G sagedusalasid liidu õigusaktides sätestatud tähtaegadeks. 2020. aasta märtsis algatasid Belgia ametiasutused ajutise lahendusena avaliku konsultatsiooni ajutise riikliku loa saamiseks sagedusalas 3,6-3,8 GHz kättesaadava spektri 200 MHz kasutamiseks. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Belgial lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisas käsitletud territooriumidel. See võimaldaks Belgial seda fondi kõige paremini kasutada.

               (24)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (25)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Belgia kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (26)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Pidades silmas, et Belgia on liikmesriik, mille rahaühik on euro, ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Belgia tagama, et tema poliitika jääb kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja on kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (27)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Belgia majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Belgiale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Belgia eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka vastavust liidu õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada seeläbi liidu üldist majandusjuhtimist.

               (28)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1,

               SOOVITAB Belgial võtta 2020. ja 2021. aastal järgmisi meetmeid:

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Tugevdada tervishoiusüsteemi üldist vastupanuvõimet ja tagada kriitiliste ravimitega varustamine.

               2.Leevendada kriisi mõju tööhõivele ja sotsiaalvaldkonnale, eelkõige edendades tõhusaid aktiivseid tööturumeetmeid ja oskuste arendamist.

               3.Rakendada tõhusalt likviidsuse tagamise meetmeid, et aidata väikeseid ja keskmise suurusega ettevõtjaid ja füüsilisest isikust ettevõtjaid ning parandada ettevõtluskeskkonda. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastamist. Keskendada investeeringud keskkonnasäästlikule majandusele ja digitaaltehnoloogiale üleminekule, eelkõige säästva transpordi taristule, puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutusele, digitaristule, nagu 5G ja gigabitivõrgud, ning teadusuuringutele ja innovatsioonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        SWD(2020) 500 final.

                     (3)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (4)

                        COM(2020) 112 final.

                     (5)

                        COM(2020) 123 final.

                     (6)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460 millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus), (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (7)

                        Valitsemissektori esmased netokulud saadakse, kui valitsemissektori kogukuludest arvatakse maha intressikulud, liidu programmidele tehtavad kulutused, mis kaetakse täielikult liidu fondide tuludest, ja kaalutlusõigusevälised muudatused töötuskindlustushüvitise kuludes. Valitsemissektori rahastatud kapitali kogumahutus põhivarasse on jaotatud nelja aasta peale. Kaalutlusõigusel põhinevad tulumeetmed või õigusaktidekohane tulude suurendamine arvatakse sisse. Ühekordsed tulu- ja kulumeetmed arvatakse välja.

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,20.5.2020
            COM(2020) 507 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU SOOVITUS,
            milles käsitletakse Iirimaa 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               Soovitus:

               NÕUKOGU SOOVITUS,

               milles käsitletakse Iirimaa 2020. aasta riiklikku reformikava ja esitatakse nõukogu arvamus Iirimaa 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohta

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148 lõiget 4,

               võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,
                  1
                eriti selle artikli 5 lõiget 2,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. novembri 2011. aasta määrust (EL) nr 1176/2011 makromajandusliku tasakaalustamatuse ennetamise ja korrigeerimise kohta,
                  2
                eriti selle artikli 6 lõiget 1,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust,

               võttes arvesse Euroopa Parlamendi resolutsioone,

               võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,

               võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,

               võttes arvesse majandus- ja rahanduskomitee arvamust,

               võttes arvesse sotsiaalkaitsekomitee arvamust,

               võttes arvesse majanduspoliitika komitee arvamust

               ning arvestades järgmist:

               (1)17. detsembril 2019 võttis komisjon vastu iga-aastase kestliku majanduskasvu strateegia, mis tähistas majanduspoliitika koordineerimise Euroopa poolaasta (2020) algust. Selles võeti nõuetekohaselt arvesse Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni poolt 17. novembril 2017 välja kuulutatud Euroopa sotsiaalõiguste sammast. 17. detsembril 2019 võttis komisjon määruse (EL) nr 1176/2011 alusel vastu ka häiremehhanismi aruande, milles nimetati Iirimaad ühe liikmesriigina, mille olukorda tuleb põhjalikult analüüsida. Samal kuupäeval võttis komisjon vastu ka soovituse euroala majanduspoliitikat käsitleva nõukogu soovituse kohta.

               (2)2020. aasta aruanne Iirimaa kohta
                  3
                avaldati 26. veebruaril 2020. Selles hinnati Iirimaa edusamme nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud riigipõhiste soovituste täitmisel,
                  4
                varasematel aastatel vastu võetud soovituste järelmeetmeid ja Iirimaa edusamme strateegia „Euroopa 2020“ riiklike eesmärkide suunas liikumisel. See sisaldas ka vastavalt määruse (EL) nr 1176/2011 artiklile 5 tehtud põhjalikku analüüsi, mille tulemused avaldati samuti 26. veebruaril 2020. Komisjon järeldas oma analüüsi põhjal, et Iirimaal esineb makromajanduslik tasakaalustamatus. Tasakaalustamatus on eelkõige seotud märkimisväärses mahus valitsemissektori võla, erasektori võla ja netoväliskohustustega.

               (3)11. märtsil 2020 kuulutas Maailma Terviseorganisatsioon ametlikult COVID-19 puhangu ülemaailmseks pandeemiaks. See on tõsine rahvatervisealane hädaolukord, mis mõjutab kodanikke, ühiskonda ja majandust. See seab riiklikud tervishoiusüsteemid suure surve alla, tekitab häireid üleilmsetes tarneahelates, põhjustab volatiilsust finantsturgudel ja tarbijanõudluse šokke ning mõjutab negatiivselt paljusid sektoreid. See ohustab inimeste töökohti ja sissetulekut ning ettevõtete äritegevust. See on toonud kaasa suure majandusšoki, millel on juba praegu Euroopa Liidus tõsised tagajärjed. 13. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise,
                  5
                milles kutsutakse üles võtma kriisile reageerimiseks koordineeritud majanduslikke meetmeid, kaasates kõik osalised nii riiklikul kui ka liidu tasandil.

               (4)Mitu liikmesriiki on kuulutanud välja eriolukorra või võtnud erakorralisi meetmeid. Kõik erakorralised meetmed peavad olema rangelt proportsionaalsed, vajalikud, ajaliselt piiratud ning kooskõlas Euroopa ja rahvusvaheliste standarditega. Nende üle tuleks teha demokraatlikku järelevalvet ja sõltumatut kohtulikku kontrolli.

               (5)20. märtsil 2020 võttis komisjon vastu teatise stabiilsuse ja kasvu pakti üldise vabastusklausli aktiveerimise kohta
                  6
               . Määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1, artikli 6 lõikes 3, artikli 9 lõikes 1 ja artikli 10 lõikes 3 ning määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 ja artikli 5 lõikes 2 sätestatud klausel hõlbustab eelarvepoliitika koordineerimist tõsise majandussurutise ajal. Komisjon jagas oma teatises nõukoguga seisukohta, et arvestades COVID-19 puhangust tingitud eeldatavat tõsist majandussurutist, võimaldab praegune olukord klausli aktiveerida. 23. märtsil 2020 nõustusid liikmesriikide rahandusministrid komisjoni hinnanguga. Üldise vabastusklausli aktiveerimine võimaldab ajutiselt kõrvale kalduda keskpika perioodi eelarve-eesmärgi saavutamiseks nõutavast kohandamiskavast, tingimusel et see ei ohusta riigi rahanduse jätkusuutlikkust keskpikas perspektiivis. Lisaks võib nõukogu parandusliku osa puhul teha komisjoni soovituse alusel otsuse võtta vastu muudetud eelarvekurss. Üldine vabastusklausel ei peata stabiilsuse ja kasvu pakti kohaseid menetlusi. See võimaldab liikmesriikidel kalduda kõrvale tavapäraselt kohaldatavatest eelarvenõuetest ning komisjonil ja nõukogul võtta pakti raames vajalikke poliitika koordineerimise meetmeid.

               (6)Jätkuvaid meetmeid on vaja pandeemia leviku piiramiseks ja kontrollimiseks, riiklike tervishoiusüsteemide vastupanuvõime tugevdamiseks, sotsiaal-majanduslike tagajärgede leevendamiseks ettevõtetele ja majapidamistele suunatud toetusmeetmete abil ning piisavate tervishoiu- ja ohutustingimuste tagamiseks töökohal, et taastada majandustegevus. Liit peaks täiel määral kasutama tema käsutuses olevaid mitmesuguseid vahendeid, et toetada liikmesriikide jõupingutusi nendes valdkondades. Samal ajal peaksid liikmesriigid ja liit tegema koostööd, et valmistada ette meetmed, mille toel taastada ühiskonna ja majanduse tavapärane toimimine ning kestlik majanduskasv, lõimides neisse muu hulgas ülemineku rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale ning tehes kriisist põhjalikud järeldused.

               (7)COVID-19 kriis on toonud esile paindlikkuse, mida ühtne turg pakub erakorraliste olukordadega kohanemiseks. Kuid selleks, et tagada kiire ja sujuv liikumine taastumisetappi ning kaupade, teenuste ja töötajate vaba liikumine, tuleb ühtse turu tavapärast toimimist takistavad erakorralised meetmed kaotada, niipea kui need ei ole enam hädavajalikud. Praegune kriis on näidanud, et tervishoiusektoris on vaja kriisiks valmisoleku kavasid, mis hõlmavad eelkõige täiustatud hankestrateegiaid, mitmekesistatud tarneahelaid ja elutähtsa varustuse strateegilisi varusid. Need on laiemate kriisiks valmisoleku kavade väljatöötamise peamised elemendid.

               (8)Liidu seadusandja on juba muutnud asjaomaseid õigusraamistikke,
                  7
                et võimaldada liikmesriikidel mobiliseerida kõik Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamata vahendid, et nad saaksid leevendada COVID-19 pandeemia erakordset mõju. Need muudatused annavad suurema paindlikkuse ning lihtsustavad ja ühtlustavad menetlusi. Selleks et leevendada survet rahavoogudele, võivad liikmesriigid eelarveaastal 2020–2021 kasutada ka 100 % suurust liidu eelarvest kaasrahastamise määra. Iirimaad julgustatakse neid võimalusi täielikult ära kasutama, et aidata probleemidest kõige rohkem mõjutatud üksikisikuid ja sektoreid.

               (9)Pandeemia sotsiaal-majanduslikud tagajärjed on erineva spetsialiseerumise tõttu piirkondade lõikes tõenäoliselt erinevad. Sellega kaasneb suur oht, et piirkondlikud erinevused Iirimaal suurenevad. Arvestades ohuga, et liikmesriikidevaheline lähenemisprotsess võib ajutiselt seiskuda, nõuab praegune olukord sihipäraseid poliitikameetmeid.

               (10)Iirimaa esitas 21. aprillil 2020 oma 2020. aasta riikliku reformikava ja 30. aprillil 2020 oma 2020. aasta stabiilsusprogrammi. Selleks et võtta arvesse kõnealuste dokumentide omavahelisi seoseid, hinnati neid koos.

               (11)Iirimaa suhtes kohaldatakse praegu stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning võlareeglit.

               (12)Valitsuse 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt nominaalne eelarvepositsioon halveneb: eelarveülejääk 0,4 % SKPst 2019. aastal asendub puudujäägiga 7,4 % SKPst 2020. aastal. 2021. aastal väheneb eelarvepuudujääk prognooside kohaselt 4,1 %ni SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse, mis 2019. aastal vähenes 58,8 %ni, peaks 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt suurenema 2020. aastal 69,1 %ni. Makromajanduslikke ja eelarveväljavaateid mõjutab COVID-19 pandeemiast tingitud suur ebakindlus.

               (13)Vastuseks COVID-19 pandeemiale ja osana koordineeritud liidu lähenemisviisist on Iirimaa võtnud eelarvemeetmeid, et suurendada oma tervishoiusüsteemi suutlikkust, ohjeldada pandeemiat ning anda abi kriisist eriti palju mõjutatud inimestele ja sektoritele. 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt oli nende eelarvemeetmete maht ligikaudu 2,0 % SKPst. Meetmed hõlmavad tööhõive- ja töötustoetusi kaheteistkümne nädala jooksul (ligikaudu 1,4 % SKPst) ning lisakulutusi tervishoiusüsteemi suutlikkuse ja juurdepääsetavuse suurendamiseks (ligikaudu 0,6 % SKPst). Lisaks on Iirimaa teatanud meetmetest, millel ei ole vahetut mõju eelarvele, kuid mis aitavad toetada ettevõtete likviidsust, mis on 2020. aasta stabiilsusprogrammi kohaselt ligikaudu 0,3 % SKPst. Need meetmed hõlmavad krediidigarantiisid ja erinevaid laenuskeeme, intresside ja trahvide peatamist tööandjate teatavate hilinenud maksete puhul, võlgade sissenõudmise peatamist ja kuni kolme kuu pikkuseid maksepuhkuseid ärilaenude korral. 2. mail 2020 teatas valitsus uuest ettevõtjatele suunatud võla- ja omakapitalitoetuste paketist, mille maht on ligikaudu 2 % SKPst ja mida ei ole 2020. aasta stabiilsusprogrammis ega komisjoni prognoosis arvesse võetud. Üldiselt on Iirimaa võetud meetmed kooskõlas suunistega, mis on esitatud komisjoni teatises „Euroopa koordineeritud majanduslikud meetmed COVID-19 puhangule reageerimiseks“. Nende meetmete täielik rakendamine, millele järgneb eelarvepoliitika ümbersuunamine keskpika perioodi usaldusväärse eelarvepositsiooni saavutamisele, kui majandustingimused seda võimaldavad, aitab kaasa riigi rahanduse jätkusuutlikkuse säilitamisele keskpikas perspektiivis.

               (14)Eeldusel, et poliitikat ei muudeta, on Iirimaa valitsemissektori eelarvepositsioon komisjoni 2020. aasta kevadprognoosi kohaselt 2020. aastal –5,6 % SKPst ja 2021. aastal –2,9 % SKPst. Valitsemissektori võla suhe SKPsse peaks prognooside kohaselt jõudma 2020. aastal 66,4 %ni SKPst ja 2021. aastal 66,7 %ni.

               (15)Kuna Iirimaa kavatses 2020. aastal ületada eelarvepuudujäägi kontrollväärtust (3 % SKPst), esitas komisjon 20. mail 2020 aluslepingu artikli 126 lõike 3 kohaselt koostatud aruande. Kokkuvõttes nähtub analüüsist, et aluslepingus ja määruses (EÜ) nr 1467/1997 määratletud puudujäägikriteerium ei ole täidetud.

               (16)COVID-19 pandeemia mõjutas Iirimaad 2020. aasta esimesel poolel tugevalt, pannes tervishoiusüsteemi äärmiselt suure surve alla. Iirimaa võttis tervishoiusüsteemi tugevdamiseks kiireloomulisi meetmeid ja pandeemia vastu võitlemiseks piiramismeetmeid, mis on teatavates sektorites majandustegevust oluliselt kärpinud. Lisaks võttis valitsus mitmesuguseid majanduslikke meetmeid, et leevendada COVID-19 kriisi tagajärgi nii palju kui võimalik. Need hõlmasid palgatoetuskavasid töökohtade kaitseks, sotsiaaltoetusi, rendi tõstmise ja väljatõstmise ajutist keeldu ning likviidsus- ja krediiditoetusmeetmeid ettevõtetele. Kuigi nende meetmete eesmärk on leevendada pandeemiast tulenevat majandusšokki, on tootmismahu märkimisväärse vähenemise, pankrottide ja maksejõuetuse ning töötuse ja vaesuse ohus olevate inimeste arvu suurenemise oht endiselt suur.

               (17)Enne COVID-19 pandeemiat töötasid haiglad juba peaaegu täisvõimsusel, kusjuures aktiivravi voodikohtade täituvus oli OECD riikides üks kõrgemaid. Selle peamiseks põhjuseks oli üldise juurdepääsu puudumine esmatasandi arstiabile ja märkimisväärne sõltuvus haiglaravist. Töölevõtmise ja töölhoidmisega seotud probleemid on põhjustanud õendustöötajate nappust teatavates piirkondades ja haiglates. Pikaajalist koduhooldust pakuti ebapiisavalt ja on esinenud vajakajäämisi sellega seotud seadusjärgsete õiguste puhul, kusjuures poliitikaga stimuleeritakse hooldusasutuste kasutamist. COVID-19 on avaldanud tervishoiusüsteemile enneolematut survet. Õigeaegselt on võetud erakorralisi meetmeid haiglate suutlikkuse suurendamiseks ja ajutiste universaalsete tervishoiuteenuste osutamiseks. Keskpikas perspektiivis peab Iirimaa siiski tegelema oma tervishoiusüsteemi struktuurselt piiratud tõhususe, paindlikkuse, vastupidavuse ja juurdepääsetavusega. Ambitsioonika Sláintecare’i reformiga kavatsetakse luua kõigile kättesaadav ja jätkusuutlik tervishoiusüsteem. Selle rakendamise kavad on siiski veel ebamäärased. Selgete vahe-eesmärkide ja tähtaegade ning tugeva järelevalveraamistiku kindlaksmääramine võib aidata kaasa üldise kättesaadavuse õigeaegsele rakendamisele. Pikaajalise hoolduse reformide rakendamine, sealhulgas uued tööviisid kogukonnas koduhoolduse toetamise ja hooldusressursside ümberkorraldamise kaudu võivad nõuda ülevaate koostamist olemasolevatest rajatistest, nõudluse tulevase kasvu prognoose ja vastavat vajakajäämiste analüüsi, mille järel koostatakse tegevuskava.

               (18)Komisjoni värskeima prognoosi kohaselt suureneb töötus 2020. aastal 7,4 %ni ja väheneb 2021. aastal veidi, jõudes 7 %ni. Valitsus on pandeemiale reageerimiseks kasutanud suures ulatuses sissetulekuid ja tööhõivet toetavat poliitikat, eelkõige lühendatud tööaja kavasid, mida tuleks jätkuvalt kiiresti rakendada ja tõhustada. Madala tööhõivega leibkondades elavate inimeste suhteliselt suur arv nõuab täiendavaid jõupingutusi, et edendada individuaalseid aktiveerimisstrateegiaid. Iirimaa ees seisvad probleemid seoses vaesuse, töökohtade kvaliteedi ja tööhõivetoetusega, sealhulgas puuetega inimestele, püsivad ning pandeemia teravdab neid tõenäoliselt veelgi. Koostöös sotsiaalpartneritega kutsutakse praeguses olukorras üles jätkama jõupingutusi oskuste täiendamiseks ja ümberõppeks, et vastata tööturu muutuvatele vajadustele ning valmistada tööjõudu ette kliima, energia ja ringmajandusega seotud üleminekuks. Eluasemesektoris on tuvastatud oskuste nappus, kuid ülemineku edenedes on oodata ka teiste tegurite puudust. COVID-19 pandeemiat arvestades on oluline tagada, et hariduse ja töö digiteerimine ei suurendaks hariduslikku ja sotsiaalset ebavõrdsust.

               (19)Valitsus on rakendanud eluasemete pakkumise toetamiseks mitmesuguseid meetmeid, mis on aidanud 2019. aasta septembrile eelnenud kahe aasta jooksul suurendada eluasemete iga-aastast valmimist peaaegu 40 %. Koos tõhusate makromajanduse usaldusväärsuse meetmega näib see olevat aidanud piirata eluasemehindade inflatsiooni. Eluasemete valmimine ei vasta siiski ikka veel nõudlusele. Eluasemete taskukohasus on paljude kodumajapidamiste jaoks probleem ja üürisektori inflatsioon on püsivalt kiire. Parem taristu koos ruumilise planeerimisega võib olla eluasemete pakkumise parandamisel otsustava tähtsusega. Lisaks võib vabade kruntide maksu halduslike puuduste kõrvaldamine aidata keskpikas perspektiivis suurendada eluasemete taskukohasust. Sotsiaaleluasemete nappus on endiselt oluline väljakutse, et edendada kaasatust, seda ka kõige haavatavamate jaoks. Hiljutised poliitikameetmed on kiirendanud sotsiaaleluasemete pakkumist, kuid 2019. aasta detsembris oli Iirimaal sotsiaaleluasemete ootenimekirjades ikka veel ligikaudu 68 700 leibkonda. Praegu ootejärjekorras olevate leibkondade ja võimalike uute taotlejate vajaduste rahuldamiseks on vaja lisajõupingutusi. Iirimaal registreeritud umbes 10 000 kodutust on 3 500 lapsed. See tekitab muret süveneva ebavõrdsuse, juurdunud vaesuse ja sotsiaalse tõrjutuse ohtude pärast. Üksikvanemad kuuluvad nende rühmade hulka, keda kodutus kõige rohkem mõjutab. Püsivad märkimisväärsed piirkondlikud ja linnadevahelised erinevused: 69 % kõigist kodututest täiskasvanutest oli koondunud Suur-Dublini piirkonda.

               (20)Iirimaa pangandussüsteem on Iirimaa ettevõtjate jaoks oluline likviidsuse allikas. Õigeaegne juurdepääs laenudele võib osutuda keeruliseks nii väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate (VKEd) kui ka tagatiseta ja laenuandjaga olemasolevat suhet mitteomavate ettevõtjate jaoks. Lisaks on VKEde juurdepääsu pangalaenudele kuni viimase ajani takistanud kõrged intressimäärad. Iirimaa ametiasutused ja pangad on võtnud mitmeid meetmeid, et leevendada ettevõtete ja kodumajapidamiste finantsraskusi. On oluline, et need meetmed pakuksid vajalikku likviidsust ja edendaksid jätkusuutlikke restruktureerimislahendusi laenuvõtjatele, kelle finantsraskused on rangelt seotud puhanguga ja kelle elujõulisus peaks seega pärast üleminekuperioodi taastuma. Ainult selline tasakaalustatud lähenemisviis saab aidata ettevõtetel ja kodumajapidamistel toime tulla ajutiste probleemidega, kahjustamata (juba nõrka) kasumlikkust ja Iirimaa viimastel aastatel tehtud uusi edusamme pangandussektori finantsstabiilsuse parandamisel. Nende meetmete kavandamisel ja rakendamisel tuleb arvesse võtta pangandussektori vastupanuvõimet.

               (21)Majanduse taastumise toetamiseks on oluline kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, muu hulgas asjakohaste reformide kaudu. Majanduse taaskäivitamiseks on vaja, et Iirimaa teeks oma ambitsioonikate keskkonna-, kliima-, energia- ja taristuinvesteeringutega edusamme. Iirimaa on CO2 heite vähendamisel seni maha jäänud. Kasvuhoonegaaside heide transpordisektoris ja hoonetes on suur ning jätkuvalt tõusuteel. Iirimaa ei täida 2020. aasta energiatõhususe ja taastuvenergia eesmärke. Iirimaa sõltub energiaimpordist ja kuulub kõige kõrgema elektrihinnaga liikmesriikide hulka, mis võib negatiivselt mõjutada nii keskkonda kui ka ettevõtjate konkurentsivõimet. Iirimaa ümberkujundamine kliimaneutraalseks majanduseks nõuab pika aja jooksul märkimisväärseid era- ja avaliku sektori investeeringuid muu hulgas taastuvenergiasse, elektritaristusse, energiatõhususse ja säästvasse transporti. Kliimameetmete tegevuskava on usaldusväärne algatus heitkoguste trajektoori muutmiseks. Selle poliitika ja meetmete tõhus ja jätkusuutlik rakendamine on vajalik, et muuta ambitsioonid konkreetseteks tulemusteks. Õiglase ülemineku fondi vahendite kavandamine ajavahemikuks 2021–2027 võib aidata Iirimaal lahendada mõned probleemid, mis on seotud üleminekuga kliimaneutraalsele majandusele, eelkõige riigiaruande D lisaga hõlmatud territooriumil. See võimaldaks Iirimaal seda fondi kõige paremini kasutada.

               (22)Iirimaa jõupingutused vähendada oma välis- ja kodumaiste sektorite tootlikkuse erinevust on endiselt loiud. Oodatud on otsetoetus murrangulise tehnoloogia innovatsioonifondi kaudu ettevõtete ja riiklike uurimiskeskuste vaheliseks koostööks, näiteks tööstuse – sealhulgas VKEde – ja teadusasutuste vaheliste koostööprojektide kaudu. Kuigi Iirimaa annab ettevõtetele suhteliselt suurt riiklikku toetust, rakendatakse seda teadus- ja arendustegevuse maksusoodustuste kava kaudu, mille puhul kiputakse soosima suuremaid välisomanduses olevaid ettevõtteid ja millel on piiratud mõju kohalike Iirimaa ettevõtete tootlikkuse parandamisele. Iirimaa tulevaste töökohtade raamistikus on kindlaks määratud peamised meetmed, mis võiksid aidata kõrvaldada riigisisese majanduse nõrkusi, eriti algatused kodumaiste ettevõtete, eelkõige VKEde tootlikkuse suurendamiseks. On oluline, et neid meetmeid rakendataks tõhusalt. Kriis tõi esile ka VKEde digiteerimisvajadused, mis on eelkõige seotud kaugtöölahenduste, töötajate koolitamise ja küberturvalisusega. Digitaristu on oluline VKEde tootlikkuse suurendamiseks ja ettevõtluse edendamiseks. Ülikiire lairibaühendus on kättesaadav ainult 5 %-le maapiirkondade hoonetest, mis on tunduvalt alla ELi keskmise (29 %), ning Iirimaa on ka üks ELi kõige kallima püsivõrgu lairibaühendusega riike. Kuna riikliku lairibaühenduse kava raames on sõlmitud leping suurte avaliku sektori investeeringute tegemiseks eesmärgiga vähendada taristu puudujääke, on oluline tähelepanelikult jälgida avaliku sektori toetatava ülikiire lairibavõrgu kasutuselevõttu ja tagada selle õigeaegne rakendamine, eelkõige maapiirkondades.

               (23)Agressiivse maksuplaneerimise vastu võitlemine on oluline, et parandada maksusüsteemide tõhusust ja õiglust, nagu tunnistati euroala käsitlevas 2020. aasta soovituses. Maksumaksjate agressiivse maksuplaneerimise strateegiate ülekanduv mõju liikmesriikide vahel nõuab lisaks liidu õigusele riikide poliitika kooskõlastamist. Iirimaa on astunud samme agressiivse maksuplaneerimise tavade vastu võitlemiseks, rakendades rahvusvahelisi ja Euroopa tasandil kokkulepitud algatusi ning võttes riiklikul tasandil lisameetmeid. Litsentsitasude ja dividendide suur osakaal SKPst viitab siiski sellele, et Iirimaa maksueeskirju kasutavad agressiivse maksuplaneerimisega tegelevad äriühingud ning tuleb hinnata riiklike meetmete tõhusust. Maksubaasi laiendamine muudaks tulu majanduslike kõikumiste ja idiosünkraatiliste šokkide suhtes vastupidavamaks ning tugevdaks automaatsete stabilisaatorite toimimist. Äriühingu tulumaksu suur kontsentratsioon, mille puhul kümne suurima ettevõtte maksud moodustavad 45 % äriühingu tulumaksust, nende volatiilsus ja võimalik ajutine iseloom ning nende kasvav osakaal kogu maksutulus (2018. aastal oli see rekordilised 18,7 %) rõhutavad ohtu, et jooksvate püsikulude rahastamisel tuginetakse liigselt nendele tuludele.

               (24)Vaatamata oma rahapesuvastase raamistiku tugevdamise jõupingutustele, seisab Iirimaa endiselt silmitsi riskidega, mis tulenevad tema rahvusvahelisele keskkonnale orienteeritud majandusest, mis hõlmab märkimisväärset välismaiste otseinvesteeringute sissevoolu, ning välissponsoritega sisseseatud keerukatest õiguslikest struktuuridest. Riiklik riskihindamine vaadatakse läbi, et paremini kajastada ettevõtetele ja usaldusfondidele teenuste osutamises osalevate spetsialistide tegelikku riskipositsiooni. Nende spetsialistide ebapiisav arusaam riskipositsioonist toob kaasa selle, et kahtlastest tehingutest teatatakse vähe. Järelevalve intensiivsus on nende probleemide lahendamiseks ebapiisav ega põhine riskipõhisel lähenemisviisil. See pärsib rahapesuvastase raamistiku tõhusust. Äriühingute jaoks on loodud tegelike tulusaajate riiklik register, et piirata salastatust ja teha kindlaks tegelikud tulusaajad. Esitatud teabe kvaliteeti ja registri tõhusust tuleb aja jooksul jälgida.

               (25)Kuigi praegustes soovitustes keskendutakse pandeemia sotsiaal-majandusliku mõju leevendamisele ja majanduse taastamise hõlbustamisele, hõlmasid nõukogu poolt 9. juulil 2019 vastu võetud 2019. aasta riigipõhised soovitused ka reforme, mis on olulised keskpika perioodi ja pikaajaliste struktuursete probleemide lahendamiseks. Need soovitused on jätkuvalt asjakohased ja nende järgimist jälgitakse järgmise aasta Euroopa poolaasta tsükli jooksul. Sama kehtib ka investeeringutega seotud majanduspoliitikat käsitlevate soovituste kohta. Viimati nimetatud soovitusi tuleks arvesse võtta ühtekuuluvuspoliitika rahastamise strateegilisel kavandamisel pärast 2020. aastat, sealhulgas praeguse kriisiga seotud leevendusmeetmete ja väljumisstrateegiate puhul.

               (26)Euroopa poolaasta on liidus majandus- ja tööhõivepoliitika pideva koordineerimise raamistik, mis võib edendada kestlikku majandust. Liikmesriigid on teinud oma 2020. aasta riiklikes reformikavades kokkuvõtte ÜRO kestliku arengu eesmärkide rakendamisel tehtud edusammudest. Tagades allpool esitatud soovituste täieliku rakendamise, aitab Iirimaa kaasa kestliku arengu eesmärkide saavutamisele ja ühistele jõupingutustele tagada liidus konkurentsivõimeline kestlikkus.

               (27)Majandus- ja rahaliidu riikide vaheline tihe koordineerimine on väga oluline, et COVID-19 majanduslikust mõjust kiiresti taastuda. Pidades silmas, et Iirimaa on liikmesriik, mille rahaühik on euro, ja võttes arvesse eurorühma poliitilisi suuniseid, peaks Iirimaa tagama, et tema poliitika jääks kooskõlla euroala käsitlevate soovitustega ja oleks kooskõlastatud teiste euroala liikmesriikide poliitikaga.

               (28)Komisjon on Euroopa poolaasta (2020) raames Iirimaa majanduspoliitikat põhjalikult analüüsinud ja avaldanud selle tulemused 2020. aasta riigiaruandes. Ta on hinnanud ka 2020. aasta stabiilsusprogrammi ja 2020. aasta riiklikku reformikava ning varasematel aastatel Iirimaale esitatud soovituste järelmeetmeid. Arvesse ei ole võetud mitte üksnes nende asjakohasust Iirimaa eelarve- ja sotsiaal-majanduspoliitika jätkusuutlikkuse seisukohast, vaid ka nende vastavust ELi õigusnormidele ja suunistele, pidades silmas vajadust anda riigi tulevastesse otsustesse liidu tasandi panus ja tugevdada nii liidu üldist majandusjuhtimist.

               (29)Võttes arvesse kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta stabiilsusprogrammi läbi vaadanud ja tema arvamus
                  8
                kajastub eelkõige allpool esitatud soovituses 1.

               (30)Võttes arvesse komisjoni põhjalikku analüüsi ja kõnealust hindamist, on nõukogu 2020. aasta riikliku reformikavaga ja 2020. aasta stabiilsusprogrammiga tutvunud. Käesolevates soovitustes võetakse arvesse vajadust võidelda pandeemia vastu ja hõlbustada majanduse taastamist, mis on esimene vajalik samm tasakaalustamatuse korrigeerimiseks. Soovitused, milles käsitletakse otse komisjoni poolt määruse (EL) nr 1176/2011 artikli 6 kohaselt kindlaks tehtud makromajanduslikku tasakaalustamatust, kajastuvad soovitustes 1, 2 ja 4,

               SOOVITAB Iirimaal võtta aastatel 2020–2021 järgmisi meetmeid.

               1.Kooskõlas üldise vabastusklausliga võtta kõik vajalikud meetmed, et tulemuslikult reageerida pandeemiale, toetada majandust ja tagada selle taastumine. Kui majandustingimused võimaldavad, järgida eelarvepoliitikat, mille eesmärk on saavutada usaldusväärne eelarvepositsioon keskpikas perspektiivis ja tagada võla jätkusuutlikkus, suurendades samal ajal investeeringuid. Parandada tervishoiusüsteemi kättesaadavust ja tugevdada selle vastupanuvõimet, sealhulgas reageerides tervishoiutöötajate vajadustele ja tagades esmatasandi arstiabi üldise kättesaadavuse.

               2.Toetada tööhõivet oskuste arendamise kaudu. Tegeleda digilõhe ohuga, sealhulgas haridussektoris. Suurendada sotsiaal- ja taskukohaste eluasemete pakkumist.

               3.Jätkata ettevõtjate, eriti väikeste ja keskmise suurusega ettevõtjate toetamist eelkõige nende likviidsust tagavate meetmete kaudu. Kiirendada investeerimisküpsete avaliku sektori investeerimisprojektide elluviimist ja edendada erainvesteeringuid, et toetada majanduse taastumist. Keskenduda investeerimisel rohelisele majandusele ja digitehnoloogiale üleminekule, eelkõige puhtale ja tõhusale energiatootmisele ja -kasutusele, säästvale ühistranspordile, veevarustusele ja -käitlusele, teadusuuringutele ja innovatsioonile ning digitaristule.

               4.Laiendada maksubaasi. Tõhustada meetmeid, et tegeleda maksusüsteemi nende aspektidega, mis võimaldavad agressiivset maksuplaneerimist, sealhulgas välismaale tehtavate maksete puhul. Tagada rahapesuvastase raamistiku tõhus järelevalve ja jõustamine seoses usaldus- ja äriühinguteenuseid osutavate spetsialistidega.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)

                        ELT L 209, 2.8.1997, lk 1.

                     (2)

                        ELT L 306, 23.11.2011, lk 25.

                     (3)

                        SWD(2020) 506 final.

                     (4)

                        ELT C 301, 5.9.2019, lk 117.

                     (5)

                        COM(2020) 112 final.

                     (6)

                        COM(2020) 123 final.

                     (7)

                        Euroopa Parlamendi ja nõukogu 30. märtsi 2020. aasta määrus (EL) 2020/460, millega muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EL) nr 1301/2013, (EL) nr 1303/2013 ja (EL) nr 508/2014 seoses erimeetmetega investeeringute kaasamiseks liikmesriikide tervishoiusüsteemidesse ja muudesse majandussektoritesse, et reageerida COVID‐19 puhangule (koroonaviirusele reageerimise investeerimisalgatus) (ELT L 99, 31.3.2020, lk 5), ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. aprilli 2020. aasta määrus (EL) 2020/558, millega muudetakse määrusi (EL) nr 1301/2013 ja (EL) nr 1303/2013 seoses erimeetmetega erandliku paindlikkuse lubamiseks Euroopa struktuuri- ja investeerimisfondide kasutamisel, et reageerida COVID‐19 puhangule (ELT L 130, 24.4.2020, lk 1).

                     (8)

                        Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikele 2.