               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,13.5.2015
            COM(2015) 244 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tehakse kindlaks, et Ühendkuningriik ei ole võtnud vastusena nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid
            {SWD(2015) 112 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tehakse kindlaks, et Ühendkuningriik ei ole võtnud vastusena nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 8,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „alusleping”) artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

               (2)Vastavalt teatavaid Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigiga seotud sätteid käsitleva protokolli (nr 15) punktile 4 ei kohaldata Ühendkuningriigi suhtes aluslepingu artikli 126 lõikes 1 kehtestatud kohustust vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki, välja arvatud juhul, kui riik võtab kasutusele euro. Protokolli punktis 5 on sätestatud, et Ühendkuningriik peab üritama vältida ülemäärast valitsemissektori eelarve puudujääki.

               (3)Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu tagamiseks. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta,
                  1
                mis võeti vastu selleks, et soodustada valitsemissektori ülemääraste eelarvepuudujääkide kiiret kõrvaldamist.

               (4)Nõukogu otsustas 8. juulil 2008 kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu (edaspidi „asutamisleping”) artikli 104 lõikega 6, et Ühendkuningriigil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ja esitas vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 soovituse kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt eelarveaastaks 2009/2010.
                   Samuti kehtestas nõukogu, et tõhusad meetmed tuleb võtta 8. jaanuariks 2009
                  2
               .

               (5)27. aprillil 2009 otsustas nõukogu kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 8, et Ühendkuningriik ei ole võtnud vastusena nõukogu 8. juuli 2008. aasta soovitusele tõhusaid meetmeid.

               (6)Tunnistades, et Ühendkuningriigi eelarveaasta 2009/2010 eelarvepositsioon on tingitud selliste meetmete rakendamisest, mille maht moodustab ligikaudu 1½ % SKPst, mis olid asjakohased vastavalt Euroopa majanduse elavdamise kavale, samuti automaatsete stabilisaatorite vabast toimimisest, esitas nõukogu 2. detsembril 2009 Ühendkuningriigile aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt muudetud soovitused, et Ühendkuningriik peaks kõrvaldama ülemäärase eelarvepuudujäägi eelarveaastaks 2014/2015. Valitsemissektori eelarvepuudujäägi usaldusväärseks ja jätkusuutlikuks vähendamiseks alla 3 % SKPst soovitati Ühendkuningriigil konkreetselt teha järgmist: a) rakendada eelarveaastal 2009/2010 2009. aasta eelarves kavandatud fiskaalmeetmeid, vältides edaspidi meetmeid, mis võiksid halvendada riigi rahanduse olukorda, ja alustada konsolideerimist eelarveaastal 2010/2011, et vähendada puudujääki allapoole kontrollväärtust eelarveaastaks 2014/2015; b) tagada, et eelarveaastatel 2010/2011–2014/2015 parandatakse eelarvepositsiooni igal aastal keskmiselt 1¾ % ulatuses SKPst, mis peaks piisava esmase ülejäägi taastamise abil aitama vähendada valitsemissektori koguvõla suhet nii, et see läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega; c) täpsemalt kindlaks määrata täiendavad meetmed, mis on vajalikud ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamiseks eelarveaastaks 2014/2015, kui tsüklilised tingimused seda võimaldavad, ning kiirendada puudujäägi vähendamist prognoositavast paremate majandus- või eelarvetingimuste korral. Oma soovitustes kehtestas nõukogu kooskõlas määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 4 tõhusate meetmete võtmise tähtpäevaks 2. juuni 2010.

               (7)6. juulil 2010 otsustas komisjon 2010. aasta kevadprognoosi põhjal, et Ühendkuningriik on võtnud kooskõlas nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusega tõhusaid meetmeid, ning leidis, et seepärast ei olnud sel ajal vaja võtta ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse raames täiendavaid meetmeid.

               (8)Ühendkuningriigis võetud meetmete (vastuseks aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohasele nõukogu soovitusele lahendada ülemäärasest eelarvepuudujäägist tingitud olukord eelarveaastaks 2014/2015) uuel hindamisel jõuti järgmistele järeldustele:

               –Ühendkuningriigi SKP reaalkasv langes järsult eelarveaastal 2008/2009 toimunud üleilmse finants- ja majanduskriisi tõttu, mis mõjutas ka riigi rahandust. Valitsemissektori eelarve puudujääk kasvas eelarveaastal 2009/2010 hüppeliselt 10,9 %ni SKPst. See tulenes suures osas majandustegevuse langusest tingitud tulude vähenemisest ja sotsiaalkindlustuskulude kasvust ning eelarveaastaks 2009/2010 valitsuse teatavaks tehtud stimuleerivatest meetmetest. Rakendatud konsolideerimise kavaga, milles keskenduti peamiselt kulude kärpimisele, vähendati eelarvepuudujääki.

               –Eelarveaastal 2010/2011 oli valitsemissektori eelarve puudujääk 9,1 % SKPst. Sel aastal rakendatud meetmed tulenesid detsembris teatavaks tehtud 2009. aasta eelarve ettevalmistusaruandest, märtsi eelarvest ja pärast üldvalimisi juunis vastu võetud lisaeelarvest. 2010. aasta oktoobris avaldati ka kulukavade ülevaade. Üldiselt lükati meetmete elluviimine programmi lõpuossa ja nendes keskenduti maksude suurendamise asemel kulude kärpimisele. Kuni eelarveaastani 2014/2015 ei muutnud märtsi eelarved, sügisaruanded ega kulukavade ülevaade algset konsolideerimiskava oluliselt. Viie aasta jooksul rakendatud programmis keskenduti ministeeriumide kulude olulisele kärpimisele koos palkade külmutamise ja sotsiaalkulude vähendamisega. Peamised teatavaks tehtud maksustamise meetmed koosnesid järgmisest: käibemaksu standardmäära tõstmine, kõrgema finantseerimisasutuste maksu kehtestamine, sotsiaalkindlustusmaksete suurendamine, ettevõtte tulumaksu määra vähendamine, üksikisiku tulumaksuvaba miinimumi suurendamine, aktsiisimäära langetamine ning maksustamise vältimist ärahoidvad meetmed. Alates eelarveaastast 2012/2013 paranesid eelarvepuudujäägi näitajad ka tänu dividendi ülekannetele, mida tegi Inglise keskpank varade ostu vahendi kaudu. Konsolideerimiskavade rakendamise tulemusena langes nominaalne puudujääk igal aastal vastavalt eelarveaastal 2011/2012 7,7 %ni SKPst, eelarveaastal 2012/2013 7,6 %ni SKPst, eelarveaastal 2013/2014 5,9 %ni SKPst ning eelarveaastal 2014/2015 5,2 %ni SKPst. Struktuurne puudujääk oli eelarveaastal 2010/2011 7,0 % SKPst, nii eelarveaastal 2012/2013 kui ka 2011/2012 5,9 % SKPst, eelarveaastal 2013/2014 4,6 % SKPst ja eelarveaastal 2014/2015 4,7 % SKPst.

               –Keskmine struktuurne kohandamine ulatus 0,7 %ni SKTst vahemikus 2010/2011 ja 2014/2015. Kui võtta arvesse potentsiaalse majanduskasvu korrigeerimiste mõju praeguse prognoosi ja nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituste aluseks oleva prognoosi vahel, samuti tuludünaamika mõju standardelastsusel põhinevale SKP kasvule, on aasta keskmine kohandatud struktuurne konsolideerimine hinnanguliselt 1,1 % SKPst, mis on vähem kui nõukogu soovitatud keskmine iga-aastane eelarve konsolideerimine 1¾ % ulatuses.

               –Hinnanguliselt ulatub 2009. aasta eelarve ettevalmistamisaruande ja 2014. aasta sügisaruande vahel vabalt valitud konsolideerimismeetmete maht ajavahemikus 2010/2011 kuni 2014/2015 ligikaudu 3,5 %ni SKPst.

               –Valitsemissektori koguvõlg on ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse aastatel aina suurenenud, ulatudes eelarveaastal 2014/2015 88,4 %ni SKPst. Selle võla suurenemise peamine põhjus peitus valitsemissektori nominaalses eelarvepuudujäägis, kuid ka finantssektori sekkumismeetmetes.

               (9)Sellest järeldub, et hoolimata eelarve konsolideerimise kavast ja selle rakendamisest ei kõrvaldanud Ühendkuningriik ülemäärast eelarvepuudujääki eelarveaastaks 2014/2015. Lisaks ei pidanud Ühendkuningriik kinni keskmisest konsolideerimismäärast 1¾ %, mida nõukogu soovitas 2. detsembril 2009. Kokkuvõttes ei ole Ühendkuningriigi meetmed vastuseks aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt 2. detsembril 2009 esitatud soovitusele olnud piisavad,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Ühendkuningriik ei ole võtnud tõhusaid meetmeid vastusena aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohaselt esitatud nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovitusele.

               Artikkel 2

               Käesolev otsus on adresseeritud Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

                     (2)
                  Kõik Ühendkuningriigi ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/uk_en.htm


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,27.7.2016
            COM(2016) 520 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega teatatakse Portugalile, et ta peab võtma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel vajalikuks peetavaid puudujääki vähendavaid meetmeid
            {SWD(2016) 264 final}

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega teatatakse Portugalile, et ta peab võtma ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisel vajalikuks peetavaid puudujääki vähendavaid meetmeid

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 9,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Vastavalt Euroopa Liidu toimimise lepingu artiklile 126 hoiduvad liikmesriigid valitsemissektori eelarve ülemäärasest puudujäägist.

               (2)Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil tagada riigi rahanduse usaldusväärsus, mis on vajalik hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja jätkusuutliku majanduskasvu kindlustamiseks. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta,
                  1
                mis võeti vastu selleks, et soodustada valitsemissektori ülemäärase eelarvepuudujäägi kiiret korrigeerimist.

               (3)2. detsembril 2009 otsustas nõukogu kooskõlas Euroopa Ühenduse asutamislepingu (edaspidi „EÜ asutamisleping“) artikli 104 lõikega 6, et Portugalil on ülemäärane eelarvepuudujääk, ning esitas vastavalt EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikele 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artiklile 3 soovituse korrigeerida ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks. Vastuseks Portugali taotlusele saada rahalist abi Euroopa Liidult, liikmesriikidelt, mille vääring on euro, ja Rahvusvaheliselt Valuutafondilt (IMF) otsustas nõukogu anda Portugalile rahalist abi
                  2
               . 17. mail 2011 kirjutasid komisjon ja Portugali ametiasutused alla konkreetseid majanduspoliitilisi tingimusi käsitlevale vastastikuse mõistmise memorandumile (edaspidi „vastastikuse mõistmise memorandum“). Sestsaadik on nõukogu adresseerinud Portugalile Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 126 lõike 7 alusel kaks uut soovitust (9. oktoobril 2012 ja 21. juunil 2013), millega pikendati ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtaega vastavalt kuni 2014. ja 2015. aastani. Mõlemas soovituses leidis nõukogu, et Portugal on rakendanud tõhusaid meetmeid, kuid on toimunud ootamatuid majandust kahjustavaid sündmusi, millel on olnud oluline negatiivne mõju riigi rahandusele
                  3
               .

               (4)Alusepingu artikli 126 lõike 8 kohaselt otsustas nõukogu 12. juulil 2016, et Portugal ei ole võtnud nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovitusest lähtuvaid tõhusaid meetmeid.

               (5)Kui määruse (EÜ) nr 479/2009 kohased tegelikud andmed osutavad, et osalev liikmesriik ei ole aluslepingu artikli 126 lõike 7 alusel antud soovituses sätestatud tähtaja jooksul ülemäärast eelarvepuudujääki korrigeerinud, peaks nõukogu tegema viivitamata aluslepingu artikli 126 lõike 9 alusel otsuse.

               (6)Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on oodata Portugali majanduse mõõdukat taastumist. Prognooside kohaselt peaks SKP 2016. aastal kasvama 1,5 %, st samas tempos nagu 2015. aastal, seda peamiselt sisenõudluse mõjul, kuid makromajanduslik tasakaalustamatus jääb endiselt suureks. Eratarbimine 2016. aastal tõenäoliselt väheneb kaudsete maksude kasvu ja energiahinna inflatsiooni teatava taastumise tõttu. 2015. aasta esimest poolt iseloomustanud kestvuskaupade tarbimise jõuline suurenemine ei peaks prognooside kohaselt keskpikas perspektiivis enam jätkuma, kuna endiselt suur töötus ja võlakoormus survestab kodumajapidamisi oma sääste suurendama. Äriinvesteeringute tegemine aeglustus oluliselt juba 2015. aasta teises pooles ja ei ole oodata, et selle kasvutempo kiiresti taastuks, hoolimata suhteliselt kõrgest tootmisvõimsuste rakendamise tasemest. Koguinvesteeringute kasvu mõningast kiirenemist küll prognoositakse 2017. aastaks, sest seda toetavad ELi struktuurifondid ja paremad rahastamistingimused. Prognooside kohaselt kasvab eksport vastavalt välisnõudlusele, kuid impordimaht jääb ekspordimahust siiski suuremaks. Seetõttu prognoositakse, et netokaubanduse panus SKP kasvu jääb mõnevõrra negatiivseks, kuigi oluliselt vähem negatiivseks kui 2015. aastal. THHI inflatsioon peaks 2016. aastal kasvama 0,7 %ni, peamiselt kõrgemate kaudsete maksude toel. Kuigi väljavaadete halvenemise risk on kevadprognoosi avaldamisest saadik kasvanud, kinnitavad 2016. aasta esimese kvartali andmed ja teise kvartali esialgsed andmed üldiselt ülejäänud aasta prognoosikohaseid väljavaateid.

               (7)Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2016. aastal vähenema 2,7 %-ni SKPst. 2016. aasta eelarves, mis jõustus 31. märtsil 2016, on ette nähtud viia puudujääk 2,2 %-ni SKPst, mida kinnitati ka 2016. aasta stabiilsusprogrammis. Vahe valitsuse eesmärgi ja komisjoni prognoosi vahel tuleneb komisjoni vähem optimistlikust makromajanduslikust stsenaariumist, mille kohaselt on oodata väiksemat maksutulu ja suuremaid sotsiaalkulusid, aga ka komisjoni konservatiivsemast hinnangust tulule, mis saadakse teatavatest konsolideerimismeetmetest, eelkõige vahetarbimises ja muudes jooksvates kuludes kavandatud kokkuhoiust. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt peaks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2017. aastal vähenema 2,3 %-ni SKPst. Prognoositud paranemine on suures osas tingitud puudujäägi vähendamisest ühekordse meetmega, mis on seotud eeldatavasti sissenõutava BPP (Banco Privado Português) pangagarantiiga, mis vastab ligikaudu ¼ %-le SKPst. Kui see ühekordne mõju eelarvele maha arvata, peaks eelarvepuudujääk 2017. aastal ulatuma 2,6 %-ni SKPst. Lähtudes komisjoni hinnangust 2016. aasta eelarves ja 2016. aasta stabiilsusprogrammis märgitud meetmetest saadava tulu kohta, peaks struktuurne puudujääk komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt suurenema nii 2016. kui ka 2017. aastal ¼ % võrra SKPst.

               (8)Valitsemissektori koguvõla suhe SKPsse on ajavahemikul 2013–2015 üldjoontes stabiliseerunud, olles 2013. aastal 129,2 %, 2014. aastal 130,2 % ja 2015. aastal 129,0 %. Võttes arvesse võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni märkimisväärset erinevust 2016. aastal, millel on võlga vähendav mõju, ja jätkuvat esmast eelarveülejääki, peaks komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt võlasuhe kahanema 2016. aastal 126 %-ni SKPst ja seejärel 2017. aastal 124,5 %-ni SKPst. Portugali eelarve ei tundu lühikeses perspektiivis olevat olulise surve all, ehkki lühiajalisi katsumusi ei saa välistada (need tulenevad valitsemissektori võla bruto- ja netosummast, brutorahastamisvajadusest, rahvusvahelisest netoinvesteerimispositsioonist, samuti viivislaenude osakaalust ja selle muutumisest ning pangandussüsteemi üldisest kapitalivajadusest). Keskpikas perspektiivis tunduvad riskid aga olevat märkimisväärsed, kui võtta arvesse suurt võlataset ja seda, et võlasuhe on väga tundlik intressimäära tõusu ja negatiivsest nominaalkasvust tulenevate vapustuste suhtes. Pikas perspektiivis tundub jätkusuutlikkusrisk olevat väiksem tänu varem elluviidud pensionireformidele, juhul kui pidevalt säilitatakse piisavat struktuurset esmast eelarvepositsiooni
                  4
               .

               (9)2016. aasta eelarves võetud eelarvepoliitiliste meetmete korral oleks valitsemissektori eelarvepuudujääk 2016. aastal alla 3 % SKPst. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on aga kindlusvaru, millega hoitakse ära aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse ületamine, väike. Arvestades, et majanduse ja eelarve areng on väga ebakindel, tuleks korrektsiooni tegemise aastaks soovitatav eelarve-eesmärk kehtestada tasemel, mis jääb kindlalt alla aluslepingus sätestatud kontrollväärtuse 3 % SKPst, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kestva mõjuga korrigeerimine nõutud tähtajaks.

               (10)Nõukogu otsuses, millega teatatakse, et liikmesriik peab võtma eelarvepuudujäägi vähendamise meetmeid ELi toimimise lepingu artikli 126 lõike 9 kohaselt, tuleb määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 kohaselt esitada nõue, et liikmesriik täidaks iga-aastaseid eelarve-eesmärke, mis otsuse alusena kasutatud prognoosi kohaselt peavad tagama tsükliliselt kohandatud eelarvepositsiooni minimaalse paranemise vähemalt 0,5 % SKPst aastas, välja arvatud ühekordsed ja muud ajutised meetmed. Kuna käesolev nõukogu teatamisotsus võetakse vastu aasta teisel poolel ning võttes arvesse komisjoni kevadprognoosis esitatud hinnanguid, oleks asjakohane hoida 2016. aastal struktuurne eelarvepositsioon muutumatul tasemel, et luua piisav kindlusvaru ülemäärase eelarvepuudujäägi püsivaks korrigeerimiseks.

               (11)Seetõttu eeldab usaldusväärne ja jätkusuutlik kohandamiskava, et Portugal saavutaks 2016. aastal valitsemissektori puudujäägi 2,5 % SKPst, mis vastab 2015. aastaga võrreldes muutumatule struktuursele eelarvepositsioonile. Nende eelarve-eesmärkide puhul on arvesse võetud ka vajadust korvata eelarve konsolideerimise teisene mõju riigi rahandusele, mis tuleneb selle mõjust majandustegevusele üldisemalt.

               (12)Kavandatud kohandamiskavas ette nähtud eelarvepuudujäägi sihttase ei hõlma 2016. aasta teise poole võimalike pangatoetusmeetmete otsest mõju eelarvele. Seda seetõttu, et nende meetmete tulemusliku rakendamise ja statistilise kajastamise osas valitseb suur ebakindlus ning seetõttu on ebakindel ka nende võimalik mõju eelarvepuudujäägile ja võlale. Võimalikud pangandussektori toetusmeetmed peaksid olema suunatud sellele, et minimeerida meetmete eelarvemõju ja tagada võla jätkusuutlikkus.

               (13)Et saavutada kavandatavas kohandamiskavas ette nähtud eelarve-eesmärgid, peetakse vajalikuks täiendavaid konsolideerimismeetmeid, mille eeldatav mõju on 2016. aastal 0,25 % SKPst, arvestades ka komisjoni 2016. aasta kevadprognoosis ära märgitud struktuurse eelarvepositsiooni halvenemist. Eelkõige peab Portugal rakendama 2016. aasta eelarves ette nähtud meetmed ning kaupade ja teenuste hangetes ette nähtud kulude kontrolli mehhanismi, mis on praegu esile tõstetud 2016. aasta stabiilsusprogrammis. Seda kokkuhoidu tuleb täiendada muude struktuurset laadi meetmetega, mis võiksid keskenduda tulude poolele ja mille eesmärk oleks suurendada kaudsetest maksudest saadavat tulu, laiendades maksubaasi ja vähendades maksukulusid. Üks viis selle saavutamiseks oleks muuta endiselt laiaulatuslikku vähendatud käibemaksumäärade kasutamist.

               (14)Lisaks peaks Portugal tugevdama struktuurireforme, et suurendada konkurentsivõimet ja pikaajalist jätkusuutlikku majanduskasvu kooskõlas nõukogu poolt Euroopa poolaasta raames Portugalile antud soovitusega ning eelkõige ülemäärase makromajandusliku tasakaalustamatuse korrigeerimisega seotud soovitustega. Eriti on vaja võtta täiendavaid eelarve- ja struktuurimeetmeid, et tugevdada Portugali riigi rahanduse vastupanuvõimet. Muudetud eelarveraamistiku seaduse ja kohustuste kontrollimise seaduse õigeaegne ja tulemuslik rakendamine ning maksude kogumise ja kulude kontrollimise edasine parandamine võivad oluliselt kaasa aidata tugeva eelarvepositsiooni saavutamisele ja säilitamisele. Portugal peaks esitama selge ajakava ja rakendama meetmed, et katta täielikult tervishoiusüsteemi võlgnevused ja parandada selle tõhusust, vähendada pensionisüsteemi sõltuvust eelarvevahendite ümberpaigutamisest ja tagada eelarvesääst riigiomandis olevate ettevõtete ümberstruktureerimise teel.

               (15)Aluslepingu artikli 126 lõike 9 kohaselt võib nõukogu kõnealuse artikli kohase teatamisotsuse osana nõuda, et asjaomane liikmesriik esitaks konkreetse ajakava järgi aruandeid eelarve kohandamise kohta. Vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõikele 1a peaks liikmesriigi aruanne sisaldama valitsemissektori kulu- ja tulueesmärke, nii kulude kui ka tulude poole eelarvepoliitilisi meetmeid ning teavet selliste poliitikameetmete kohta, mida võetakse vastuseks nõukogu konkreetsetele soovitustele. Et hõlbustada käesolevas teates sisalduvate soovituste täitmise tähtaegadest ning ülemäärase eelarvepuudujäägi korrigeerimise tähtajast kinnipidamise järelevalvet, palutakse Portugalil esitada selline aruanne enne 15. oktoobrit 2016 paralleelselt 2017. aasta eelarvekavaga.

               (16)Samaks tähtajaks peaks Portugal esitama ka majanduspartnerluse programmi vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 21. mai 2013. aasta määruse (EL) nr 473/2013 artikli 9 lõikele 1 ja artikli 17 lõikele 2. Majanduspartnerluse programmis tuleks kirjeldada ülemäärase eelarvepuudujäägi tõhusaks ja püsivaks korrigeerimiseks vajalikke poliitikameetmeid ja struktuurireforme ning riikliku reformikava ja stabiilsusprogrammi vastavasisulist arendamist, võttes täielikult arvesse nõukogu soovitusi majandus- ja tööhõivepoliitika koondsuuniste rakendamise kohta.

               (17)Samuti peaks Portugal määruse (EL) nr 473/2013 artikli 10 alusel esitama komisjonile ning majandus- ja rahanduskomiteele aruande vastavalt komisjoni delegeeritud määruses (EL) nr 877/2013 sätestatud nõuetele. Aruanne tuleks esmakordselt esitada 15. jaanuariks 2017 ja seejärel iga kolme kuu järel,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               1.Portugal kõrvaldab praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi 2016. aastaks.

               2.Portugal vähendab valitsemissektori eelarvepuudujäägi 2016. aastal 2,5 %-ni SKPst. See eesmärk ei hõlma võimalike pangatoetusmeetmete otsest mõju. Niisugune valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähenemine vastab komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt 2015. aastaga võrreldes muutumatule struktuursele eelarvepositsioonile.  Samuti kasutab Portugal kõiki ettenägematuid tulusid selleks, et kiirendada puudujäägi ja võla vähendamist.

               3.Lisaks nendele säästudele, mida on komisjoni 2016. aasta kevadprognoosis juba arvesse võetud, võtab Portugal 2016. aastal vastu ja rakendab täielikult konsolideerimismeetmeid mahus 0,25 % SKPst. Eelkõige rakendab Portugal täies ulatuses 2016. aasta eelarves ette nähtud konsolideerimismeetmed, sealhulgas stabiilsusprogrammis esile tõstetud kaupade ja teenuste hangetega seotud täiendava kulude kontrolli. Selleks et saavutada soovitatud struktuurne kohandus, peab Portugal täiendama seda kokkuhoidu muude struktuurset laadi meetmetega.

               4.Portugal on valmis võtma vastu täiendavaid meetmeid, juhul kui eelarvekavadega seotud riskid realiseeruvad. Eelarve konsolideerimise meetmed peavad tagama valitsemissektori eelarvepositsiooni püsiva paranemise majanduskasvu soodustaval viisil.

               5.Riigi rahanduse kestliku paranemise tagamiseks peab Portugal rangelt rakendama eelarveraamistiku seadust ja kohustuste kontrollimise seadust ning veelgi parandama maksude kogumist ja kulude kontrollimist. Portugal esitab selge ajakava ja rakendab täielikult meetmed, et katta täielikult tervishoiusüsteemi võlgnevused ja parandada selle tõhusust, vähendada pensionisüsteemi sõltuvust eelarvevahendite ümberpaigutamisest ja tagada eelarvesääst riigiomandis olevate ettevõtete ümberstruktureerimise teel.

               Artikkel 2

               6.Tähtpäevaks, milleks Portugal peab võtma tõhusad meetmed ning esitama nõukogule ja komisjonile aruande meetmete kohta, mis ta on võtnud vastuseks nõukogu teatele, määrab nõukogu 15. oktoobri 2016. Aruandes tuleb esitada valitsemissektori kulude ja tulude eesmärgid ning kaalutlusõiguse alusel võetavad tulude ja kulude meetmed, samuti teave meetmete kohta, mis võetakse artikli 1 lõike 5 alusel.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud Portugali Vabariigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6.

                     (2)
                  Nõukogu 30. mai 2011. aasta rakendusotsus 2011/344/EL Portugalile liidu finantsabi andmise kohta, ELT L 159, 17.6.2011, lk 88.

                     (3)
                  Kõik Portugali ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega seotud dokumendid on kättesaadavad järgmisel veebisaidil:

                     http://ec.europa.eu/economy_finance/economic_governance/sgp/deficit/countries/portugal_en.htm

                     (4)
                  European Commission (2016), „Fiscal Sustainability Report 2015“ (2015. aasta eelarve jätkusuutlikkuse aruanne), European Economy, Institutional Paper No. 018.


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.10.2015
            COM(2015) 547 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega kiidetakse heaks Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingus osalemise pikendamine

               SELETUSKIRI

               1.ETTEPANEKU TAUST

               Samanimelises hartas sätestatud IV põlvkonna rahvusvaheline foorum (GIF) on 2001. aastal USA algatusel käivitatud rahvusvahelise teadus- ja arenduskoostöö raamistik. Selle eesmärk on ühendada jõupingutused selliste uute tuumaenergiasüsteemide väljatöötamisel, mis tagavad kindla energiavarustuse, lahendades seejuures rahuldaval tasemel tuumaohutuse, jäätmete koguse piiramise, tuumarelva leviku tõkestamise ja üldsusele muret tekitavad probleemid.

               Komisjoni 4. novembri 2002. aasta otsuse K(2002) 4287 alusel ühines Euroopa Aatomienergiaühendus (edaspidi „Euratom”) GIFiga, allkirjastades 30. juulil 2003 GIFi harta (edaspidi „harta”). Algsed osalised allkirjastasid kõnealuse harta 2001. aastal. Euratomi osalust hartas pikendati komisjoni 29. juuni 2011. aasta otsusega K(2011) 4504. Algselt kümneaastane periood asendati sel puhul tähtajatu osalusega, mille võib peatada ühehäälselt. Kõik liikmed (seega ka Euratom) võivad aga oma osaluse GIFis peatada, teatades sellest kirjalikult 90 päeva ette. Hartas ei reguleerita selle osaliste vahelisi finantssuhteid ega konkreetseid eelarveeraldisi. Seetõttu kuulub harta Euratomi asutamislepingu artikli 101 kolmanda lõigu kohaldamisalasse.

               Harta rakendamiseks on selle osalised sõlminud õiguslikult siduva raamkokkuleppe, milles käsitletakse IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide alast rahvusvahelist teadus- ja arenduskoostööd ning määratakse kindlaks koostöötingimused ja nendega seonduvad süsteemi- ja projektikorralduskavad.

               Euratomi asutamislepingu artikli 101 teise lõigu ja nõukogu otsuse 14929/05 alusel, millele järgnes komisjoni otsus K(2006) 7, ühines Euratom 24. jaanuaril 2006 raamlepinguga, kui volitatud volinik allkirjastas ühinemisakti (mis deponeeriti seejärel 10. veebruaril 2006 Pariisis Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioonis). Teadusuuringute Ühiskeskus kinnitati ühenduse GIFis osalemise koordinaatoriks, mistõttu on ta Euratomi esindaja vastavalt raamlepingu artikli III lõikele 2.

               Prantsusmaa ja Ühendkuningriik olid raamlepingule juba alla kirjutanud. Järjepidevuse tagamiseks lisati nõukogu otsusele 14929/05 järgmine Euratomi deklaratsioon, millega kiideti heaks Euratomi algne ühinemine lepinguga:

               „Käesoleva raamlepinguga ühinedes osaleb Euratom täiel määral käesoleva raamlepingu ja Euratomi poolt allkirjastatud mis tahes süsteemikorralduskava raames toimuvas koostöös ja asjaomastes aruteludes. Euratom ja raamlepingule alla kirjutanud liikmesriigid – praegu Prantsusmaa ja Ühendkuningriik – kooskõlastavad enne raamlepingu või asjaomase süsteemikorralduskava kohaldamisel tehtava mis tahes olulise otsuse vastuvõtmist oma seisukohad.”

               Raamleping oli jõustunud 28. veebruaril 2005 kehtivusajaga 10 aastat ning selle kehtivusaega pikendati 26. veebruaril 2015, kui neli osalist andis oma nõusoleku pidada lepingu kehtivusaja pikendamise kokkulepet enda suhtes siduvaks. Seega on Euratomil ja teistel osalistel, kellel ei olnud võimalik oma organisatsioonisisest heakskiitmise menetlust õigeaegselt lõpule viia, võimalik oma osalust uuendada, allkirjastades lepingu hiljem.

               2.EURATOMI TEGEVUS RAAMLEPINGU RAAMES

               Möödunud aastakümne jooksul on GIF teinud koostöö alasele tugevale õigusraamistikule tuginedes olulisi edusamme, sealhulgas välja töötanud ja rakendanud ühisprojekte, mis põhinevad üle maailma pärit märkimisväärsetel teadus- ja arendustegevusinvesteeringutel ning välja töötanud ja/või ehitanud näidisprojekti prototüüpe, nt Prantsusmaa ja Venemaa kiire naatriumireaktori ning Hiina väga kõrge temperatuuriga reaktori.

               Euratom on olnud selle aja jooksul GIFis väga aktiivne ja on ainus lepinguosaline, kes osaleb kõigis kuues reaktorisüsteemis (süsteemikorralduskavad) ja kõigis kolmes valdkonnaüleses süsteemis („ohutus ja töökindlus”, „majandus” ning „tuumarelva leviku tõkestamine ja füüsiline kaitse”). Euratomi esindajad juhivad kuuest süsteemist kolme (ülekriitiline veereaktor, kiire pliireaktor ja gaasijahutusega kiirreaktor) ning iga süsteem hõlmab projektikorralduskavasid, mille raames toimub tehniline töö. Euratom osaleb suuremas osas projektikorralduskavades, kasutades nii otsestest kui ka kaudsetest meetmetest tulenevaid vahendeid Euratomi teadus- ja koolitusprogrammi raames.

               Enne IV põlvkonna süsteemide tegelikkuseks saamist on veel palju teha. Tuleval aastakümnel keskendub tegevus järgmistele teemadele:

               - IV põlvkonna süsteemide teadus- ja arendustegevuse jätkamine;

               - kõrgetasemeliste teaduslike uurimisasutuste arendamine;

               - tööstusharu kaasamine IV põlvkonna süsteemide väljatöötamisse ning

               - tulevase personali väljakoolitamine.

               Seetõttu on Euratomil asjakohane jätkata raamlepingus osalemist ning nõustuda selle kehtivusaja pikendamisega spetsiaalse pikendamismehhanismi kaudu, mis on ette nähtud raamlepingu artikli XII lõikes 3.

               3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG

               Lepingu kehtivusaega pikendatakse Euratomi asutamislepingu artikli 101 teise lõigu alusel.

               2014. aasta juunis edastas GIFi tehniline sekretariaat hoiulevõtja (OECD) nimel teate raamlepingu kehtivusaja pikendamise kohta, milles esitati osalistele kolm pikendamisvõimalust:

               „1.
                     spetsiaalne pikendamismenetlus – osalised võivad raamlepingu kehtivusaja pikendamises kokku leppida spetsiaalse menetluse raames, mis on ette nähtud raamlepingu artikli XII lõikes 3 (1. võimalus);

               2.
                     lepingu muutmine – kui osalised ei suuda kokku leppida 1. võimaluses, on neil võimalik raamlepingut muuta artikli XII lõikes 4 ette nähtud menetluse raames (2. võimalus);

               3.
                     kehtivusaja lõppemine ja uus leping – kui osalised ei suuda kokku leppida lepingu kehtivusaja pikendamises ega lepingu muutmises, võivad nad oodata raamlepingu kehtivusaja lõppu ning sõlmida uue raamlepingu, mis kujutaks endast uut rahvusvahelist lepingut (3. võimalus).”

               Euratomi esindaja toetas 1. võimalust, kuna see näis kiireima võimalusena lepingu kehtivusaja pikendamiseks ning pooled olid konkreetselt ette näinud spetsiaalse pikendamismenetluse, mis erineb muude muudatuste tegemise protsessist. 14. oktoobril 2014 esitas USA esindus OECD (hoiulevõtja) juures teistele osalistele, sealhulgas Euratomi esindajale (Euroopa Välisteenistuse kaudu) lepingu eelnõu, mille kohaselt pikendatakse IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingu kehtivusaega, kusjuures see allkirjastatakse spetsiaalset pikendamismenetlust kasutades.

               Esialgseks kavatsuseks oli, et poliitikarühm, tuginedes spetsiaalsele pikendamismenetlusele, võtab oma 17.–18. detsembri 2014. aasta koosolekul (või kirjalikku menetlust kasutades) vastu otsuse pikendada raamlepingu kehtivusaega kümne aasta võrra, st 28. veebruarini 2025. Võttes aga arvesse mõnede osaliste (sh Euratomi) menetlusnõudeid ning selleks, et jätkuvalt eristada harta ja ametliku valitsustevahelise raamlepingu alusel kokkukutsutud GIFi poliitikarühma koosolekuid, poliitikarühm kõnealusel koosolekul lepingu kehtivusaja pikendamist ei arutanud.

               Pärast pikendamismenetlust ja lepingu kehtivusaja pikendamise kokkuleppe eelnõu käsitlevate seisukohtade esitamist ja mõttevahetuste pidamist esitati 2014. aasta detsembri koosoleku järel osaliste esindajate enamuse toetusel uus lepingu kehtivusaja pikendamise kokkuleppe eelnõu. Väljapakutud lahenduseks oli, et lepingu kehtivusaja pikendamine peaks jõustuma seejärel, kui vähemalt kolm osalist on andnud siduva nõusoleku. Neli osalist (Jaapan, Lõuna-Korea, Prantsusmaa ja USA) märkisid, et neil on võimalik anda oma siduv nõusolek 28. veebruariks 2015 või enne seda, mistõttu saaks lepingu kehtivusaja pikendamise kokkulepe selleks kuupäevaks jõustuda, ning et nad on valmis seda tegema.

               Teised osalised olid seisukohal, et kehtiva raamlepingu artikli XII lõike 3 alusel tähendaks kõigi osaliste poolt selleks kuupäevaks allkirjastamine (sõltumata selle järgnevast heakskiitmisest) nende heakskiitu lepingu kehtivusaja pikendamisele. Euratomi esindaja teatas, et ta ei saa sellise nõusoleku andmise viisiga nõustuda. Teised osalised pidasid piisavaks Euratomi esindaja kirja hoiulevõtja sekretariaadile, milles väljendatakse toetust teiste osaliste poolt läbiviidavale pikendamismenetlusele.

               Neli osalist allkirjastasid lisatud lepingu kehtivusaja pikendamise kokkuleppe 26. veebruaril 2015. Selle saab Euratomi nimel allkirjastada kohe, kui nõukogu kiidab lepingu kehtivusaja pikendamise heaks.

               Komisjon peab raamlepingu kehtivusaja pikendamise otsust oluliseks, mistõttu ühtlustas ta oma seisukoha oma esindaja kaudu Prantsusmaaga. (Ühendkuningriik on vahepeal lepingust eraldi osalisena taganenud, kuid on sarnaselt teistele liikmesriikidele endiselt selle osaline Euratomi kaudu).

               Komisjon on seisukohal, et kavandatav raamlepingu kehtivusaja pikendamine on ühenduse seisukohast vastuvõetav, mistõttu esitab ta Euratomi asutamislepingu artikli 101 teise lõigu kohaselt käesoleva soovituse nõukogu otsuse kohta.

               Lepingu kehtivusaja pikendamiseks on vaja nõukogu heakskiitu, kuna lepinguga nähakse jätkuvalt ette GIFi-sisese teaduskoostöö konkreetsed tingimused. Lisaks sellele hõlmab pikendatud lepinguperiood enam kui kaht Euratomi teadus- ja koolitusprogrammi, nii et Euratomi GIFis osalemise suunamiseks vastavalt nõukogu määrustele Euratomi olemasolevate ning tulevaste teadus- ja koolitusprogrammide kohta on vaja vähemalt kaht nõukogu otsust.

               Euratomi osalemine GIFis peaks jääma nõukogu määruste (Euratomi teadus- ja koolitusprogrammide kohta) kohaldamisalasse. Harta kohaselt peab iga osaline ise kindlaks määrama ulatuse, milles ta GIFi tegevuses osaleb.

               Nõukogu määruses (Euratom) nr 1314/2013 Euroopa Aatomienergiaühenduse teadus- ja koolitusprogrammi (2014–2018) kohta, millega täiendatakse teadusuuringute ja innovatsiooni raamprogrammi „Horisont 2020”, on konkreetselt ette nähtud, et Euratomi esindaja lähtub oma tegevuses GIFi raamlepingust. Määruse I lisas on punktis „Programmi eesmärkide saavutamiseks vajalik tegevus” seoses „JRC otseste meetmetega” sätestatud, et:

               „Arvestades asjaolu, et IV põlvkonna rahvusvahelisel foorumil (GIF) esindab Euratomi JRC, koordineerib ta jätkuvalt ühenduse panust kõnealusele foorumile.”

               Punktis „Rahvusvaheline koostöö kolmandate riikide ja rahvusvaheliste organisatsioonidega” märgitakse seoses Euratomiga, et:

               „Jätkatakse tuumauuringute ja innovatsiooni alast ühistel eesmärkidel ja vastastikusel usaldusel põhinevat rahvusvahelist koostööd eesmärgiga tuua liidule ja selle keskkonnale selget ja märkimisväärset kasu. Selleks et aidata kaasa artiklis 3 esitatud erieesmärkide saavutamisele, püüab ühendus suurendada liidu teadus- ja tehnikaalast asjatundlikkust rahvusvaheliste koostöölepingute kaudu ning lihtsustada liidu tuumatööstuse pääsu uutele arenevatele turgudele. Rahvusvahelist koostööd edendatakse mitmepoolsete raamistike kaudu (nt IAEA, OECD, ITER, GIF) ... .”

               Tundub, et raamlepingu kehtivusaja pikendamist peeti seega asjakohaseks seoses Euratomi panusega raamprogrammi „Horisont 2020”.

               Eespool esitatut silmas pidades teeb komisjon ettepaneku, et nõukogu võtab Euratomi asutamislepingu artikli 101 teist lõiku kohaldades vastu lisatud nõukogu otsuse soovituse eelnõu, milles kiidetakse heaks Euratomi GIFi raamlepingus osalemise pikendamine ning volitatakse teda lisatud lepingu kehtivusaja pikendamise kokkulepet allkirjastama.

               4.MÕJU EELARVELE [vajaduse korral]

               [ei kohaldata]

               5.MUU TEAVE [vajaduse korral]

               [ei kohaldata]

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega kiidetakse heaks Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingus osalemise pikendamine

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) asutamislepingut, eriti selle artikli 101 teist lõiku,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)IV põlvkonna rahvusvaheline foorum (GIF) on 2001. aastal USA algatusel käivitatud rahvusvahelise teadus- ja arenduskoostöö raamistik. Selle eesmärk on ühendada jõupingutused selliste uute tuumaenergiasüsteemide väljatöötamisel, mis tagavad kindla energiavarustuse, lahendades seejuures rahuldaval tasemel tuumaohutuse, jäätmete koguse piiramise, tuumarelva leviku tõkestamise ja üldsusele muret tekitavad probleemid.

               (2)Euratomi kõnealuses raamlepingus osalemise pikendamine ei sõltu otsustest tema osalemise kohta GIFi erinevates süsteemides ja seonduvates projektikorralduskavades. Euratom määrab ise kindlaks oma GIFi tegevuses osalemise mittemateriaalse ja materiaalse ulatuse.

               (3)Tuginedes komisjoni otsusele K(2002) 4287 ühines Euratom 30. juulil 2003 GIFiga, allkirjastades GIFi harta, mille algsed osalised olid allkirjastanud 2001. aastal. Vastavalt komisjoni otsusele K(2011) 4504 pikendati Euratomi esialgselt kümneaastast osalemist hartas tähtajatuks perioodiks, mille ELi liikmesriigid võivad peatada ühehäälse otsusega. Kõik GIFi liikmed (sh Euratom) võivad oma osaluse peatada, teatades sellest kirjalikult 90 päeva ette. Kuna hartas ei reguleerita selle osaliste vahelisi finantssuhteid ega konkreetseid eelarveeraldisi, kuulub see Euratomi asutamislepingu artikli 101 kolmanda lõigu kohaldamisalasse.

               (4)GIFi harta rakendamiseks on selle osalised sõlminud õiguslikult siduva raamkokkuleppe (IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide alase rahvusvahelise teadus- ja arenduskoostöö foorumi (GIFi) liikmete vahel), milles määratakse kindlaks koostöötingimused ning nendega seonduvad süsteemi- ja projektikorralduskavad.

               (5)Nõukogu 20. detsembri 2005. aasta otsuse 14929/05 alusel, millele järgnes komisjoni 12. jaanuari 2006. aasta otsus K(2006) 7, mis võeti vastu Euratomi asutamislepingu artikli 101 teise lõigu alusel, ühines ka Euratom 24. jaanuaril 2006 raamlepinguga, kui volitatud volinik allkirjastas ühinemisakti (mis deponeeriti seejärel 10. veebruaril 2006 Pariisis Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsioonis). Teadusuuringute Ühiskeskus kinnitati Euratomi GIFis osalemise koordinaatoriks, mistõttu on ta Euratomi esindaja vastavalt raamlepingu artikli III lõikele 2.

               (6)Raamleping jõustus 28. veebruaril 2005 kehtivusajaga 10 aastat ning selle kehtivusaega pikendati 26. veebruaril 2015, kui neli osalist andis oma nõusoleku pidada lisatud lepingu kehtivusaja pikendamise kokkulepet enda suhtes siduvaks. See on kooskõlas raamlepingus endas ette nähtud spetsiaalse pikendamismenetlusega. Seega on Euratomil ja teistel osalistel, kellel ei olnud võimalik oma organisatsioonisisest heaks kiitmise menetlust õigeaegselt lõpule viia, võimalik oma osalust uuendada, allkirjastades lepingu hiljem.

               (7)Seetõttu tuleks heaks kiita raamlepingu kehtivusaja pikendamine komisjoni poolt Euratomi nimel, allkirjastades spetsiaalse pikendamismenetluse alusel lepingu kehtivusaja pikendamise kokkuleppe,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Ainus artikkel

               Käesolevaga kiidetakse heaks IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingu kehtivusaja pikendamine komisjoni poolt Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel, allkirjastades pikendamislepingu. Lepingu kehtivusaja pikendamise kokkuleppe tekst on lisatud käesolevale otsusele.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

    ---documentbreak---

               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,29.10.2015
            COM(2015) 547 final
            LISA
            Kokkulepe, millega pikendatakse IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingu kehtivusaega
            järgmise dokumendi juurde:
            Soovitus: Nõukogu otsus,
            millega kiidetakse heaks Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingus osalemise pikendamine]

               LISA

               Kokkulepe, millega pikendatakse IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingu kehtivusaega

               järgmise dokumendi juurde:

               Soovitus: Nõukogu otsus,

               millega kiidetakse heaks Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingus osalemise pikendamine
                  ]

               KOKKULEPE, MILLEGA PIKENDATAKSE IV PÕLVKONNA TUUMAENERGIASÜSTEEMIDE UURIMIS- JA ARENDUSTEGEVUSE ALASE RAHVUSVAHELISE KOOSTÖÖ RAAMLEPINGU KEHTIVUSAEGA

               Kanada valitsus, Euroopa Aatomienergiaühendus, Hiina Rahvavabariigi valitsus, Prantsuse Vabariigi valitsus, Jaapani valitsus, Korea Vabariigi valitsus, Venemaa Föderatsiooni valitsus, Lõuna-Aafrika Vabariigi valitsus, Šveitsi Konföderatsiooni valitsus ja Ameerika Ühendriikide valitsus, kes kõik on 28. veebruaril 2005 Washingtonis sõlmitud IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide uurimis- ja arendustegevuse alase rahvusvahelise koostöö raamlepingu (edaspidi „raamleping”) osalised, koos edaspidi „lepinguosalised”:

               VÕTTES ARVESSE nende soovi jätkata praeguseks raamlepingu alusel tehtud edukat ja vastastikku kasulikku koostööd;

               VÕTTES ARVESSE IV põlvkonna tuumaenergiasüsteemide ajakohastatud tehnoloogiaalast tegevuskava (jaanuar 2014);

               TULETADES MEELDE raamlepingu artiklit XV, milles on sätestatud, et igasugust raamlepingu põhjal algatatud, kuid raamlepingu lõppemise või lõpetamise ajaks lõpule viimata koostööd võib raamlepingu sätete kohaselt jätkata kuni selle lõpuleviimiseni, ning

               TOIMIDES vastavalt raamlepingu artikli XII lõikele 3

               lepivad käesolevaga kokku järgmises:

               Artikkel I

               Raamlepingu kehtivusaja pikendamine

               Vastavalt raamlepingu artikli XII lõikele 5, pikendatakse raamlepingu kehtivusaega kümme (10) aastat, kuni 28. veebruarini 2025.

               Artikkel II

               Allkirjastamine ja jõustumine

               1. Käesolev leping jõustub oma siduva nõusoleku andnud lepinguosaliste puhul kuupäeval, mil kolm lepinguosalist on väljendanud oma siduvat nõusolekut.

               2. Lepinguosalised kinnitavad oma siduvat nõusolekut, allkirjastades kokkuleppe heakskiitmisreservatsioonita või allkirjastades kokkuleppe heakskiitmisreservatsiooniga, mille järel tuleb heakskiitmiskiri hoiulevõtjale hoiule anda.

               3. Lepinguosalise puhul, kes on andnud nõusoleku, et raamleping on tema suhtes siduv pärast käesoleva kokkuleppe jõustumise kuupäeva, jõustub käesolev kokkulepe kõnealuse lepinguosalise suhtes selle (heakskiitmisreservatsioonita) allkirjastamise kuupäeval või heakskiitmiskirja hoiulevõtjale hoiule andmise kuupäeval.

               4. Raamlepingu osalistega, kelle suhtes ei ole käesolev kokkulepe 28. veebruariks 2015 jõustunud, kavatsevad lepinguosalised vastavalt raamlepingu artiklile XV jätkata raamlepingu sätete kohast koostööd, mis on 28. veebruariks 2015 algatatud, kuid mitte lõpule viidud.

               Artikkel III

               Hoiulevõtja

               Käesoleva kokkuleppe originaal antakse hoiule Majanduskoostöö ja Arengu Organisatsiooni peasekretärile.

               SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.

               KOOSTATUD ühes eksemplaris inglise ja prantsuse keeles, kusjuures mõlemad tekstid on võrdselt autentsed.

               KANADA VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               EUROOPA AATOMIENERGIAÜHENDUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               HIINA RAHVAVABARIIGI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               PRANTSUSE VABARIIGI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               JAAPANI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               KOREA VABARIIGI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               VENEMAA FÖDERATSIOONI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               LÕUNA-AAFRIKA VABARIIGI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               ŠVEITSI KONFÖDERATSIOONI VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:

               AMEERIKA ÜHENDRIIKIDE VALITSUSE NIMEL:

               Kuupäev:


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,18.5.2016
            COM(2016) 296 final
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/289/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Sloveenias

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega tunnistatakse kehtetuks otsus 2010/289/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Sloveenias

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 126 lõiget 12,

               võttes arvesse Euroopa Komisjoni soovitust

               ning arvestades järgmist:

               (1)Komisjoni soovitust järgides otsustas nõukogu 2. detsembril 2009 otsusega 2010/289/EL
                  1
                Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 126 lõike 6 kohaselt, et Sloveenial on ülemäärane eelarvepuudujääk. Nõukogu märkis, et valitsemissektori eelarvepuudujääk oli 2009. aastal 5,9 % SKPst, mis ületab asutamislepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst. Valitsemissektori võlaks kavandati 2009. aastal 34,2 % SKPst, mis oli väiksem kui aluslepingus sätestatud kontrollväärtus 60 % SKPst.

               (2)Aluslepingu artikli 126 lõike 7 ja nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõike 4 kohaselt esitas nõukogu komisjoni soovituse põhjal samal kuupäeval Sloveeniale soovituse, et kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk hiljemalt 2013. aastaks. Kõnealune nõukogu soovitus avalikustati.

               (3)21. juunil 2013 leidis nõukogu, et Sloveenia on võtnud aluslepingu artikli 126 lõike 7 kohase nõukogu 2. detsembri 2009. aasta soovituse alusel tõhusaid meetmeid, kuid pärast algse soovituse vastuvõtmist toimusid ootamatud majandussündmused, millel olid tõsised negatiivsed tagajärjed riigi rahandusele. Seetõttu leidis nõukogu komisjoni soovitust järgides, et määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikes 5 sätestatud tingimused on täidetud, ja andis Sloveeniale aluslepingu artikli 126 lõike 7 alusel uue soovituse eesmärgiga kõrvaldada ülemäärane eelarvepuudujääk 2015. aastaks. Kõnealune uus nõukogu soovitus avalikustati.

               (4)Määruse (EL) nr 473/2013 artikli 11 lõike 2 kohaselt ja pidades silmas riski, mis on seotud ülemäärase eelarvepuudujäägi püsiva korrigeerimise saavutamisega 2015. aastaks, adresseeris komisjon 5. märtsil 2014 Sloveeniale soovituse võtta vajalikud meetmed, et tagada nõukogu 21. juuni 2013. aasta soovituse täielik järgimine, täites eelkõige nõukogu soovitatud eelarvepoliitilisi meetmeid.

               (5)Vastavalt aluslepingutele lisatud protokolli (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohta) artiklile 4 esitab komisjon andmed kõnealuse menetluse rakendamiseks. Selle protokolli kohaldamise osana peavad liikmesriigid vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 479/2009
                  2
                artiklile 3 esitama kaks korda aastas (enne 1. aprilli ja 1. oktoobrit) andmed valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla kohta ning muud seotud muutujad.

               (6)Esitatud andmete põhjal peaks nõukogu tegema otsuse tunnistada kehtetuks otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Lisaks tuleks otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta tunnistada kehtetuks üksnes siis, kui komisjoni prognooside kohaselt ei ületa eelarvepuudujääk prognoosiperioodil kontrollväärtust 3 % SKPst
                  3
               .

               (7)Nende andmete põhjal, mille komisjon (Eurostat) esitas vastavalt määruse (EÜ) nr 479/2009 artiklile 14, on pärast 2016. aasta aprillis Sloveenia esitatud teatist, 2016. aasta stabiilsusprogrammi ja komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi võimalik teha järgmised järeldused.

               –Pärast seda, kui valitsemissektori eelarvepuudujääk jõudis 2013. aastal haripunkti 15,0 % SKPst, vähenes see 2014. aastal 5,0 %ni SKPst ja 2015. aastal 2,9 %ni SKPst. Eelarvepuudujäägi vähenemise peamised põhjused 2015. aastal olid 2014. aastal eelarvepuudujääki (1,1 % SKPst) mõjutanud ühekordsete meetmete mittekordumine ja märkimisväärselt suurenenud jooksvad tulud (1,4 % SKPst), mis olid enam kui piisavad, et tasakaalustada suurenenud jooksvaid kulusid (0,2 % võrra SKPst) ja netokapitalikulusid (0,2 % võrra SKPst), mis tulenes ELi rahaliste vahendite kasutamise määra suurenemisest.

               –Sloveenia valitsuse poolt 28. aprillil 2016 esitatud stabiilsusprogrammi (2016–2019) kohaselt on 2016. aastal kavas vähendada eelarvepuudujääki 2,2%ni SKPst ja 2016. aastal 1,6 %ni SKPst. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt on 2016. aasta eelarvepuudujääk 2,4 % SKPst ja 2017. aasta puudujääk 2,1 % SKPst. Seega peaks eelarvepuudujääk jääma prognoosiperioodil allapoole aluslepingus sätestatud kontrollväärtust 3 % SKPst.

               –Struktuurne eelarvepositsioon (st majandustsükliga kohandatud valitsemissektori eelarvepositsioon ilma ühekordsete ja muude ajutiste meetmeteta) halvenes ajavahemikul 2013–2015 keskmiselt 0,7 % SKPst aastas.

               –Valitsemissektori võla suhe SKPsse oli 2013. aastal 71 % SKPst ja suurenes 2015. aastal 83,2 %ni SKPst, mis on tingitud võlga suurendavast võlakoormuse muutuse ja eelarvepositsiooni vahelisest erinevusest. Komisjoni 2016. aasta kevadprognoosi kohaselt oli valitsemissektori võla haripunkt 2015. aastal ja see väheneb 2017. aastal 78 %ni SKPst tänu sularahareservide vähenemisele.

               (8)Alates 2016. aastast ehk ülemäärase eelarvepuudujäägi kõrvaldamisele järgnevast aastast kohaldatakse Sloveenia suhtes stabiilsuse ja kasvu pakti ennetuslikku osa ning Sloveenia peaks liikuma sobival kiirusel keskpika perioodi eelarve-eesmärgi suunas, muu hulgas järgides kulueesmärki, ja täitma võlakriteeriumi vastavalt määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 2 lõikele 1a. Eespool esitatut arvestades on olemas oht, et 2016. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel teataval määral kõrvale nõutud kohandamisest 0,6 % SKPst. Kui poliitikat ei muudeta, on olemas oht, et 2017. aastal kaldutakse keskpika perioodi eesmärgi saavutamisel olulisel määral kõrvale soovitatud kohandamisest 0,6 % SKPst. Prognooside kohaselt järgib Sloveenia 2016. aastal võlareegliga seotud üleminekukorda ja 2017. aastal järgib seda üldjoontes. Üldiselt on vaja võtta aastatel 2016 ja 2017 täiendavaid meetmeid.

               (9)Kooskõlas aluslepingu artikli 126 lõikega 12 tuleb nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta kehtetuks tunnistada, kui ülemäärane eelarvepuudujääk asjaomases liikmesriigis on nõukogu arvates kõrvaldatud.

               (10)Nõukogu on arvamusel, et ülemäärane eelarvepuudujääk Sloveenias on kõrvaldatud ning seega tuleks otsus 2010/289/EL kehtetuks tunnistada,

               ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:

               Artikkel 1

               Üldhinnangust järeldub, et ülemäärane eelarvepuudujääk Sloveenias on kõrvaldatud.

               Artikkel 2

               Otsus 2010/289/EL tunnistatakse kehtetuks.

               Artikkel 3

               Käesolev otsus on adresseeritud Sloveenia Vabariigile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

                     (1)
                  Nõukogu 2. detsembri 2009. aasta otsus 2010/289/EL ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Sloveenias (ELT L 125, 21.5.2010, lk 46).

                     (2)
                  Nõukogu 25. mai 2009. aasta määrus (EÜ) nr 479/2009 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta (ELT L 145, 10.6.2009, lk 1).

                     (3)
                  Kooskõlas dokumendiga „Specifications on the implementation of the Stability and Growth Pact and Guidelines on the format and content of Stability and Convergence Programmes“ („Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise täpsustused ning juhised stabiilsus- ja lähenemisprogrammide sisu ja vormi kohta“).


               EUROOPA KOMISJON
            Brüssel,28.2.2012
            COM(2012) 67 final
            This document was downgraded/declassifiedDate : 25.08.2017By : K. VandenbergheAuthority : DG RTD
            Soovitus:
            NÕUKOGU OTSUS,
            millega antakse luba alustada läbirääkimisi teadus- ja tehnikakoostöö lepingu sõlmimiseks Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel, mille kohaselt Šveitsi Konföderatsioon liitub Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013)

               SELETUSKIRI

               1.Šveits väljendas 14. märtsi 2011. aasta kirjaga huvi liituda Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013)
                  1
               .

               2.Šveitsi Konföderatsioon (edaspidi „Šveits”) on olnud Euratomi tuumasünteesi alaste raamprogrammidega ühinenud liige alates 1979. aastast vastavalt Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelisele 1978. aasta koostöölepingule juhitava termotuumasünteesi ja plasmafüüsika valdkonnas
                  2
               .

               3.Nõukogu ja komisjon sõlmisid 8. jaanuaril 1986 Euroopa Ühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning Šveitsi Konföderatsiooni vahel teadus- ja tehnikaalase koostöö raamlepingu (edaspidi „raamleping”)
                  3
               . Raamlepingu artiklis 6 on sätestatud, et teadus- ja tehnikaalane koostöö toimub asjaomaste lepingute alusel.

               4.Šveits liitus Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse seitsmenda raamprogrammiga (2007–2011)
                  4
                vastavalt teadus- ja tehnikakoostöö lepingule, mis kirjutati alla 25. juunil 2007 ja mida kohaldati alates 1. jaanuarist 2007. Osutatud leping ei piiranud Šveitsi Konföderatsiooni ja Euroopa Aatomienergiaühenduse 1978. aasta koostöölepingut juhitava termotuumasünteesi ja plasmafüüsika valdkonnas.

               5.Komisjon esitas 7. märtsil 2011 ettepaneku õigusaktide paketi kohta seoses Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013)
                  5
               .

               6.Seoses Euratomi energeetikaalaste teadusuuringute meetmetega on toimunud ettevalmistavad läbirääkimised, et teha kindlaks teadusuuringute võimalused ja vastastikune huvi kaasata Šveits Euratomi teadusuuringute raamprogrammi (2012–2013).

               7.Eespool öeldut arvestades soovitab komisjon, et nõukogu volitaks komisjoni pidama vastavalt Euratomi lepingu artikli 101 lõikele 2 Šveitsi Konföderatsiooniga läbirääkimisi Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel teadus- ja tehnikakoostöö lepingu sõlmimiseks, mille kohaselt Šveitsi Konföderatsioon liitub Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013).

               Soovitus:

               NÕUKOGU OTSUS,

               millega antakse luba alustada läbirääkimisi teadus- ja tehnikakoostöö lepingu sõlmimiseks Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel, mille kohaselt Šveitsi Konföderatsioon liitub Euroopa Aatomienergiaühenduse (Euratom) tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013)

               EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

               võttes arvesse Euroopa Aatomienergiaühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 101 teist lõiku,

               võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsust, milles käsitletakse Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammi (2012–2013)
                  6
               ;

               võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsust, milles käsitletakse Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammi (2012–2013) raames kaudsete meetmete kaudu rakendatavat eriprogrammi
                  7
               ;

               võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2011. aasta otsust, milles käsitletakse Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammi (2012–2013) raames Teadusuuringute Ühiskeskuse otseste meetmete kaudu rakendatavat eriprogrammi
                  8
               ;

               võttes arvesse nõukogu 19. detsembri 2011. aasta määrust, millega kehtestatakse ettevõtjate, uurimiskeskuste ja ülikoolide Euroopa Aatomienergiaühenduse raamprogrammi (2012–2013) kaudsetes meetmetes osalemise ning teadustöö tulemuste levitamise eeskirjad
                  9
               ;

               võttes arvesse komisjoni soovitust

               NING ARVESTADES JÄRGMIST:

               (1)Šveitsi Konföderatsioon on väljendanud huvi liituda Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013).

               (2)Šveitsi Konföderatsiooni kaasamine Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammi (2012–2013) on ühenduse huvides,

               ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:

               Artikkel 1

               Käesolevaga volitatakse komisjoni pidama Euroopa Aatomienergiaühenduse poolt läbirääkimisi teadus- ja tehnikakoostöö lepingu sõlmimiseks Euroopa Aatomienergiaühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel, mille kohaselt Šveitsi Konföderatsioon liitub Euroopa Aatomienergiaühenduse tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013).

               Artikkel 2

               Läbirääkimisi peetakse lisas esitatud läbirääkimissuuniste alusel.

               Artikkel 3

               Komisjon teavitab nõukogu läbirääkimiste käigust.

               Artikkel 4

               Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.

               Brüssel,

                     Nõukogu nimel

                     eesistuja

               LISA

               LÄBIRÄÄKIMISSUUNISED

               1. Euroopa Aatomienergiaühenduse (edaspidi „Euratom”) ja Šveitsi Konföderatsiooni teadus- ja tehnikakoostöö lepinguga (edaspidi „leping”) nähakse ette Šveitsi Konföderatsiooni liitumine kogu Euratomi tuumaenergiaalase teadus- ja koolitustegevuse raamprogrammiga (2012–2013),
                  10
                ilma et see piiraks 1978. aasta termotuumasünteesi lepingu sätteid.

               2. Et Šveitsi Konföderatsioon saaks võimalikult kiiresti hakata assotsieerunud riigina osalema kogu Euratomi raamprogrammis, tuleks lepingus ette näha selle ajutine ja tagasiulatuv kohaldamine alates 1. jaanuarist 2012. Leping sisaldab sätet, millega nähakse ette lepingu ajutise kohaldamise ajal käivitatud ning lõpetamata projektide ja meetmete rahastamise ja õiguslike tagajärgede hüvitamine juhul, kui üks osalistest jätab lepingu sõlmimata.

               3. Lepingu sätted, millega kaitstakse Euratomi finantshuvisid, peaksid täielikult vastama ELi finantshuvisid kaitsvatele sätetele, mis on esitatud Euroopa Ühenduse ja Euroopa Aatomienergiaühenduse ning Šveitsi Konföderatsiooni teadus- ja tehnikakoostöö lepingus
                  11
               .

               4. Lepingu sätted on kooskõlas nõukogu 19. detsembri 2011. aasta määrusega, milles esitatakse eeskirjad ettevõtjate, uurimiskeskuste ja ülikoolide osalemiseks Euroopa Aatomienergiaühenduse raamprogrammi ja uurimistulemuse levitamise (2012–2013)
                  12
                kaudsetes meetmetes.

               5. Lepingus tuleks ette näha, et Euratomi finantshuvidele tagatakse piisav kaitse, mis hõlmab finantsandmete teatamist, auditeid ja halduslikke pettusevastaseid kohapealseid kontrollimisi, haldusabi ja raha tagasinõudmist. Lepingus tuleks vastavalt vajadusele näha ette ka selliste maksustamise ja sotsiaalse turvalisusega seotud takistuste kõrvaldamine, mis tulenevad teadlaste, eelkõige Euroopa Liidu ametnike personalieeskirjadega hõlmatud Teadusuuringute Ühiskeskuse personali osalemisest lepingukohastes piiriülestes teadusprojektides.

                     (1)
                  ELT L

                     (2)
                  EÜT L 242, 4.9.1978, lk 2.

                     (3)
                  EÜT L 313, 22.11.1985, lk 6.

                     (4)
                  Nõukogu otsus 2006/970/Euratom, ELT L 400, 30.12.2006, lk 60.

                     (5)
                  KOM(2011) 71, KOM(2011) 72, KOM(2011) 73 ja KOM(2011) 74.

                     (6)
                  Viide: nõukogu 17503/11, avaldatakse ELT-s.

                     (7)
                  Viide: nõukogu 17504/11, avaldatakse ELT-s.

                     (8)
                  Viide: nõukogu 17505/11, avaldatakse ELT-s.

                     (9)
                  Viide: nõukogu 17506/11, avaldatakse ELT-s.

                     (10)
                  Viide: nõukogu 17503/11, avaldatakse ELT-s.

                     (11)
                  ELT L 189, 20.7.2007, lk 24–39.

                     (12)
                  Viide: nõukogu 17506/11, avaldatakse ELT-s.


Tähtis õiguslik teade

|

52006SC0285

Soovitus: Nõukogu otsus, millega teatatakse Saksamaale vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 9, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks võtma nõutavad meetmed  /* SEK/2006/0285 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 1.3.2006SEK(2006) 285 lõplikSoovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega teatatakse Saksamaale vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 9, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks võtma nõutavad meetmed(komisjoni esitatud)SELETUSKIRISAKSAMAA ÜLEMÄÄRANE EELARVEPUUDUJÄÄKÜlemäärase eelarvepuudujäägi menetlus on reguleeritud asutamislepingu artikliga 104 ja nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrusega (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kiirendamise ja selgitamise kohta [1] , mis on osa stabiilsuse ja kasvu paktist.Arvestades, et valitsemissektori eelarvepuudujääk 2002. aastal ületas asutamislepingus kehtestatud 3%-lise kontrollväärtuse SKTst, ja võttes aluseks komisjoni soovituse, otsustas nõukogu 21. jaanuaril 2003, et Saksamaal on ülemäärane eelarvepuudujääk (asutamislepingu artikli 104 lõige 6) [2] . Lisaks sellele võttis nõukogu samal päeval vastavalt stabiilsuse ja kasvu paktile ning komisjoni soovitusele vastu artikli 104 lõikele 7 vastava soovituse, mille eesmärk on lõpetada ülemäärane eelarvepuudujääk. Soovituses kutsus nõukogu „ Saksamaa valitsust üles kaotama praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorra nii kiiresti kui võimalik vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikele 4 “, st et eelarvepuudujääk tuleks aastaks 2004 viia alla 3% SKTst. Kõnealune soovitus avalikustati. Komisjoni 14. detsembri 2004. aasta teatises[3], mis kiideti heaks nõukogu eesistujariigi 18. jaanuari 2005. aasta järeldustes, on nenditud, et aastat 2005 tuleks pidada sobivaks ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamise tähtajaks, arvestades ainukordset olukorda, mis on tekkinud nõukogu 25. novembri 2003. aasta järelduste ja Euroopa Kohtu 13. juuli 2004. aasta otsuse tagajärjel.2005. aastal oli Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk 3,3% SKTst. Selle näitaja aluseks on Eurostati andmed, mis põhinevad aruandel, mille Saksamaa esitas komisjonile 24. veebruaril 2006 nõukogu määruse (EÜ) nr 3605/93 kohaselt. Nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10 lõikes 3 on sätestatud, et kui komisjoni edastatud „ tegelikud andmed osutavad, et osalev liikmesriik ei ole ülemäärast eelarvepuudujääki artikli 104 lõike 7 kohaselt antud soovituses (…) määratletud tähtaegadeks korrigeerinud, langetab nõukogu viivitamata otsuse vastavalt artikli 104 lõikele 9“ , st „teatab liikmesriigile, et tal tuleb ettenähtud tähtaja piires võtta eelarvepuudujäägi vähendamiseks meetmeid, mida nõukogu peab olukorra parandamiseks vajalikuks“.SAKSMAA MAJANDUSE OLUKORD JA EELARVESEISUNDKomisjoni talitused prognoosisid 2005. aasta sügisel 2005. aasta eelarvepuudujäägiks 3,9% SKTst [4] . Eeldusel, et poliitika jääb samaks, on komisjoni talituste prognooside kohaselt 2006. ja 2007. aasta eelarvepuudujääk vastavalt 3,7% SKTst ja 3,3% SKTst. SKT reaalkasvuks prognoositi 2005. aastal 0,8%, 2006. aastal 1,2% ja 2007. aastal 1,6%. Prognooside kohaselt ei kao prognoositava ajavahemiku jooksul SKT lõhe täielikult.Eelneva põhjal ja arvestades jätkuvalt majanduse habrast olukorda, töötas Saksamaa valitsus, mis loodi pärast 18. septembri 2005. aasta valimisi, välja strateegia eelarvepuudujäägi vähendamiseks alla asutamislepingu kontrollväärtuse aastaks 2007. Valitsus asus kõnealust stabiliseerimisstrateegiat rakendama juba detsembris 2005, mil võeti vastu esimesed strateegias ettenähtud meetmed. 22. veebruaril 2006 võttis valitsus vastu nii liitvabariigi 2006. aasta eelarve projekti kui ka seaduse eelnõu, millega tõstetakse alates 1. jaanuarist 2007 käibemaksumäär 16%-lt 19%-le.22. veebruaril 2006 teatas liitvabariigi statistikaamet, et 2005. aasta SKT kasv oli 0,9%. Vastavalt Eurostati andmetele oli Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk 2005. aastal 3,3%. Need andmed põhinevad Saksamaa esialgsel teatel, mille Saksamaa esitas nõukogu määruse (EÜ) nr 3605/93 kohaselt komisjonile 24. veebruaril 2006. Nende andmete kvaliteeti ei ole veel hinnatud. Erinevus võrreldes komisjoni talituste sügisprognoosidega tuleneb põhiliselt maksutulude oodatust paremast laekumisest 2005. aasta lõpus.21. veebruaril 2006 avaldatud komisjoni talituste vahepealsete prognooside kohaselt on 2006. aasta SKT reaalkasv 1,5%, mis on natuke kõrgem kui võimalik madala kasvumäär. Tuleb märkida, et kõnealune prognoos on kantud optimismist, toetudes sisenõudluse ennetavale reageeringule käibemaksu kavandatud tõstmise suhtes. Arvestades sellele järgnevat mõju majandusele eeldatakse, et 2007. aasta SKT kasv on ligikaudu 1%.Kooskõlas eespool kirjeldatud makromajandusliku prognoosiga eeldatakse, et 2006. aasta nominaalpuudujääk tuleb veidi üle 3%, kuid langeb 2007. aastal selgelt allapoole kontrollväärtust. Komisjoni talitused ennustavad, et struktuurse puudujäägi määr (st tsükliliselt kohandatud puudujääk arvestamata ühekordseid ja ajutisi meetmeid) jääb aastatel 2005–2006 üldjoontes muutumatuks ning väheneb 2007. aastal vähemalt 1% võrra SKTst.FISKAALPOLIITIKA NÕUDED KUNI AASTANI 2007 JA EDASPIDINõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 5 lõikes 1 on sätestatud, et „ nõukogu nõuab oma teatises, et liikmesriik saavutaks tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu minimaalse paranemise aastas, seades eesmärgiks vähemalt 0,5% SKTst, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid, et tagada ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamine teatises kehtestatud tähtajaks “.Arvestades aeglast kasvu potentsiaali ja vananeva elanikkonna survet eelarvele, on oluline, et Saksamaa kohandaks oma ülemäärast eelarvepuudujääki. Lisaks sellele vähendab pidev eelarve puudujääk usaldust ja mõjutab kokkuvõttes majanduskasvu. Eelarve stabiliseerimisstrateegia kontrolli tagamiseks eelarvepuudujäägi üle on lülitatud ulatuslikku tööprogrammi, mille Saksamaa valitsuse töötas välja 2005. aasta novembris. Strateegia rakendamine edeneb jõudsalt. Stabiliseerimisstrateegia eesmärk on aastaks 2007 parandada eelarvet struktuurselt üle ühe protsendipunkti. Strateegia mõju 2006. aastale on piiratud ja seda osaliselt seepärast, et mõned juba rakendatud meetmed avaldavad täielikku mõju alles mõne aja pärast. Ettenähtud eelarve struktuurilist kohandamist aastatel 2006 ja 2007 võib pidada kokkusobivaks stabiilsuse ja kasvu paktiga, sealhulgas nõutud tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu paranemine aastas vähemalt 0,5% SKTst, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid. Vastavalt eespool kirjeldatud majanduskasvu prognoosidele peaks kavandatud kohandamine olema piisav, et püsivalt ja jätkusuutlikult korrigeerida ülemäärast eelarvepuudujääki, ning see on kooskõlas stabiilsuse ja kasvu paktiga.Kõnealuseid tegureid arvestades ilmneb, et ülemäärast eelarvepuudujääki tuleks parandada hiljemalt aastaks 2007. Struktuurset paranemist 0,5% SKTst aastas peaks kumulatiivselt järgima aastatel 2006 ja 2007.* * *Eespool nimetatut silmas pidades soovitab komisjon nõukogul esitada Saksamaale teatis kooskõlas artikli 104 lõikega 9, et Saksamaa võtaks eelarvepuudujäägi vähendamiseks selliseid meetmeid, mida nõukogu peab vajalikuks, et püsivalt ja jätkusuutlikult parandada ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorda hiljemalt aastaks 2007. Usaldusväärne kohandamise kava, mille eesmärk on püsivalt ja hiljemalt aastaks 2007 viia puudujääk alla 3% SKTst, eeldab vastavalt komisjoni talituste 2006. aasta veebruari kasvuprognoosile, et Saksamaa tagaks aastatel 2006 ja 2007 tsükliliselt kohandatud tasakaalu (ilma ühekordsete ja ajutiste meetmeteta) kumulatiivse paranemise ühe protsendipunkti võrra. Saksamaa võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et pärast eelarve ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamist jätkatakse tööd selles suunas, et keskpikas perspektiivis saavutatakse eelarve tasakaalustamine struktuurselt tasakaalustatud eelarve abil, kasutades selleks struktuurset puudujäägi vahendamist vähemalt 0,5% võrra SKTst aastas. Komisjon soovitab ka, et enne [14. juulit] 2006 esitataks aruanne, milles kirjeldatakse meetmeid, mis on võetud nõukogu otsuse täitmiseks. Aruanne peaks eelkõige sisaldama eelarvepuudujäägi kohandamise meetmete mõju hindamist eelarvele 2006. ja 2007. aastal ning analüüsima makromajanduse prognoosiga seotud võimalikke riske. Komisjon hindab kõnealust aruannet, et hinnata ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamiseks tehtud edusamme. Samuti soovitab komisjon kooskõlas artikli 104 lõikega 9, et Saksamaad kutsutakse üles esitama täiendavaid aruandeid vastavalt konkreetsele ajakavale.Soovitus:NÕUKOGU OTSUS,millega teatatakse Saksamaale vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 9, et ta peab ülemäärase eelarvepuudujäägi vähendamiseks võtma nõutavad meetmedEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 104 lõiget 9,võttes arvesse komisjoni soovitust artikli 104 lõike 9 aluselning arvestades järgmist:1.  Vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 1 hoiduvad liikmesriigid ülemäärasest valitsemissektori eelarvepuudujäägist.2.  Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahandus usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning uute töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahend. Stabiilsuse ja kasvu pakt hõlmab nõukogu 7. juuli 1997. aasta määrust (EÜ) nr 1467/97 ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta [5] .3.  Amsterdamis 17. juunil 1997 kogunenud Euroopa Ülemkogu resolutsioonis [6] stabiilsuse ja kasvu pakti kohta kutsutakse kõiki pooli ehk liikmesriike, nõukogu ja komisjoni üles asutamislepingut ning stabiilsuse ja kasvu pakti rangelt ja õigeaegselt rakendama.4.  Nõukogu 21. jaanuari 2003. aasta otsusega 2003/89/EÜ [7] otsustati kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, et Saksamaal on ülemäärane eelarvepuudujääk.5.  Kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 ja määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 3 lõikega 4 esitas nõukogu 21. jaanuaril 2003 Saksamaale soovituse, milles kutsus Saksamaad üles kaotama ülemäärane eelarvepuudujääk nii kiiresti kui võimalik ja hiljemalt 2004. aastaks. Kõnealune soovitus avalikustati. Komisjoni 14. detsembri 2004. aasta teatises[8], mis kiideti heaks nõukogu eesistujariigi 18. jaanuari 2005. aasta järeldustes, on nenditud, et aastat 2005 tuleks pidada sobivaks ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamise tähtajaks, arvestades ainukordset olukorda, mis on tekkinud nõukogu 25. novembri 2003. aasta järelduste ja Euroopa Kohtu 13. juuli 2004. aasta otsuse tagajärjel.6.  Alates 2002. aastast on Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk olnud tublisti üle asutamislepingu 3% kontrollväärtuse SKTst. Võla suhe SKTsse on suurenenud: kui see oli 2001. aastal alla 60% SKTst (asutamislepingus kehtestatud kontrollväärtus), siis 2006. aastal prognoositakse selleks 69% SKTst.7.  Vastavalt Eurostati andmetele oli Saksamaa valitsemissektori eelarvepuudujääk 2005. aastal 3,3%. Need andmed põhinevad Saksamaa esialgsel teatel, mille Saksamaa esitas vastavalt nõukogu 22. novembri 1993. aasta määrusele (EÜ) nr 3605/93 Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitleva protokolli kohaldamise kohta [9] komisjonile 24. veebruaril 2006; nende andmete kvaliteeti ei ole veel hinnatud. Praegu olemasoleva teabe põhjal ja arvestades Saksamaa valitsuse vastuvõetud eelarvekavasid, ületab valitsemissektori eelarvepuudujääk ka 2006. aastal asutamislepingu kontrollväärtuse piiri, mis kinnitab, et ülemäärast eelarvepuudujääki ei ole kohandatud.8.  Vastavalt nõukogu määruse (EÜ) nr 1467/97 artikli 10 lõikele 3 juhul, kui määrusele (EÜ) nr 3605/93 vastavad tegelikud andmed osutavad, et osalev liikmesriik ei ole ülemäärast eelarvepuudujääki artikli 104 lõike 7 kohaselt antud soovituses määratletud tähtaegadeks korrigeerinud, langetab nõukogu viivitamata otsuse vastavalt artikli 104 lõikele 9, st teatab liikmesriigile, et tal tuleb ettenähtud tähtaja piires võtta eelarvepuudujäägi vähendamiseks meetmeid, mida nõukogu peab olukorra parandamiseks vajalikuks.9.  Komisjoni talitused prognoosisid 2005. aasta sügisel 2005. aasta eelarvepuudujäägiks 3,9% SKTst [10] . Eeldusel, et poliitika jääb samaks, on komisjoni talituste prognooside kohaselt 2006. ja 2007. aasta eelarvepuudujääk vastavalt 3,7% SKTst ja 3,3% SKTst. SKT reaalkasvuks prognoositi 2005. aastal 0,8%, 2006. aastal 1,2% ja 2007. aastal 1,6%. Prognooside kohaselt ei kao prognoositava ajavahemiku jooksul SKT lõhe täielikult. Eelneva põhjal ja arvestades jätkuvalt majanduse habrast olukorda, töötas pärast 18. septembri 2005. aasta valimisi loodud Saksamaa valitsus välja strateegia, et viia aastaks 2007 eelarvepuudujääk alla asutamislepingu kontrollväärtuse. Valitsus asus kõnealust stabiliseerimisstrateegiat rakendama juba detsembris 2005, mil võeti vastu esimesed strateegias ettenähtud meetmed. 22. veebruaril 2006 võttis valitsus vastu nii liitvabariigi 2006. aasta eelarve projekti kui ka seaduse eelnõu, millega tõstetakse alates 1. jaanuarist 2007 käibemaksumäär 16%-lt 19%-le.10.  22. veebruaril 2006 avaldas liitvabariigi statistikaamet 2005. aasta valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja SKT kasvu näitajad, mis olid vastavalt 0,9% ja 3,3%. Erinevus võrreldes komisjoni talituste sügisprognoosidega tuleneb põhiliselt maksutulude oodatust paremast laekumisest 2005. aasta lõpus. 21. veebruaril 2006 avaldatud komisjoni talituste vahepealsete prognooside kohaselt on 2006. aasta SKT reaalkasv 1,5%, mis on natuke kõrgem kui võimalik madala kasvumäär. Tuleb märkida, et kõnealune prognoos on kantud optimismist, toetudes sisenõudluse ennetavale reageeringule käibemaksu kavandatud tõstmise suhtes. Arvestades sellele järgnevat mõju majandusele eeldatakse, et 2007. aasta SKT kasv tuleb alla 1%. Kooskõlas eespool kirjeldatud makromajandusliku prognoosiga eeldatakse, et 2006. aasta nominaalpuudujääk tuleb veidi üle 3%, kuid langeb 2007. aastal selgelt allapoole kontrollväärtust. Komisjoni talitused ennustavad, et struktuurse puudujäägi määr (st tsükliliselt kohandatud puudujääk arvestamata ühekordseid ja ajutisi meetmeid) jääb aastatel 2005–2006 üldjoontes muutumatuks ning väheneb 2007. aastal vähemalt 1% võrra SKTst.11.  Ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamise tähtaja määramisel tuleks arvestada järgmisi tegureid. Esiteks on rakendatav eelarve kohandamine lülitatud ulatuslikku strateegiasse, milles kavandatud meetmete vastuvõtmine edeneb jõudsalt ja mis vähendab ebakindlust tasakaalustamise tõhususe suhtes. Teiseks peegeldab meetmete piiratud mõju struktuurse eelarvepuudujäägi vähendamisele 2006. aastal vähemalt osaliselt tõsiasja, et mõnede juba rakendatud meetmete mõju avaldub alles mõne aja pärast. Kolmandaks võib valitsuse kavandatud eelarve struktuurilist kohandamist aastatel 2006 ja 2007 vähemalt 1% võrra SKTst pidada kooskõlas olevaks stabiilsuse ja kasvu paktiga, sealhulgas nõutud tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu paranemine aastas vähemalt 0,5% SKTst, võtmata arvesse ühekordseid ja ajutisi meetmeid. Arvestades põhjenduses 10 kirjeldatud üldist makromajanduslikku prognoosi, on selline kohandamine piisav ülemäärase eelarvepuudujäägi püsivaks ja jätkusuutlikuks kohandamiseks.12.  Kõnealuseid tegureid arvestades ilmneb, et ülemäärast eelarvepuudujääki tuleks parandada hiljemalt aastaks 2007. Struktuurset eelarvetasakaalu paranemist 0,5% SKTst aastas peaks kumulatiivselt järgima aastatel 2006 ja 2007.13.  Vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõike 9 teisele lõigule võib nõukogu paluda Saksamaal esitada aruanded vastavalt konkreetsele ajakavale, et tutvuda üksikasjalikult käesoleva otsuse täitmiseks tehtud kohandamise jõupingutustega. Saksamaa peab komisjonile esitama hiljemalt [14. juuliks] 2006 aruande, milles kirjeldatakse käesoleva otsuse täimiseks rakendatud ja kavandatud meetmeid. Aruanne peaks eelkõige sisaldama eelarvepuudujäägi kohandamiseks võetud meetmete mõju hindamist eelarvele nii 2006. kui ka 2007. aastal ning analüüsima makromajanduse prognoosiga seotud võimalikke riske. Komisjon hindab kõnealust aruannet, et hinnata ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamiseks tehtud edusamme. Saksamaa peab esitama täiendavaid aruandeid kooskõlas määruse (EÜ) nr 3605/93 artiklis 4 valitsemissektori eelarvepuudujäägi ja võla taseme aruande esitamiseks kehtestatud tähtaegadega.14.  Kohandamise meetmed peavad tagama valitsemissektori eelarvetasakaalu püsiva paranemise. Selleks et saavutada Saksamaal keskpikas perspektiivis eesmärgiks seatud eelarve tasakaalustamine, st struktuurselt tasakaalustatud eelarve, tuleb pärast ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamist struktuurset puudujääki vähendada vähemalt 0,5% SKTst aastas.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 11. Saksamaa lõpetab praeguse ülemäärase eelarvepuudujäägi olukorra võimalikult kiiresti ja hiljemalt 2007. aastaks.2. Aastatel 2006 ja 2007 tagab Saksamaa oma tsükliliselt kohandatud eelarvetasakaalu (ilma ühekordsete ja ajutiste meetmeteta) kumulatiivse paranemise vähemalt ühe protsendipunkti võrra.Artikkel 21. Saksamaa esitab komisjonile hiljemalt [14. juuliks] 2006 aruande, milles kirjeldatakse käesoleva otsuse täitmiseks rakendatavaid meetmeid. Komisjon hindab kõnealust aruannet, et hinnata ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamiseks tehtud edusamme.2. Saksamaa esitab komisjonile täiendavad aruanded [1. oktoobriks 2006, 1. aprilliks 2007, 1. oktoobriks 2007 ja 1. aprilliks 2008], kus analüüsitakse käesoleva otsuse täitmise kulgemist.Artikkel 3Saksamaa võtab vajalikke meetmeid tagamaks, et pärast eelarve ülemäärase eelarvepuudujäägi kohandamist jätkatakse tööd selles suunas, et keskpikas perspektiivis saavutatakse eelarve tasakaalustamine struktuurselt tasakaalustatud eelarve abil, kasutades selleks struktuurset puudujäägi vahendamist vähemalt 0,5% võrra SKTst aastas.Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Saksamaa Liitvabariigile.Brüssel,Nõukogu nimel [1] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1056/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 5).[2] Kõik Saksamaa ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlust käsitlevad dokumendid on avaldatud järgmisel veebisaidil: http://europa.eu.int/comm/economy_finance/about/activities/sgp/edp/edpde_en.htm.[3] Komisjoni teatis nõukogule: Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust, KOM(2004) 813.[4] See langeb üldjoontes kokku Saksamaa ametiasutuste 1. septembril esitatud andmetega (3,7% SKTst), põhiline erinevus tulenes endiste postiametnike pensionite väärtpaberistamisest, mille korraldas pensioniamet ja mida sügisprognoosides ei arvestatud eelarvepuudujääki vähendava tegurina.[5] EÜT L 209, 2.8.1997, lk 6. Määrust on muudetud määrusega (EÜ) nr 1056/2005 (ELT L 174, 7.7.2005, lk 5).[6] EÜT C 236, 2.8.1997, lk 1.[7] ELT L 34, 11.2.2003, lk 16.[8] Komisjoni teatis nõukogule: Saksamaa ja Prantsusmaa olukord seoses nende ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusest tulenevate kohustustega pärast Euroopa Kohtu otsust, KOM(2004) 813.[9] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 7.[10] See langeb üldjoontes kokku Saksamaa ametiasutuste 1. septembril esitatud andmetega (3,7% SKTst), põhiline erinevus tulenes endiste postiametnike pensionite väärtpaberistamisest, mille korraldas pensioniamet ja mida sügisprognoosides ei arvestatud eelarvepuudujääki vähendava tegurina.


Tähtis õiguslik teade

|

52005SC0992

Soovitus Nõukogu otsus ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta Portugalis (koostatud kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 6)  /* SEK/2005/0992 lõplik */

	[pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 20.7.2005SEK(2005) 992 lõplikSoovitusNÕUKOGU OTSUSülemäärase eelarvepuudujäägi kohta Portugalis (koostatud kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 6)(komisjoni esitatud)SELETUSKIRIPortugal esitas viimase ajakohastatud stabiilsusprogrammi aastateks 2005–2009 9. juunil 2005. Ajakohastatud programmis avalikustatakse kava tõsta valitsemissektori puudujääki aastateks 2005–2007 üle asutamislepingus sätestatud kontrollväärtuse 3% SKTst. Pärast 2,9%-list eelarvepuudujääki 2004. aastal[1] kavandab Portugal 2005. aastaks valitsussektori eelarvepuudujäägiks 6,2% SKTst, mida kavatsetakse 2006. aastal vähendada 4,8%ni, 2007. aastal 3,9%ni ja 2008. aastal 2,8%ni SKTst. Prognoositakse, et võla suhe SKTsse tõuseb samal ajavahemikul kõrgemale 2004. aasta 61,9% ja saavutab kõrgeima taseme, 67,8% SKTst, 2007. aastal.Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse kohaldamist reguleeritakse asutamislepingu artikliga 104 ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1467/97 (ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse rakendamise kiirendamise ja selgitamise kohta), mis on stabiilsuse ja kasvu pakti osa.[2] Komisjon on oma hinnangus võtnud arvesse majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet „Stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamine“ Euroopa Ülemkogule, mille viimane kinnitas 22. märtsil 2005.[3]Kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 3 koostatud komisjoni aruandes hinnati asutamislepingu puudujääki ja võlakriteeriumeid käsitlevate nõuete täitmist.Juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammiga avaldatud 2005. aasta kavandatav valitsemissektori eelarve puudujääk ületab tunduvalt 3%-list SKT kontrollväärtust. Kontrollväärtuse ületamine ei ole asutamislepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses erakordne ega ajutine. Kuigi SKT kasv on alates 2000. aastast teravalt langenud, jõuti 2004. aastal positiivse majanduskasvuni ja komisjoni talituste 2005. aasta kevadprognooside ning 2005. aasta juuni ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohaselt on järgnevateks aastateks oodata järkjärgulist, kuid siiski mõõdukat kasvutendentsi. Kuigi negatiivne tootmismahu tühik on märkimisväärne ja lähiaastatel see eelduste kohaselt oluliselt ei vähene, ei ole valitsemissektori eelarve tasakaalu halvenemine hiljutise tootmismahu tühiku laienemisega seotud. Seetõttu ei saa kontrollväärtuse ületamist pidada tõsise majandusliku surutise tagajärjeks. Samuti ei saa kontrollväärtuse ületamist pidada ajutiseks, kuna komisjoni talituste 2005. aasta kevadprognoosi kohaselt ületab valitsemissektori eelarvepuudujääk asutamislepingu kontrollväärtuse oluliselt ka 2006. aastal, mil oodatakse majandusnäitajate järkjärgulist paranemist. Juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammis nähakse ette valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine lähiaastatel, kuid see ületab siiski kontrollväärtust kuni 2007. aastani. See viitab sellele, et asutamislepingu puudujääki käsitlev kriteerium ei ole täidetud.Võla suhe SKTsse ületas asutamislepinguga sätestatud kontrollväärtuse 60% SKTst 2003. aastal ja tõusis 2004. aastal 61,9%ni, mis on peaaegu 8,5% tõus SKTst alates 2000. aastast. Võla suhte kasvu võib seletada väga madala esmase ülejäägiga, isegi esmase puudujäägiga mõnedel aastatel, märkimisväärse varude muutuste korrigeerimisega, kus võlga suurendavad eelarvevälised rahastamisvahendid ületavad märkimisväärseid erastamisest laekunud vahendeid enamikel aastatel ning samuti SKT madala nominaalkasvuga. Juunis 2005 ajakohastatud stabiilsusprogrammis 2005.–2007. aastaks kavandatud võlanäitajad, mis on suures osas kooskõlas komisjoni talituste 2005. aasta kevadprognoosi võlaprognoosidega, ennustavad võla suhte järsku tõusu, mis peaks tipnema 68% tasemel 2007. aastal. See on vastuolus asutamislepingu nõudega, mille kohaselt juhul, kui ületatakse kontrollväärtus 60% SKTst, väheneb võla suhe piisavalt ja läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega. See viitab sellele, et asutamislepingu võlga käsitlev kriteerium ei ole täidetud.Kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 3 koostatud aruandes analüüsis komisjon keskpika perioodi majandus- ja eelarveseisundit käsitlevaid ja muid asjakohaseid Portugali rahanduse hindamise seisukohast olulisi tegureid.Nõukogu toonitas 20. märtsi aruandes, et teiste asjakohaste tegurite arvesse võtmine ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu üle otsustamisel, nagu majandus- ja rahanduskomitee arvamus kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 4, komisjoni arvamus kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 5 ja nõukogu otsus kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 6, „peab täielikult toimuma tingimusel, mis vastab üldpõhimõttele, et enne teiste oluliste tegurite arvesse võtmist on kontrollväärtuse ületamine ajutine ja eelarvepuudujääk püsib kontrollväärtuse lähedal.“ Portugali puhul ei ole see tingimus täidetud: 2005. aasta prognoositud puudujääk ületab kontrollväärtust oluliselt ning kontrollväärtuse ületamist ei saa pidada ajutiseks, kuna valitsemissektori eelarvepuudujääk ületab kolmel järgneval aastal 3% SKTst. Asutamislepingu artikli 104 lõikega 5 kooskõlas oleva komisjoni arvamuse ja artikli 104 lõikega 6 kooskõlas oleva nõukogu otsuse mõttes ei võeta Portugali puhul arvesse teisi asjakohaseid tegureid.Asutamislepingu artikli 104 lõikega 4 sätestatakse, et “artikliga 114 ettenähtud komitee (st majandus- ja rahanduskomitee) sõnastab komisjoni aruande kohta arvamuse“. Komitee väljendas 4. juulil 2005 oma arvamust, mis on kooskõlas komisjoni aruandes ära toodud hinnanguga. Komitee järeldas, „et Portugalis 2005. aastal kavandatav eelarveareng on selline, et kumbki asutamislepingu artikli 104 lõike kahest kriteeriumist ei ole täidetud". Komitee arvates ei ole aastaks 2005 kavandatud eelarvepuudujääk lähedal kontrollväärtuse tasemele 3% SKTst ja kontrollväärtuse ületamist ei saa pidada erakorraliseks ega ajutiseks. Valitsemissektori võlg ületab kontrollväärtuse 60% SKTst ja prognoosi kohaselt tõuseb protsendimäär SKTst kahe järgmise aasta jooksul veelgi. Komitee märkis ka, et järgmise kahe-kolme aasta majanduslikud väljavaated on jätkuvalt tagasihoidlikud ning väljendas muret struktuurilise puudujäägi kõrge taseme ja arengu üle. Majandus- ja rahanduskomitee tutvus põhjalikult kõigi teiste asjakohaste teguritega, kuid jõudis järeldusele, et hinnangu andmisel neid tegureid arvesse ei võeta.Komisjon, võttes arvesse oma aruannet ja komitee arvamust, on arvamusel, et Portugalis on ülemäärane eelarvepuudujääk. Kõnealune arvamus, mille komisjon võttis vastu 20.juulil 2005, on vastavalt asutamislepingu artikli 104 lõikele 5 adresseeritud nõukogule. Komisjon soovitab, et nõukogu teeks otsuse kooskõlas artikli 104 lõikega 6, ja käesolevaga esitab soovituse otsuse tegemiseks. Lisaks esitab komisjon nõukogule soovituse anda Portugalile kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 7 nõukogu soovitus lõpetada ülemäärase eelarvepuudujäägi olukord.SoovitusNÕUKOGU OTSUSülemäärase eelarvepuudujäägi kohta Portugalis (koostatud kooskõlas EÜ asutamislepingu artikli 104 lõikega 6)EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 104 lõiget 6,võttes arvesse komisjoni soovitust,võttes arvesse Portugali märkuseid,ning arvestades järgmist:1.  Vastavalt asutamislepingu artiklile 104 on liikmesriigid kohustatud hoiduma ülemäärasest eelarvepuudujäägist.2.  Stabiilsuse ja kasvu pakt põhineb eesmärgil muuta valitsemissektori rahalised vahendid usaldusväärseks, mis on hindade stabiilsuse ning töökohtade loomist soodustava tugeva ja püsiva kasvu tingimuste tugevdamise vahendiks.3.  Ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse algatamine asutamislepingu artikli 104 kohaselt eeldab ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu. Asutamislepingule lisatud ülemäärase eelarvepuudujäägi menetluse protokoll sisaldab lisasätteid seoses ülemäärase eelarvepuudujäägi menetlusega. Nõukogu määrusega (EÜ) nr 3605/93,[4] mida on muudetud nõukogu määrusega (EÜ) nr 475/2000[5] ja komisjoni määrusega (EÜ) nr 351/2002[6] sätestatakse kõnealuse protokolli kohaldamise üksikasjalikud eeskirjad ja mõisted.4.  Asutamislepingu artikli 104 lõikega 5 nõutakse, et komisjon esitaks arvamuse nõukogule, kui komisjonile tundub, et liikmesriigis juba on eelarvepuudujääk või on see tekkimas. Komisjon on sellise arvamuse Portugali kohta esitanud 20. juulil 2005. Olles arvesse võtnud aruannet kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 3 ja arvestanud ka majandus- ja rahanduskomitee arvamust kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 4, järeldas komisjon, et Portugalis on ülemäärane eelarvepuudujääk. Komisjon on oma hinnangut esitades arvesse võtnud majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005 aruannet stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta Euroopa Ülemkogule, mille viimane kinnitas 22. märtsil 2005.[7]5.  Asutamislepingu artikli 104 lõikega 6 sätestatakse, et nõukogu peaks arvesse võtma asjaomase liikmesriigi iga märkust, mida liikmesriik soovib teha enne üldhinnangule järgnevat otsust ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta. Portugali puhul viib üldhinnang järgmiste järeldusteni.6.  Vastavalt juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammile on üldine kavandatav valitsemissektori eelarvepuudujääk 2005. aastaks 6,2% SKTst. Puudujääk ületab märkimisväärselt kontrollväärtuse 3% SKTst. Kontrollväärtust ületav eelarvepuudujääk ei tulene Portugali ametiasutustest mittesõltuvatest ebaharilikest sündmustest ega tõsisest majanduslikust surutisest. Kuigi SKT kasv on alates 2000. aastast teravalt langenud, jõuti 2004. aastal positiivse majanduskasvuni ja komisjoni talituste 2005. aasta kevadprognooside ning 2005. aasta juuni ajakohastatud stabiilsusprogrammi kohaselt on järgmisteks aastateks oodata järkjärgulist, kuid siiski mõõdukat kasvutendentsi. Kuigi negatiivne tootmismahu tühik on märkimisväärne ja lähiaastatel see eelduste kohaselt oluliselt ei vähene, ei ole valitsemissektori eelarvetasakaalu halvenemine hiljutise tootmismahu tühiku suurenemisega seotud. Seetõttu ei saa pidada kontrollväärtuse ületamist tõsise majandusliku surutise tagajärjeks. Komisjoni talituste 2005. aasta kevadprognoosi kohaselt ületab valitsemissektori eelarvepuudujääk asutamislepingu kontrollväärtuse oluliselt ka 2006. aastal, mil oodatakse majandusnäitajate järkjärgulist paranemist. Juunis 2005 ajakohastatud Portugali stabiilsusprogrammis nähakse ette valitsemissektori eelarvepuudujäägi vähendamine lähiaastatel, kuid see ületab siiski kontrollväärtust kuni 2007. aastani. Seetõttu ei saa kontrollväärtuse ületamist pidada asutamislepingu ning stabiilsuse ja kasvu pakti tähenduses ajutiseks. See näitab, et asutamislepingu puudujääki käsitlev kriteerium ei ole täidetud.7.  Võla suhe SKTsse ületas asutamislepinguga sätestatud kontrollväärtuse 60% SKTst 2003. aastal, tõustes 2004. aastal 61,9%ni, mis on peaaegu 8,5% tõus SKTst alates 2000. aastast. Võla suhte kasvu võib selgitada väga madala esmase ülejäägiga, märkimisväärse võlga suurendava varude muutuste korrigeerimisega, ning SKT madala nominaalkasvuga. Juunis 2005 ajakohastatud stabiilsusprogrammis 2005.–2007. aastaks kavandatud võlanäitajad, mis on suures osas kooskõlas komisjoni talituste 2005. aasta kevadprognoosi võlaprognoosidega, ennustavad võla suhte järsku tõusu, mis peaks tipnema 68% tasemel 2007. aastal. See on vastuolus asutamislepingu nõudega, mille kohaselt juhul, kui kontrollväärtus 60% SKTst ületatakse, väheneb võla suhe piisavalt ja läheneb kontrollväärtusele rahuldava kiirusega. See näitab, et asutamislepingu võlga käsitlev kriteerium ei ole täidetud.8.  Vastavalt majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruandele stabiilsuse ja kasvu pakti rakendamise parandamise kohta Euroopa Ülemkogule, mille viimane kinnitas 22. märtsil 2005, peab teiste asjakohaste tegurite arvesse võtmine nõukogu otsuses kooskõlas asutamislepingu artikli 104 lõikega 6 ülemäärase eelarvepuudujäägi kohta „täielikult toimuma tingimusel, mis vastab üldpõhimõttele, et enne teiste asjakohaste tegurite arvesse võtmist on kontrollväärtuse ületamine ajutine ja eelarvepuudujääk püsib kontrollväärtuse lähedal.“ See tingimus ei ole Portugali puhul täidetud. Asutamislepingu artikli 104 lõikega 6 kooskõlas oleva nõukogu otsuse tähenduses ei võeta Portugali puhul arvesse teisi asjakohaseid tegureid.ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Üldhinnangust järeldub, et Portugalis on ülemäärane eelarvepuudujääk.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud Portugali Vabariigile.Brüssel,Nõukogu nimel [1] Käesolevad arvud sõltuvad käimasolevatest aruteludest Eurostati ja Portugali statistikaasutuste vahel.[2] EÜT L 209, 2.8.1997.[3] Vt Euroopa Ülemkogu 22.–23. märtsi 2005. aasta Brüsseli istungi eesistujariigi järeldused (7619/05) ja majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet Euroopa Ülemkogule (7423/05).[4] EÜT L 332, 31.12.1993, lk 7.[5] EÜT L 58, 3.3.2000, lk 1.[6] EÜT L 55, 26.2.2002, lk 23.[7] Vt Euroopa Ülemkogu 22.-23. märtsi 2005. aasta Brüsseli istungi eesistujariigi järeldusi (7619/05) ja majandus- ja rahandusministrite nõukogu 20. märtsi 2005. aasta aruannet Euroopa Ülemkogule (7423/05).


Nõukogu otsus, millega tühistatakse otsus 2003/487/EÜ ülemäärase eelarvepuudujäägi olemasolu kohta Prantsusmaal