Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0112

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Sloveenia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005-2008  /* SEK/2006/0112 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 1.2.2006SEK(2006) 112 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Sloveenia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008(komisjoni esitatud)SELETUSKIRITaust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Pakti muudeti esimest korda 2005. aastal. Reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid sooviti tugevdada pakti tõhusust ja selle mõju majandusele ning kindlustada riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[1], mis moodustab osa paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammi ja nende iga-aastased ajakohastatud versiooni (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammi ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammi). Sloveenia esitas esimese lähenemisprogrammi mais 2004. Vastavalt määrusele esitas nõukogu 5. juulil 2004 arvamuse komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega. Sama menetluse kohaselt peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee peab neid kontrollima. Nõukogul on stabiilsus- ja lähenemisprogrammide kontrollimise õigus.Nimetatud programmides peavad liikmesriigid täpsustama oma keskmise pikkusega perioodi eesmärgi seoses eelarveseisundiga ning esitama nende saavutamise ja hoidmise poliitilised meetmed, sealhulgas majandusprognoosid. Pidades silmas liidu majanduslikku ja eelarvelist mitmekesisust ning arvestades jätkusuutlikkusega seotud eelarveriske, tuleks reformitud pakti kohaselt igal liikmesriigil määrata erinev keskmise pikkusega perioodi eesmärk. Reformi eesmärk on ka majanduse tõusuperioodidel kõrgendatud eelarvedistsipliini järgimise abil saavutada tervet majandustsüklit hõlmav korrastatum lähenemine eelarvepoliitikale, samas kui ajutisel kõrvalekaldumisel keskmise pikkusega perioodi eesmärgist või sellele eesmärgile suunatud kohandamisprogrammis tuleks arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele.Võttes arvesse komisjoni talituste 2005. aasta sügise prognoosi, tegevusjuhendit[2], potentsiaalse SKT ja tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu ühiselt kokkulepitud hindamismetoodikat ning 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate majanduspoliitika üldsuuniste soovitusi, on komisjon kontrollinud Sloveenia hiljuti esitatud ajakohastatud lähenemisprogrammi ja võtnud järgneva hinnangu põhjal vastu soovituse nõukogule asjakohase arvamuse esitamiseks.Hinnang1.  Sloveenia esitas teise ajakohastatud lähenemisprogrammi 8. detsembril 2005. See hõlmab ajavahemikku 2005–2008. Programmis on üldjoontes järgitud uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri ning selles on esitatud uue tegevusjuhendiga nõutavad andmed[3].2.  Komisjon kutsus 8. märtsil 2005 avaldatud arvamuses eelmise, 2004.–2007. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta Sloveeniat üles (i) kasutama kõiki võimalusi valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamiseks ja (ii) võtma täiendavaid meetmeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamiseks, sealhulgas reformima pensioni- ja tervishoiusüsteeme.3.  Pärast 1990ndate aastate alguse üleminekusurutist taastus Sloveenias kiire SKT kasv, mis on viimase kümnendi jooksul olnud keskmiselt ligi 4% aastas. Inflatsioonisurvet on ohjeldatud edukalt ja tarbijahinna kasv jõudis 2005. aasta lõpuks ligikaudu ELi keskmisele tasemele. Valitsemissektori eelarve läks tasakaalust välja 1997. aastal ja on sellest ajast alates püsinud negatiivsena. ESA95 alusel arvutatud eelarve puudujääk on aastail 2000–2004 olnud keskmiselt 3% SKTst.4.  Tõenäoliselt teostub makromajanduslik stsenaarium, mille kohaselt SKT kasv püsib väga suure sisemaise nõudluse taustal terve programmiperioodi jooksul 4% ringis. Tsüklilised tingimused tõenäoliselt järk-järgult paranevad. Ootuste kohaselt sulgub perioodi lõpuks negatiivne SKT lõhe, mis 2005. aastal oli arvestuste kohaselt 1% SKTst. Kasvuprognoosides ei ole arvesse võetud mõju, mida avaldab 2005. aasta oktoobris heaks kiidetud reformikava, mis on mõeldud keskmise majanduskasvu kiirendamiseks üle 5% aastas pärast 2008. aastat. See prognoos tundub mõnevõrra liiga optimistlikuna, eriti kui arvestada, et reformikavas ei ole üksikasjalikult käsitletud struktuurireformide mõju (oodatavale) majanduskasvule.5.  2005. aastal oli inflatsioon kõikuv, kuid inflatsiooni keskmine määr vähenes aasta lõpuks 2,5%ni (2004. aastal oli see 3,7%). Valitsus tõstis kehtestatud hindu ja muutis kaudseid makse endise ettevaatlikkusega. Inflatsiooni aitas ohjeldada ka aktsiisimaksude korrapärane korrigeerimine vastukaaluks kõrgetele naftahindadele. Lisaks on inflatsiooni vähenemist soodustanud ühinemine ERM IIga. Alates ERM IIga ühinemisest 28. juunil 2004 on Sloveenia tolar püsinud väga lähedal keskkursile 239,64 tolarit euro kohta. Pikaajaline intressimäär on alates 2004. aasta aprillist kõikunud 100 baaspunkti piires, ajuti sellest tunduvalt vähemgi, järgides euroala võlakirjade intressitulu muutumist. Rahandusasutused peavad rahaliiduga ühinemiseks valmistumisel kinni piirangutest, mis on seatud intressimäärade korrigeerimisele eesmärgiga ohjeldada inflatsiooni. Eeldatakse, et programmiperioodi jooksul stabiliseerub inflatsioon 2,5% juures, mis tundub realistlik, kui saavutatakse edu seni veel püsiva struktuurse jäikuse kõrvaldamisel. Pidades silmas euro kasutuselevõttu 2007. aasta alguses, peetakse lähenemisprogrammis oluliseks mõõdukaid palkasid ja usaldusväärset riigi rahandust.6.  Komisjoni talitused prognoosisid 2005. aasta sügisel, et 2005. aasta eelarve täitmisel on valitsemissektori puudujääk arvestuslikult 1,7% SKTst võrreldes eelmise ajakohastatud lähenemisprogrammi eesmärgiga 2,1% SKTst. Esialgne tulemus on oodatust parem, kuna komisjon oli alaprognoosinud 1. jaanuaril 2005 jõustunud uue otseste maksude kogumise korra kohaselt laekuvaid tulusid.7.  Ajakohastatud programmi eesmärk on tingimuste loomine rahaliiduga edukaks integreerumiseks ja sissetuleku jõudmine ELi keskmisele tasemele. Eelarvestrateegia on suunatud valitsemissektori eelarvepuudujäägi hoidmisele tublisti alla 3% SKTst sihiga saavutada 2008. aastaks stabiilsuse ja kasvu paktiga seatud keskmise pikkusega perioodi eesmärk. Selleks on lähenemisprogrammis esitatud maksureformi meetmed, mille tulemusel maksud langevad 1,8% võrra SKTst ja kuludega seotud meetmed, mille tulemusel kulud vähenevad 2,5% võrra SKTst. Eelarve stabiliseerimine on planeeritud programmiperioodi lõpuossa. Perioodi alguses püsib valitsemissektori eelarvepuudujääk tasemel 1,7% SKTst, kuid seejärel väheneb vähehaaval kuni 1,4%ni aastal 2007 ja 1,0%ni aastal 2008. Uues ajakohastatud lähenemisprogrammis on eelmisega võrreldes ühe aasta võrra edasi lükatud puudujäägieesmärgi – 1% SKTst – saavutamine, kuigi makromajanduslik stsenaarium ei ole eriti muutunud.8.  Nii komisjoni tehtud arvutuste kui ka lähenemisprogrammis esitatud teabe kohaselt ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid) paraneb programmiperioodi jooksul 0,2 protsendipunkti võrra SKTst. 2005. aastal moodustas struktuurne puudujääk 1,25% SKTst. Pärast mõningast vähenemist paraneb see järk-järgult uuesti ja jõuab 2006. aastal 1,5%ni SKTst. Uues programmis on keskmise pikkusega perioodi eesmärk saavutada 2008. aastaks eelarveseisund, milles stabiilsuse ja kasvu paktile vastav struktuurne puudujääk moodustab 1,0% SKTst. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast (mille arvestuslik suurus on peaaegu 2% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmine võimaldama saavutada ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Lähenemisprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala riikide ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu pikaajalises plaanis.9.  Ohud eelarve eesmärkidele on üldiselt tasakaalustatud. Sloveenia eelarve täitmise tulemused on viimaste aastate jooksul olnud oodatust paremad. Tulemuste saavutamisele on aidanud kaasa maksude alalaekumise korral valitsemissektori kulutuste piiramise tõhus eelarvemehhanism. Kui struktuurireformid viiakse ellu aegsasti, võivad majanduskasvu eeldused kujuneda paremaks kui lähenemisprogrammis prognoositud. Hiljutise pensionide palkadest sõltuva indekseerimise taastamise taustal võib eesmärkide saavutamist raskendada valitsuse selgelt mõistetava kulutuste kärpimise ajakava puudumine, mis moodustaks vastukaalu maksureformist tulenevale tulude vähenemisele. Kohustuslike kulude suur osatähtsus (üle 80% kõikidest kuludest) on kehtestatud jäiga õigusaktide raamistikuga, mille paindlikumaks muutmiseks vajalikku poliitilist üksmeelt ei ole siiani saavutatud.10.  Ajakohastatud lähenemisprogrammi eelarvealased põhimõtted ilmselt tagavad selle riskianalüüsi alusel tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral programmiperioodi jooksul piisava varu 3% puudujäägiläve ületamise vastu. Tundub, et strateegia alusel on võimalik saavutada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi täitmine 2008. aastaks, nagu kavandatud. Kuid programmis esitatud kohandamine vastavalt keskmise pikkusega perioodi eesmärgile ei ole täiel määral kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, millega on sätestatud, et euroala riikide ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas ning kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel. Struktuurse tasakaalu paranemist nähakse ette vaid 0,25% võrra SKTst, kuigi tsüklilised tingimused paranevad programmiperioodi vältel pidevalt.11.  Programmiga nähakse ette ajakohastatud stabiilsuse ja kasvu paktile ning uuele tegevusjuhendile vastava ajutise kõrvalekalde tegemine oluliste struktuurireformide korral. Struktuurse kohandamise kiirendamiseks paktis sätestatud võrdlusnäitajate hülgamise tingib vajadus võtta eelarvemeetmeid, mis võimaldavad tulla toime maksureformist tingitud laekumiste langusega ja ületada negatiivne SKT lõhe, mille sulgumist prognoositakse alles programmiperioodi lõpuks. Struktuurireformide kohta, mille nimel ajutine kõrvalekalle toimub, on esitatud siiski liiga vähe andmeid. Pealegi ei ole programmis esitatud ei kulude ja tulude analüüsi ega ka kõrvalekalde mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Seetõttu ei vasta ajutine kõrvalekaldumine lähenemisprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärgist muudetud stabiilsuse ja kasvu paktile.12.  Valitsuse koguvõlg on võrdlemisi väike ja jääb selliseks kogu programmiperioodi jooksul. Prognoositakse, et 2005. aastal on võlg langenud 29,3%ni SKTst. Programmis on ette nähtud väike eelarvepuudujäägi tõus kahe järgmise aasta jooksul. Puudujääk jõuab 2007. aastal 29,8%ni SKTst. Prognoositakse, et varude muutuste soodsa korrektsiooni tõttu langeb puudujääk 2008. aastaks 29,4%ni.13.  Sloveenia rahanduse jätkusuutlikkuse puhul on suured ohud, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist. Suhteliselt väike võlasuhe aitab piirata rahvastiku vananemise mõju eelarvele. Ikkagi seisab Sloveenias ees väga järsk valitsemissektori kulude tõus. Isegi kui 1999. aasta pensionireformiga piiratakse oluliselt tulevikus tehtavate kulude tõusu, vähendab reformi mõju uus pensionide indekseerimise kord, mille kohaselt rakendatakse palkadest täielikult sõltuvat indekseerimist senise palkadest osaliselt sõltuva indekseerimise asemel. Programmis on tunnistatud, et pensioniskeemides täiendavate muudatuste tegemise korral tuleb ohjeldada valitsemiskulude suurenemist ja vähendada ohte pikaajalise jätkusuutlikkusele. Kui ei võeta rahvastiku vananemisega seotud kulude leevendamiseks uusi meetmeid, võib see õõnestada rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Siin sõltub kõik hoolikast kavandamisest ja aegsast meetmete võtmisest.14.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuuniseid käsitlevate soovitustega. Riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ei ole siiski sõnaselgelt nimetatud poliitiliseks prioriteediks. Meetmete ebamäärasus ei võimalda hinnata, kas strateegiat on võimalik rakendada pika aja jooksul.15.  Tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia täitmiseks 28. oktoobril 2005 esitatud Sloveenia riiklikus reformikavas on peamise prioriteedina nimetatud euro käibelevõtmist 2007. aastal. Edukaks Euroopa rahaliiduga ühinemistingimuste loomiseks välja töötatud ajakohastatud lähenemisprogramm, milles muu hulgas käsitletakse ka riigi rahanduse kvaliteedi parandamist, on tihedalt seotud riikliku reformikavaga, milles on esitatud poliitiliste meetmete ammendav loetelu. Lähenemisprogrammis on siiski paljud meetmed esitatud üldsõnaliselt ja selles esitatud eelarvet käsitlevale tegevuskavale on jäetud lisamata riikliku reformikava eelarvealased meetmed.Ajakohastatud lähenemisprogrammi eesmärk on eelarve järkjärgulise kohandamise käigus hoida inflatsioonimäär ELi keskmise lähedal. Eespool esitatud hinnangu alusel oleks Sloveenial kohane:i) kiirendada liikumist lähenemisprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamise suunas, määrates kindlaks ja viies ellu kuluste plaanikohase vähendamise meetmeid ning alustades kohe eelarve kohandamist;ii) võtta täiendavaid riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamise meetmeid, eeskätt pensionisüsteemi alal.Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 9 kolmanda lõikega Sloveenia ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta aastateks 2005–2008EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta[4], eriti selle artikli 9 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja sotsiaalkomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:16.  Pärast 1990ndate aastate alguse üleminekusurutist taastus Sloveenias kiire SKT kasv, mis on viimase kümnendi jooksul olnud keskmiselt ligi 4% aastas. Inflatsioonisurvet on ohjeldatud edukalt ja tarbijahinna kasv jõudis 2005. aasta lõpuks ligikaudu ELi keskmisele tasemele. Valitsemissektori eelarve läks tasakaalust välja 1997. aastal ja on sellest ajast alates püsinud negatiivsena. ESA95 alusel arvutatud eelarve puudujääk on aastail 2000–2004 olnud keskmiselt 3% SKTst.17.  Komisjon kutsus 8. märtsil 2005 avaldatud arvamuses eelmise, 2004.–2007. aasta ajakohastatud lähenemisprogrammi kohta Sloveeniat üles (i) kasutama kõiki võimalusi valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamise kiirendamiseks ja (ii) võtma täiendavaid meetmeid riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse parandamiseks, sealhulgas reformima pensioni- ja tervishoiusüsteeme.18.  Komisjoni talitused prognoosisid 2005. aasta sügisel, et 2005. aasta eelarve täitmisel on valitsemissektori puudujääk arvestuslikult 1,7% SKTst võrreldes eelmise ajakohastatud lähenemisprogrammi eesmärgiga 2,1% SKTst. Esialgne tulemus on oodatust parem, kuna komisjoni oli alaprognoosinud 1. jaanuaril 2005 jõustunud uue otseste maksude kogumise korra kohaselt laekuvaid tulusid.19.  Nõukogu kontrollis [14. veebruaril 2006] Slovakkia ajakohastatud lähenemisprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2005–2008. Programmis on üldjoontes järgitud uue tegevusjuhendiga kehtestatud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide näidisstruktuuri ning selles on esitatud uue tegevusjuhendiga nõutavad andmed[5].20.  Programmi aluseks oleva makromajandusliku stsenaariumi kohaselt kasvab SKT ka pärast 2005. aastat stabiilselt umbes 4% aastas. Praegu kättesaadava teabe põhjal tundub, et stsenaarium tugineb usutavatele kasvuprognoosidele. Tsüklilised tingimused tõenäoliselt järk-järgult paranevad. Ootuste kohaselt sulgub perioodi lõpuks negatiivne SKT lõhe, mis 2005. aastal oli arvestuste kohaselt 1% SKTst. Programmi inflatsiooniprognoos tundub samuti olevat realistlik. Programmis on esitatud igakülgne sotsiaalmajanduslike reformide kava stabiilsuse ja kasvu paktis sätestatud oluliste struktuurireformide tähenduses. Kava eesmärk on suurendada Sloveenia tööstuse konkurentsivõimet ja selle rakendamist alustati 2005. aastal. Oodatakse, et reformide rakendamine kiirendab keskmist majanduskasvu üle 5% pärast 2008. aastat. Programmiga kaasnev analüüs ei ole piisavalt üksikasjalik ja programmi enese mõju oodatavale majanduskasvule tundub liiga optimistlik.21.  Ajakohastatud programmi eesmärk on tingimuste loomine rahaliiduga edukaks integreerumiseks ja sissetuleku jõudmine Euroopa Liidu keskmisele tasemele. Eelarvestrateegia on suunatud valitsemissektori eelarvepuudujäägi hoidmisele tublisti alla 3% SKTst sihiga saavutada 2008. aastaks stabiilsuse ja kasvu paktiga seatud keskmise pikkusega perioodi eesmärk. Selleks on lähenemisprogrammis esitatud maksureformi meetmed, mille tulemusel maksud langevad 1,8% võrra SKTst ja kuludega seotud meetmed, mille tulemusel kulud vähenevad 2,5% võrra SKTst. Eelarve stabiliseerimine on planeeritud programmiperioodi lõpuossa. Perioodi alguses püsib valitsemissektori eelarvepuudujääk tasemel 1,7% SKTst, kuid väheneb seejärel vähehaaval kuni 1,4%ni aastal 2007 ja 1,0%ni aastal 2008. Uues ajakohastatud lähenemisprogrammis on eelmisega võrreldes ühe aasta võrra edasi lükatud puudujäägieesmärgi – 1% SKTst – saavutamine, kuigi makromajanduslik stsenaarium ei ole eriti muutunud.22.  Programmi kohaselt paraneb ühiselt kokkulepitud hindamismetoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ega muid ajutisi meetmeid) programmiperioodi jooksul umbes 0,25 protsendi võrra SKTst. Programmi eelarveseisundi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on struktuurne puudujääk 1% SKTst, mis planeeritakse saavutada aastaks 2008. Kuna programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on alammäärast (mille arvestuslik suurus on peaaegu 2% SKTst) ambitsioonikam, peaks selle täitmine võimaldama saavutada ka ülemäärase puudujäägi suhtes kindlusvaru tagamise eesmärgi. Lähenemisprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärk on asjakohane, sest see mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala riikide ja ERM II liikmesriikidele ette nähtud vahemikku ning peegeldab õigesti võlasuhet ja potentsiaalset keskmist toodangumahu kasvu pikaajalises plaanis.23.  Programmi eelarveprognooside riskid tunduvad olevat üldiselt tasakaalustatud. Sloveenia eelarve täitmise tulemused on viimaste aastate jooksul olnud oodatust paremad. Tulemuste saavutamisele on kaasa aidanud maksude alalaekumise korral valitsemissektori kulutuste piiramise tõhus eelarvemehhanism. Kui struktuurireformid viiakse ellu aegsasti, võivad majanduskasvu eeldused kujuneda paremaks kui lähenemisprogrammis prognoositud. Hiljutise pensionide palkadest sõltuva indekseerimise taastamise taustal võib eesmärkide saavutamist takistada valitsuse selgelt mõistetava kulutuste kärpimise ajakava puudumine, mis moodustaks vastukaalu maksureformist tulenevale tulude vähenemisele. Kohustuslike kulude suur osatähtsus (üle 80% kõikidest kuludest) on kehtestatud jäiga õigusaktide raamistikuga, mille paindlikumaks muutmiseks vajalikku poliitilist üksmeelt ei ole siiani saavutatud.24.  Ajakohastatud lähenemisprogrammi eelarvealased põhimõtted ilmselt tagavad selle riskianalüüsi alusel tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral programmiperioodi jooksul piisava varu 3% puudujäägiläve ületamise vastu. Tundub, et strateegia alusel on võimalik saavutada programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi täitmine 2008. aastaks, nagu kavandatud. Kuid programmis esitatud kohandamine vastavalt programmi keskmise pikkusega perioodi eesmärgile ei ole täiel määral kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga, millega on sätestatud, et euroala ja ERM II liikmesriikidel peab struktuurne tasakaal paranema vähemalt 0,5% SKTst aastas, ning et kohandamine peab olema suurem majanduse tõusuaegadel ning võib majanduse langusaegadel olla väiksem. Struktuurse tasakaalu paranemist nähakse ette vaid 0,25% SKTst, kuigi tsüklilised tingimused paranevad programmiperioodi vältel pidevalt.25.  Vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktile tuleks keskmise pikkusega perioodi eesmärgi täitmisele suunatud kohandamisprogrammi väljatöötamisel või nimetatud eesmärgist ajutisel kõrvalekaldumisel arvestada olulisi struktuurireforme, millel on tõestatav mõju pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Programmis esitatud keskmise pikkusega perioodi eelarvestrateegiaga on ette nähtud ajutise kõrvalekalde tegemine programmi keskmise pikkuse eesmärgiga kohandumisel. Kohandamist vastavalt programmi keskmise pikkusega eesmärgile ei toimu 2005–2007. aastal, millal järk-järgult hakatakse rakendama eespool nimetatud majandusreforme. Struktuurireformide kohta, mille nimel ajutine kõrvalekalle toimub, on esitatud siiski liiga vähe andmeid. Pealegi ei ole programmis esitatud ei kulude ja tulude analüüsi ega ka kõrvalekalde mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele. Seetõttu ei vasta ajutine kõrvalekaldumine lähenemisprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärgist muudetud stabiilsuse ja kasvupaktile.26.  Arvestuste kohaselt jõuab riigi koguvõlg 2005. aastal 29,0%ni SKTst, mis on märgatavalt alla asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 60%. Programmis on ette nähtud väike võlasuhte tõus kahe järgmise aasta jooksul, mis jõuab 2007. aastal 29,8%ni SKTst. Prognoositakse, et 2008. aastaks langeb võlg 29,4%ni SKTst.27.  Sloveenia rahanduse jätkusuutlikkuse puhul on suured ohud, mis johtuvad vananeva elanikkonnaga seotud eelarvekulude prognoosist.[6] Suhteliselt väike võlasuhe aitab piirata rahvastiku vananemise mõju eelarvele. Ikkagi seisab Sloveenias ees väga järsk valitsemissektori kulude tõus. Isegi kui 1999. aasta pensionireformiga piiratakse oluliselt tulevikus tehtavate kulude tõusu, vähendab reform mõju uus pensionide indekseerimise kord (palkadest täielikult sõltuv indekseerimine senise palkadest osaliselt sõltuva indekseerimise asemel). Programmis on tunnistatud, et pensioniskeemides täiendavate muudatuste tegemise korral ohjeldada valitsemiskulude suurenemist ja vähendada ohte pikaajalise jätkusuutlikkusele. Kui ei võeta rahvastiku vananemisega seotud kulude leevendamiseks uusi meetmeid, võib see õõnestada rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust. Siin sõltub kõik hoolikast kavandamisest ja aegsast meetmete võtmisest.28.  Riigi rahanduse valdkonnas kavandatud meetmed on üldiselt kooskõlas 2005.–2008. aasta integreeritud suunistega hõlmatud majanduspoliitika üldsuuniseid käsitlevate soovitustega. Riigi rahanduse pikaajalist jätkusuutlikkust ei ole siiski sõnaselgelt nimetatud poliitiliseks prioriteediks. Meetmete ebamäärasus ei võimalda hinnata, kas strateegiat on võimalik rakendada pika aja jooksul.29.  Tööhõivet ja majanduskasvu käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia täitmiseks 28. oktoobril 2005 esitatud Sloveenia riiklikus reformikavas on peamise prioriteedina nimetatud euro käibelevõtmist 2007. aastal. Edukaks Euroopa rahaliiduga ühinemistingimuste loomiseks välja töötatud ajakohastatud lähenemisprogramm, milles muu hulgas käsitletakse ka riigi rahanduse kvaliteedi parandamist, on tihedalt seotud riikliku reformikavaga, milles on esitatud poliitiliste meetmete ammendav loetelu. Lähenemisprogrammis on paljud meetmed siiski esitatud üldsõnaliselt ja selles esitatud eelarvet käsitlevale tegevuskavale on jäetud lisamata riikliku reformikava eelarvealased meetmed.Nõukogu märgib eespool esitatud hinnangut silmas pidades, et programmi eesmärk on eelarve järkjärgulise kohandamise käigus hoida inflatsioonimäär ELi keskmise lähedal. Nõukogu on seisukohal, et Sloveenial oleks kohane:i) kiirendada liikumist lähenemisprogrammi keskmise pikkusega perioodi eesmärgi saavutamise suunas, määrates kindlaks ja viies ellu kuluste plaanikohase vähendamise meetmeid ning alustades kohe eelarve kohandamist;ii) võtta täiendavaid riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamise meetmeid, eeskätt pensionisüsteemi alal.Peamiste makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |Reaalne SKT (muutus, %) | LP dets 2005 | 4.2 | 3.9 | 4.0 | 4.0 | 3.8 |KOM, nov 2005 | 4.2 | 3.8 | 4.0 | 4.2 | puudub |LP jaan 2005 | 4.0 | 3.8 | 3.9 | 4.0 | puudub |THHI inflatsioon (%) | LP dets 2005 | 3.6 | 2.5 | 2.5 | 2.4 | 2.4 |KOM, nov 2005 | 3.6 | 2.6 | 2.5 | 2.5 | puudub |LP jaan 2005 | 3.6 | 3.0 | 2.7 | 2.6 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | LP dets 20051 | -1.4 | -1.2 | -0.7 | -0.3 | 0.0 |KOM, nov 20055 | -1.2 | -0.9 | -0.5 | 0.2 | puudub |LP jaan 20051 | -1.2 | -1.2 | -1.3 | -1.3 | puudub |Valitsemissektori eelarve tasakaal (% SKTst) | LP dets 2005 | -2.1 | -1.7 | -1.7 | -1.4 | -1.0 |KOM, nov 2005 | -2.1 | -1.7 | -1.9 | -1.6 | puudub |LP jaan 2005 | -2.1 | -2.1 | -1.8 | -1.1 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | LP dets 2005 | -0.5 | -0.2 | -0.3 | -0.1 | 0.2 |KOM, nov 2005 | -0.2 | -0.1 | -0.4 | -0.2 | puudub |LP jaan 2005 | -0.3 | -0.4 | -0.2 | 0.4 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | LP dets 20051 | -1.4 | -1.2 | -1.4 | -1.3 | -1.0 |KOM, nov 2005 | -1.5 | -1.5 | -1.7 | -1.7 | puudub |LP jaan 20051 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | LP dets 20053 | -1.4 | -1.2 | -1.4 | -1.3 | -1.0 |KOM, nov 20054 | -1.5 | -1.5 | -1.7 | -1.7 | puudub |LP jaan 2005 | puudub | puudub | puudub | puudub | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | LP dets 2005 | 29.5 | 29.0 | 29.6 | 29.8 | 29.4 |KOM, nov 2005 | 29.8 | 29.3 | 29.5 | 29.2 | puudub |LP jaan 2005 | 30.2 | 30.7 | 30.9 | 29.7 | puudub |Märkused: 1 Komisjoni talituste arvutused programmis sisalduva teabe alusel. 2 Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistes ridades), milles ei arvestata ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 3 Programmis ei kavandata ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 4 Komisjoni talituste prognoosis ei ole ette nähtud ühekordseid ega ajutisi meetmeid. 5 Vastavalt prognoositud potentsiaalsele kasvule, mis on 3,7% aastal 2004, 3,5% aastal 2005, 3,5% aastal 2006 ja 3,5% aastal 2007). Allikas: lähenemisprogramm (LP); komisjoni talituste 2005. aasta sügise majandusprognoos (KOM); komisjoni talituste arvutused. |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele käesolevas tekstis viidatakse, on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Majandus- ja rahandusministrite nõukogu 11. oktoobril 2005 heaks kiidetud majandus- ja rahanduskomitee arvamus „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta".[3] Programmis puuduvad mõned uue tegevusjuhendiga ette nähtud kohustuslikud ja vabatahtlikud andmed. Esitamata on jäänud kohustuslikud tööviljakuse kasvu andmed. Puudu on ka teatavad vabatahtlikud andmed tööjõuturu, majandusvaldkondadevahelise tasakaalu ja valitsemissektori võla kohta. Lisamata on jäänud tabel valitsemissektori kulude kohta ülesannete lõikes.[4] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[5] Programmis puuduvad mõned uue tegevusjuhendiga ette nähtud kohustuslikud ja vabatahtlikud andmed. Esitamata on jäänud kohustuslikud tööviljakuse kasvu andmed. Puudu on ka teatavad vabatahtlikud andmed tööjõuturu, majandusvaldkondadevahelise tasakaalu ja valitsemissektori võla kohta. Lisamata on jäänud tabel valitsemissektori kulude kohta ülesannete lõikes.[6] Üksikasjad pikaajalise jätkusuutlikkuse kohta on esitatud komisjoni talituste antud tehnilises hinnangus programmile (http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm).


title: 2005/175/EÜ: Komisjoni soovitus, 1. märts 2005, toiduainete ametliku kontrollimise kooskõlastatud programmi kohta 2005. aastaks (EMPs kohaldatav tekst)

text:
               5.3.2005

               ET

               Euroopa Liidu Teataja

               L 59/27

         KOMISJONI SOOVITUS,
   1. märts 2005,
   toiduainete ametliku kontrollimise kooskõlastatud programmi kohta 2005. aastaks
   (EMPs kohaldatav tekst)
   (2005/175/EÜ)
   EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON,
   võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,
   võttes arvese nõukogu 14. juuni 1989. aasta direktiivi toiduainete ametliku kontrollimise kohta, (1) eriti selle artikli 14 lõiget 3,
   olles konsulteerinud toiduahela ja loomatervishoiu alalise komiteega,
   ning arvestades järgmist:

               (1)

               Siseturu usaldusväärseks toimimiseks tuleb ühenduse tasandil kokku leppida toiduainete kooskõlastatud inspektsiooniprogrammides, mille eesmärk on parandada toiduainete ametliku kontrolli ühtlustatud läbiviimist liikmesriikides.

               (2)

               Sellistes programmides tuleks põhirõhk panna ühenduse toiduainete-alase seadusandluse täitmisele, mille eesmärk on eelkõige rahvatervise ja tarbijate huvide kaitse ning õiglase kaubavahetuse tagamine.

               (3)

               Direktiiviga 89/397/EMÜ kehtestatakse toiduainete ametliku kontrolli teostamise üldised põhimõtted, sealhulgas inspekteerimine liikmesriikide pädevate asutuste poolt. Direktiiv sätestab ka komisjoni kohustuse igal aastal koostada järgmise aasta kooskõlastatud inspektsiooniprogrammi käsitlev soovitus.

               (4)

               Komisjoni 19. detsembri 2003. aasta soovituses toiduainete ametliku kontrollimise kooskõlastatud programmi kohta 2004. aastaks (2) esitatakse kooskõlastatud ametliku kontrollimise programmi jaoks teatud soovitused, mis hõlmavad ka toor- või termiseeritud piimast toodetud juustude bakterioloogilise ohutuse hindamist. Selliseid uuringuid tuleks laiendada ka muudele pastöriseeritud piimast toodetud juustudele, et olla suuteline antud toodete ohutuse kohta põhjendatud järeldusi tegema.

               (5)

               Nõukogu 29. oktoobri 1993. aasta direktiiv 93/99/EMÜ täiendavatest meetmetest toiduainete ametlikul kontrollimisel (3) täiendab direktiiviga 89/397/EMÜ kehtestatud eeskirju. Selles on sätestatud, et direktiivi 89/397/EMÜ artiklis 7 viidatud liikmesriikide ametlikud laborid peavad täitma Euroopa standardite EN seeriaga 45000 (nüüdseks asendatud standarditega EN ISO 17025:2000) kehtestatud nõudeid.

               (6)

               Kooskõlastatud programmide täitmine ei piira kõigi teiste liikmesriikide riiklike kontrolliprogrammide raames korraldatavate ametlike kontrollimiste läbiviimist.

               (7)

               Riiklike programmide ja kooskõlastatud programmide üheaegse täitmise tulemusena saadav teave ja kogemused võivad olla edaspidiste õigusaktide ja kontrollimeetmete aluseks,

         SOOVITAB JÄRGMIST:
   1.   2005. aastal tuleks liikmesriikidel teostada inspektsiooni ja kontrolli, mis selleks ettenähtud juhtudel hõlmab ka proovide võtmist ja selliste proovide analüüsimist laborites eesmärgiga:

               a)

               hinnata pastöriseeritud piimast toodetud juustude bakterioloogilist ohutust (2004. aastal alustatud kooskõlastatud programmi jätkamine, mis algatati järgides 19. detsembri 2003. aasta soovitust toiduainete ametliku kontrollimise kooskõlastatud programmi kohta 2004. aastaks);

               b)

               hinnata segasalatite bakterioloogilist ohutust Listeria monocytogenese osas;

               c)

               hinnata linnuliha ohutust, kvaliteeti ja märgistamist seoses vett siduvate ainete kasutamisega;

               d)

               hinnata teatavate imiku- ja väikelastetoitude ohutust nitraatide- ja patuliinisisalduse seisukohalt.

         2.   Kuigi käesoleva soovitusega ei määrata proovivõtu ja/või inspekteerimise sagedust, tuleks liikmesriikidel tagada, et kõigis liikmesriikides on see sagedus käsitletavast küsimusest ülevaate saamiseks piisav.
   3.   Liikmesriigid peaksid esitama informatsiooni nõuetekohaselt, järgides I–IV lisas sätestatud registreerimisvorme, mis aitab parandada tulemuste võrreldavust. Vastavad andmed tuleks saata komisjonile hiljemalt 1. maiks 2006 koos selgitava aruandega, mis peaks sisaldama märkusi tulemuste ja rakendatud jõustamismeetmete kohta.
   4.   2005. aasta kooskõlastatud programmi kohaselt analüüsimiseks määratud toiduained tuleks saata direktiivi 93/99/EMÜ artikli 3 nõuetele vastavatesse ametlikesse laboritesse. Kui liikmesriikides puuduvad teatavate käesoleva soovitusega hõlmatud analüüside tegemiseks sobivad laborid, võivad liikmesriigid määrata selleks muud laborid, kes on võimelised antud analüüse tegema.
   5.   Pastöriseeritud piimast toodetud juustude bakterioloogiline ohutus
   5.1.   2005. aasta kooskõlastatud programmi rakendusala
   Programmi selle osa eesmärk on jätkata 2004. aasta kooskõlastatud programmi kohaselt 2004. aastal alustatud ja sellal üksnes toor- või termiseeritud piimast valmistatud juustu käsitlenud mikrobioloogilisi uuringuid nii, et need hõlmaksid ka muid juustusid, mida toodetakse termiseerimisega võrreldes kõrgema temperatuurini kuumutatavast (st pastöriseeritavast) piimast. Kooskõlastatud programmi niisugust laiendamist soovitatakse selleks, et oleks võimalik teha põhjendatud järeldusi juustude ohutuse kohta. Kogu antud sektorist ülevaate saamiseks analüüsitakse nimetatud uuringu tulemusi ja esitatakse need koos 2004. aasta ülevaate tulemustega.
   5.2.   Proovide võtmine ja analüüsimeetod
   Uuringud peaksid hõlmama pastöriseeritud piimast toodetud toor-, pehmet ja poolkõva juustu. Liikmesriikide pädevatel asutustel tuleks võtta neist toodetest, kaasa arvatud importtooted, representatiivsed proovid nii tootmis- kui ka müügietapis, eesmärgiga uurida Salmonella ja Listeria monocytogenese esinemist ning Staphylococcus aureuse ja Escherichia coli arvukust. Listeria monocytogenese avastamisel tuleb hinnata nende bakterite arvukust. Jaemüügietapil proovide võtmisel võib analüüsimisel piirduda üksnes Salmonella esinemise ja Listeria monocytogenese arvukuse määramisega. Iga üksikproov peab kaaluma vähemalt 100 grammi või koosnema tervest vähem kui 100 grammi kaaluvast juustukangist, proove tuleb hügieeniliselt käidelda, asetada need külmutuskonteineritesse ja saata viivitamatult laborisse analüüsimiseks.
   Laboritel tuleks lubada analüüsimeetod ise valida, eeldusel et analüüsid teostatakse eesmärgi saavutamiseks vajalikul tasemel. Soovitav on siiski kasutada Salmonella avastamiseks standardi ISO 6785 või EN/ISO 6579 uusimat versiooni, Listeria monocytogenese avastamiseks standardite EN/ISO 11290-1 ja 2 uusimat versiooni, Staphylococcus aureuse arvukuse hindamisel EN/ISO 6888-1 või 2 uusimat versiooni ning Escherichia coli arvukuse hindamisel standardi ISO 11866-2,3 või ISO 16649-1,2 uusimat versiooni. Täiendavalt on lubatud kasutada ka nendega võrdväärseid pädevate asutuste poolt tunnustatud meetodeid.
   Üldine proovide võtmise sagedus tuleks jätta liikmesriikide pädevate asutuste otsustada.
   Kontrollimise tulemused tuleks kanda I lisas toodud registreerimislehele.
   6.   Segasalatite bakterioloogiline ohutus Listeria monocytogenese osas
   6.1.   2005. aasta kooskõlastatud programmi rakendusala
   Viimastel aastatel on hakatud rohkem tarbima selliseid valmistoite nagu värskest köögiviljast ja muudest komponentidest, näiteks lihast ja mereandidest koosnevaid segasalateid. Haigusttekitavate bakterite, näiteks Listeria monocytogenese esinemise tõttu võivad sellised tooted potentsiaalselt ohustada rahva tervist. Selleks, et rahva tervist kaitsta ja tootes leiduda võivatel haigusttekitavatel bakteritel mitte paljuneda lasta, tuleb tingimata täita spetsiaalseid hügieeniabinõusid, sealhulgas järgida kõlblikkusaegu ja nõutavat temperatuuri.
   Programmi selle osa eesmärk on hinnata värsket köögivilja ja muid komponente, näiteks liha või mereande sisaldavate segasalatite mikrobioloogilist ohutust Listeria monocytogenese osas, et tõhustada kõrgetasemelist tarbijakaitset ja koguda andmeid nimetatud bakterite esinemise kohta sellistes toodetes.
   6.2.   Proovide võtmine ja analüüsimeetod
   Uuringud peaksid hõlmama pakendatud värskeid köögivilja-segasalateid koos liha, mereandide või muude komponentidega, mis:

               a)

               ei ole lõplikus pakendis kuumtöödeldud;

               b)

               vajavad külmas säilitamist;

               c)

               on ette nähtud tarbimiseks ilma kuumutamata või neid võib tarbida ilma eelnevalt kuumutamata.

         Liikmesriikide pädevad asutused peaksid jaekaubandusvõrgus, soovitavalt kaubanduskeskustes võtma neist toodetest proove, et tuvastada üheaegselt nii Listeria monocytogenese esinemist kui ka arvukust. Üksikproov koosneb ühest prooviühikust (ühest avamata pakendist). Proovid, mille võtmine võis langeda kasutusaja lõpu lähedale, tuleks panna külmutuskonteineritesse ja saata kohe laborisse analüüsimiseks. Proovi võtmisel tuleks registreerida toote säilitustemperatuur ja kõlblikkusaeg ning lisada need andmed uuringu tulemustele lisatavasse selgitavasse aruandesse.
   Laboris tuleks proovi töödelda nii, et kõik selle koostisosad omavahel põhjalikult seguneksid.

      Listeria monocytogenese esinemise tuvastamiseks ja arvukuse määramiseks soovitatakse kasutada standardite EN/ISO 11290-1 ja 2 uusimaid versioone. Samas tuleks laboritel siiski lubada kasutada nende valitud meetodit tingimusel, et selle tulemuslikkus on seatud eesmärgi saavutamiseks piisav.
   Üldine proovide võtmise sagedus tuleks jätta liikmesriikide pädevate asutuste otsustada.
   Kontrollimise tulemused tuleks kanda II lisas toodud registreerimislehele.
   7.   Linnuliha ohutus, kvaliteet ja märgistamine seoses vett siduvate ainete kasutamisega
   7.1.   2005. aasta kooskõlastatud programmi rakendusala
   Hiljuti võetud proovidega on teatavates liikmesriikides avastatud märkimisväärne hulk tooteid, millele lisatakse turule toomisel ülemääraselt vett ning linnulihas ja linnulihatoodetes vee sidumiseks kasutatavaid hüdrolüüsitud valke.
   Nõukogu 15. veebruari 1971. aasta direktiivi 71/118/EMÜ (värske kodulinnuliha tootmist ja turule toomist mõjutavate terviseprobleemide kohta) (4) artikli 5 lõige 1 keelab turule tuua värsket kodulinnuliha, millele on lisatud spetsiaalseid vettsiduvaid aineid.
   Ka hiljutises komisjonisiseses töödokumendis (SEK(2004) 1130) juhitakse liikmesriikide tähelepanu asjaolule, et ehkki vett siduvaid aineid võib linnulihast valmistatavates toodetes ja pooltoodetes kasutada, peab nende kasutamine olema liikmesriikide poolt heaks kiidetud heade tegevustavade või heade tootmistavadega kooskõlas ning arvestama tarbijakaitse eeskirju, sealhulgas toiduainete märgistamist käsitlevaid õigusakte, nagu on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. märtsi 2000. aasta direktiivis 2000/13/EÜ toiduainete märgistamist, esitlemist ja reklaami käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta. (5)

   Programmi selle osa eesmärk on ühenduse tasandil kontrollida direktiivi 71/118/EMÜ nõuetekohast rakendamist vett siduvate ainete kasutamisel jahutatud ja külmutatud linnulihas (kana rinnaliha) ja nende kasutamisel külmutatud linnulihast (kana rinnalihast) valmistatud toodetes, et tõhustada tarbijakaitset ja kontrollida märgistamise õigsust.
   7.2.   Proovide võtmine ja analüüsimeetod
   Proovide võtmisel, analüüsimisel ja tulemuste arvutamisel peaksid liikmesriikide pädevad asutused järgima V lisas kirjeldatud analüüsiprotokolli.
   Proovide võtmisel on soovitav pöörata põhitähelepanu külmutatud kana rinnaliha hulgimüügivarudele ning jahutatud ja külmutatud kana rinnaliha jaemüügile. Üldine proovide võtmise sagedus tuleks jätta liikmesriikide pädevate asutuste otsustada.
   Kontrollimise tulemused tuleks kanda III lisas toodud registreerimislehele.
   8.   Teatavate imiku- ja väikelastetoitude ohutus nitraatide- ja patuliinisisalduse seisukohalt
   8.1.   2005. aasta kooskõlastatud programmi rakendusala
   Toiduained, mis sisaldavad saasteaineid toksikoloogiliselt lubatavat taset ületaval määral, võivad olla rahva tervisele ohtlikud, ohustades eelkõige imikute ja väikelaste taolisi tundlikke elanikkonnagruppe. Head tootmis- või põllumajandustootmise tavad võivad aidata saasteainete sisaldust vähendada.
   Rahva tervise kaitseks on imiku- ja väikelastetoitudele kehtestatud nitraatide- ja patuliinisisalduse piirnormid 8. märtsi 2001. aasta määrusega (EÜ) nr 466/2001 (millega sätestatakse teatavate saasteainete piirnormid toiduainetes) (6) ja komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrusega (EÜ) nr 655/2004 (millega muudetakse määrust (EÜ) nr 466/2001 imiku- ja väikelastetoidu nitraadisisalduse osas). (7)

   Programmi selle osa eesmärk on kontrollida, et turule toodud imikutele ja väikelastele ettenähtud toitudes ei ületataks ühenduse õigusaktidega kehtestatud nitraatide ja patuliini sisalduse piirnorme, ning tagada sellega tõhus tarbijakaitse.
   8.2.   Proovide võtmine ja analüüsimeetod
   Liikmesriikide pädevad asutused peaksid võtma imiku- ja väikelastetoidust, eriti porgandit, kartulit, lehtköögivilju ja õunatooteid sisaldavatest toodetest representatiivsed proovid eeskätt jaemüügi tasandil, kuid eiramata (vajadusel) ka tootmist ja importi, eesmärgiga analüüsida nende nitraatide- (porgandit, kartulit ja lehtköögivilju sisaldavad toidud) ja patuliinisisaldust (õunatooteid sisaldavad toidud, välja arvatud töödeldud teravilja põhised toidud).
   Nitraatide- ja patuliinisisalduse ametlikul kontrollimisel on soovitatav kasutada järgmistes ühenduse õigusaktides sätestatud proovivõtu- ja analüüsimeetodeid:

               —

               komisjoni 11. juuli 2002. aasta direktiivi 2002/63/EÜ (millega kehtestatakse ühenduse proovivõtumeetodid taimsetes ja loomsetes saadustes ja nende pinnal esinevate pestitsiidide jääkide ametlikuks kontrollimiseks ning tunnistatakse kehtetuks direktiiv 79/700/EMÜ) (8) nitraate käsitlev osa,

               —

               komisjoni 11. augusti 2003. aasta direktiivi 2003/78/EÜ (millega sätestatakse proovivõtu- ja analüüsimeetodid patuliinisisalduse ametlikuks kontrolliks toiduainetes) (9) patuliini käsitlev osa.

         Proovide võtmise üldine sagedus tuleks jätta liikmesriikide pädevate asutuste otsustada.
   Kontrollimise tulemused tuleks kanda IV lisas toodud registreerimislehele.

      Brüssel, 1. märts 2005

            Komisjoni nimel

            komisjoni liige

         Markos KYPRIANOU

      (1)  EÜT L 186, 30.6.1989, lk 23.

      (2)  ELT L 6, 10.1.2004, lk 29.

      (3)  EÜT L 290, 24.11.1993, lk 14. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

      (4)  EÜT L 55, 8.3.1971, lk 23. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 807/2003 (ELT L 122, 16.5.2003, lk 36).

      (5)  EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/89/EÜ (ELT L 308, 25.11.2003, lk 15).

      (6)  EÜT L 77, 16.3.2001, lk 1. Määrust muudeti viimati määrusega (EÜ) nr 208/2005 (ELT L 34, 8.2.2005, lk 3).

      (7)  ELT L 104, 8.4.2004, lk 48.

      (8)  EÜT L 187, 16.7.2002, lk 30.

      (9)  ELT L 203, 12.8.2003, lk 40.
   I LISA
   PASTÖRISEERITUD PIIMAST TOODETUD JUUSTUDE BAKTERIOLOOGILINE OHUTUS
   Liikmesriik: _

               Bakterite rühmad/kriteeriumid (1)

               Proovivõtu etapp

               Toote kirjeldus

               Proovide arv

               Analüüsitulemused (2)

               Võetud meetmed (arv ja liik) (3)

               S

               A

               U

                  Salmonella spp.

               n=5 c=0
               Puuduvad 25 g-s

               Tootmine

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

               Jaemüük

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

                  Staphylococcus aureus

               n=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               Tootmine

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

               Jaemüük

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

                  Escherichia coli

               n=5 c=2
               m=100 cfu/g
               M=1 000 cfu/g

               Tootmine

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

               Jaemüük

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

               A

               P

               ≤ 100 cfu/g

               > 100 cfu/g

                  Listeria monocytogenes

               n=5 c=0
               Puuduvad 25 g-s

               Tootmine

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

               Jaemüük

               laagerdumata pehme (värske) juust

               laagerdunud pehme juust

               poolkõva juust

      (1)  Jaemüügi etapil proovide võtmisel võib võetavate üksikproovide arvu (n) vähendada. Kui proove on võetud vähem, tuleks see aruandesse märkida.

      (2)  S = rahuldav (satisfactory), A = vastuvõetav (acceptable), U = ebarahuldav (unsatisfactory); Listeria monocytogenese korral A = puudub (absence), P = esineb (presence). Staphylococcus aureuse ja Escherichia coli puhul on tulemus rahuldav, kui kõik vaadeldavad väärtused on < m, vastuvõetav, kui enamik c väärtusi jääb m ja M vahemikku, ja ebarahuldav, kui üks või mitu väärtust on > M või rohkem kui c väärtust jäävad m ning M vahemikku.

      (3)  Jõustamismeetmetest aru andes on soovitav kasutada järgmist jaotust: suuline hoiatus, kirjalik hoiatus, põhjalikuma kohapealse kontrollimise nõudmine, toote turult eemaldamise nõudmine, halduskaristus, kohtulik hagi, muud.
   II LISA
   SEGASALATITE MIKROBIOLOOGILINE OHUTUS
   (Listeria monocytogenese osas)
   Liikmesriik: _

               Bakteriaalsed haigustekitajad

               Toote kirjeldus (1)

               Proovide arv

               Analüüsitulemused

               Võetud meetmed (arv ja liik) (2)

               Esinemine 25 g-s

               Arvukus cfu/g

               Ei esine

               Esineb

               <10

               10–99

               100–999

               ≥1 000

                  Listeria monocytogenes

      (1)  Kirjelduse aluseks peaksid olema toote põhikomponendid.

      (2)  Jõustamismeetmetest aru andes on soovitav kasutada järgmist jaotust: suuline hoiatus, kirjalik hoiatus, põhjalikuma kohapealse kontrollimise nõudmine, toote turult eemaldamise nõudmine, halduskaristus, kohtulik hagi, muud.
   III LISA
   LINNULIHA OHUTUS, KVALITEET JA MÄRGISTAMINE SEOSES VETTSIDUVATE AINETE KASUTAMISEGA
   Liikmesriik: _

               Proovi kood

               Toote nimetus ja märgistuse kirjeldus

               Pakendaja/Töötle-ja ja tervisemärk

               Koostis

               Märgistus: kanaliha koostis

               Niiskus,
               %

               Rasv,
               %

               Lämmastik,
               %

               Valk,
               %

               Tuhk,
               %

               Hüdroksü-proliin,
               g/100 g

               Liigne hüdroksü-proliin,
               g/100 g

               Süsi-vesikud,
               %

               Arvutatud kanaliha sisaldus
               teguri 3.85 juures

               Korrigeeritud kanaliha sisaldus
               hüdroksüproliini-sisaldusel üle 0.08

               Võetud meetmed
               (arv ja liik) (1)

      (1)  Jõustamismeetmetest aru andes on soovitav kasutada järgmist jaotust: suuline hoiatus, kirjalik hoiatus, põhjalikuma kohapeale kontrollimise nõudmine, toote turult eemaldamise nõudmine, halduskaristus, kohtulik hagi, muud.
   IV LISA
   TEATAVATE IMIKU- JA VÄIKELASTETOITUDE OHUTUS NITRAATIDE- JA PATULIINISISALDUSE SEISUKOHALT
   Nitraadid: _
   1.   NITRAADID

               Proovivõtu etapp

               Toote kirjeldus

               Proovide arv

               Analüüsitulemused (mg/kg)

               Võetud meetmed
               (arv ja liik) (1)

               < 100

               100–150

               151–200

               > 200

               Jaemüük

               Tootmine

               Import
                (kui esineb)

   2.   PATULIIN

               Proovivõtu etapp

               Toote kirjeldus

               Proovide arv

               Analüüsitulemused (μg/kg)

               Võetud meetmed
               (arv ja liik) (1)

               < 10

               10–25

               > 25

               Jaemüük

               Tootmine

               Import
               (kui esineb)

      (1)  Jõustamismeetmetest aru andes on soovitav kasutada järgmist jaotust: suuline hoiatus, kirjalik hoiatus, põhjalikuma kohapeale kontrollimise nõudmine, toote turult eemaldamise nõudmine, halduskaristus, kohtulik hagi, muud.
   V LISA
   ANALÜÜSIPROTOKOLL
   Kanaliha või lisatud vee sisalduse ja kollageenvalkude määramise menetlus kana rinnalihast valmistatud toodetes
   VÄRSKE KANA RINNALIHA (JAHUTATUD VÕI KÜLMUTATUD)
   Kui kanarind ei sisalda lisatud valke, stabilisaatoreid või muid lisandeid, arvutatakse lisatud vee kogus EÜ ametliku lisavee määra arvutamise meetodi (komisjoni määrus (EÜ) nr 1538/91) (1) kohaselt. Ametliku meetodi puhul on proovi miinimumsuuruseks viis kondita ja nahata kanarinda. Lisatud vee määr leitakse graafikust, mis näitab vee- ja valgusisalduse suhte ning lisavee vahekorda (joonis 1). Kondita ja nahata kanarinnal, millele ei ole vett lisatud, on vee- ja valgusisalduse suhe 3,28; 2 % lisavee sisalduse juures (lisavee lubatud ülemmäär kondita ja nahata kanarinnas) on vee- ja valgusisalduse suhe 3,40.
   KÜLMUTATUD KANARINNAST VALMISTATUD POOLTOOTED
   1.   Proovide võtmine ja säilitamine

               1.1.

               Hulgimüügi puhul koosneb proov üldjuhul ühest 10 kg kastitäiest kondi ja nahata kanarinnast valmistatud külmutatud tootest. Jaemüügi puhul vähemalt viiest kondita ja nahata kanarinnast, millel on sama säilitusaeg või partii tähistus.

               1.2.

               Proovide kättesaamisel tuleb kontrollida, kas pakendid on terved ja proov korralikult külmutatud (külmutatud liha korral).

               1.3.

               Saadud proove tuleb enne analüüsimist säilitada külmutatult (– 18 °C ± 4 °C).

         2.   Eesmärk ja rakendusala

               2.1.

               Antud meetodi abil määratakse kanaliha (ja näitajate erinevuse põhjal lisatud vee) ning kollageenvalkude sisaldus naha ning kondita kanarinnast valmistatud toodetes. Analüüsimisel määratakse nende valgulise lämmastiku, niiskuse-, tuha-, rasva- ja hüdroksüproliinisisaldus.

         3.   Põhimõte

               3.1.

               Rasvavaba kanaliha (näiv-) sisaldus arvutatakse valgulise lämmastiku sisalduse ning kondita ja nahata kanarinna lämmastikuteguri põhjal (punkt 9). Kui kanarinnale on lisatud kollageenvalke, tuleb nende valkude osa kõigepealt summaarsest valgulisest lämmastikust lahutada. Summaarse kanalihasisalduse leidmiseks liidetakse rasvasisaldus ja rasvavaba kanaliha sisaldus. Lisatud vee sisalduse saamiseks lahutatakse arvust 100 kanaliha kõigi koostisosade (kanaliha, tuhk ja süsivesikud) sisaldus.

         4.   Tervise- ja ohutusnõuded

               4.1.

               Antud meetodi juures kasutatakse mitmeid potentsiaalselt ohtlikke seadmeid (suure jõudlusega hakklihamasin, homogenisaator), mille kasutamisel tuleb täita vastavaid ohutusnõudeid.

         5.   Eelneva väljaõppe nõue

               5.1.

               Nõutav on tööstuslike lihatöötlemisseadmete kasutamise alane väljaõpe.

         6.   Kasutatavad seadmed

               6.1.

               Kaalud, mille mõõtetäpsus on suurem kui ± 0,1 g.

               6.2.

               Suure jõudlusega hakklihamasin ja/või külmutatud kanarindade homogeniseerimiseks sobiv segisti.

                  NB: Hakklihamasina margi osas soovitusi ei anta, kuid igal juhul peab see olema nii võimas, et suudab külmutatud või kiirkülmutatud kanaliha hakkida ja valmistada sellist ühtlase koostisega hakkliha, nagu saadakse 4 mm läbimõõduga aukudega kettaga varustatud hakklihamasinast.

               6.3.

               Standardis ISO 1442:1997 (BS 4401 – 3:1997) määratletud veesisalduse määramise seade.

               6.4.

               Standardis ISO 937:1978 (BS 4401 – 2:1980) määratletud valgusisalduse või sellega võrdväärse näitaja määramise seade.

               6.5.

               Standardis ISO 936:1998 1998 (BS 4401 – 1:1998) määratletud üldtuhasisalduse määramise seade.

               6.6.

               Standardis BS 4401 – 4:1970 määratletud üldrasvasisalduse määramise seade.

               6.7.

               Standardis ISO 3496:1994 (BS 4401 – 11:1995) määratletud hüdroksüproliini sisalduse määramise seade.

         7.   Menetlus

      NB: Kuni proovi analüüsimiseni vastavalt punktidele 7.1 – 7.10 tuleb seda hoida külmutatuna.

               7.1.

               Võtke proov pakendist välja, asetage eelnevalt puhastatud suurele plastalusele ja katke niiskusekadude vältimiseks kilega.

               7.2.

               Hakkige või homogeniseerige proovi osad ja asetage need plastalusele tagasi. Jätkake seni, kuni kogu proov on hakitud/homogeniseeritud.

               7.3.

               Segage kogu proov suure puhta plastlusikaga segamini, jälgides hoolikalt, et proovi “nõret” ei läheks kaduma.

               7.4.

               Võtke proovist 2 kg suurune alikvoot (hulgimüügi puhul) või kogu proov, kui see kaalub alla 2 kg (jaemüügi puhul) ning homogeniseerige see põhjalikult segistis või toidutöötlemisseadmes.

                  NB: 8 kg suuruse hulgimüügiproovii jäägi võib minema visata.

               7.5.

               Võtke 2 kg suurusest alikvoodist (kui nõutakse DNA proovi) kaks 50 grammist alikvooti ja asetage need sobiva suurusega konteinerisse. Ülejääk pange puhtasse, etiketiga varustatud kilekotti või jagage mugavuse mõttes 20 grammisteks alaosadeks. Kõiki proove, mida kohe analüüsimiseks ei kasutata, tuleb hoida külmutatuna.

               7.6.

               Võtke homogeniseeritud materjalist proov ja määrake standardi ISO 1442 põhjal selle niiskusesisaldus.

               7.7.

               Võtke homogeniseeritud materjalist proov ja määrake standardi ISO 937 või sellega võrdväärse standardi põhjal selle lämmastikusisaldus.

               7.8.

               Võtke homogeniseeritud materjalist proov ja määrake standardi ISO 936 põhjal selle tuhasisaldus.

               7.9.

               Võtke homogeniseeritud materjalist proov ja määrake standardi BS 4401 – 4 põhjal selle rasvasisaldus.

               7.10.

               Võtke homogeniseeritud materjalist proov ja määrake standardi ISO 3496 põhjal selle hüdroksüproliinisisaldus.

         8.   Analüütiline kvaliteedikontroll

               8.1.

               Kvaliteedikontrolliks tuleks kõigil laboritel analüüsida igast partiist kahe paralleelproovina võetavat võrdlusmaterjali, mille lämmastiku-, niiskuse-, rasva-, tuha- ja hüdroksüproliinisisaldus on ettenähtud tasemel. Kasutamiseks sobivatel partiidel peab mõõtnäitaja varieerumine jääma ettenähtud väärtuse standardhälvetega piiratud vahemikku. Paralleelsed analüüsid peavad jääma antud meetodi korratavusnäitajate piiridesse.

         9.   Tulemuste arvutamine
   Tulemuste arvutamise metoodika pärineb Ühendkuningriigi toidustandardiasutuse 2001. aasta detsembri infolehest (Agency Food Surveillance Information Sheet 20/01), mille võib leida asutuse koduleheküljel järgmisel aadressil:
   http://www.food.gov.uk/science/surveillance/fsis-2001/20chick
   9.1.   Kanaliha sisalduse arvutamine lämmastikuteguri põhjal
   Stubbsi ja More’i järgi (The Analyst 1919, 44, 125) hõlmab meetod proovi lämmastiku-, niiskuse-, rasva- ja tuhasisalduse analüüsimist.
   Analüüsitulemuste põhjal arvutatakse kõigepealt järgmisel viisil rasvavaba liha näivsisaldus:

                  Rasvavaba liha näivsisaldus = kogulämmastik/NF × 100

               NF = analüüsitava tootega seonduv lämmastikutegur

         (AMC soovituse kohaselt (The Analyst, 2000, 125, 1359–1366) on kanarinna (tailiha) lämmastikutegur 3,85)). Märkus: Tegur on mõeldud rakendamiseks kolmandatest riikidest imporditava kanaliha puhul.
   Saadud tulemusele liidetakse mõõdetud rasvasisaldus ja saadakse summaarne kanaliha näivsisaldus.

      Summaarne kanaliha näivsisaldus = rasvavaba kanaliha näivsisaldus + rasvasisaldus

   9.2.   Lisatud kollageenvalk
   Proovi võib lugeda hüdrolüüsitud kollageenvalku sisaldavaks, kui selle määratud hüdroksüproliinisisaldus ületab kanarinna tailiha normaalseks loetavat vastavat näitajat (AMC andmetel 0,08 g/100 g (The Analyst, 2000, 125, 1359–1366)).
   Ülaltoodud kanaliha näivsisalduse arvutamise eelduseks on, et kogu määratud lämmastik pärineb kana lihaskoest. Liigse hüdroksüproliini esinemise korral tuleb tulemust korrigeerida.
   Proovi mistahes kollageenist põhjustatud protsentuaalne lämmastikusisaldus arvutatakse hüdroksüproliinisisalduse põhjal järgmiselt:

                  KOLLAGEENLÄMMASTIK = LIIGNE HÜDROKSÜPROLIIN × 1,28

         Seejärel lahutatakse kollageenlämmastiku sisaldus (protsentides) protsentuaalsest kogulämmastiku sisaldusest ja arvutatakse eespool esitatud viisil kanaliha näivsisaldus.
   9.3.   Lisatud vesi
   Lisatud vee koguse hindamiseks lahutatakse arvust 100 kanaliha ja kõigi lisandite sisaldus vastavalt järgmisele võrrandile:

                  Lisatud vee protsent = 100 – (summaarne kanaliha näivsisaldus + tuhasisaldus + süsivesikute sisaldus + muude lisandite sisaldus)

               Süsivesikud = 100 – (valgud + rasvad + tuhk + niiskus),

         kus koguvalk = kogulämmastik × teisendustegur (6.25)

   Ülaltoodu põhjal saab lisatud vee sisalduse arvutada järgmiselt:

                  Lisatud vee protsent = 100 – (summaarne kanaliha näivsisaldus + tuhasisaldus + süsivesikute sisaldus)

         9.4.   Mõõtemääramatus
   Keskmine mõõtemääramatus kanalihasisalduse määramisel on hinnanguliselt veidi alla 3 % kanalihasisaldusest 95 % usalduspiiri juures. Seega võib proovimaterjali kirjelduse lugeda vääraks, kui määratud lihasisaldus on deklareeritust 5 % võrra väiksem.
   Joonis 1 – Lisavee sisalduse (%) seos vee- ning valgusisalduse suhte piirväärtustega

      (1)  EÜT L 143, 7.6.1991, lk 11. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 814/2004 ELT L 153, 30.4.2004, lk 1).


title: Recommendation for a COUNCIL RECOMMENDATION on the National Reform Programme 2011 of Finlandand delivering a Council opinionon the updated Stability Programme of Finland, 2011-2014

text:
       EUROOPA KOMISJON
                                          Brüssel, 7.6.2011
                                          SEK(2011) 805 lõplik
                                Soovitus:
                       NÕUKOGU SOOVITUS,
    milles käsitletakse Soome 2011. aasta riiklikku reformikava
                    ja esitatakse nõukogu arvamus
   Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
                        {SEK(2011) 734 lõplik}
ET                                                              ET
 ---pagebreak---                                                     Soovitus:
                                           NÕUKOGU SOOVITUS,
                     milles käsitletakse Soome 2011. aasta riiklikku reformikava
                                       ja esitatakse nõukogu arvamus
                    Soome ajakohastatud stabiilsusprogrammi (2011–2014) kohta
   EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
   võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 121 lõiget 2 ja artikli 148
   lõiget 4,
   võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi
   järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,1 eriti
   selle artikli 5 lõiget 3,
   võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust2,
   võttes arvesse Euroopa Ülemkogu järeldusi,
   võttes arvesse tööhõivekomitee arvamust,
   pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega,
   ning arvestades järgmist:
   (1)     26. märtsil 2010 nõustus Euroopa Ülemkogu Euroopa Komisjoni ettepanekuga
           käivitada uus majanduskasvu ja tööhõive strateegia „Euroopa 2020. aastal”, mis
           põhineb majanduspoliitika tõhustatud koordineerimisel ning keskendub
           võtmetähtsusega valdkondadele, kus on vaja võtta meetmeid Euroopa jätkusuutliku
           majanduskasvu ja konkurentsivõime potentsiaali suurendamiseks.
   (2)     Nõukogu võttis 13. juulil 2010 vastu soovituse liikmesriikide ja liidu
           majanduspoliitika üldsuuniste kohta (2010–2014) ning 21. oktoobril 2010 otsuse
           liikmesriikide tööhõivepoliitika suuniste kohta,3 mis moodustavad koos
           „koondsuunised”. Liikmesriike kutsuti üles oma riiklikus majandus- ja
           tööhõivepoliitikas koondsuuniseid arvesse võtma.
   1
            EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1.
   2
            ELT C , lk .
   3
            Kehtivust pikendati 2011. aastaks nõukogu 19. mai 2011. aasta otsusega 2011/308/EL.
ET                                                       2                                          ET
 ---pagebreak---    (3) 12. jaanuaril 2011 võttis komisjon vastu esimese iga-aastase majanduskasvu analüüsi,
       millega algab ELi majanduse juhtimise uus tsükkel ja majanduspoliitika integreeritud
       eelkoordineerimise „Euroopa poolaasta”, mis omakorda on koostatud kooskõlas
       Euroopa 2020. aasta strateegiaga.
   (4) 25. märtsil 2011 kinnitas Euroopa Ülemkogu eelarve konsolideerimise ja
       struktuurireformide prioriteedid (kooskõlas nõukogu 15. veebruari ja 7. märtsi 2011.
       aasta järeldustega ja komisjoni iga-aastase majanduskasvu analüüsi alusel). Selles
       rõhutati vajadust anda prioriteet eelarvete tasakaalu taastamisele ja eelarve
       jätkusuutlikkusele, tööpuuduse vähendamisele tööturu reformide abil ja uutele
       jõupingutustele majanduskasvu suurendamiseks. Selles soovitati liikmesriikidel võtta
       nimetatud prioriteetide alusel konkreetseid meetmeid, mida kaasata nende stabiilsus-
       või lähenemisprogrammidesse ning riiklikesse reformikavadesse.
   (5) 25. märtsil 2011 kutsus Euroopa Ülemkogu lisaks liikmesriike üles osalema laiendatud
       euroala paktis, et esitada aegsasti oma kohustused nende kaasamiseks stabiilsus- või
       lähenemisprogrammidesse ning riiklikesse reformikavadesse.
   (6) 6. aprillil 2011 esitas Soome oma 2011.–2014. aasta ajakohastatud
       stabiilsusprogrammi ja 2011. aasta riikliku reformikava. Et võtta arvesse nende
       seoseid, hinnati kahte kava samaaegselt.
   (7) Ülemaailmse majanduskriisi madalseisus koges Soome SKP väga järsku langust
       arvestades, et Soome majandus on tuginenud tavapäraselt oma peamiste tööstusharude
       eksporditulemustele. 2009. aastal vähenes SKP 8,2 % võrra ekspordi enneolematult
       järsu languse (20 % mahust) ja sellega kaasneva investeeringutega seotud usalduse
       vähenemise tõttu. Töötuse määr suurenes umbes 2 protsendipunkti võrra, tõustes
       6,4 %lt töövõimelisest elanikkonnast 2008. aastal 8,3 %le 2010. aastal. Majandus on
       tugevasti taastunud, SKP suurenes 2010. aastal nii sisenõudluse kui ka taastunud
       ekspordi toel 3,1 %. Kinnisvarahinnad ja ehitusmahud on pärast lühiajalist langust
       2009. aastal tõusnud kiiresti kriisieelsele tasemele, põhjustades teatavat muret
       kinnisvaraturu ülemäärase paisumise pärast. Soome väljus majanduskriisist 2010.
       aastal valitsemissektori eelarve puudujäägiga 2,5 % SKPst ja võlaga 48,5 % SKPst.
   (8) Ajakohastatud stabiilsusprogrammi hindamise alusel vastavalt nõukogu määrusele
       (EÜ) 1466/97 on nõukogu arvamusel, et programmi aluseks olev makromajanduslik
       stsenaarium on 2011.–2012. aasta puhul usaldusväärne, kuid seoses hilisema
       perioodiga liiga optimistlik. 2011.–2012. aasta makromajanduslik stsenaarium on
       kooskõlas komisjoni talituste kevadise prognoosiga. 2013.–2015. aastal on programmi
       projektide kasv umbes 2 % SKPst, mis on 1,5% hinnangulisest potentsiaalsest kasvust
       veidi suurem, mistõttu valitseb oht, et tulemused osutuvad prognoositust veidi
       halvemaks. Eelarvestrateegia eesmärk on vähendada puudujääki 2011. aastal 0,9 %le
       ja 2012. aastal 0,7 %le SKPst, mis kajastab majanduse tsüklilist paranemist ja
       teatavaid, juba eelmise valitsuse poolt otsustatud tasakaalustamismeetmeid.
       Sellegipoolest ei sisalda ajakohastatud stabiilsusprogramm eelarve täiendavat
       konsolideerimist aastatel 2013–2015. Ohud eelarvelistele eesmärkidele tunduvad
       olevat tasakaalustatud. Kõige märkimisväärsem ohutegur on ülemaailmne
       makromajanduslik keskkond, millel on tavapäraselt olnud tugev mõju Soome
       ekspordile tuginevale majandusele.
ET                                            3                                             ET
 ---pagebreak---    (9)  Programmi viimases ajakohastatud versioonis ei nähta ette majandustingimuste
        prognoosimise täiustamist eelarve konsolideerimiseks keskpika perioodi jooksul.
        Soome ametiasutuste seatud keskpika perioodi eesmärk – struktuurne ülejääk 0,5 %
        SKPst – loodetakse saavutada 2011. aastal, järgnevatel aastatel on kavandatud
        struktuurse tasakaalu langemine allapoole nimetatud eesmärki.
   (10) Meetmete võtmine elanikkonna vananemise mõju vastu on olnud üheks Soome
        järjestikuste valitsuste prioriteetidest. Võttes arvesse selleks tehtavaid jõupingutusi,
        paistab Soome riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus olevat keskmiselt ohustatud.
        Sellegipoolest kogeb riik tugevat ja vahetut demograafilist nihet ning riigi rahanduse
        jätkusuutlikkuses on senini märkimisväärne lõhe. See probleem mõjutab mitmeid
        poliitikavaldkondi. Elanikkonna vananemine põhjustab vananemisega seotud teenuste,
        mida pakuvad enamasti Soome kohalikud omavalitsused, nõudluse olulist kasvu.
        Mitmed uuringud on leidnud, et avalike teenuste tõhususe kasv on olnud viimastel
        aastatel vähene. Soome ametiasutused on juba rakendanud mitu reformi avalike
        teenuste restruktureerimiseks ja tõhustamiseks nii kesk- kui ka kohalike omavalitsuste
        tasandil. Avaliku sektori suhteliselt suured investeeringud infotehnoloogiasse ei ole
        tõhususe tõusu veel kaasa toonud, mis tähendab, et lisaks investeeringutele on vaja
        struktuurseid ja halduslikke muudatusi. Kokkuvõttes saab tootlikkuse suurenemise ja
        kulude kokkuhoiu saavutamiseks avalike teenuste pakkumisel võtta lisameetmeid.
   (11) Pikaajalise töötuse praegune kasv annab põhjust muretsemiseks. Aastatel 2005–2008
        pikaajaline töötus vähenes stabiilselt, kuid hakkas 2009. aastal taas kasvama. 2011.
        aasta märtsi lõpus oli pikaajaliselt töötute arv 57 400, mis on 12 400 võrra rohkem kui
        eelmisel aastal. Paljud pikaajaliselt töötud on praegu 55–64 aastased.
        Pensionilemineku seaduspärasuste tõttu suureneb töötus kõige enam 45–54 aastaste
        hulgas. Ehkki pikaajalise töötuse määr Soomes on väiksem kui ELi keskmine, tuleks
        seda probleemi tulevikus uurida sotsiaalse kaasatuse ja tööjõu piisavuse tagamise
        kontekstis. Kogemused näitavad, et pikaajaline töötus suurendab eelkõige vaesuse ja
        sotsiaalse tõrjutuse ohtu. Ehkki Soome ametiasutused näevad pikaajalise töötuse kasvu
        akuutse probleemina, ei ole seni koostatud igakülgset strateegiat selle vastu
        võitlemiseks. Soome laiendas kriisi ajal tõhusalt aktiivse tööturupoliitika meetmeid, et
        võidelda noorte töötuse vastu. Kuigi meetmed aitasid aastatel 2010–2011 noorte
        töötust vähendada, on see jätkuvalt ELi keskmisest suurem ning nõuab uusi meetmeid.
        Samuti aitaks aktiivse tööturupoliitika meetmete tugevdamine ja parem suunamine
        pöörata pikaajaline töötus vähenemisele.
   (12) Võttes arvesse demograafilisi muutusi, on vanemate töötajate tööhõive suurendamine
        oluline riigi rahanduse seisukohast ja hädavajalik tööjõunõudluse rahuldamiseks
        tulevikus. Soome pensionisüsteemi reformiti 2005. aastal ja 2009. aastal seoti
        pensionimaksed eeldatava elueaga. Ometi ei ole seadusejärgne pensioniiga praegu
        eeldatava elueaga seotud. Võttes arvesse eeldatava eluea jätkuvat tõusu, aitaks selline
        seos mitte ainult parandada tööjõu kättesaadavust, vaid ka tagada piisavad pensionid.
        Varane pensionilejäämine on viimastel aastatel vähenenud, kuid ikka on veel võimalik
        võtta täiendavaid meetmeid eakate töötamismotivatsiooni suurendamiseks. Näiteks
        toimib eakate suurendatud töötushüvitis laias laastus samal viisil kui kaotatud
        töötupension. Vaatamata olukorra paranemisele viimastel aastakümnetel, on eakate
        töötajate tööhõive määr ja tegelik tööturult väljumise iga Põhjamaade standarditega
        võrreldes madalad. Varase pensionilejäämise sagedane põhjus on puue. Tegeliku
        pensionilejäämise ea tõstmiseks on vaja meetmeid, mis võtaksid arvesse ka tööelu
        kvaliteeti, sealhulgas töötajate heaolu ja tervist. See on eriti oluline, arvestades
ET                                                4                                              ET
 ---pagebreak---            töövõimetuspensionäride suurt arvu. Soome on alates 2009. aastast kulutanud umbes
           14 miljonit eurot töökeskkonna parandamise projektidele. Selliste algatuste mõju on
           mõtet uurida. Elukestev õpe on olnud Soomes tavakohaselt väga levinud ning, võttes
           arvesse tekkivat nõudlust uute oskuste järele ja demograafilisi muutusi, on see oluline
           ka tulevikus.
   (13)    Suurem konkurentsivõime, eriti teenustesektoris, on muutunud tootlikkuse
           suurendamisel ja majanduskasvu võimaluste laiendamisel üha olulisemaks. Soome
           kaugus ja hõre asustatus nõrgendavad konkurentsivõimet ettevõtluses, mis põhjustab
           suhteliselt madalat tootlikkuse kasvu suletud sektorites. Olemasolevad
           ettevõtlusstruktuurid on puhuti väga kontsentreeritud, eriti toiduainetetööstuses või
           hulgi- ja jaekaubanduses. See võib põhjustada tarbijahindade suhteliselt kõrge taseme,
           ehkki oma osa võivad mängida ka pikad veovahemaad. Jaehinnad on Soomes ELi
           kõrgeimate hulgas. Konkurentsi jaekaubanduses takistavad, vaatamata hiljuti
           toimunud teatavale lõdvenemisele, osaliselt õigusaktid ning piirangud, mis on seatud
           kodu- ja välismaiste ettevõtjate turule sisenemisele ja sealt väljumisele.
   (14)    Soome stabiilsusprogrammis ja riiklikus reformikavas ei ole laiendatud euroala pakti
           raames võetavad kohustused selgesõnaliselt väljendatud, kuid nende esitamist
           oodatakse kohe pärast uue valitsuse moodustamist.
   (15)    Komisjon hindas stabiilsusprogrammi ja riiklikku reformikava,4 võttes arvesse mitte
           ainult nende olulisust Soome jätkusuutliku eelarve- ja sotsiaalmajanduspoliitika
           seisukohast, vaid ka nende vastavust ELi eeskirjadele ja suunistele, võttes arvesse
           vajadust tugevdada Euroopa Liidu majanduse üldist juhtimist. Komisjon on
           seisukohal, et meetmed tuleks täpsustada keskpika perioodi puhul ja et on vaja võtta
           lisameetmeid riigi rahanduse jätkusuutlikkuse parandamiseks, sealhulgas avaliku
           sektori tootlikkust suurendamise kaudu. Lisameetmeid on vaja võtta ka
           töötamismotivatsiooni kasvatamiseks ja tegeliku tööturult lahkumise ea tõstmiseks
           ning teenustesektori turgude tootlikkuse ja konkurentsivõime suurendamiseks.
   (16)    Võttes arvesse kõnealust hindamist ja 2. juunil 2010. aastal Euroopa Liidu toimimise
           lepingu artikli 126 lõike 7 alusel esitatud nõukogu soovitust, vaatas nõukogu läbi
           Soome 2011. aasta ajakohastatud stabiilsusprogrammi. Nõukogu seisukoht5 kajastub
           eelkõige järgnevalt esitatud soovitustes 1 ja 2. Võttes arvesse Euroopa Ülemkogu 25.
           märtsi 2011. aasta järeldusi, on nõukogu vaadanud läbi Soome riikliku reformikava,
   SOOVITAB KÄESOLEVAGA, et Soome peaks võtma ajavahemikul 2011−2012 meetmeid
   selleks, et:
   (1)       Jätkata eelarve konsolideerimist, kasutades puudujäägi vähendamiseks kõiki
             plaaniväliseid tulusid, võttes samal ajal lisameetmeid fiskaalseisundi hoidmiseks
             keskpika perioodi eesmärgist kõrgemal.
   (2)       Võtta edasisi meetmeid tootlikkuse suurendamiseks ja kulude kokkuhoiu
             saavutamiseks avalike teenuste pakkumisel, kaasa arvatud struktuurimuutused, et
             lahendada elanikkonna vananemisest tekkivaid probleeme.
   4
           SEK(2011) 734.
   5
           Nähtud ette nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 3.
ET                                                    5                                            ET
 ---pagebreak---    (3)      Suunata tööturu meetmed paremini pikaajalisele töötutele ja noortele.
   (4)      Võtta meetmeid eakate töötajate tööalase konkurentsivõime parandamiseks ja nende
            osavõtu suurendamiseks elukestvas õppes. Võtta edasisi meetmeid varase tööturult
            lahkumise vähendamiseks ja siduda seadusejärgse pensioniea piirangud eeldatava
            elueaga.
   (5)      Võtta täiendavaid meetmeid teenustesektori suuremaks avamiseks, kujundades
            ümber reguleeriva raamistiku ja kõrvaldades teenustesektori turgudele tulemisele
            seatud piirangud, eriti jaesektoris.
   Brüssel,
                                                 Nõukogu nimel
                                                 eesistuja
ET                                                 6                                         ET


Tähtis õiguslik teade

|

52007SC0136

Soovitus: Nõukogu arvamus kooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006-2009  /* SEK/2007/0136 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 7.2.2007SEK(2007) 136 lõplikSoovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006-2009(esitanud komisjon)SELETUSKIRIÜldine taust1. juulil 1998 jõustunud stabiilsuse ja kasvu pakti põhieesmärk on usaldusväärne finantshaldus kui vahend hindade stabiilsust ning tugevat ja püsivat majanduskasvu soodustavate tingimuste tagamiseks, mille tulemusel luuakse uusi töökohti. Pakti 2005. aasta reformimisel tunnistati pakti kasulikkust eelarvedistsipliini kehtestamisel, kuid püüti tugevdada selle tõhusust ja majanduslikku mõju ning kindlustada riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus.Nõukogu määruses (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[1] mis moodustab osa stabiilsuse ja kasvu paktist, on sätestatud, et liikmesriigid peavad nõukogule ja komisjonile esitama stabiilsus- või lähenemisprogrammid ja nende iga-aastased ajakohastatud versioonid (ühisraha kasutusele võtnud liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) stabiilsusprogrammid ja ühisraha veel mitte kasutavad liikmesriigid esitavad (ajakohastatud) lähenemisprogrammid). Iirimaa esitas esimese stabiilsusprogrammi 1998. aasta detsembris. Vastavalt määrusele esitas nõukogu komisjoni soovituse alusel ja pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteega 18. jaanuaril 1999. aastal arvamuse. Vastavalt samale menetlusele peab komisjon ajakohastatud stabiilsus- ja lähenemisprogramme hindama ning majandus- ja rahanduskomitee neid kontrollima, samas kui nõukogul on õigus neid kontrollida.Ajakohastatud programmi hindamise taustKomisjon kontrollis 2006. aasta 6. detsembril esitatud Iirimaa viimast ajakohastatud stabiilsusprogrammi ja võttis vastu soovituse (vt raamtekstis hinnangu põhipunkte) nõukogule asjakohase arvamuse esitamiseks.Ülevaate andmiseks ajakohastatud lähenemisprogrammis sisalduva eelarvestrateegia hindamise alustest on järgmistes lõikudes esitatud kokkuvõte:1.  majanduslikest ja eelarve täitmise tulemustest viimase kümne aasta jooksul;2.  viimasest hinnangust Iirimaa positsioonile stabiilsuse ja kasvu pakti ennetavate sätete osas (kokkuvõte nõukogu arvamusest eelmise ajakohastatud stabiliseerimisprogrammi kohta); ja3.  komisjoni hinnangust 2006. aasta oktoobri riiklikule reformiprogrammile.Viimaste aastate majanduslikud ja eelarve täitmise tulemusedIirimaa viimase kümne aasta majandustulemuste hulka kuulub nn Kelti tiigrihüppe äärmiselt kiire majanduskasvuperiood, mille vältel jätkus 1980. aastate lõpus alanud erakordne majanduslik areng. Pärast kümnendi lõpu tormilist majanduslikku arengut on majanduskasvu tempo olnud keskpärasem, kuigi Lääne-Euroopa normist ikka veel kaugel ees, kuid võrreldes varasema perioodiga on nüüd kesksemal kohal sisenõudlus ja majanduskasv põhineb vähem sellistel alustel, nagu elamuehituse jätkusuutmatu tase. Majanduse avatus on eriti ilmne kohanemisvõimelistes teguriturgudes, kus mängivad olulist rolli välisinvesteeringud ja tööjõuränne. Tugevad tegurid on olnud kiirelt pealekasvav noorem tööjõud, äritegevust soodustav poliitiline keskkond ja pärast 1980. aastaid välja arendatud tugev sotsiaalne partnerlus. See, et Iirimaa majandus on väike ja avatud, on piiranud valikuvabadust makromajanduslikus poliitikas. Euroala intressimäär on olnud tunduvalt madalam, kui oleks Iirimaa jaoks optimaalne, ja seetõttu on hinnainflatsiooni määr väga kõrge. Tarbijahindade harmoneeritud indeksi THHI inflatsioon on olnud suhteliselt kõrge, kuna tegelikud sissetulekud on sisenõudluse survel ning toote- ja võrguteenusteturgudel valitseva mõningase vaeguse tõttu kasvanud; väline konkurentsivõime näib olevat viimasel ajal halvenenud ja väliskaubanduse puudujääk on suurenenud. Riigi rahandus on jäänud SKT piiridesse.Nõukogu arvamuses eelmise programmi kohta antud hinnang14. märtsil 2006 võttis nõukogu vastu arvamuse eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta ajavahemikuks 2005-2008. Nõukogu oli arvamusel, et „üldiselt on Iirimaa eelarvepositsioon usaldusväärne ja eelarvestrateegia on hea näide stabiilsuse ja kasvu paktiga kooskõlas olevast fiskaalpoliitikast“. Nõukogu soovitas Iirimaal „jätkata meetmete rakendamist, et vähendada vananeva elanikkonna mõju eelarvele pikema perioodi jooksul”.Komisjoni hinnang 2006. aasta oktoobri riiklikule reformiprogrammileIirimaa riikliku reformiprogrammi rakendamise aruanne esitati majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia kontekstis 18. oktoobril 2006. aastal. Iirimaa riiklikus reformiprogrammis on nimetatud põhivaldkondade ja prioriteetidena viimase aja heade majandustulemuste säilitamine ja parandamine üleilmastumise ja siseturu võimaluste ärakasutamise läbi.Komisjoni hinnangust sellele programmile (võeti vastu 2006. aasta detsembris iga-aastase arenguaruande[2] osana) ilmneb, et Iirimaa on oma riikliku reformiprogrammi rakendamisel väga suurt edu saavutanud. Lisaks on majanduskasvu ja tööhõive strateegia juhtimine muutunud poliitiliselt märgatavamaks, eriti tänu hiljuti sõlmitud sotsiaalpartnerluslepingule „2016. aasta suunas“.Arvestades tehtud edusamme, julgustati Iirimaad keskenduma ka järgmistele valdkondadele: pensionikorralduse reform; heitmete vähendamise meetmed; osalemine tööturul; sisseränne; ning vanemad ja madala kvalifikatsiooniga töötajad.Hinnangu põhipunktid Nagu on nõutud nõukogu määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikes 1 (stabiilsusprogrammide kohta) ja artikli 9 lõikes 1 (lähenemisprogrammide kohta), hõlmab hinnang järgmisi punkte: kas programmi aluseks olevad majandusprognoosid on realistlikud; kas liikmesriigi kohandamiskava eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks on asjakohane; kas kohandamiskava täitmiseks võetavad ja/või ettepandavad meetmed on piisavad keskpika eelarve-eesmärgi saavutamiseks tsükli jooksul; hinnates kohandamiskava eelarve keskpika perioodi eesmärgi saavutamiseks – kas majandusliku tõusu perioodil tehakse suuremad jõupingutused kohandamiseks, samas kui majandusliku languse perioodil võivad jõupingutused olla väiksemad, ning euroala ja vahetuskursimehhanismis (ERM II) osalevate liikmesriikide puhul – kas asjaomane liikmesriik püüab saavutada oma keskpika eesmärgi saavutamiseks vajalikku tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni iga-aastast parandamist, arvestamata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid, võttes sihtmärgiks 0,5 % SKTst; keskpika perioodi eesmärgile suunatud kohandamiskava kindlaksmääramisel (liikmesriikide puhul, kes ei ole seda veel saavutanud) või keskpika perioodi eesmärgist ajutise kõrvalekaldumise lubamisel (liikmesriikide puhul, kes on selle saavutanud) peamiste struktuurireformide rakendamine, millel on pikaajaline kokkuhoidu soodustav mõju (sh võimalikku majanduskasvu suurendades) ning seega tõestatav mõju riigi rahanduse pikaajalisele jätkusuutlikkusele (tingimusel, et säilitatakse asjakohane kindlusvaru kontrollväärtuse 3% SKTst suhtes ning et eelarveseisund peaks programmiperioodi jooksul taastuma keskpika perioodi eesmärgini), kusjuures eritähelepanu pööratakse pensionireformidele, millega kehtestatakse mitmesambaline süsteem, mis hõlmab kohustuslikku täielikult finantseeritavat pensionisammast; kas liikmesriigi majanduspoliitika on üldiste majanduspoliitiliste suunistega kooskõlas. Programmi makromajanduslike prognooside realistlikkust hinnatakse lähtudes komisjoni talituste 2006. aasta sügisel tehtud prognoosist, kasutades ka ühiselt kokkulepitud metoodikat potentsiaalse SKT kasvu ja tsükliliselt kohandatud eelarve hindamiseks. Majanduspoliitika üldsuunistele vastavust hinnatakse 2005.–2008. aasta integreeritud suunistes sisalduvate riigi rahanduse valdkonnas vastuvõetud majanduspoliitika üldsuuniste põhjal. Hindamisel vaadeldakse ka järgmisi asjaolusid: võla suhte kujunemine ja riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse perspektiivid, millele tuleks nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruande „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise tõhustamine” kohaselt „eelarveseisundi järelevalves piisavat tähelepanu pöörata”. Meetod pikaajalise jätkusuutlikkuse hindamiseks on esitatud komisjoni 12. oktoobri 2006. aasta teatises;[3] integreeritus majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva Lissaboni strateegia kontekstis esitatud liikmesriigi riikliku reformiprogrammiga. Majandus- ja rahandusministrite nõukogu märkis oma 7. juuni 2005. aasta kaaskirjas Euroopa Ülemkogule majanduspoliitilistele üldsuuniste kohta aastateks 2005–2008, et riiklikud reformiprogrammid peaksid olema stabiilsus- ja lähenemisprogrammidega kooskõlas; vastavus tegevusjuhendile,[4] milles on muu hulgas ette nähtud stabiilsus- ja lähenemisprogrammide andmetabelite ühtne loetelu ja ülesehitus. |-  Soovitus:NÕUKOGU ARVAMUSkooskõlas nõukogu 7. juuli 1997. aasta määruse (EÜ) nr 1466/97 artikli 5 lõikega 3 Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohta aastateks 2006–2009EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut,võttes arvesse nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1466/97 eelarveseisundi järelevalve ning majanduspoliitika järelevalve ja kooskõlastamise tõhustamise kohta,[5] eriti selle artikli 5 lõiget 3,võttes arvesse komisjoni soovitust,pärast konsulteerimist majandus- ja rahanduskomiteegaON ESITANUD KÄESOLEVA ARVAMUSE:4.  Nõukogu kontrollis [27. veebruaril 2007] Iirimaa ajakohastatud stabiilsusprogrammi, mis hõlmab ajavahemikku 2006–2009.5.  Programmi aluseks olnud makromajanduslikus stsenaariumis prognoositakse, et SKT reaalkasv võrreldes 2006. aasta 5,4%ga kahaneb pisut ja püsib ülejäänud programmiperioodi jooksul keskmiselt veidi üle 4,5% tasemel. Praegu olemasolevate andmete põhjal näib see stsenaarium rajanevat usutavatel kasvuprognoosidel, kuigi laialdase elamuehituse järsk langus ja kinnisvarahinnad on olulised riskitegurid. Programmi inflatsiooniprognoos on realistlik.6.  2006. aasta programmis prognoositu kohaselt on valitsussektori eelarveülejäägiks 2,3% SKTst, võrreldes eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis nimetatud eelarvepuudujäägiga 0,6% SKTst; keskvalitsuse viimased rahaandmed viitavad veelgi suuremale ülejäägile suuruses ligi 2,5% SKTst. Oodatust paremad tulemused võrreldes eelmise aastaga pärinevad täiel määral tulude poolelt, mis kajastavad eelkõige kõrgele tõstetud elamuehitusmaksudega kinnisvaraturu jätkuvat kandejõudu ja vähemal määral SKT kasvu suurenemist, millel on samalaadne mõju tavamaksudele. Nominaalkulude hinnanguline tulemus on lähedane eelarvele.7.  Iirimaa keskpika perioodi eelarvestrateegia põhineb eelarve jätkusuutlikkuse säilitamisel, mille teostamiseks on oluline stabiilsuse ja kasvu paktist kinnipidamine. Ülejääki tuleb kava kohaselt säilitada kogu programmiperioodi jooksul, nii et see kahaneks prognoositud 2006. aasta algülejäägilt 2,3% SKTst 2007. aastal 1,2%ni ja väheneks seejärel järjest kuni 0,6%ni 2009. aastal; esmane eelarveülejääk väheneb samamoodi prognoositud 2006. aasta 3,3%lt SKTst 1,6%ni SKTst 2009. aastal. Eelarvepuudujäägi vähendamine 2007. aastal on võimalik tänu kõrgematele kavandatud kulutustele, mis kajastub peamiselt kõrgemates sotsiaalsiiretes; 2008. ja 2009. aastal peaksid nii tulud kui kulud prognoosi järgi kahanema, kuid kulud vaid vähesel määral. 2006. aasta hinnangulise tasakaalu suur kasv, võrreldes eelmise ajakohastatud stabiilsusprogrammi prognoosidega (kuni aastani 2008), mille põhjuseks on oodatust suuremad tulud, kantakse järgneval kahel aastal kahanevalt edasi tuludena ning eelarve alg- ja esmase ülejäägina, ilma et kavandatud kulutustes õieti mingeid muudatusi tehtaks.8.  Ühiselt kokkulepitud metoodika alusel arvutatud struktuurne tasakaal (st tsükliliselt kohandatud tasakaal, milles ei arvestata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid) peaks prognooside kohaselt vähenema 2006. aastal pisut alla 3% SKTst jäävalt ülejäägilt veidi üle 1,5%-lisele ülejäägile aastaks 2009. Nagu eelmises ajakohastatud stabiilsusprogrammis, on eelarvepositsiooni keskpika perioodi eesmärgiks struktuuriliselt tasakaalustatud positsioon, mida programmiga kogu programmiperioodi jooksul suures osas jätkata kavatsetakse. Kuna keskpika perioodi eesmärk ise on minimaalsest sihtmärgist ambitsioonikam (hinnanguline puudujääk umbes 1,25% SKTst), peaks programmi struktuurse tasakaalu saavutamine andma kindlusvaru ülemäärast eelarvepuudujäägi vastu. Keskpika perioodi eesmärk mahub stabiilsuse ja kasvu pakti ning tegevusjuhendiga euroala ja vahetuskursimehhanismi ERM II liikmesriikidele ettenähtud vahemikku ning see on oluliselt ambitsioonikam, kui võiks eeldada pikaajalises plaanis võlasuhet ja potentsiaalset keskmist SKT kasvu arvestades.9.  Programmi eelarveprognoosi ohustada võivaid tegureid on üldiselt arvesse võetud. Ühest küljest võib makromajanduslik olukord pärast eeldatust ilmselt tugevamat lähtepositsiooni areneda prognoositust halvemini ja sellega seoses võivad ka teatavad tuluallikad, eriti need, mis on kõige lähemalt seotud elamumajandusturuga, oluliselt nõrgeneda. Teisest küljest on kõigi ülejäänud tulude prognoos ettevaatlik ja kulud on viimastel aastatel püsinud kavandatud tasemel või selle lähedal.10.  Sellist riskihinnangut silmas pidades on programmi eelarvealased põhimõtted piisavad, et pidada kinni keskpika perioodi eesmärgist kogu programmiperioodi jooksul, nagu on programmis ette nähtud. Lisaks annab see kogu perioodi jaoks piisava kindlusvaru tavaliste makromajanduslike kõikumiste korral, et ei ületataks puudujäägiläve 3% SKTst. Fiskaalpoliitika põhimõtted aastateks 2008 ja 2009 on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga. 2007. aastal struktuurne tasakaal siiski väheneb tunduvalt, tuues kaasa riski, et programmi fiskaalpoliitika põhimõtted võivad olla sel aastal protsüklilised, kui tegu on majandusliku tõusu perioodiga; sellist olukorda tuleks stabiilsuse ja kasvu pakti kohaselt vältida.11.  Valitsussektori koguvõlg on hinnangute kohaselt langenud 2006. aastal umbes 25%le SKTst, mis on tunduvalt madalam asutamislepingus sätestatud SKT 60%-lisest kontrollväärtusest. Programmis prognoositakse võla suhte vähenemist programmiperioodil veel kolme protsendi võrra.12.  Elanikkonna vananemise pikaajaline mõju eelarvele on Iirimaal ELi keskmisest märgatavalt suurem; seda põhjustab peamiselt nooremaealine elanikkond ja seetõttu pensionikulutuste osatähtsuse oluline suurenemine SKPs eelolevatel kümnenditel, mida mõjutab osaliselt pensionisüsteemi vananemine. Esialgne, võrreldes 2005. aastaga paranenud eelarveolukord aitab oluliselt kaasa elanikkonna vananemise prognoositud pikaajalist mõju eelarvele vähendada, kuid sellest ei piisa elanikkonna vananemisest tingitud suurenenud kulude täielikuks katmiseks. Suure esmase ülejäägi säilitamine keskpikal perioodil ja meetmete rakendamine vanusega seotud kulude olulise kasvu pärssimiseks peaksid, nagu programmis märgitud, aitama vähendada riske riigi rahanduse jätkusuutlikkusele. Iirimaa rahanduse jätkusuutlikkusega seotud riskid tunduvad üldiselt olevat keskmised.13.  Stabiilsusprogrammis ei sisaldu kvalitatiivset hinnangut riikliku reformiprogrammi 2006. aasta oktoobri rakendusaruande üldisele mõjule keskpika rahandusstrateegia raames. Samuti ei esitata selles süstemaatilist teavet riiklikus reformiprogrammis sisalduvate põhiliste reformide otseste kulude või kokkuhoiu kohta eelarves ning selle eelarveprognoosides ei võeta otseselt arvesse riiklikus reformiprogrammis kirjeldatud meetmete mõju riigi rahandusele. Stabiilsusprogrammis kavandatud riigi rahanduse alased meetmed on siiski kooskõlas riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmetega. Mõlemas programmis on nimelt ette nähtud ambitsioonikate plaanide rakendamine infrastruktuuri parandamiseks eriti 2007. aasta jaanuaris avaldatud riikliku arengukava taustal, samas kui stabiilsusprogramm täiendab riiklikus reformiprogrammis ettenähtud meetmeid üksikasjaliku kirjeldusega meetmetest, mis peaksid tõhustama maksude kogumist ja kulude haldamisel raha väärtust suurendama.14.  Programmis esitatud eelarvestrateegia on üldjoontes kooskõlas üldiste majanduspoliitiliste suunistega, mida sisaldavad üldsuunised aastasteks 2005–2008.15.  Stabiilsus- ja lähenemisprogrammi tegevusjuhistes ette nähtud andmevajaduste osas on programmis esitatud kõik nõutud ja enamik vabatahtlikke andmeid.[6]Kokkuvõttes võib öelda, et keskpika perioodi eelarveseisund on kindel ja eeldusel, et eelarvepoliitika hoiak ei muutu 2007. aastal protsükliliseks, on eelarvestrateegia hea näide paktiga kooskõlas läbiviidava fiskaalpoliitika kohta. Igatahes oleks mõistlik jätta manööverdamisruumi võimalike muutuste puhuks praeguses kasvustruktuuris, milles peamist osa on etendanud suur areng elamumajandussektoris.Pidades silmas eespool esitatud hinnangut, eriti vanusega seotud kulutuste prognoositud kasvu, kutsutakse Iirimaad üles jätkama meetmete rakendamist riigi rahanduse pikaajalise jätkusuutlikkuse tõhustamiseks.Olulisemate makromajanduslike ja eelarveprognooside võrdlus2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |SKT reaalkasv (muutus, %) | SP dets. 2006 | 5,5 | 5,4 | 5,3 | 4,6 | 4,1 |KOM nov. 2006 | 5,5 | 5,3 | 5,3 | 4,3 | n.a. |SP dets. 2005 | 4,6 | 4,8 | 5,0 | 4,8 | puudub |THHI inflatsioon (%) | SP dets. 2006 | 2,2 | 2,7 | 2,6 | 2,0 | 1,7 |KOM nov. 2006 | 2,2 | 2,9 | 2,7 | 2,2 | puudub |SP dets. 2005 | 2,2 | 2,0 | 2,0 | 1,8 | puudub |SKT lõhe (% potentsiaalsest SKTst) | SP dets. 20061 | -0,4 | -1,2 | -1,6 | -2,2 | -2,5 |KOM nov. 20065 | -0.5 | -1.4 | -1.9 | -2.7 | puudub |SP dets. 20051 | -1,3 | -1,9 | -2,2 | -2,1 | puudub |Valitsussektori eelarve tasakaal (% SKTst) | SP dets. 2006 | 1,1 | 2,3 | 1,2 | 0,9 | 0,6 |KOM nov. 2006 | 1,1 | 1,2 | 0,9 | 0,4 | puudub |SP dets. 2005 | 0,3 | -0,6 | -0,8 | -0,8 | puudub |Esmane tasakaal (% SKTst) | SP dets. 2006 | 2,1 | 3,3 | 2,3 | 1,8 | 1,6 |KOM nov. 2006 | 2,1 | 2,2 | 1,9 | 1,4 | puudub |SP dets. 2005 | 1,5 | 0,6 | 0,4 | 0,5 | puudub |Tsükliliselt kohandatud tasakaal (% SKTst) | SP dets. 20061 | 1,3 | 2,8 | 1,8 | 1,8 | 1,6 |KOM nov. 2006 | 1,3 | 1,7 | 1,6 | 1,5 | puudub |SP dets. 20051 | 0,8 | 0,2 | 0,1 | 0,1 | puudub |Struktuurne tasakaal2 (% SKTst) | SP dets. 20063 | 1,6 | 2,7 | 1,8 | 1,8 | 1,6 |KOM nov. 20064 | 1,6 | 1,7 | 1,6 | 1,5 | puudub |SP dets. 2005 | 0,8 | 0,2 | 0,1 | 0,1 | puudub |Valitsemissektori koguvõlg (% SKTst) | SP dets. 2006 | 27,4 | 25,1 | 23,0 | 22,4 | 21,9 |KOM nov. 2006 | 27,4 | 25,8 | 24,4 | 23,6 | puudub |SP dets. 2005 | 28,0 | 28,0 | 28,2 | 28,3 | puudub |Märkused: 1Komisjoni talituste prognoos programmis sisalduva teabe põhjal. 2Tsükliliselt kohandatud tasakaal (nagu eelmistel ridadel), milles ei arvestata ühekordseid ja muid ajutisi meetmeid. 3Ühekordsed ja muud ajutised meetmed -0,3% SKTst 2005. a (eeldatav: vt märkus 4) ja 0,1% SKTst 2006. a (esitatud programmis); aastate 2007-09 kohta programmis teavet antud ei ole. 4Ühekordsed ja muud ajutised meetmed võetud komisjoni talituste majandusprognoosidest 2006. a sügisel (-0,3% SKTst 2005. a, st ülejäägi vähendamine). 5Kooskõlas prognoositava potentsiaalse kasvuga 6,1%, 6,3%, 5,8% ja 5,2% vastavalt aastatel 2005-2008. Allikas: Stabiilsusprogramm (SP); komisjoni talituste majandusprognoosid 2006. a sügisel(KOM); komisjoni talituste arvutused |[1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Kõik dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[2] Komisjoni teatis kevadisele Euroopa Ülemkogule uuendatud majanduskasvu ja tööhõive strateegia rakendamise kohta („Majanduskasvu ja tööhõivet käsitleva uuendatud Lissaboni strateegia rakendamine – tulemuste aasta”, 12.12.2006, KOM(2006)816.[3] Komisjoni teatis nõukogule ja Euroopa Parlamendile: Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus, 12.10.2006, KOM (2006) 574 (lõplik), ja Euroopa Komisjoni majandus- ja rahandusküsimuste peadirektoraat (2006), „Riigi rahanduse pikaajaline jätkusuutlikkus Euroopa Liidus”, European Economy No 4/2006.[4] „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta”, heaks kiidetud majandus- ja rahandusministrite nõukogu poot 11. oktoobril 2005.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 1. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1055/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 1). Dokumendid, millele on viidatud käesolevas tekstis, asuvad veebilehel:http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/main_en.htm[6] Puuduvad andmed eratarbimise, avaliku sektori tarbimise ja investeeringute deflaatorite kohta, erasektori netolaenuandmise/-võtmise kohta, valitsussektori kulutuste kohta ülesannete lõikes ja valitsusektori võlgade lahtiseletamise osas.